Ara és demà. Debat sobre el futur de l'educació a Catalunya - Consescat\nAra és demà. Debat sobre el futur de l'educació a Catalunya\nPublicat per Administrador/a Consescat el juliol 20, 2016 a les 3:45pm a Debats\nVeure les converses\nLa consellera d’Ensenyament, Meritxell Ruiz, ha encarregat al Consell Escolar de Catalunya (CEC) que articuli un debat sobre el futur de l’educació al nostre país.\nEl CEC assumeix aquest encàrrec amb satisfacció i amb la voluntat de prendre en consideració totes les persones i entitats interessades a aportar el seu parer, tant en la formulació dels reptes com en les possibles solucions. Tenim el propòsit d’implementar un procés de reflexió participatiu, integrador i, especialment, molt lúcid.\nEn definitiva, el propòsit del debat rau a posar els llums llargs per tenir perspectiva i veure la realitat educativa amb major claredat. Es tracta, tanmateix, d’anar més enllà dels aspectes que afecten la quotidianitat, l’ara i aquí, per afrontar les grans qüestions que no són objecte, sovint, de diàleg en el si de la comunitat educativa.\nRespostes a aquesta conversa\nEnllaç permanent Respondre a Andreu Arbó i Trabado el setembre 4, 2016 a les 2:06pm\nAquest tema que ens deixa la consellera és molt extens i està molt obert. El futur de l'educació... hi ha tantes coses que somio com podrà ser el nostre sistema...\nNo obstant m'agradaria exposar un tema que queda a la línia de no estar dins del debat. Es tracta del propòsit que fa temps que estic insistint en el fet que no hi haurà futur en l'educació si no millorem, també, les infraestructures de les nostres escoles.\nCada cop més, a causa de l'escalfament global, arriba un moment a finals del segon trimestre i al llarg de tot el tercer que els nostres alumnes no poden concentrar-se per la calor que fa a moltes escoles (i crec que aquest curs, a inicis del primer trimestre, també farà molta calor).\nTal com dicta el real decret 486/1997 (BOE 23-4-97) la temperatura en un centre amb tasca intel·lectual ha d'estar comprès entre 17 i 27 graus (aconsellable 20 a l'hivern i 24 a l'estiu).\nDe debò volem millorar la nostra educació? Doncs jo espero que posem fil a l'agulla en aquest tema (entre molts altres que llistaré en un altre escrit).\nDes de fa uns anys estic intentant convèncer a centres per un sistema eficient per la climatització, i espero que finalment facin cas per portar un estudi i un centre pilot.\nEnllaç permanent Respondre a Andreu Arbó i Trabado el setembre 4, 2016 a les 2:13pm\nTal com he dit abans, sito alguns punts que crec que la nostra educació ha de tendir a assolir:\nCalendari escolar més homogeni: no 3 mesos de vacances de cop, millor dos mesos d'estiu i setmanes de vacances cada dos mesos acadèmics. Que tots els cursos escolars siguin dels mateixos dies lectius (que no depengui de les festes nacionals ...).\nDisminució de la ratio d'alumnes: no em val la frase "quan jo era jove érem 40 a classe!". Els alumnes actuals són molt diferents, i crec que hauríem d'aconseguir ratio de 20. Per què? 20 és un nombre que facilita dividir per grups cooperatius, pots amb 50 minuts atendre'ls individualment casi i no deixen de treballar de forma grupal\nVull una escola on el català no sigui eina política: el català és una llengua minoritaria i volen minoritzar-la. Tots nosaltres busquem per internet, llegim i mirem pelis majoritàriament en una llengua que no és la catalana, que més que deixar el món educatiu que tingui preferència el català?\nL'anglès és primordial però no ha de ser l'únic objectiu: crec que és un error fer les ciències en anglès, la tecno en anglès... tal com m'han comentat moltes mares que són professores d'anglès: "el meu fill sap molt anglès, però no em sap parlar de ciències en català...". No seria millor que l'anglès tingués 5 hores diaries, que fem speakings via skype amb altres alumnes de UK....\ni un llarg etc\nEnllaç permanent Respondre a Francisco Pérez García el setembre 6, 2016 a les 4:24pm\nFormació del professorat per potenciar el treball per projectes en els instituts.\nPosaré un exemple: Si hem d'estudiar l'Univers perquè no fer-ho fent ciència real. Contactar el Center for Astrophysics de la Universitat de Harvard i controlar els telescopis d'Arizona buscant exoplanetes i obtenir dades d'astrofotografia i analitzar les dades i fer càlculs de radis, distàncies, etc.\nNecessitem 3 coses: formació, formació i formació.\nEnllaç permanent Respondre a Andreu Arbó i Trabado el setembre 6, 2016 a les 5:51pm\nEstic prou d'acord en tot, exceptuant la contundència que dius que les classes s'han de fer en anglès".\nAcceptaria la frase si fos per persones que volguessin fer ciències, però els que no en volen fer, millor que aprenguin els conceptes amb la seva llengua (està demostrat que aprenem millor amb la llengua materna) (això no vol dir que d'aquí uns anys, quan l'anglès sigui llengua casi materna, no es pugui fer tot en anglès, però actualment i amb una visió de 5 anys, no és el cas).\nEnllaç permanent Respondre a Francisco Pérez García el setembre 6, 2016 a les 6:20pm\nTens raó. Les classes de ciències no s'han de fer en anglès, s'haurien de fer en anglès si hi ha professor format que pot i vol fer-ho.\nL'aproximació AICLE que fan molts centres milloren a la vegada el resultat en ciències i en anglès quan l'activitat ès creativa, participativa i visual de forma que fer i veure experiments, gràfics i resultats propis amb una metodologia basada en projectes.\nOpino, que treballar per projectes interdisciplinars dona millors resultats a tot el món i l'anglès és una disciplina més, i cada vegada amb un paper més relevant.\nEnllaç permanent Respondre a Andreu Arbó i Trabado el setembre 6, 2016 a les 6:27pm\nBé, no estic del tot d'acord. Però per demostrar-ho s'hauria de fer un estudi seriós, i el sistema educatiu nostre, els estudis per avaluar-lo no els deixen fer... sempre son pinzellades.\nEnllaç permanent Respondre a Andreu Arbó i Trabado el octubre 18, 2016 a les 12:25pm\nAdjunto els links de l acte "Ara és demà":\nEnllaç permanent Respondre a Ramon Barlam el novembre 19, 2016 a les 8:10pm\nLa meva aportació fa referència a la formació permanent. En aquesta direcció acabo de publicar avui mateix un post al meu blog: Repensar la formació (http://5centims5.blogspot.com).\nArran de les retallades i de l'abandonament a que està sotmès l'educació en aquest país, hem passat d'una saturació formativa a la seva desaparició. El mal ús i l'abús del Moodle, entre altres coses, ha fet molt de mal. Resumint, apuntava cap a algunes línies:\nEl Departament d'Ensenyament ha de facilitar la mobilitat temporal dels seus professionals. Perque vegin i visquin durant una temporada altres maneres de fer. Tal com és propi en moltes altres professions.\nMés. En el cas d'una ciutat mitjana on hi ha diversos centres educatius, per exemple, es pot fixar un dia on professors d'un centre puguin treballar amb nens d'un altre. O fins i tot es poden fer col·laboracions semi-presencials, amb els alumnes més grans.\nD'altra banda, des de l'ICE de la UAB impulsem formacions molt pràctiques basades en la incorporació de vídeoconferències, ue permeten més debat entre iguals dinamitzats pel formador.\nEn definitiva, que si volem avançar cal impulsar novament les formacions però millorant-ne la qualitat i no pas amb ofertes encarcarades i gens flexibles. Més basades, com he dit, en la pràctica d'aula.\nEnllaç permanent Respondre a Vicent Sanz Arnau el novembre 21, 2016 a les 10:24am\nMoltes gràcies per la teva resposta. Des del Consell Escolar de Catalunya hem començat a recollir aportacions al debat i hi incloem el post que has publicat al teu blog sobre la formació.\nPel que fa a la dinàmica del debat, el lloc ideal per incloure aportacions són els eixos que hi ha la plataforma Participa gencat. Es tracta de la plataforma de participació ciutadana de la Generalitat de Catalunya i per tant les aportacions que s'hi facin s'inclouran directament als informes finals que el Consell Escolar de Catalunya adreçarà a la consellera. A més, es tracta d'un debat de llarg abast ciutadà, públic i transparent, que és també una experiència de democràcia, que, com veuràs, és molt nova.\nEnllaç permanent Respondre a Francisco Pérez García el novembre 20, 2016 a les 6:27pm\nFormació del professorat en l'àmbit digital creatiu emprant llenguatges de programació\nLa formació del professorat en l'àmbit digital no ha de ser únicament la d'usuari digital passiu sino la de creador digital per poder fer que els seus alumnes també ho siguin.\nÉs per això que s'hauria d'oferir molta formació en creativitat digital per la qual cosa es necessita formar professorat en diversos llenguatges de programació per fer possible que els alumnes siguin creatius, ja que totes les feines no creatives poden ser realitzades per màquines o personal poc format.\nLa programació es pot ensenyar en llengua anglesa ja que els llenguatges són en aquesta llengua i a més es pot relacionar amb totes les assignatures en ser una forma de creativitat.\nAlguns països com el Regne Unit aposten per posar la programació en el centre del currículum escolar.\nCatalunya pot apostar per una educació tecnològica creativa?\nEnllaç permanent Respondre a Vicent Sanz Arnau el novembre 21, 2016 a les 10:31am\nMoltes gràcies per la teva aportació, que ja hem vist que reprodueixes al portal Participa gencat i que ja hem fet pública.\nEsperem comptar amb més aportacions teves més endavant.\nEnllaç permanent Respondre a Josep Maria Turuguet Salgado el gener 25, 2017 a les 1:07pm\nCrec que l'Educació a Catalunya ha de tenir en compte aquestes coses:\nEnfortir i cohesionar la Formació Inicial dels mestres. Les Escoles de Mestres han de tenir projecte i seguir-lo. Els professors universitaris han de treballar en equip i amb un consens de coherència i consistència en la formació dels futurs mestres. Dominar un sistema socràtic d'ensenyament que serà molt profitós perquè els mestres treballin semblantment amb els nens. En aquest sentit, crec que la llibertat de càtedra, essent important, no és una prioritat i sí un amagatall còmode. Cada escola hauria de treballar amb centres de referència amb els quals es faci investigació. Per començar podria convocar-se un Congrés de la Formació Inicial de Mestres.\nAnar elevant el nivell cultural exigible als aspirants a mestres i potenciant el seu lideratge de grup, que inclou l'empatia necessària.\nTractar amb claredat el sentit de les etapes educatives: 1) Parvulari com a formació inicial de la persona i preparacio per a l'escola; 2) Primària com a primera visió infantil global del món y reforç de l'autonomia de treball amb tots els instruments de la modernitat; 3)Secundària Obligatòria (provisional, fins als 16) com a formació ciutadana global, amb visió del món i capacitat de formar opinió ponderada; 4) Batxillerat i FP com a formacions professionals primerenques que són totes dues. O és que un historiador no és un professional? O és que un químic no és tant un teòric com un pràctic? Crec que aquesta dicotomia entre Batxillerat I FP és antiga i elitista, només justificable per totes les deficiències educatives anteriors (li agrada estudiar o no li agrada? Analitzem-ho fredament i ens donarà la mida del fracàs de tota una civilització).\nEliminació del recurs al llibre de text abans de la Formació Professional (inclòs el Batxillerat, on comença a tenir sentit aquesta eina). Substitució (600 milions d'€ anuals segons ANELE) per eines d'una cultura infantil i juvenil completa, és a dir, llibres de divulgació i literatura (tota l'escola és una gran biblioteca de llibres no-fungibles), làmines de treball i exposició (els magnífics dibuixos, fotos, mapes, gràfics, etc. dels llibres de text singularitzats), tutorials i artilugis educatius de tota mena.\nCrec que només així donarem resposta als reptes del relleu generacional del coneixement i la cultura i acabarem amb controvèrsies curriculars i industrials absurdes. El currículum es pot suggerir i resumir, però no contenir. La cultura escolar pertany a tota la comunitat i es renova tot l'any, no només els setembres. No té perquè gravar especialment les famílies estacionalment. Es gestiona en comú i pertany a tots.És propietat del centre, del barri, de la societat i dóna servei a tots i ho gestionen tots. Potser així solucionaríem els dèficits de lectura de joves i adults i llibreries i editorials sortirien beneficiades a la llarga amb una feina més creativa i enriquidora.\nELS LLIBRES DE L'ESCOLA_Josep M. Turuguet.pdf, 1.4 MB\nLlibres per a BIBLIOTEQUES D'AULA.pdf, 669 KB\nedcampMundet.pdf, 1.3 MB


Foment Tàrrega anul·la la quota dels seus associats afectats per les noves restriccions contra la Covid-19\nL’associació du a terme aquesta acció per minimitzar l’impacte d’aquest nou tancament i evitar que els establiments abaixin la persiana definitivament\nFoment Tàrrega ha decidit anul·lar el pagament de les quotes dels seus associats afectats per les noves restriccions contra la Covid-19 que inclouen el tancament de l’hostaleria i dels centres d’estètica. La mesura afecta una vintena dels 150 associats a l’entitat i es pren per evitar que els establiments abaixin la persiana de forma definitiva.\nAquesta ajuda econòmica que ha adoptat l'associació, davant la nova realitat que imposa la crisi del coronavirus, busca també la complicitat de la ciutadania.\nUna de les accions que també s’està impulsant des de Foment Tàrrega per tal de pal·liar l’impacte d’aquesta nova aturada és la difusió dels establiments que ofereixen servei a domicili i comandes per emportar. Tot i això, els hostalers afirmen que la situació “és molt complicada”.\nTanmateix, Foment Tàrrega no defalleix en la lluita per la reactivació del teixit econòmic i comercial de la ciutat. És per això que de cara al Nadal, llençarà una nova campanya que preveu que inclogui xecs regals. També s'ha engegat una iniciativa a través de la xarxes socials per tal de fomentar entre tots els seus seguidors el consum i els serveis de proximitat.\nLa mesura que ha adoptat Foment Tàrrega coincideix amb l'aprovació per part del Govern del decret que redueix al 50% el lloguer dels negocis tancats durant el període de suspensió de l'activitat en cas que no hi hagi acord entre propietari i arrendatari. La norma pretén evitar el tancament d'empreses i la destrucció de llocs de treball i potenciar la negociació entre les parts per no judicialitzar la qüestió. Els llogaters de bars, restaurants, centres d'estètica o bingos podran renegociar amb els propietaris per establir, de mutu acord, una rebaixa de les mensualitats o acollir-se, en el termini d'un mes, a la rebaixa del 50% si no hi ha pacte. En el cas dels negocis amb restriccions parcials, si hi ha manca d'acord la rebaixa serà del 50% de la part restringida.


El Consell per la República crida a constituir la república com a resposta a la repressió\nEl Consell per la República fa una crida a constituir la república com a resposta a la repressió\nL'organisme condemna les detencions d'ahir i acusa Madrid de fabricar un relat de violència 'inexistent'\nEl Consell per la República ha proposat de ‘desbordar democràticament’ l’estat ‘repressor’, fer efectiu el mandat de l’1-O i constituir la República. En un comunicat, l’organisme que presideix Carles Puigdemont ha condemnat les detencions d’ahir contra nou membres dels CDR, i ha acusat Madrid de fabricar un relat de violència ‘inexistent.’\nEl consell considera que la imminència de la commemoració del segon aniversari de l’1-O i la publicació de la sentència del judici han originat una nova onada repressiva contra les llibertats dels ciutadans de Catalunya. Així mateix, expressa la màxima solidaritat amb els detinguts i les famílies i amics.\nEl consell sosté que l’operació de la policia té, per una banda, l’objectiu d’intimidar els ciutadans de Catalunya a l’hora de mobilitzar-se per denunciar i protestar contra allò que probablement serà una ‘sentència ignominiosa’. I, per una altra, construir un relat de violència associat al moviment d’alliberament nacional català, que és ‘radicalment pacífic i democràtic’.\nFinalment, diu que cal tenir en compte l’escenari pre-electoral a Espanya a l’hora de valorar aquesta operació: ‘L’estat pretén criminalitzar opcions polítiques legítimes majoritàries a Catalunya davant l’opinió pública espanyola per treure’n rèdits electorals el proper del 10 de novembre.’


Brighton 64 · +QueMúsica - TRESC\nDIMARTS 7 DE JUNY - 19:10\n'La casa de la bomba', 'Barcelona Blues', 'Bola y cadena', 'Sólo hasta el final', 'El tren de la bruja'.... grans hits d'ahir i d'avui, Brighton 64 és un dels grans referents de la música nacional de tots els temps.\nAra, aquests abanderats de l'escena revival mod nacional celebren el seu 40 aniversari amb l'àlbum recopilatori 'Más de lo mismo'.\nT'esperem al Barcelona Pipa Club en un nou +QueMúsica, el cicle de trobades que dona l'oportunitat de conèixer de més a prop (i amb temes en acústic!) alguns dels artistes del moment i els seus últims treballs. L'objectiu? Acostar els músics al públic, i el públic als músics. Durant tot l'any anem anunciant aquestes vetllades que combinen l'entrevista amb els artistes i un petit tast en directe de la seva música. No us perdeu aquestes ocasions tan úniques!


El debat electoral de candidats, somni i malson | Eleccions 10-N\nEls caps de llista afronten el risc d'un enfrontament en directe per la possibilitat d'aconseguir fins a un 3% més de vot\nEls experts creuen que Rivera és qui més es juga i recorden que Iglesias va pujar dos punts per la seva intervenció a l'abril\nEl debat electoral té l’estranya virtut de ser un malson pel qual tots els candidats volen passar. No és habitual per al partit al capdavant, que sol arribar arrossegant-se a un risc que només es justifica per la pressió d’una opinió pública que vol veure els gladiadors a l'arena. En aquesta ocasió, els cinc candidats tenen bons motius per desitjar sotmetre’s a aquesta tortura. Pedro Sánchez surt a persuadir el progressisme abstencionista. Pablo Casado, a convèncer els indecisos de Cs i Vox. Albert Rivera, a intentar un miracle. Pablo Iglesias, a vendre’s com a guardià de les essències de l’esquerra. I Santiago Abascal, a reivindicar-se com l’únic que no pactarà amb Sánchez.\n«No canviarà el vot dels blocs, però sí que aconseguirà mobilitzar», defensa Sílvia Claveria, politòloga de la Universitat Carles III de Madrid (UC3M). Els estudis diuen que els debats mouen entre l’1% i el 3% del vot, un canvi percentual determinant en un sistema multipartit. La clau és tenir resposta a la pregunta central i no cometre errors. «Serà un ‘tots contra Sánchez’ però en realitat qui més s’hi juga és Rivera», adverteix Pablo Simón, politòleg de la UC3M, que recorda que amb els indults ja fora de la taula, la qüestió medul·lar serà Catalunya i el desbloqueig. «El debat mobilitzarà. L’enorme incògnita continua sent la participació, que sembla augmentar en els últims ‘trackings’», opina Ismael Crespo, catedràtic en Ciències Polítiques.\nDe manera telegràfica, aquí esbossem per què cada candidat necessita aquest debat, segons els experts.\nPEDRO SÁNCHEZ: contra l’abstenció\nSortirà a assegurar. S’ha preparat per a un tots contra un. No es pot permetre ni un error. Corre el risc de baixar dels 123 escons de l’abril. La seva missió és persuadir els electors del PSOE que miren de reüll l’abstenció. El seu segon objectiu és apel·lar a aquells amb temptacions d’escapar-se a Podem o Més País. Aquest nínxol és menys important. En total, calcula, té dos milions de vots en l’aire. Intenta activar-los amb pragmatisme i un discurs presidencialista: Espanya necessita ja un govern fort, i l’única alternativa és el PSOE.\nPABLO CASADO: pescar indecisos de Cs i Vox\nSortirà sense histrionismes, en to moderat. Pretén acabar d’emportar-se els indecisos que a l’abril van elegir Cs i VOX. Si els aconsegueix, pot somiar superar la barrera dels 100 diputats i ser l’alè al clatell del PSOE. Sap que no surt a guanyar les eleccions, però necessita un PP tan fort com sigui possible per tenallar Sánchez. Assenyalarà el socialista com un dirigent dèbil, incapaç de governar i li exigirà respostes a la crisi catalana.\nALBERT RIVERA: la incògnita\nArriba al debat a la desesperada. És el que més se la juga. Al líder de Cs li toca arriscar-se, cridar l’atenció. Això el converteix en el candidat més impredictible. Té al seu favor la seva bona oratòria i la capacitat de reinventar-se. En contra, les batzegades estratègiques i la sobreactuació. Pot ser el guanyador o el gran perdedor.\nPABLO IGLESIAS: la veritable esquerra\nVa guanyar dos punts a l’abril per la seva intervenció en els debats, en un paper d’àrbitre. Ara serà més dur. El candidat d’Unides Podem mirarà de mostrar que Sánchez vol pastar tot el poder i es reivindicarà com l’únic que pot ancorar-lo a la veritable esquerra del tauler.\nSANTIAGO ABASCAL: debut sense complexos\nArriba el seu primer debat en unes generals en tercera posició de les enquestes. No és un gran orador. L’aspirant de Vox vol consolidar els votants conservadors que han desertat del PP i Cs, amb l’assumpte que l’ha disparat en els sondejos: la violència de l’independentisme radical.\nTwitter retransmetrà per primera vegada el debat electoral


Ous – Mercat Arrels\nL’Ou de Rialb\nLa família de Dolors Marsol eren productors avícoles. Els pioners van ser els padrins, que van iniciar un petit negoci familiar. Més tard, als anys vuitanta, els pares de la Dolors van agafar les regnes del negoci de la cria de pollastres i van construir les granges a la Baronia de Rialb. Ara, la Dolors i el seu home són al capdavant de l’empresa familiar, però van decidir buscar una nova sortida i es van centrar en la producció i la comercialització d’ous. A més, van fer la conversió de part de l’explotació per produir ous ecològics, que tenen el certificat del CCPAE.\nLa Dolors s’ha dedicat tota la vida al negoci familiar, així que no li va costar gaire posar fil a l’agulla, quan va arribar el moment de prendre el relleu dels pares i dedicar-se a la cria de gallines ponedores per vendre ous de qualitat ecològics i campers, és a dir, de gallines criades en llibertat i alimentades amb cereals ecològics. Fan venda directa.\nCan Magí és un mas de Vidreres on tota la vida han fet de pagès, però si abans tenien vaques per comercialitzar-ne la llet i la carn, des del 2008 es dediquen a produir ous de pagès.\nEn Quim de Can Magí porta la granja: té cura de l’alimentació de les gallines, recull els ous a mà amb cistells, com es feia antigament, mentre que la seva dona, la Maria Àngels, és qui els separa segons la mida i els col·loca en capses (amb un disseny ben innovador, per cert).\nEl galliner on dormen i ponen les gallines és l’antiga nau on tenien la cort de 25 vaques de llet, així que l’interior és prou espaiós i disposa de nius de fusta elevats per pondre, però les 2.000 gallines passen la major part del dia a l’exterior. L’alimentació principal és a base de cereals diversos (blat de moro, ordi, civada i blat) dels conreus que tenen al voltant de la masia.\nDes de 1768, els Vilamajó sempre han tingut terres i fruiters a Bellpuig, però va ser el padrí, en Jaume, qui va començar amb la producció d’ous, amb una petita granja de gallines. Ara, tota la família hi treballa.\nEn el seu cas, són una empresa que ha anat creixent: “El mercat ens anava demanant més i més, i ara la nostra capacitat de producció ha crescut exponencialment”. Però aquí rau, precisament, la seva excepcionalitat: “Tot i que en produïm molts, els nostres ous són un producte únic, perquè els de classe XXL no es troben al mercat, ja que de cada 100 gallines n’hi ha una, a l’atzar, que fa l’ou tan gros. Per això, només si tens moltes gallines pots tenir aquests ous”.\nNo fan producció ecològica, però defensen i valoren molt els avantatges de la venda directa al consumidor, perquè “ningú no s’estima el producte com nosaltres”.


Llancen una línia de finançament de 80 milions d’euros pel sector del càmping | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nLlancen una línia de finançament de 80 milions d’euros pel sector del càmping\nHa estat implementada per CaixaBank i l’Associació de Càmpings Costa Daurada i Terres de l’Ebre\nCaixaBank i l’Associació de Càmpings de la Costa Daurada i Terres de l’Ebre, han signat un conveni de col·laboració que posa a l’abast de tots els socis una línia específica de finançament de 80 milions d’euros. Aquesta activació de la línia de crèdit té com a objectiu impulsar i dinamitzar el sector del càmping a les comarques tarragonines i inclou, a més, una àmplia oferta de serveis i productes financers, dissenyats exclusivament tenint en compte les necessitats del sector.\nL’acord ha estat subscrit pel President l’Associació de Càmpings de la Costa Daurada i Terres de l’Ebre, Joan Antón Jiménez i el responsable del sector turístic a la direcció territorial de CaixaBank a Catalunya, Albert Pascual. La signatura ha tingut lloc a la seu de l’Associació al Parc Científic i Tecnològic de Turisme i Oci de Catalunya a Vilaseca.\nEl conveni de col·laboració contempla avantatges per als socis en la gestió dels seus comptes, targetes, transferències i la millora de les condicions de finançament oferint més productes i serveis de finançament a curt termini i d’una pòlissa de crèdit amb condicions favorables per als socis.\nAlbert Pascual han reiterat el compromís de l’entitat financera, a través de la seva línia de negoci CaixaBank Hotels & Tourism, amb el sector turístic i del càmping de la Costa Daurada tot destacant “la contribució de l’entitat per ajudar a la millora de la competitivitat d’aquest col·lectiu mitjançant el disseny de productes i serveis financers creats especialment per atendre les seves necessitats”.\nPer la seva banda, Joan Antón Jiménez ha destacat l’interès que per als socis de l’Associació de Càmpings de la Costa Daurada i Terres de l’Ebre, tenen els productes financers en les condicions establertes al conveni de col·laboració, en la mesura en que pot ajudar a potenciar l’activitat econòmica dels hotels que en definitiva acaba contribuint en el foment del dinamisme del territori.\nL’Associació́ de Càmpings de la Costa Daurada i Terres de l’Ebre representa 55 càmpings de la província de Tarragona, amb més de 70.000 places que representen més del 40% de les places totals d’allotjaments de la província de Tarragona. Un dels seus principals objectius és la promoció i difusió del producte càmping com alternativa vacacional. El sector càmping ha evolucionat radicalment durant els últims anys i és tasca d’aquesta Associació fer arribar al públic general la oferta que avui proposen els càmpings de la demarcació. La introducció del bungalou ha obert la possibilitat de “fer càmping” a tothom. Els valors del càmping; contacte amb la natura, espais oberts, amistats, convivència, llibertat, seguretat, vida saludable, sostenibilitat; connecten plenament amb la societat actual i el que aquesta necessita.\nProductes especialitzats per al sector turístic\nCaixaBank Hotels & Tourism posa a la disposició del mercat hoteler una oferta de productes i serveis diferencials per ajudar a optimitzar la rendibilitat del seu negoci i a simplificar la seva activitat diària. La incorporació de nous productes i serveis específics per al mercat hoteler complementa l’especialització en el sector tenint en compte les necessitats dels diferents subsectors: hotels, allotjaments turístics i càmpings.\nEl catàleg inclou un dossier de productes específics i finançament adaptat als projectes hotelers, amb una anàlisi prèvia gratuïta. A més d’assessorar en les inversions dels clients i fomentar la modernització de la planta hotelera existent, CaixaBank promou el finançament de la compra d’actius hotelers i la de projectes de nova construcció, tant en el segment urbà com en el vacacional.\nA més, l’entitat financera fomenta el finançament responsable i sostenible com una de les seves línies d’acció prioritàries en matèria de banca socialment responsable. En aquest sentit, CaixaBank Hotels & Tourism té una sensibilitat especial amb els projectes que contribueixin a la sostenibilitat mediambiental i a la inclusió social, com per exemple aquells que incorporen millores en eficiència energètica, en gestió de l’aigua o que promoguin la incorporació laboral de persones en risc d’exclusió. En aquest context, CaixaBank destaca per la seva actuació responsable i així li ho reconeixen els principals organismes internacionals. L’índex de sostenibilitat mundial Dow Jones Sustainability Index la situa entre els millors bancs mundials en termes de responsabilitat corporativa.\nCaixaBank Hotels & Tourism té convenis amb més de 40 federacions i associacions hoteleres, com la Confederació Espanyola d’Hotels i Allotjaments Turístics (CEHAT); i organitza periòdicament trobades amb empresaris referents del sector per tota la geografia espanyola. A més, l’entitat financera és membre de l’Organització Mundial del Turisme, l’organisme de Nacions Unides encarregat de la promoció d’un turisme responsable, sostenible i accessible per a tots. Aquesta afiliació, que va ser aprovada el passat 11 de setembre a la 23a Assemblea General de la OMT celebrada a Sant Petersburg, situa a CaixaBank com el primer banc europeu a convertir-se en membre afiliat d’aquesta organització internacional, la principal de l’àmbit turístic.


VilaWeb explica com d’avançats són els projectes de les empreses Leitat, Seat, GPA Innova, Gas N2, Qevtech, Doga i Noel Alimentària per a proveir els hospitals\nSón l’excepció de la norma en plena aturada generalitzada de l’activitat productiva per l’estat d’alarma, enmig de l’incert confinament. Hi ha equips que fa dies que no dormen per produir respiradors contra rellotge, amb totes les garanties i l’homologació, que han d’alleujar la saturació de les UCI, i els esforços estan a punt de donar fruits. Hi ha unes quantes empreses del país que han superat o estan de superar les fases més complexes dels assaigs clínics necessaris, seguint els passos que exigeix l’Agència Espanyola del Medicament i Productes Sanitaris (AEMPS) en cada part del procés. Algunes estan pendents de rebre l’autorització definitiva per a emprendre la fabricació de màquines que puguin fer les funcions dels ventiladors mecànics invasius quan els aparells convencionals siguin insuficients per a atendre els pacients que necessiten respiració automatitzada per a sobreviure a la Covid-19.\nAixí que els respiradors d’aquestes empreses tinguin el vist-i-plau, arribaran a les UCI dels hospitals en qüestió d’hores d’acord amb els criteris de necessitat que estableixi el Servei Català de la Salut. OxyGEN, tal com ha avançat el president Quim Torra en una piulada, ha rebut aquesta tarda l’últim beneplàcit per a produir el seu model industrialment a Seat. Leitat1 està a l’espera de rebre’l molt i aviat, i hi ha d’altres models impulsats per les empreses GPA Innova i Gas N2, que han validat els ventiladors en proves amb animals i havien d’enllestir la documentació per a avançar cap al darrer estadi del procés. Aquests quatre respiradors podrien arribar a les unitats de cures intensives la setmana vinent, segons fonts del departament de Salut. En la cursa també hi ha les empreses Qevtech i Noel Alimentària, que està pendent de la validació tècnica i mèdica del seu model, abans de passar a la fase d’homologació. Doga va dissenyar el motor del ventilador que produeix Seat a partir d’un disseny específic que partia d’un eixugaparabrisa i n’ha subministrat tots els motors i, a més, un equip de tècnics de l’empresa ha fabricat, a iniciativa pròpia, un altre tipus de respirador que s’està provant a l’Hospital de Bellvitge. Malgrat que a les xarxes socials es va fer viral un missatge d’Albert Boix, del grup Noel, que criticava les dificultats per a impulsar aquests projectes, la producció de respiradors no s’ha frenat, tot i la complexitat evident per a homologar uns aparells dels quals pot dependre la vida de molts malalts de Covid-19.\nUn d’aquests aparells el fabricarà SEAT, amb una producció de tres-centes unitats diàries. Ho va anunciar ahir el ministre de Salut, Salvador Illa, tot i que el model encara no tenia l’homologació final. El tipus de respirador que farà l’empresa, que ahir al matí va denunciar que havia hagut d’aturar la producció per falta de l’autorització, és l’anomenat OxyGEN. Ha estat dissenyat per l’empresa Protofy.xyz i desenvolupat en col·laboració amb els hospitals Clínic de Barcelona i Germans Trias i Pujol i la Universitat de Barcelona. Després de fer-se pública la denúncia a La Vanguardia, Illa va moure fitxa, cosa que va ser interpretada per algunes fonts consultades per VilaWeb com un moviment de SEAT per a situar-se comercialment al capdavant de la cursa a l’estat espanyol. El mateix diari avançava a la tarda que SEAT reprendria la producció a la nit amb l’aval de l’AEMPS, tot i que aleshores els faltava un certificat important, el d’electromagnetisme, que garanteix que la màquina és compatible i no interfereix amb la resta d’aparells que hi ha a les UCI. Segons Illa, també en començarà a produir una altra fàbrica situada a Móstoles, a prop de Madrid.\nUn tècnic treballa en la fabricació de components per al respirador desenvolupat per la Zona Franca, HP i Leitat (fotografia: EFE).\nSEAT a banda, hi ha més empreses a Catalunya a la fase final del procés. El respirador Leitat 1, per exemple, parteix d’una aliança entre el Consorci de la Zona Franca, HP, Leitat (Tecnio) i l’Hospital Parc Taulí de Sabadell. Segons fonts de Leitat, ahir a la tarda havien de començar les proves amb un pacient, amb la previsió que continuarien avui amb cinc pacients més, en el darrer pas per a la validació definitiva i l’arribada als hospitals. No gaire lluny de l’estadi de desenvolupament d’aquest projecte, hi ha més companyies. És el cas de GPA Innova, que ha abocat el seu coneixement en la creació de maquinària que ha de polir metalls per a desenvolupar un respirador per als pacients més crítics que també podria arribar aviat als hospitals; i de Gas N2, que ha aplicat el bagatge el món dels gasos per a idear un altre model de ventilador mecànic invasiu, també en procés d’assaig clínic i que podria usar-se aviat a les UCI. Aquestes dues empreses formen part del reduït grup que treballa (igual com el projecte de Protofy.xyz i SEAT) amb el suport científic de l’Hospital Clínic, l’Hospital i Institut de Recerca Germans Trias i Pujol i la Facultat de Medicina i Ciències de la Salut de la Universitat de Barcelona per a elaborar nous models de respiradors d’emergència que es puguin produir industrialment amb facilitat.\nArribats a aquest punt, ja falten molt pocs passos perquè aquests respiradors es puguin produir en gran quantitat i arribar als hospitals per a donar oxigen a les UCI.\nTres dies sense dormir pel programari d’un respirador\nTot va començar amb un impuls. Pau Sarsanedas, director general, fundador i propietari majoritari de GPA Innova, va veure fa poc més d’una setmana algunes notícies sobre la producció de respiradors i es va activar de seguida. ‘Vaig enviar un correu electrònic a tots els components de l’equip i vaig organitzar una enginyeria d’urgència’, diu. En molt poc temps, van crear un model de ventilador mecànic invasiu per a les UCI, que es pot produir industrialment i que parteix de la seva tecnologia única per a polir metalls. És una tecnologia que fins ara havien aplicat a l’àmbit mèdic (pròtesis de genoll, implants mèdics de titani o per al sector dental) i en l’aeronàutic i l’automoció. Ara mateix són a la part final dels assaigs clínics. Van estar uns quants dies treballant en la validació mecànica a l’Hospital Clínic, ara fan les proves amb animals (porcs) a l’hospital Germans Trias i Pujol (en concret, les proves es fan al Centre de Medicina Comparativa i Bioimatge de l’Institut de Recerca Germans Trias i Pujol) i esperen començar ben aviat les proves amb persones, que han de ser pacients més grans de setanta anys, i sota la supervisió de comitès ètics. Els hospitals han treballat conjuntament amb aquesta empresa per a desenvolupar el projecte en un temps de rècord. Mentrestant, esperen l’homologació final de l’AEMPS per a poder-ne produir industrialment.\nSegons Sarsanedas, el seu respirador, que han anomenat Respira, és per als pacients molt greus, a les UCI: ‘És invasiu, té components molt fiables i és molt senzill d’utilitzar perquè es maneja en una pantalla amb tots els paràmetres, molt fàcils i intuïtius. Això permetrà d’enviar-los molt ràpidament.’ Dóna molt valor a la feina que han fet conjuntament amb els hospitals, com el Clínic. ‘Ells ens han ajudat a ajustar la màquina, a ajustar el servomotor perquè fes les gràfiques perfectes’, diu. Sarsanedas confessa que han estat setanta-dues hores sense dormir per a desenvolupar el programari amb la col·laboració d’un equip d’enginyers de Siemens.\nL’equip de GPA Innova a l’Hospital Clínic. La fotografia d’obertura d’aquest reportatge és de l’assaig clínic del respirador amb un porc.\nGPA Innova és una companyia amb un personal molt jove, carregada d’enginyers, capaç de moure’s amb rapidesa. ‘Ens caracteritzem pel fet de dissenyar invents i maquinària nova en temps rècord per a clients molt importants’, diu Sarsanedas, que esmenta Apple i Volkswagen. Segons ell, han crescut molt i han guanyat diversos premis, a més de ser seleccionats per al programa europeu d’investigació i innovació Horizon 2020. ‘Fa poc vam sortir al Financial Times com a sisena empresa d’Espanya amb més creixement percentual i la setanta-sisena d’Europa’, explica. El coronavirus 2019 ho ha capgirat tot. Ara, s’han abocat amb els respiradors.\n‘És una situació excepcional i molt greu, i hi ha gent que ha decidit d’emprar les eines que tenim per fer màquines i coses molt complexes per fer respiradors. És una pena que tinguem tan poc temps’, lamenta Sarsanedas, que confia tenir molt aviat el vit-i-plau per a començar a produir-los. Calcula que en poden fabricar 1.500 en dues setmanes, amb l’ajut de proveïdors externs. I si la seva capacitat s’excedeix, i és legal i viable, estan disposats a cedir la producció a un tercer, tenint en compte que el programari és la clau del sistema. Per a avaluar l’abast de les xifres, dues dades. Fa pocs dies, la consellera de Salut, Alba Vergés, calculava que ara al Principat hi ha 1.700 llits d’UCI. Abans de l’emergència sanitària, entre els hospitals públics i els privats, n’hi havia 600.\nL’assaig clínic amb porcs, acabat\nL’empresa Gas N2 ha acabat amb èxit l’assaig clínic amb porcs del seu model de respirador, també a l’Hospital Germans Trias i Pujol, i espera de començar molt aviat les proves amb pacients. Fa dues setmanes que es van adonar que podien aplicar l’experiència sobre els gasos a idear un respirador. ‘Nosaltres fem generadors de nitrogen, d’oxigen, centrals de fred industrial i ara estem en un projecte de recuperació de diòxid de carboni de xemeneies. L’R+D és una part molt important de la nostra empresa perquè no volem fer allò que ja es fa al mercat i que hi ha empreses que han fet de fa moltíssims anys, sinó anar més enllà’, explica Oriol Martínez, conseller delegat de Gas N2. El seu equip d’R+D va començar a treballar de seguida fins a enllestir un respirador que han anomenat DAR (Dispositiu Autònom de Respiració) i que també és un ventilador mecànic invasiu.\n‘Vèiem clar que volíem fer un respirador que no depengués de parts mèdiques’, diu. Aquesta és la clau dels aparells d’emergència que desenvolupen per suplir l’escassetat amb què es troben els hospitals en un moment en què el mercat mundial per a la compra de respiradors és d’accés molt difícil per la forta demanda provinent d’estats de tot el món que reaccionen al mateix temps i a corre-cuita arran de l’emergència pel coronavirus. ‘Si hi hagués sensors mèdics podríem muntar respiradors normals. Hem buscat parts més industrials per a donar el mateix resultat’, hi afegeix. Nombrosos centres i el Servei Català de la Salut els van ajudar a trobar el camí, perquè ells partien del seu coneixement industrial, però els faltava el mèdic. La setmana passada van fer la primera prova a l’Hospital Universitari Mútua de Terrassa i amb aquest primer contacte amb metges van introduir canvis a l’aparell, que finalment va entrar en els projectes seleccionats per a treballar amb el suport científic dels hospitals Clínic de Barcelona i Germans Trias i Pujol, i la Universitat de Barcelona, igual que GPA Innova i l’empresa Protofy.xyz. El fet d’entrar en col·laboració amb aquests hospitals i universitats, amb l’impuls del Servei Català de la Salut, va ser clau per a ells. ‘El doctor Josep M. Nicolàs, el doctor Ramon Farré i tota la gent que ens ha donat suport tenen els equips que ens permeten de calibrar i gestionar tot això’, diu Martínez.\nEl respirador de Gas N2 a l’Institut de Recerca Germans Trias i Pujol.\nGas N2 creu que pot arribar a produir potencialment cent respiradors cada dia. ‘Les administracions són prudents i crec que fan ben fet i encara no ens diuen exactament què necessitaran ni de quin equip. Nosaltres treballem amb aquesta hipòtesi. Estem preparats per a fer-ne 50 aquesta setmana si calgués, i a partir d’aquí podem escalar’, diu. Martínez té la idea de recolzar-se en unes altres empreses perquè facin el muntatge bàsic i ells en farien la calibratge, la càrrega del programari i la prova de qualitat.\nPerò encara més: alhora, impulsen un altre projecte per a produir concentradors d’oxigen, preveient que també poden ser necessaris en la lluita contra la Covid-19. Són aparell que els pacients es podrien endur a casa i que els subministra altes concentracions d’oxigen. ‘Aquest equip té el mateix funcionament que un generador d’oxigen dels que fem nosaltres’, afegeix Martínez.\nL’alerta d’un missatge d’àudio fet viral\nAquests últims dies i setmanes hi ha hagut una allau de propostes d’empreses i enginyers per mirar de produir respiradors que alleugin el col·lapse de les UCI i esquivin la saturació del mercat mundial. Però només algunes d’aquestes iniciatives arribaran finalment a les unitats de cures intensives, malgrat els esforços dedicats. Per a aconseguir el permís de l’Agència Espanyola del Medicament, els projectes han d’haver seguit un procés de validació complex i en col·laboració amb grups de recerca i hospitals que han treballat amb les empreses durant tot el procés, seguit de primera mà per l’Agència. Un missatge privat d’Albert Boix, del grup d’alimentació Noel, que segons el departament de Salut ha treballat en el disseny d’un respirador amb l’Hospital d’Olot, es va fer viral a les xarxes com un crit d’alerta pels entrebancs que Madrid posava per a autoritzar la producció dels ventiladors. En realitat, era un missatge privat que Boix va enviar a un grup d’amics per WhatsApp per a explicar-los l’estat del seu projecte, però va acabar publicant-se a internet contra la seva voluntat i va desfermar opinions allunyades de la realitat de la cursa en què diverses empreses batallen per a aconseguir l’homologació dels seus respiradors. Noel ha declinat de fer declaracions sobre l’àudio i ha insistit a dir que era de caràcter privat. De fet, el missatge partia de la valoració d’una reunió amb representants de l’AEMPS i d’una quarantena d’iniciatives de tot l’estat espanyol, i feia èmfasi en les dificultats que posava Madrid per a l’homologació dels equips, malgrat l’emergència sanitària.\nDesprés de la difusió del missatge, dimecres a la nit l’AEMPS va fer un comunicat en què explicava que tenen l’obligació d’avaluar els projectes perquè es garanteixi la seguretat dels pacients i dels usuaris. Recordava que en tots els estats de la Unió Europea aquests productes han de tenir el distintiu CE per a ser comercialitzats. La urgència sanitària pel coronavirus ha fet que processos de validació que s’allarguen mesos o anys es vagin escurçant ara a poques setmanes i dies, però l’Agència Espanyola del Medicament insisteix que no pot validar equips que tinguin riscs per als pacients. Les dificultats per a aconseguir la validació es van evidenciar en una reunió de més de dues hores que es va fer dilluns amb dues representants de l’AEMPS i persones implicades en desenes de projectes de respiradors moderada per la plataforma AIRE (Ajuda Innovadora a la Respiració) que va ser enregistrada i difosa a Twitter. En aquesta reunió, un membre de l’Agència Espanyola va deixar clar que els projectes no obtindrien cap autorització CE convencional sinó que podien ser aprovats provisionalment en una investigació clínica. Amb contundència, també va aclarir als participants que els models de respiradors que no haguessin fet ja les proves amb animals i haguessin acreditat la compatibilitat electromagnètica amb la resta d’aparells que hi ha a les UCI, feien tard. D’aquesta manera insinuava que no serien a temps de ser validats ni d’arribar als hospitals. En el comunicat de dimecres, l’AEMPS assegurava que treballava en sis projectes que es trobaven en un estat ‘força avançat’. Consultat per VilaWeb, el Ministeri de Sanitat espanyol no ha aclarit quins respiradors són. En qualsevol cas, la cursa, pel que fa a aquestes empreses catalanes, va molt avançada.


L’11 de febrer de l’any 1858, a Lourdes, vila francesa voltada pel riu Gave de Pau, la Mare de Déu es manifesta a una noia pobra de la vila, Bernardeta Sobirous, i li dóna un missatge d’amor i record de l’evangeli.\nSobre les 12 del migdia d’aquell 11 de febrer, Bernardeta, que anava amb unes amigues a recollir uns quants branquillons vora el riu Gave, sent un fort vent que l’obliga a girar-se, i veu una senyora que la deixa extasiada. Ella explica que volia fer el senyal de la Creu, però no podia, no ho va poder fer fins que Aquero —així era com ella anomenava l’aparició— no ho va fer. Es va treure el rosari de la butxaca i es va posar a resar-lo. Quan ella resava les avemaries Aquero no movia els llavis; quan resava el glòria, el repetia i somreia. En acabar el rosari l’aparició es va dissoldre. Aquest fet va deixar un fort impacte en la noia de 14 anys, que hi va tornar el 14 de febrer i va rebre una segona visita d’Aquero. Malgrat l’impediment imposat per la seva mare de no anar a la gruta, era més forta l’atracció que no pas l’obediència, i el dia 18 de febrer, el dijous després del Dimecres de Cendra, amb el permís patern, va retornar a la gruta, on Aquero li demana si li vol fer el favor d’anar-hi durant quinze dies, i li promet fer-la feliç, no en aquest món, sinó a l’altre.\nBernardeta al llarg d’aquests quinze dies, és fidel a la cita, només falla el dia 22 de febrer, que les autoritats no la hi deixen anar. Aquell dia no hi va haver aparició, com tampoc no n’hi va haver el dia 26 de febrer, l’endemà de la descoberta de la font d’aigua del fons de la gruta. Durant aquest dies Bernardeta rep diversos encàrrecs i missatges que transmet sempre amb molta fidelitat. Aquero li recorda la necessitat de conversió que tenim tots els fidels en Crist, i el 25 de febrer, durant la novena aparició, Aquero li demana que pregui per la conversió dels pecadors i faci uns gestos que estranyen a la gent que aquell dia acompanyava Bernardeta a la gruta i esperava alguna cosa espectacular. Bernardeta fa petons a terra, menja herba, grata al fons de la gruta, intenta rentar-se el rostre i veure aigua, i no ho pot fer fins que, després d’una estona, veu que allí on ha gratat surt un filet d’aigua clara que li permet fer-ho. És la reproducció del Divendres Sant en la petita Bernardeta.\nElla ho entendrà més tard, com també ho van entendre els comentaristes i teòlegs quan van copsar quin era el missatge amagat darrere aquells gestos. Aquero, a les últimes aparicions de la quinzena, li demana que digui als preveres que hi vagin en processó i construeixin allí una capella. Ella porta aquest encàrrec al Sr. Rector de Lourdes, l’abbé Peyramale, però el bon home no se la creu; ell ja té prou feina per tirar endavant la construcció de la nova església de Lourdes, ja que la vella amenaça ruïna, i li dóna llargues cada cop que Bernardeta s’acosta a la rectoria per portar-li un missatge. Entre les moltes coses que el rector li demana, una és que Aquero li digui quin és el seu nom. Bernardeta pregunta i no rep resposta, però un cop acabada la quinzena de les aparicions, el dia 25 de març, festa de l’Anunciació del Senyor, Bernardeta sent un fort impuls de tornar a la gruta i rep l’aparició d’Aquero, la qual, quan li pregunta el nom, li contesta: «Jo sóc la Immaculada Concepció.» Bernardeta corre de pressa a la rectoria. Ara ja pot dir al Sr. Rector qui és la que se li presenta, i el bon home, que tot i ser dur de caràcter tenia cor d’infant, en saber que la petita i analfabeta Bernardeta no podia ni entendre ni inventar-se aquest nom, va caure de genolls a terra, demanant perdó per la seva incredulitat, i d’aleshores ençà es va convertir en el més gran defensor de la vident.\nEncara hi ha dues aparicions més: el 7 d’abril, dimecres de l’octava de Pasqua, en què s’esdevé un fet extraordinari anomenat el miracle del ciri. Bernardeta sempre que anava a la gruta portava un ciri encès, aquell dia la flama li travessa les mans i no les hi crema. Hi ha un testimoni d’excepció, el Dr. Douzous, que li examina la mà i certifica el fet. Aquest esdeveniment el convenç de la sinceritat de la vident.\nEl dia 16 de juliol, festa de la Mare de Déu del Carme, tot i l’impediment posat per les autoritats d’accedir a la gruta, Bernardeta, des de l’altra part del riu Gave, veu per última vegada la Mare de Déu, i manifesta: «Em semblava que era davant la gruta, a la mateixa distància que els altres cops. Veia només la Mare de Déu, mai no l’havia vist tan bonica.»\nBernardette rep una crida: "Digues als caps de la comunitat que es vingui aquí en pelegrinatge i es construeixi una capella."\nAquí podeu seguir les pases de Bernardette.


Un Dakar 2020 a l'Aràbia Saudita només apte per a "autèntics dakarians"\nEls organitzadors del ral·li asseguren que tenen garanties que es respectaran els drets humans\nToby price, guanyador de la darrera edició del Dakar. Dean Mouhtaropoulos/ GETTY\nBarcelonaAquest dimecres al matí s'ha presentat a l'Institut del Món Àrab de París el recorregut del Dakar 2020, que arrencarà el 5 de gener des de Gidda i que acabarà el dia 17 a Qiddiyah, localitat pròxima a Riad, la capital de l'Aràbia Saudita.\n— DAKAR RALLY (@dakar) 20 de noviembre de 2019\nLa caravana haurà d'afrontar 7.856 quilòmetres (5.097 dels quals cronometrats) repartits en 12 etapes abans de concloure el ral·li. Per primer cop en la història del Dakar, els pilots coneixeran les dues de l'Aràbia Saudita, a les quals faran front després de la jornada de descans. "Hem descobert moltes sorpreses al desert saudita. És gran i hem pogut triar", ha indicat David Castera, director del ral·li.\nEl canvi de localització ha marcat la jornada en què s'ha presentat el recorregut del ral·li. "Hem tingut moltes garanties del país. Les dones tindran el seu espai, es podrà circular de manera lliure. Durant els reconeixements del terreny hem anat sense escorta, ens hem mogut amb llibertat, sense problemes. El Dakar no hi hauria anat si no s'haguessin donat aquestes condicions", ha dit Castera a Efe, i ha afegit: "El Dakar no pot canviar per si sol tots els problemes de l'Aràbia Saudita. En aquest país s'organitzen moltes coses, hi ha centenars d'empreses de tots els països que fan negocis allà. Tot el món comercia amb ells". El Dakar ha signat un contracte amb el país per cinc anys, però Castera ha explicat que l'acord es pot trencar si consideren que es vulneren les garanties que els han donat de compliment dels drets humans.\nLa navegació, protagonista a l'inici\nEl recorregut del Dakar 2020 @dakar\nDurant la primera setmana del ral·li, la navegació serà la protagonista, ja que la caravana passarà per un terreny ple de pistes i barrancs en què despistar-se pot ser fàcil. "El guanyador haurà de ser un autèntic dakarià", ha indicat Castera en la roda de premsa. La ruta es dirigirà al principi cap al nord, amb Al Wajh i Neom com a destinacions de les primeres etapes. En la quarta etapa la caravana farà camí cap al sud, destí Al-Ula, en el que serà el primer contacte dels pilots amb les dunes. En les etapes de Ha'il i Riad la sorra serà la protagonista abans de la jornada de descans.\nDesprés de carregar piles, els participants faran front a l'etapa fins a Wadi Al-Dawasir, on hauran de superar dunes encadenades i camins pedregosos abans de virar cap a l'est en la novena etapa, amb final a Haradh. La desena etapa serà l'etapa marató prevista en la 42a edició del ral·li, és a dir, la jornada en què els pilots no tindran assistència mecànica per part dels seus equips quan acabin i en què, a més, hauran de dormir en tendes de campanya al bivac. Per a les últimes etapes del Dakar, els organitzadors han reservat les dunes del desert del Rub al-Khali, les més grans de l'Aràbia Saudita, abans de tancar el ral·li amb l'arribada a Qiddiyah amb un joc de pistes de 100 quilòmetres que coronaran el vencedor.\nIncrement de les inscripcions\nLa 42a edició del Ral·li Dakar ha implicat un augment d'un 5% en les inscripcions respecte a l'edició passada, que va sortir des de Lima, al Perú. En total, prendran la sortida de Gidda 351 vehicles: 170 motos i quads, 134 cotxes i SSV i 47 camions. El canvi de localització ha provocat que disminueixin les inscripcions dels pilots sud-americans (n'hi ha 42), però han pujat els participants europeus. Així, les nacionalitats més representades seran la francesa (258) seguida de l'espanyola (77, dels quals 30 catalans) i l'holandesa (53).


Les últimes explosions a Bagdad haurien afectat un edifici de vivendes\nBagdad, castigada ahir pel llançament de dos míssils sobre el mercat d'un barri popular, torna a ser avui el blanc de violents bombardejos. Alguns testimonis asseguren que una part dels míssils han caigut sobre un edifici d'habitatges al sud de la capital. Mentrestant, tot fa preveure que el pròxim gran combat es lliurarà al centre del país, al voltant de la ciutat de Najaf, fins on s'han desplaçat efectius de la Guàrdia Republicana, el cos d'elit de Saddam Hussein.\nNoves explosions sacsegen avui la capital iraquiana i enormes columnes de fum s'aixequen sobre la ciutat. Alguns testimonis asseguren que els últims bombardejos, que han durat més de mitja hora, haurien afectat un edifici de vivendes situat al sud de Bagdad. Nombroses ambulàncies han acudit a la zona atacada per les forces aliades, i es tem que hi pugui haver un gran nombre de víctimes.\nBagdad allibera els dos periodistes iranians detinguts a Fao\nEls diferents escenaris de la batalla de Bagdad\nEls EUA donen versions contradictòries sobre la causa de la mort de 15 civils ahir a Bagdad


Directori Planeta Trampolí Back 2 classics\nUn espectacle de llit elàstic fresc, proper i íntim per a tota la família en què el circ més clàssic es fusiona amb cultures urbanes a través del ball, la música i l’art del Turntablism (scratch amb vinils). El llit elàstic pren vida pròpia entre les bogeries i acrobàcies del seu protagonista. Un viatge al passat que més ens enamora, ple d’humor, poesia, ritme i caramboles que canviaran el concepte que tenim del llit elàstic.\nSol a l’habitació amb dos tocadiscos i un llit. Ningú mira, és moment de perdre la vergonya i ser un mateix!


Dades del dia més dolç - Altres\nPrincipal Altres Dades de Sweetet Day\nSweetet Day Facts\nEl dia més dolç s’ha convertit en una ocasió semblant al dia de Sant Valentí: un dia en què la gent ofereix un dolç o un petit regal com a mostra d’amor i admiració.\nA mesura que les persones es tornen més mòbils i els llocs de treball les porten a diferents regions, la celebració regional del Dia més dolç s'estén per tot el país.\nLa seva popularitat ha crescut fins al punt que Hallmark ha augmentat la seva selecció de cartes Sweetest Day de 48 el 2000 a 142 el 2004.\nOhio és el celebrador número 1 del dia més dolç.\nTot i això, pel que fa a la venda de regals per al dia, Texas, Califòrnia i Florida (amb prou feines estats del nord-est!) Es troben entre els primers llocs.\nL’agraïment per les coses senzilles de la vida i les petites sorpreses que pot comportar un dia pot ser una de les tendències que alimenten la diversió de Sweetest Day.


Cuidar la clientela | DimartsNaps\nCuidar la clientela\nEl passat mes de març vaig assistir a un curs de formació per comerciants tots i cada un d’ells volia atreure més clients, volien que al poble hi hagués molta més gent i durant molt més espai de temps. Al llarg d’aquestes setmanes he pogut viure en primera persona i escoltar (Per les xarxes socials i en directe) com tractem els nostres visitants. Sense entrar en detalls i tot i que es fa una bona atenció al client hi ha molts aspectes a millorar.\nSegons alguns estudis aconseguir un nou client és 6 vegades més car que mantenir-ne un d’antic. Aquesta afirmació per si mateixa ja és argument per invertir en fidelitzar aquells clients que arriben al teu establiment, local, negoci etc. Com diu el conegut eslògan, no és important que vinguis, sinó que tornis. Un client satisfet és aquell que torna sempre a la teva botiga malgrat n’hi hagi d’altres que ofereixin el mateix producte. Per arribar a aquesta situació, primer cal guanyar la confiança del consumidor i, després, mantenir-la.\nAquesta entrada s'ha publicat en Actualitat, Entrades, Oportunitats i s'ha etiquetat amb Comerç, Desenvolupament econòmic, El Port de la selva el 3 setembre 2013 per dimartsnaps.\n← Ja no sóc de Vodafone Via cap a la independència de Catalunya →\nUn pensament a “Cuidar la clientela”\nAntonio Naranjo 3 setembre 2013 a les 11:25\nReserveu la vostra plaça a Lanitdelcomerç_2013\nJa estem en marxa …


El regidor de Festes de l’Ajuntament del Vendrell, Christian Soriano.\n16/07/2021 - 17:00h\nLa festa de Santa Anna reajusta els horaris per al compliment de les mesures contra la Covid-19\nAquest divendres al migdia, el regidor de Festes de l’Ajuntament del Vendrell, Christian Soriano, ha confirmat que la Festa Major del Vendrell 2021 es celebrarà tal i com estava prevista, tot i que incorporant algunes modificacions per ajustar-la a les mesures incloses en la darrera resolució del Procicat per la pandèmia de la Covid-19.\nEl regidor considera que “malgrat les circumstàncies actuals, cal mantenir la cultura com a bé essencial i per això cal que les administracions facin seu el compromís de fer realitat el hashtag #laculturasegura”. “Ha de ser més que un hashtag, sinó un compromís de les administracions per la cultura”, ha afegit Christian Soriano.\nEn concret, el principal canvi afecta els horaris dels espectacles i concerts de la nit, que avancen l’hora d’inici per tal de poder donar compliment a la norma de finalització màxima de les activitats socials a les 00.30h. Val a dir, amb tot, que el Vendrell és un municipi que s’ha mantingut fora del llistat de 161 poblacions catalanes que aquesta propera nit entrarà en com a mínim una setmana de confinament nocturn, d’1 a 6h.\nEls canvis d’horaris respecte dels programes d’actes ja impresos són que el monòleg amb Toni Moog i el concert amb la Banda Petit Comitè del 25 de juliol a la pista d’atletisme començaran a les 22h; que el concert amb Geluc i Suu al mateix indret, però l’endemà (Santa Anna) ho faran a les 21.30h; i que el concert amb Guardafuegos i El lado oscuro, tribut a Jarabe de Palo, s’iniciaran a les 22h del 27 de juliol a l’aparcament del carrer Colom.\nL’altre canvi ha estat la supressió de les sessions de DJ, per la impossibilitat, precisament, de fer-les en el marc de les noves restriccions horàries. No obstant això, el regidor de Festes del Vendrell ha explicat que s’estan estudiant altres alternatives per al públic jove.\n“Tot i la pandèmia i les restriccions, les administracions també hem de vetllar i tenir cura d’una altra salut, la salut anímica i la salut mental, i per fer-ho creiem que la cultura és la millor vacuna”, ha afegit Christian Soriano.\nD’altra banda, val a dir que dilluns que ve, 19 de juliol, a les 10h s’iniciarà el procés per a la reserva d’entrades per accedir als actes de la festa major del Vendrell per als quals cal reservar plaça. Aquestes reserves es podran fer online a l’adreça https://elvendrell.koobin.cat o bé presencialment al Racó de la Festa, l’àrea de la Regidoria de Festes ubicada provisionalment a la sala La Fusteria, del carrer Major.\nEn aquest cas, l’horari és de dilluns a divendres de 10 a 14h i de dimarts a dijous també a les tardes, de 17 a 20h. A més, s’hi pot contactar per telèfon (977 66 73 79) i per correu electrònic (elVdefesta@elvendrell.net i festes@elvendrell.net). S’atorgaran invitacions per accedir als actes fins exhaurir l’aforament limitat permès.\nI quant als actes previs a la festa major de Santa Anna, s’iniciaran aquest dissabte a la tarda, a les 19h, amb l’espectacle familiar Piscina poesia, al Museu Àngel Guimerà, a càrrec de Genovesa Narratives Teatrals.\nDiumenge, a les 20h, començarà a la Rambla la 42a Cursa Popular Vila del Vendrell.\nDilluns, a les 19h, el Celler Jané Ventura acollirà l’espectacle poeticomusical Guimeravi, a càrrec de Jordi Francesch.\nFinalment i abans del cap de setmana d’inici de la festa major vendrellenca, dimarts a les 12h hi haurà una visita comentada de l’exposició “El Buit”, que es pot visitar a la sala Portal del Pardo.\nRedacció | 20/09/2021 - 15:00h


Les Borges Blanques viatja a Toulouges amb el Caragol Tour | Les Borges TV\nLes Borges TV / Notícies / Societat / Les Borges Blanques viatja a Toulouges amb el Caragol Tour\nEl Caragol Tour de la Federació de Colles de l’Aplec del Caragol de Lleida (Fecoll), juntament amb les autoritats de les Borges Blanques s’han desplaçat aquest dissabte, 6 d’abril, a la localitat francesa de Toulouges per promocionar aquesta festa gastronòmica.\nEn aquesta ocasió, l’entitat va viatjar acompanyada d’una delegació de l’Ajuntament de les Borges Blanques, encapçalada pel seu alcalde –Enric Mir– i que va comptar amb la presència de les pubilles i l’hereu, com a mostra de cultura popular.\nA l’acte, que va reunir un centenar de comensals, van assistir l’alcalde de Toulouges, Jean Roque; la presidenta del Consell General dels Pirineus Orientals, Herméline Malherbe; i Pedro Gil, president de la penya Team Cargols. Com és habitual, el menú va anar a càrrec de l’Escola d’Hoteleria de Lleida.\nEntre els objectius més immediats de la Fecoll, hi ha el de la internacionalització de la festa. L’aposta per exportar l’Aplec suma suports com el dels ajuntaments de les Borges Blanques i Toulouges que, en el marc de l’agermanament que uneix les dues poblacions des de 1981, van exercir com amfitriones d’aquest Caragol Tour, celebrat al Parc de Clairfont.\nEtiquetes: 2019, caragol tour, Especials, les borges blanques, les garrigues, lleida, reportatge, Toluges\nEl Projecte Vacances en Pau busca famílies d’acollida de nens i nenes sahrauís a les Garrigues\nCantada d’Havaneres, Rom Cremat i Mercat a la Fresca als jardins del Terrall\nPresentació de l’Associació de la Gent Gran del Vilosell


Trapero: el clau roent de l'independentisme Trapero: el clau roent de l'independentisme\nTrapero: el clau roent de l’independentisme\nEn situacions de conflicte els moviments sempre tendeixen a alçar figures que puguin esdevenir un guia, líder, far que il·lumini el camí pel qual s’han de canalitzar els passos per assolir l’objectiu marcat.\nL’independentisme, en aquests darrers cinc anys, ha replicat aquesta necessitat amb figures polítiques, socials i, fins i tot policials. Any rere any, noves veus han aparegut, consolidat i caigut a un ritme excessivament accelerat. La ferocitat del procés, juntament amb la presó i l’exili, han cremat unes generacions de líders socialment molt potents que avui s’han trobat sense uns relleus que acompanyin el pes simbòlic i polític que els van caracteritzar.\nDurant el període comprès entre l’anunci de la convocatòria del referèndum -el 9 de juny del 2017- i la celebració d’aquest -1 d’octubre del 2017- es va produir un dels episodis més foscos de la història del país, els atemptats de Barcelona i Cambrils. Un moment funest on el cos dels Mossos d’Esquadra va rebre l’estima i el reconeixement d’una societat que va contemplar com l’operatiu policial d’una comunitat autònoma era capaç de desarticular una cèl·lula jihadista amb la mateixa competència que ho pot fer una policia estatal.\nD’aquest reconeixement, i d’aquesta tasca, va començar una incomprensible campanya en contra dels Mossos. Un atac polític i mediàtic insòlit, amb una barreja de qüestions que va posar el Major Trapero al centre de la diana. Ell, sense pèls a la llengua, defensava el cos. Responia “Bueno, pues molt bé, pues adiós” al periodista de torn que el criticava per respondre en català, i no en castellà, a les preguntes de la premsa catalana. O esquivava les envestides de la premsa nacionalista espanyola amb un “uns ens tiren flors i altres merda, a veure qui guanya”.\nAquesta actitud, desacomplexada, fou molt reconeguda dins l’espai independentista. Un fet que a la llarga li ha suposat molts problemes.\nUn cop celebrat el referèndum i declarada la independència, el 155 va passar comptes amb ell. Relegat del seu càrrec, fou destinat a tasques administratives. A mesura que la presó i l’exili -amb euroordres pel mig- reprimia els líders independentistes, ell era perseguit judicialment per l’Audiència Nacional.\nSamarretes i banderes independentistes li feien costat. Un suport que el perjudicava, fins al punt que va demanar que no s’utilitzés la seva imatge, ni per a l’homenatge dels atemptats com tampoc per a la causa republicana.\nTrapero, i l’independentisme, eren víctimes del personatge, d’un personatge polític que diferia de la seva tasca professional. Una manera d’explicar aquesta situació és l’afirmació que diu: “Hi ha gent que es pensa que el Major Trapero, heroi del 17-A, és el mateix que el de l’1-O, i no és així”. El testimoni que va oferir en la seva declaració al Tribunal Suprem és, precisament, la constatació que Trapero no era, ni havia de ser, un heroi de l’independentisme. Era, senzillament, un cap de la policia catalana que va respondre amb eficiència al terror jihadista.\nAquest error, però, de definir Trapero no és exclusiu del militant independentista. Ve de lluny, i, sobretot, d’un moment exageradament irresponsable. Fou quan Pilar Rahola va decidir fer públics els moments de la festa privada feta a la seva casa de Cadaqués l’estiu del 2016, amb el president legítim, Carles Puigdemont, l’expresident del Barça, Joan Laporta, l’exvicepresident del FC Barcelona, Rafael Yuste, el metge Bonaventura Clotet, la periodista Helena Garcia Melero i l’empresaria Alba Tous. En aquestes fotografies i vídeos també hi havia el cap dels Mossos.\nAquest exercici d’ostentació social va omplir pàgines de tinta on s’assenyalava l’estranyesa que un cap de la policia participés en aquestes celebracions. Amb dures crítiques de sectors i sindicats dels Mossos. Un capítol més dels disbarats simbòlics que ens ha regalat el procés.\nTrapero és un heroi, sí, però ho és per l’eficiència amb la qual ell i, sobretot, els Mossos d’Esquadra, van actuar durant els atemptats de Barcelona i Cambrils. Fora d’això, sabien que la Declaració d’Independència era simbòlica, que estaven al servei de la justícia espanyola i debien detenir els membres del Govern legítim si volien resistir a l’embat de l’Estat. De fet, encara que el carrer hagués protegit la Generalitat, els agents dels Mossos que estaven custodiant els membres de l’executiu català des de dins dels edificis tenien vies per detenir i sortir del Palau si així se’ls hi exigia.\nEl recorregut que podia tenir aquella Declaració d’Independència sense tenir el control dels Mossos era el mateix que l’eficiència d’un nou país amb estructures d’Estat fantasmagòriques. La declaració del Major davant de Suprem va posar les coses al seu lloc. Com les anteriors que varen oferir els consellers legítims, tot fou una operació política per obligar l’Estat a negociar la convocatòria pactada d’un referèndum.\nDe tot aquell cicle -polític- cal aprendre la lliçó de malfiar-se, sempre, de les promeses. Totes. Contextualitzar adequadament els moments i els personatges per no caure en l’error d’apropiar-se figures amb criteris equivocats. Trapero, al cap i a la fi, era el clau roent d’un independentisme que necessitava creure que els Mossos estaven al costat de la causa republicana.


El primer cafè: 30/06/2009 - 9'67\n30/06/2009 - 9'67\nAvui fem el primer cafè del dia amb l'igualadí amb millor nota de la selectivitat. És el Manel Mateu, que amb un 9'67 ha tret la nota més alta de l'Anoia i la vuitena millor de Catalunya.\nA més a més, el Jordi Vila ens parla de peix suau per poder-lo pair amb facilitat a l'estiu: llucet (10'90€/Kg), la bruixa del cantàbric (15'90€/Kg), la cueta de rap (19'80€/Kg), el bacallanet fresc que ve d'islàndia (6'90€/Kg), el llenguat, la perca i la maire.\nAvui el Jordi Quintana estrena secció! Cada dimarts i cada divendres ens parlarà de les cançons de l'estiu. Parla de les cançons mítiques dels seixanta, setanta i vuitanta, i de la seva època. Ens recorda que una bona cançó de l'estiu ha de ser: cursi i/o d'amor i/o que parli de l'estiu i/o que sigui enganxosa. Avui és el torn de:"Casatchcock" (Georgie Dann), "Un rayo de sol" (Los diablos), "Hay que venir al sur" (Raffaella Carrá) i "Loco casi loco" (Fórmula V).\nAvui, l'Eva Ripoll i el Francesc Vilaprinyó la fan petar sobre el finançament, els grans concerts multitudinaris i les estafes multimilionàries del cas Madoff. Finalment, la Montse Candàlgia ens apropa festivals musicals de la comarca que anota al post-it del programa: rock a l'era de Carme, concert del roser a Sant Martí de Sesgueioles.\n* Cançó del dia: "Daría" (La quinta estación)\n--> per descarregar-te el programa al teu ordinador, fes clic aquí:


És l’únic Estat del món amb tres capitals: Ciutat del Cap, la més gran de les tres, és la capital legislativa; Pretòria, és la capital administrativa, i Bloemfontein és la capital judicial. Ciutat del Cap, és la que rep el major nombre de turistes, ja que posseeix un aeroport internacional.\nÉs una zona de gran interès on es poden visitar les Winelands, zones de vinyes on es cultiven vins excel·lents i també presenta un costa excepcional, amb platges magnífiques i penya-segats espectaculars com la zona del cap de la Bona Esperança. La ciutat de Durban és famosa perquè s’hi poden trobar totes les ètnies del món. El visitant podrà descobrir com conviuen els alts edificis de vidre amb les construccions tradicionals i edificis victorians.\nJohannesburg és la capital econòmica i financera, plena de gratacels i d’activitat frenètic, i on es troba l’històric barri de Soweto, on es barreja la història amb la política i la marginalitat. Pel que fa a Pretòria, la capital administrativa, nascuda a partir d’una petita comunitat agrícola bòer, és una localitat tranquil·la i agradable que val la pena visitar.\nA banda de les ciutats, Sud-Àfrica presenta el gran interès de la vida salvatge, amb la reserva més important del continent, amb més de 20.000 km2. És la terra dels orgullosos guerrers zulus, on s’hi pot accedir per diverses entrades. També és interessant dormir una nit en algun dels lodges-bungalous, alguns d’ells molt exclusius, que ofereixen unes vistes espectaculars.\nEn els seus diferents ecosistemes conviuen més de 140 espècies de mamífers, entre els que destaquen els “Cinc Grans”: el lleó, l’elefant, el lleopard, el búfal i el rinoceront. També es veuen fàcilment els guepards, les zebres, els nyus, les girafes, els hipopòtams i els cocodrils.\nFoto: Südafrika Krüger Park 2005 Peters-Reisen\nLes principals àrees del parc són Skukuza, amb atraccions turístiques i aeroport, Lower Sabie, molt rica en fauna i flora, Ber en Dal, amb esplèndids entorns i allotjaments privats, Satara, amb varietat d’aus i postes de sol espectaculars, Olifants, amb paisatges esplèndids, Leteba, amb miradors impressionants, Monapi, una àrea de luxe dissenyada per observar els animals, Shingwedzi, una àrea de descans ideal per observar aus i elefants i Punda Maria, l’àrea més septentrional, amb gran quantitat de fauna.\nLa gastronomia sud-africana té el seu origen en el menjar britànic, són famosos el filet i la salsitxa boerwors, mentre que a la zona costanera els plats més famosos són els elaborats amb marisc. Els preus són ajustats i es pot menjar molt bé per pocs diners. També hi ha plats d’influència asiàtica, com el Bobotie, un plat a base de carn picada amb salsa picant o els Sosaties que és una espècie de kebab de carn picant. El millor restaurant a Johannesgurg és el Trumps Grillhouse and Butchery, on serveixen marisc i carns, a la Corner Maude And 5th Street, Shop 11, Nelson Mandela Square. Telèfon +27 11 784 2366.\nanimalsBloemfonteinCiutat del CapJohannesburgPretòriaSkukuzaSud-ÀfricaturismeVacancesViatges


ERC i la CUP lamenten el tancament de l’Associació de Familiars d’Alzheimer per manca de subvencions municipals - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\nERC i la CUP lamenten el tancament de l’Associació de Familiars d’Alzheimer per manca de subvencions municipals\nEl grup municipal d’ERC-MES-MDC lamenta profundament el tancament de l’Associació de Familiars de Malalts d’Alzheimer de Tarragona i destaca la tasca fonamental que ha dut a terme al llarg de 20 anys. ‘AFAT i el seu president, Jaume Solé, han fet una feina titànica durant dues dècades per millorar la qualitat de vida dels malalts d’Alzheimer i els seus familiars. El tancament de l’associació és una noticia molt trista i només podem tenir paraules d’agraïment per tot l’equip humà que hi ha al darrera’, afirma el líder republicà Pau Ricomà.\nEls republicans reiteren la necessitat de crear un reglament de subvencions municipals que estableixi uns criteris clars a l’hora d’atorgar les ajudes i que s’acabi amb la dinàmica de les subvencions ‘a dit’. ‘És escandalós que entitats del tercer sector com AFAT tinguin un suport irrisori de l’Ajuntament de Tarragona. Necessitem un reglament de subvencions que, amb criteris objectius, determini quines han de ser les ajudes a les diferents entitats de la ciutat’, reivindica Ricomà.\nD’altra banda, des d’ERC denuncien la inacció i manca de sensibilitat de l’alcalde de Tarragona amb AFAT, i demanen explicacions a Ballesteros de per què no ha accedit a reunir-se amb representants de l’associació, tal i com denuncia el seu president. ‘És molt trist que l’alcalde de Tarragona no s’hagi dignat a rebre el president d’AFAT en uns moments tan complicats per l’associació. La seva inacció està completament oposada al que s’espera d’un alcalde davant fets com aquest’, conclou Ricomà.\nLa CUP creu que «és trist i vergonyós» que l'Associació tanqui per manca de recursos\nPer la seva part, la CUP lamenta «profundament» que una entitat com l'Associació de Familiars de Malalts d'Alzheimer de Tarragona tanqui per manca de recursos, «donada la seva antiguitat i el fet que va ser pionera a l'Estat espanyol». La formació anticapitalista considera que l'entitat «s'encarrega de fer una feina de què s'hauria d'encarregar l'administració pública». «És trist i vergonyós que una entitat com aquesta hagi de tancar per falta de finançament», conclouen.\nLaia Estrada, regidora de la CUP, creu que «l'Alzheimer és una desgràcia» per a les persones i les famílies que ho pateixen i que, així, doncs, «tota ajuda és poca». En relació a l'Ajuntament de Tarragona, creu que el govern «s'hauria d'haver posat a treballar quan van veure que el canvi d'ubicació estava perjudicant els objectius de l'entitat», en relació al seu trasllat al barri de Sant Pere i Sant Pau i al fet que alguns pacients ja no en fessin ús. A partir d'ara, la CUP demana que es revisin els criteris per atorgar les subvencions i que es faci una valoració acurada de l'impacte de l'activitat de cadascuna de les entitats receptores. «No pot ser que una entitat com Mediterrània s'emporti 30.000 euros i aquesta no arribi a 3.000 euros», afirma Estrada.\nPer últim, diuen, «a les portes de la República apostem per un model de sanitat pública 100% i unes polítiques de salut preventiva i comunitària en què les entitats del tercer sector no siguin les encarregades de posar pedaços i d'alleugerir l'esforç de les famílies amb menys recursos».\nRedacció TT - 06/09/2017 - 16:35h\nsort en tenim de la erc i la cup que ho denuncien\nTotalment d'acord amb vosaltres. Signat el president de onnium i president de asssembleaNC


Resum reunió colònies 2016 – AFA Poveda\nActivitats, Casals, Curs 2015-2016, General\nCom ja sabeu, ahir dimecres va tenir lloc la reunió informativa de les colònies d’aquest any pels cursos de P5 a 5è. Per a tots aquells que no vau poder assistir, us fem un resum i us adjuntem la documentació aportada a la reunió. Per qualsevol dubte, podeu dirigir-vos a la secretaria de l’AFA.\nColònies Full Inscripció\nFull inscripcions Eix Estels\nEstada: 27, 28 i 29 de juny\nAquest any l’empresa responsable és Eix Estels (http://www.eixestels.com/) i la casa escollida és Villa Engracia, a Les Masies de Poblet, Espluga de Francolí (http://www.eixestels.com/casa-de-colonies/villa-engracia/).\nActivitats: Excursions, jocs de nit, gimcanes, piscina, tirolines, cars amb pedals, tir amb arc, … i l’última nit… discoteca!\nFaran una visita al Monestir de Poblet, que està a deu minuts de la casa, i exploraran el monestir tot fent una gimcana amb mitjans tecnològics ( tablets, smart phones, lectura de codi QR..).\nTambé visitaran el Castell de Milmanda amb activitats segons grups i edats.\nPreu: 147 €.\nPagament: Dues quotes. La primera a l’abril i la segona al maig, per un import de 73,50 € cada una.\nInscripcions: Fins al 31 de març. A partir d’aquesta data no s’acceptaran més inscripcions.\nHeu d’omplir els dos fulls d’inscripcions, el de l’AFA i el d’Eix Estels i entregar-los a la secretaria de l’AFA abans de la data indicada. Aquests fulls els podeu descarregar al web de l’AFA o recollir-los a secretaria en l’horari habitual. En cas de baixa injustificada a partir del dia 1 de juny no es retornaran els diners. En cas de baixa justificada, es retorna la part corresponent a la casa, no a l’autocar.\nA la formalització de la inscripció, rebreu un talonari de butlletes pel sorteig d’un viatge, que podreu quedar-vos o vendre’l per ajudar-vos a pagar les colònies. Valor del talonari: 50 €.\nHeu d’adjuntar una fotografia recent del nen/a i còpia del carnet de vacunació.\nSi hi ha al·lèrgies, intoleràncies o qualsevol altra observació a fer, cal posar-ho per escrit al full d’inscripció.\nTots els nens/es han de portar el primer dia, i entregar al seu monitor de referència, l’original de la seva targeta sanitària. A l’arribada seran retornades.\nHi haurà un monitor per cada 10 nens.\nInforme diari a través d’un responsable de l’AFA.\nSi els pares, mares o tutors donen l’autorització, la casa penjarà al seu Facebook fotografies de les activitats dels nens.\nNO es poden portar mòbils, però sí càmeres fotogràfiques d’un sol ús.\nTindrem el telèfon mòbil del coordinador de la casa (només per urgències).\nFaran ús de la piscina aproximadament uns 40 minuts al dia. La seva profunditat és de 50 cm en un extrem i 1,80 m a l’altre, i està delimitada perquè els petits no vagin a la part més profunda. Poden portar flotadors o “manguitos”, tot i que a la casa en tenen.\nPreviousRecordatori: Dimecres 24 reunió informativa colònies 2016\nNextA qui cal avisar en cas de malaltia?


Es lliuren els premis del concurs Optimot 10. Llengua catalana\nEs lliuren els premis del ...\nEl concurs en línia ha tingut una participació de 365 persones que han respost 850 qüestionaris\nLa directora general de Política Lingüística, Ester Franquesa, ha lliurat aquest matí els premis a les persones guanyadores del concurs en línia Optimot 10, que s'ha organitzat per celebrar els deu anys de funcionament d'aquest servei de consultes lingüístiques.\nEs tracta de Carlota Navarro, la guanyadora absoluta del concurs que va fer més encerts durant els quatre dies del concurs (del 19 al 22 de novembre); Teresa Freile, guanyadora amb més respostes correctes del dilluns 19; Núria Soler, guanyadora del dimarts 20; Josep Vicenç, guanyador del dimecres 21 (que no ha estat present a l'acte), i Esther Arcas, guanyadora del dijous 22. Totes les persones premiades han rebut una subscripció durant un any al carnet TR3SC, una invitació doble a la Ruta Pompeu Fabra, un lot de llibres i un imant recordatori dels accents diacrítics de la Superoptimota. Carlota Navarro, a més, ha rebut també una tauleta digital.\nNavarro ha estat la guanyadora absoluta perquè va tenir una puntuació global de 36 punts, la més alta de tots els concursants. Va ser la màxima encertant dos dies: el 20 de novembre (amb 9 encerts) i el 22 (amb 10 encerts), per tant només va fallar quatre preguntes de les quaranta que es van plantejar en el concurs. Teresa Freile va ser l’única concursant que va tenir 10 encerts en el qüestionari del primer dia del concurs. Núria Soler va encertar el dimarts les 10 preguntes plantejades i va resultar escollida per sorteig entre les 11 persones que van respondre correctament totes les preguntes del qüestionari. Josep Vicenç també va ser escollit per sorteig entre les tres persones que van encertar 9 preguntes del formulari del dimecres. Finalment, Esther Arcas va ser una de les dues màximes encertants del formulari del dijous, juntament amb Navarro.\nEl concurs 'Optimot, 10 anys donant respostes!' ha consistit a penjar un qüestionari cada dia durant quatre dies amb 10 preguntes sobre l’Optimot i sobre qüestions de llengua catalana que es poden resoldre amb aquest servei. Hi han participat 365 persones que han respost 850 qüestionaris, amb un nivell molt elevat d'encerts.\nConcurs Optimot 10\nServei de consultes lingüístiques, Optimot


Cremor d’estómac i el reflux gastroesofàgic | Acupunt\nCremor d’estómac i reflux gastroesofàgic\nEl reflux gastroesofàgic és causat per un ascens de l’àcid de l’estómac fins a l’esòfag. Com que la mucosa de l’esòfag no està tan preparada com la de l’estómac per suportar els àcids digestius, a la llarga es poden produir llagues i inflamació de l’esòfag.\nEls símptomes més recurrents són la cremor d’estómac i la sensació d’acidesa a la gola, que es pot acompanyar de tos i dificultat per deglutir el menjar.\nEl reflux gastroesofàgic és causat per un ascens de l’àcid de l’estómac fins a l’esòfag.\nEl principal factor de risc del reflux gastroesofàgic és l’hèrnia hiatal. Aquesta es produeix quan una porció de l’estómac surt al tòrax per una debilitat del diafragma. Un altre factor de risc és un càrdies lax, l’esfínter que separa l’esòfag de l’estómac. Un dels desencadenants d’aquesta debilitat del càrdies és la nicotina, ja que aquesta droga estimula la branca parasimpàtica del sistema nerviós autònom, que afavoreix l’increment de la secreció gàstrica i una relaxació d’aquest esfínter.\nLa medicina xinesa contempla aquest trastorn com un reflux energètic de l’estómac. Segons aquest sistema mèdic, l’estómac és un òrgan molt Yang, ja que calenta i descompon els aliments. Un estómac sa té un moviment energètic descendent. En situacions de tensió i estrès, l’energia té tendència a pujar cap a la part de les espatlles, les cervicals i el cap, interrompent el moviment descendent de l’estómac.\nMenjar en ambients estressants, sense temps per mastegar l’aliment correctament, junt amb un excessiu consum d’aliments, pot sobrecarregar l’estómac fins al punt de provocar una hèrnia hiatal.\nPer evitar aquest trastorn la medicina xinesa recomana “beure el menjar i menjar la beguda”. O sigui, mastegar els aliments entre 50 i 100 vegades fins que te’ls puguis beure, d’aquesta forma els aliments arriben a l’estómac pre-digerits i aquest ha de treballar menys, reduint així les secrecions gàstriques. “Menjar la beguda” significa que és important beure el líquid de forma pausada, deixant que s’escalfi a la boca. Un consum excessiu de refrescos augmenta l’acidesa de l’estómac, ja que aquest ha de produir més àcid per escalfar la beguda.\nL’hèrnia hiatal es produeix quan una porció de l’estómac surt al tòrax per una debilitat del diafragma.\nAmb acupuntura el reflux gastroesofàgic es tracta estimulant punts per baixar el calor de l’estómac i per drenar l’energia del fetge. Segons la medicina xinesa el fetge és un òrgan que és molt susceptible a la ràbia i a la frustració. Si aquest tipus d’emocions predominen en el nostre dia a dia, l’energia del fetge s’estanca i bloqueja el descens de l’energia de l’estómac. Per aquest motiu en el tractament d’acupuntura d’aquesta patologia se solen afegir punts del meridià de fetge i del seu òrgan complementari: la vesícula biliar.\nEn casos d’hèrnia hiatal severs, una porció de l’estómac surt fora del diafragma, augmentant la pressió dins la caixa toràcica. Això pot causar símptomes de carregament cervical i d’espatlles, sobretot en la zona del trapezi. Si aquest és el cas, el tractament es complementa amb punts per alliberar la zona del trapezi i cervicals.


Més atencions sanitàries i menys rescats a les platges de Torroella i de l'Estartit durant la ... :: Torroella de Montgrí - l'Estartit Documento sin título\nMés atencions sanitàries i menys rescats a les platges de Torroella i de l'Estartit durant la ...\ndt 15 novembre de 2016 a les 01:32:03 [Informació Municipal: Notícies] 415 lectures\n(15.11.16) El servei de salvament de platges de Torroella de Montgrí i l'Estartit, que desenvolupa l'empresa Rescatadores, ha realitz...\n(15.11.16) El servei de salvament de platges de Torroella de Montgrí i l'Estartit, que desenvolupa l'empresa Rescatadores, ha realitzat durant l'estiu de 2016 (del 25 de març al 12 d'octubre) un total de 493 atencions sanitàries (un 34 % més que l'any anterior) i 13 rescats (5 menys que la temporada passada). En relació amb les atencions sanitàries, la major part d'elles han estat degudes a picades de medusa (248). La resta han estat, en menor mesura, ferides, contusions, al·lèrgies, cremades solars o insolació, entre d'altres. Aquest ha estat l'any en que s'han fet més atencions d'aquest tipus de del 2006 (441).\nPer altra banda, els rescats aquàtics (banyistes afectats per principi d'asfíxia per immersió) han experimentat un lleuger descens respecte l'any anterior (18), per bé que el 2014 la xifra es va situar en 33.\nPel que fa a l'estat del mar, el 74% de la temporada (96 dies) ha onejat la bandera verda, la qual cosa indica que ha estat molt tranquil. La groga, majoritàriament hissada per la presència de meduses, ha onejat 32 dies, mentre que la vermella tan sols 1 dia, per tempestat.\nL'activitat de Rescatadores ha permès que 119 persones amb mobilitat reduïda poguessin gaudir del mar i de la platja gràcies als seus serveis i a la utilització de les cadires amfíbies i elements d'accessibilitat flotants. L'empresa també ha gestionat el Mini Beach, per als més petits, i el servei de Biblioplatja.\nL'equip que ha vetllat per la seguretat dels banyistes i usuaris ha estat format per 28 persones, entre coordinadors, cap de platja, socorristes, patrons d’embarcacions i monitors de lleure. Tots els socorristes estaven titulats i disposaven d’una formació específica en salvament i rescat en medi natural i platges (formació i experiència amb moto de rescat, embarcacions , taules de rescat en onatge...), així com amb coneixements de Suport Vital Bàsic i d’equips desfibril·ladors, aparells es van introduir a les platges del municipi el 2008. El personal del servei també domina idiomes com anglès o francès, entre d'altres. Rescatadores gestiona el salvament de platges de Torroella de Montgrí i l'Estartit des del 2005.\nEl servei s'ha prestat a les platges Gran, del Ter Vell, els Griells i la Pletera, d'acord amb els següents períodes de cobertura: temporada alta (de l'1 de juliol al 31 d’agost, de 10 h a 19 h); temporada mitja (de l'1 al 14 de juny i del 15 al 30 de setembre, de 10.00 h a 18.00 h; i del 15 al 30 de juny i de l'1 al 14 de setembre, de 10 a 18 h) i temporada baixa (de Setmana Santa fins al 12 d’octubre, només caps de setmana i festius, de 10 a 18 h. A la platja del mas Pinell, el servei s'ha prestat de l'1 al 31 d'agost (temporada alta), d'11 a 18 h.\nSílvia Comas, regidora de Gestió Costanera i Platges, recorda que el municipi disposa d'una extensa franja costanera d’uns 15 km, dels quals 5 són platges de sorra fina i poca profunditat, habilitades per al bany. Assegura que el servei de vigilància és molt important tant per la tasca preventiva, com assistencial i per a la imatge de la destinació, motiu pel qual l'Ajuntament hi destina molts recursos. Fa una valoració molt positiva del tancament de la temporada, i recorda que l'equip humà de Rescatadores no només fa tasques de vigilància i atencions sanitàries, sinó que molt sovint dóna informació d'utilitat als banyistes.


Ousmane Dembélé hi torna i no hi haurà renovació - XCatalunya.cat\nOusmane Dembélé hi torna i no hi haurà renovació\nOusmane Dembélé està fent punts per convertir-se en dels jugadors més odiats de la història del Barça\nOusmane Dembélé és jugador del FC Barcelona fins el dia 30 de juny de 2022. És aquest moment en què acaba contracte amb el club. L’endemà, 1 de juliol, serà un futbolista lliure, a l’atur i sense equip. Tindrà aleshores fins el dia 31 d’agost per arribar a un acord amb un altre equip, que és el seu desig. Si el jugador no continua no serà perquè Joan Laporta i Mateu Alemany no ho han intentat, que li han fet moltes propostes econòmiques i totes han estat rebutjades.\nA banda de no voler renovar, que hi té tot el dret, Ousmane Dembélé s’ha portat molt malament i s’ha equivocat en les formes. Primer va fer creure al Barça que sí que renovaria i, per tant, que no hi havia pressa. El seu objectiu era arribar a l’1 de gener i convertir-se en un agent lliure. Llavors, durant el mercat d’hivern, es va negar a acceptar la carta de llibertat ni tampoc a anar cedit fins a final de temporada. Ambdues opcions eren claus perquè el Barça s’estalviés la seva fitxa fins a finals de curs.\nL’entorn del Barça sap que Dembélé ja hauria triat i equip i s’ensuma que podria ser el PSG. És molt probable que l’equip francès acabi perdent Kylian Mbappé i possiblement hi haurà un canvi d’entrenador. Marxaria Mauricio Pochettino i arribaria Zinedine Zidane. Tots aquests moviments de peces fan encara més atractiu l’equip per l’extrem blaugrana.\nA Joan Laporta li ha dolgut molt que Dembélé hagi acceptat l’oferta externa abans d’escoltar l’última oferta blaugrana. Després d’emportar-se Leo Messi de franc l’estiu passat, aquest estiu Nasser Al-Khelaïfi i Leonardo s’emportaran Ousmane Dembélé. No són els primers. Anys enrere ja ens han van ‘robar’ Neymar Jr i Xavi Simons.\n3 pensamientos sobre “Ousmane Dembélé hi torna i no hi haurà renovació”\nRetroenllaç: L'alternativa low cost a Ousmane Dembélé és a la lliga neerlandesa - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: El bonic gest d'Ansu Fati al Santiago Bernabéu - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: Els agents d'Ousmane Dembélé diuen ara això sobre la renovació - XCatalunya.cat


CRÒNICA - L'esquerra de l'Eixample  | Teoria i tècnica dels gèneres periodístics (UAB) | Unybook\nCRÒNICA - L'esquerra de l'Eixample (2014)\nCRÒNICA - L'esquerra de l'Eixample\nL'esquerra de l'Eixample Cap a les cinc de la matinada ja és una bona hora per anar marxant. Al carrer, davant de la porta s'hi acumula gent que parla amb un volum de veu massa alt. Conscients d'això els porters proven de ferlos fora per deslliurar-se de la responsabilitat. Mentre tot això passa, taxistes i venedors ambulants de cerveses i entrepans busquen clients. La gent, però, va desfilant cap a Plaça Catalunya on, si tenen sort, no hauran d'esperar massa per pujar al primer tren del dia.\nDesprés de tota la nit de festa és normal acabar cansat. A dos quarts d'una de la matinada el bar ja era ben ple. La planta baixa, llarga i estreta, estava atapeïda d'homes que reien i feien petar la xerrada per sobre de les notes de la cançó Blurred lines. Malgrat el seu caràcter descaradament masclista, la peça no va tenir cap problema per esdevenir un èxit l'any passat. I sembla que aquí, a Punto, tampoc no importava. Gran part dels clients s'amorraven a la barra esperant que algú els fes cas mentre els cambrers anaven amunt i avall. Darrere, un prestatge sustentava ampolles de whisky J&B de diferents colors que composaven un arc de Sant Martí. A la paret un rètol avisava: “Las invitaciones verdes solo se entregan con una consumición de combinado”. Les invitacions per accedir a les discoteques Arena fan que Punto acostumi a ser el punt de sortida de les nits de l'oci nocturn gai a Barcelona.\nEls quatre cambrers seguien un esquema físic comú: eren homes amb un tors ben desenvolupat que tapaven amb samarretes arrapades per fer que encara es marqués més el treball al gimnàs. Dels trets comuns que aquests cambrers comparteixen n'hi ha un que sempre suscita debat. “Els altres no ho sé, però el brasiler és gai” ha afirmat amb una rotunditat que tan sols podia néixer de l'experiència un noi que seia en una taula. L'acompanyaven la seva germana i un amic, cap d'ells homosexuals, però sense cap prejudici quan es tracta de sortir de festa i, si es pot, ajudar a lligar al seu company.\nAmb reggeaton de Henry Méndez de fons algunes parelles ballaven i d'altres es petonejaven. A aquelles hores eren, però, clarament minoria. Quan la nit acabava de començar tan sols es fan petons els que porten la parella de casa. Per a la resta de moment tot eren mirades.\nEl carrer presentava una activitat que seria impròpia a les dues de la matinada si no fos divendres.\nPel Gaixample, la zona d'ambient gai de Barcelona, hi circulaven grupets que cridaven i es desbocaven amb la seguretat que comporta jugar a casa. Cada cap de setmana el Teatre Coliseum és espectador de luxe de la massiva assistència que rep Arena VIP, la discoteca del seu costat. A dos quarts de tres de la matinada, però, encara no estava tan plena com ho estaria més tard. La primera sorpresa un cop dins havia estat que la proporció noi-noia dels assistents s'inclinava molt més cap al cantó femení que al bar d'abans. Segons explicava una noia, a Punto gairebé no hi van dones, Arena VIP és força mixt i Arena Aire és la discoteca lèsbica per excel·lència. Tot i tenir dues plantes, la festa s'acumulava a la de baix. La zona de ball tenia una tarima alta en forma de passarel·la al mig i dues de més baixes a dreta i esquerra. Des de dalt de les tarimes la multitud ballava el We can't stop de Miley Cyrus i s'exhibia buscant una mirada còmplice amb l'esperança d'agradar a algú que els pogués atreure. Pel que sembla, l'estructura de la sala busca donar protagonisme a aquells que pugen a la passarel·la amb un joc de llums que hi apuntava directament. En el joc del flirteig acostumen a guanyar aquells que es fan veure i no eren pocs els nois que portaven samarretes blanques que brillaven amb la llum negra.\nProp de les quatre la zona al voltant de la passarel·la estava tan atapeïda que costa moure-s'hi. Amb tot, la gent no deixava de ballar. Hi ha qui ho feia de manera més continguda i qui ballava movent tot el cos, de manera més efeminada. A aquelles hores les parelles que es petonejaven — homosexuals i heterosexuals— s'havien multiplicat. Segurament aquesta nit a molts els ha funcionat la tècnica de fer-se veure. A la pràctica, per un gran nombre d'homosexuals aquests tipus de locals són l'única manera de relacionar-se amb altra gent disposada a mantenir algun tipus de relació afectivo-sexual. Ja sigui a llarg termini o durant unes hores. La condició de minoria fa que encara que l'homofòbia desaparegués del món per art de màgia la població homosexual seguiria sentint-se, en algun moment, sola. Per pura matemàtica. És per això que es busquen punts de trobada com els locals d'ambient. Al cap i a la fi, com diuen els Manel quan versionen els britànics Pulp la vida s'acaba reduint en “riure i beure, i anar tirant i, si es pot, follar de tant en tant”. I no passa res.\nTeoria i tècnica dels gèneres periodístics - CRÒNICA - Beninguts a l'infern (2014) Ejercicio


L'Abric Romaní preveu una campanya més espaiada i amb menys arqueòlegs - Regió7\nL'Abric Romaní preveu una campanya més espaiada i amb menys arqueòlegs\nTot i no tenir cap seguretat a hores d'ara, la intenció és tornar a excavar al jaciment anoienc el proper mes d'agost amb un terç de l'equip habitual\nUna imatge dels treballs al jaciment, l'any passat. Si tira endavant, aquest agost es faria la 37a campanya g.aleman/ACN\nLa crisi sanitària del coronavirus i les fases de desconfinament deixen encara molts interrogants sobre activitats com la campanya d'excavacions que anualment es du a terme al jaciment arqueològic de l'Abric Romaní de Capellades. La codirectora i investigadora de l'Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social (IPHES), Palmira Saladié, es manté «esperançada» i confia que els arqueòlegs puguin tornar a la feina el mes d'agost. «És clar que hi ha la possibilitat que finalment no es pugui fer cap excavació, ni a l'agost, ni tan sols al setembre, però de moment no hi hem renunciat».\nLa museïtzació del jaciment: aturada però pressupostada\nTenen clar, explica, que si s'obté l'autorització de les autoritats, les condicions no seran les de cada estiu i que s'hauran d'adaptar-hi. Explica que encara s'està decidint com s'organitzaran i el que implica «anar canviant de fases», però treballen pensant en un equip «més petit», format per deu i catorze persones -un terç de l'habitual- i també que la campanya serà «més espaiada en el temps». La d'enguany hauria de ser la 37a des que s'excava de manera continuada.\n«Segurament només serem el grup clau de l'IPHES i farem tasques que l'any passat van quedar a mitges», remarca Saladié. La codirectora també veu com un avantatge el fet que aquest any l'accés als treballs del jaciment es planifiquin, ja d'entrada, per a un grup reduït de persones, que, tenint en compte les dimensions de l'indret, pot assegurar que es mantingui si és necessari la distància física.\nUn dels punts que més preocupa és la logística. Fins ara, els investigadors i els estudiants s'allotjaven a l'escola de Capellades, «una opció que probablement serà inviable aquest any». La majoria dels investigadors de l'IPHES són de la zona de Tarragona i s'estan plantejant anar i tornar cada dia que tinguin activitat.\nEls treballs al jaciment\nL'estiu passat, per segon any consecutiu, els treballs es van centrar a destapar el nivell R -a onze metres de profunditat-, on vivien els neandertals de fa 60.000 anys. Les troballes que van fer els arqueòlegs van destacar per un volum important d'empremtes de diversos vegetals, entre ells la fusta, que la conserva en forma de negatiu.\nPer a aquest 2020, Saladié preveu acabar de destapar el nivell en què es va treballar l'any passat. «Són tasques molt diferents i feines molt concretes que una desena o dotzena de persones pot fer al llarg del mes d'agost. Així podríem deixar el nivell preparat perquè l'any següent ens hi puguem posar de ple amb més arqueòlegs».\nL'any passat, el jaciment anoienc va celebrar els 110 anys del seu descobriment.