Cal donar sang a la tornada de les vacances - Mataró Informa!\nInici » Notícies » Notícies Generals » Societat » Cal donar sang a la tornada de les vacances\n2 Setembre 2019 a 15:00\nCada dia calen 1.000 donants\nEl Banc de Sang i Teixits és el responsable de gestionar i administrar la donació, l’anàlisi i la transfusió de sang, plasma sanguini i hemoderivat a Catalunya. Cada dia calen 1.000 donants de sang, i per aconseguir-ho el BST té 16 centres fixos situats als principals hospitals de les regions sanitàries catalanes i 17 unitats mòbils que realitzen més de 80 sortides setmanals a tots els pobles i ciutats de Catalunya. El Banc organitza cada any unes 4.200 campanyes repartides per tot el territori.\nPel que fa a les donacions de teixits, més de 12.000 persones se’n van beneficiar l’any passat. El BST és l’encarregat de manipular, preparar i fer arribar als hospitals els teixits provinents dels donants morts i que serviran per a moltes intervencions quirúrgiques. Un donant de teixits pot beneficiar més de 100 persones. Pel que respecta al banc de llet materna, mig miler de nadons s’alimenta cada any a Catalunya amb llet d’aquest centre. I l’activitat del banc de cordó umbilical ha permès a més de 1.600 persones d’arreu del món tenir una esperança per curar malalties com la leucèmia.\nEl Banc de Sang i Teixits de Catalunya, institució pionera i capdavantera a Europa, integra també els bancs de llet materna i de cordó umbilical. Catalunya va ser pionera en unificar els bancs de sang que hi havia als diferents hospitals, i és líder europeu i tercer al rànquing mundial en trasplantament de sang de cordó umbilical.\n#cordó umbilical #donació #llet materna #sang


Fonts per a Empresa\nContacti amb nosaltres i l’assessorarem de la font més adient en funció de les seves necessitats i consum de la seva empresa. El procés és senzill i ràpid. Li presentem una proposta d’equip i quota, una vegada acceptat es fixa dia d’instal·lació.\nEl dia acordat s’entrega la font i s’instal·la en el moment; el treball a realitzar, els materials necessaris i la seva posada en funcionament son càrrec d’Osmoagua. El dia acordat disposarà de la seva font en perfecte funcionament.\nRenting de fonts amb sistema d’osmosi, qualitat d’aigua a la teva feina.\nSENSE LÍMIT de consum.\nQUALITAT TOTAL Aigua acabada de tractar en procés natural.\nTEMPERATURES Dispensa aigua freda i calenta, ideal per infusions instantànies.\nCOMODITAT Sense necessitat de comprar, carregar ni emmagatzemar.\nHIGIÈNIC No necessita de manipulació personal.\nESTALVI Molt considerable, a més, desgravable 100%.\nNO CONTAMINA Evita generar envasos, transports, etc.\nPROCÉS NATURAL Sense cap tipus de producció química.\nDIFERENTS MODELS A ESCOLLIR Adequats a cada client, segons necessitat de consum.\nEl que ens diferència: el nostre valor afegit.\nFONTS A MIDA varietat de models segons necessitats.\nTARIFA PLANA TOT INCLÒS instal·lació i manteniment.\nHIGIENITZACIÓ controls periòdics.\nRENTING mínima quota mensual desgravable.\nCUOTA CONSTANT sense variacions per augment de consum.\nFONT DE SUSTITUCIÓ mai els deixem sense servei\nPropietat de la font al finalitzar el renting\nPossibilitat de quedar-se amb la font en propietat.\nAmb una quota addicional a la finalització del contracte de renting, la font queda de la seva propietat.\nAixò queda estipulat per escrit al contractar el renting.\n*El nostre servei tècnic s’encarrega de realitzar els MANTENIMENTS PERIÒDICS, nosaltres portem el control dels filtres i realitzem els canvis necessaris sense que el client tingui que estar pendent de res.\n*TOTS els filtres i consumibles INCLOSA la membrana, es canviaran cada vegada que sigui necessari tota la durada del contracte, sense cost addicional de recanvis, desplaçament ni mà d’obra. Així mateix queda cobert en garantia qualsevol defecte de fabricació. (No queden incloses peces o materials que es facin malbé a causa de un mal ús).


Les revoltes al nord de l'Àfrica i al Pròxim Orient | Itacat | Agència de Comunicació Intercultural\nLes revoltes al nord de l'Àfrica i al Pròxim Orient\nby adroca 15:25 0 comentaris Opinió\nAnwar Zibaoui Expert en assumptes àrabs i mediterranis.\nLa por ha canviat de bàndol: El problema central del món àrab radica en el mal govern, l'absència de llibertats i la corrupció.\nEl món àrab, des de l'oceà Atlàntic fins al Golf, viu moments històrics. El seu mapa polític es redibuixa novament; un canvi profund s'està produint, a vegades amb final pacífic i altres a sang i foc. La guspira que va encendre Mohammad Buazizi va despertar la població adormida que ha ensorrat el teló de la por. Les últimes dècades, els pobles temien el poder del governant i la supremacia dels militars. Avui, són els governants els que, perquè temen la veu del poble, comencen a cedir a les demandes, espantats per les revoltes i incapaços de frenar les ànsies dels joves, que compten amb un aliat inesperat: els nous mitjans i les xarxes socials i de comunicació.\nQuan comença la transició a Tunísia i Egipte, la situació a Líbia i el Iemen es mou cap als extrems, i castiga amb més patiment els pobles. Mentrestant, altres països se sumen a la demanda democràtica: Bahrain, Jordània, el Marroc, Algèria, Síria, i això continuarà.\nLes revolucions no neixen del buit, sinó de l'acumulació de la humiliació, el càstig col·lectiu i la marginació. Les raons que motiven el moviment als carrers àrabs són similars, però les circumstàncies són diferents. La meta final i com interactuen les causes seran diferents a cada país a causa de les seves característiques: la història, l'estructura social, les relacions i el grau de coherència entre els seus components, les relacions amb la comunitat internacional, i la naturalesa del tirà. Hi ha molts denominadors comuns en l'exercici dels pobles i en el comportament dels seus governants, però no són suficients per si mateixos per arribar a conclusions iguals ni a determinar-ne la sortida o dibuixar un horitzó de futur.\nEls joves surten de les universitats o les escoles per anar a les places. No pertanyen a partits, però comparteixen la realitat de la desesperació i el desig. No estan motivats per un líder inspirador o espiritual. Les xarxes socials faciliten les cites. L'espai obert els protegeix de les pràctiques que els règims van utilitzar per silenciar-los.\nLa por ha canviat de bàndol. Són conscients de les dècades perdudes de pobresa, de desenvolupament estancat, d'absència de drets i llibertats, de desocupació. Ja no hi ha més pretextos i el plom pot ser costós per als governants. S'ha acabat l'era de l'eterna tranquil·litat per excessiva, com ho és l'ansietat permanent la durada de la qual és perjudicial. S'ha de començar a construir el futur encara que sigui incert. No hi ha retorn al malson perquè l'aposta per la dignitat i la llibertat guanyarà, encara que el camí sigui llarg i dolorós.\nÉs evident que la majoria dels governs àrabs han interpretat tard i malament les transformacions del món. No hi ha cap altra opció que escoltar la gent. Es necessiten decisions valentes que permetin el diàleg, perquè ja no es pot amagar la veritat. Seria simplificar massa pensar que les revoltes estan causades pels preus alts i l'atur galopant. El descontentament per la situació econòmica en pot ser un detonant, però seria un gran error creure que és la causa de tot quan el problema central radica en el mal govern, en l'absència de llibertats, en la corrupció i en la demanda de drets polítics i de democràcia. Els líders àrabs han d'analitzar correctament les lliçons dels esdeveniments si volen evitar el mateix final.\nEncara és prematur extreure una visió global de la situació, però sí que es poden apuntar una sèrie de conclusions que seran factors a tenir en compte independentment dels resultats finals. En primer lloc, no es podrà implantar un sistema en contra de la voluntat majoritària d'un poble. En segon lloc, s'ha de prioritzar l'equació pa, llibertat i dignitat humana i no utilitzar les qüestions de la ideologia nacional, els conflictes regionals, la religió o la lluita contra l'imperialisme.\nUna altra lliçó és la caiguda de les formes tradicionals de manifestar-se i la irrupció de les xarxes Facebook i Twitter, que en el temps globalitzat de la comunicació han adquirit un paper molt destacat pel que fa a l'enllaç i la coordinació. Finalment, una altra conclusió ens ensenya que el canvi l'han d'aconseguir les mateixes societats, no s'ha d'imposar des de l'exterior.\nNo hi ha conspiracions externes que moguin les revolucions socials, com s'ha insinuat. Els governs han de respondre de manera permanent, i no temporal, a les demandes i escoltar els missatges del poble. Han de continuar presentant iniciatives positives i serioses que contribueixin al restabliment de les reformes polítiques, amb l'objectiu de reforçar els principis de la justícia social i els drets humans i protegir la dignitat dels ciutadans, la llibertat, la seguretat, i no els seus propis i estrets interessos.\nNomés és el començament d'un llarg viatge. S'estan dibuixant nous mapes. Som davant de grans interrogants que esperen trobar respostes que permetin a aquesta regió arribar al tren de les transformacions./font


Curs 2018-2019, BRCS 3r ESO, Servei a les Persones, Servei a les Persones\nBRCS 3r ESO, Curs 2018-2019, Servei a les Persones, Servei a les Persones\nEn aquest BRC s’ha col·laborat conjuntament amb l’entitat Drets dels Infants i amb la plataforma audiovisual Betevé .\nLa proposta que s’ha fet a l’alumnat de 3r ha estat centrada en el dret a l’educació i ha sigut la de fer una recerca sobre els resultats educatius de l’alumnat a la ciutat de Barcelona i relacionar-los amb els seus diferents entorns socioeconòmics.\nEls i les alumnes es van dividir en grups i van treballar diferents aspectes: qüestionari alumnat 4Cantons, entrevista professorat, comparació dades entre districtes, ajuda d’entitats socials a entorns més desfavorits….\nL’alumnat va poder visitar els estudis de Betevé al Poblenou i van rebre un parell de visites de periodistes que els hi van orientar en el qüestionari i entrevistes per tal de fer la recreca.\nEl producte final de la recerca es penjarà en una secció de la pàgina web de Betevé a partir del gener del 2019 : https://beteve.cat/desigualtats/, a banda, es va fer un mural amb la impressió dels documents de recerca.


Un ferit greu en un accident de trànsit a la carretera B-224 a Masquefa – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 26 de juny de 2020 a les 19:00 0 4008 Visites\nHa estat per una topada entre una motocicleta i un turisme en l’encreuament amb la carretera de Sant Sadurní\nUna topada entre una motocicleta i un turisme ha provocat que una persona hagi resultat ferida en estat greu. Es tracta del conductor de la motocicleta, que ha estat traslladat a l’Hospital de Martorell.\nL’accident s’ha produït aquest divendres al matí sobre les 10.30h a la carretera de Piera (B-224) a l’altura de Masquefa, en el punt quilomètric 14 en el desviament cap a Sant Sadurní. En el servei han intervingut 2 ambulàncies del SEM, la Policia de Masquefa i de Piera.\nAquest encreuament i altres trams d’aquesta via fa anys que pateix nombrosos accidents de trànsit que s’han convertit en punts negres de la carretera. Fa uns dies es va produir un altre sinistre, en aquest cas en el terme de Sant Esteve.\nFotografia: L’accident s’ha produït en un dels punts negres de la B-224 a l’altura de Masquefa en l’encreuament amb la carretera de Sant Sadurní [@PMasquefa]


Escriptora | CRIDA\nN. DE PÀGINES\nD’on ve l’expressió «síndrome d’Estocolm»? Des de quan diem «carpe diem»? Per què parlem de «prínceps blaus»? Sherlock Holmes va arribar a dir alguna vegada «Elemental, estimat Watson»? Per què representem el cor amb el seu pictograma? En aquest llibre trobaràs la resposta a aquestes preguntes i a molte més. Ah, a més resulta que tot el que hi apareix està connectat.\nPer estrany que soni, a la plaça de Catalunya de Barcelona no hi va haver coloms fins a l’any 1929. El culpable de la seva aparició té noms i cognoms i la ciutat li va dedicat una plaça. La postura sexual del tigre, el perquè del groc i negre dels taxis, el primer restaurant xinès de la ciutat o cap a on assenyala l’estàtua de Colom, tot hi cap en aquest joc amb forma de llibre.\nSi vols descobrir d’on ve una paraula tan catalana com estalviar, per què exportem semen de burro català arreu del món, què vol dir pagar a la catalana, quines recomanacions donava el primer manual eròtic europeu, qui va ser el català que va fundar el Moulin Rouge de París o quina relació té A sang freda, l’bra mestra de Truman Capote, amb Palamós… aquest és el teu llibre!\nUn recorregut per la Barcelona curiosa, desconeguda i sorprenent de tots els temps. Una ciutat que no coneixem amb milers d´històries esperant a ser descobertes pels vianants. Un llibre que posa a l’abast de tothom una font inesgotable de secrets.\nUn llibre escrit en col·laboració de Silvia Suarez.


17 estils de barba -> Aspectes totalment frescos per als homes per provar el 2020 - Pentinats Per A Homes\nInspirador-Història-D’Alcoholisme I Depressió-Per-Qualificat-Metge\n17 estils de barba frescos per provar\nLa tendència a la barba continua en vigor. Ara que està establert, molts nois tenen barbes gruixudes i plenes, però no és massa tard per fer créixer el pèl facial o fer-lo créixer més temps.\nmodels superiors sense maquillatge\nEn qualsevol cas, les barbes amb millor aspecte estan ben cuidades per mantenir la seva forma. Això pot significar fer-ho tu mateix o visitar un barber.\nMireu els pentinats que funcionen amb els cabells facials. La transició entre tots dos és un detall important, tant si es tracta d’un desvaniment sense fissures com d’una forma definida.\nFes una ullada a aquests estils de barba fresca, que es mostren més curts a llargs.\n1. Estil de barba curta\nAquest estil de retall de barba curta i fresc té més de forma que longitud. La geometria definida reprodueix els trets facials.\n2. Barba amb Fade\nHi ha dues maneres de portar barba amb esvair el tall de cabell. Una d’elles és reduir les patilles per tal que els cabells s’esvaeixin fins a la barba. L’altre consisteix a crear una forma definida que destaqui sobre la pell, com a l’anterior.\nTot i que és possible donar forma a la barba a casa, pot ser útil aconseguir la forma inicial feta per un barber o estilista. A més de poder aconseguir-lo perfectament simètric, poden crear una forma que funcioni amb el creixement del pèl facial, la forma de la cara i el tall de cabell. A partir d’aquí és fàcil mantenir-se a si mateix.\nEls estils de barba populars per als homes negres solen presentar contorns i línies úniques. Una barba tallada s’aparella bé amb les línies definides d’una vora cap amunt.\n5. Aviat + Barba\nUn cap afaitat que contrasta amb la barba completa és una combinació clàssica que sempre té bon aspecte. La clau per fer-lo funcionar és el pèl facial ben arreglat i una mica de manteniment de les celles.\n6. Diferents estils de barba\nHi ha tantes maneres diferents de portar barba. El millor estil de barba depèn del patró de creixement del pèl facial i de la forma de la cara. Aquesta corretja gairebé de la barbeta se centra en el lloc on el cabell creix més gruixut i en forma addicional.\n7. Barba completa + tall de cabell baix\nAquesta clàssica barba completa accentua la cara angular d’aquest senyor d’una manera positiva. El tall de cabell amb poca decoloració es redueix perfectament als cabells facials.\n8. Barba + Cabell amb esquena llisa\nAquesta combinació de pentinat i barba té un aspecte clàssic i elegant.\n9. Pinta per esvair + Barba\nLa part lateral, també coneguda com pentinar-se sobre el pentinat, és un altre tall de cabell masculí que combina perfectament amb una barba de qualsevol longitud.\n10. Pèl curt + barba completa\nUna barba plena té un aspecte fantàstic amb els cabells curts o llargs.\n11. Barba + Buzz Cut\nUn ampli ventall de pentinats masculins funciona amb barba i el tall de buzz és un d’ells.\nUn curt esvaïment del temple fa que els cabells de tot el món semblin encara més gruixuts del que ja és.\n13. Barba + Cara rodona\nLes barbes són una opció excel·lent per a homes amb cares amples o rodones. Una barba més llarga com aquesta allarga la cara.\n14. Barba + Bigoti de manillar\nEs pot portar una gran varietat de bigotis amb barba, des de curts fins a llargs manillar.\n15. Pentinats de longitud mitjana amb barba\nTotes les variants de l’esquena llisa queden molt bé amb barba.\n16. Barba llarga\nLes barbes molt llargues es beneficien especialment de donar forma. El perfil pot ser arrodonit o en angle, segons com creixi el cabell i què afalagui la forma de la cara.\n17. Barba + Home Bun\nEl bon home i la barba va junta com el tequila i la llima.


El govern espanyol prohibirà la publicitat de cases d'apostes a les samarretes esportives\nEl govern espanyol prohibirà la publicitat de cases d’apostes a les samarretes esportives\nEl Ministeri de Consum elabora una nova versió del reial decret de Comunicacions Comercials de les activitats del joc\nRedacció Juliol 9, 2020 5:31 pm\nAquest dijous, el govern espanyol ha enviat a la Comissió Europea una nova versió del reial decret de Comunicacions Comercials de les activitats del joc que inclou diverses modificacions en la regulació de la publicitat de les cases d’apostes. La nova proposta, segons ha informat Europa Press, establirà una normativa molt semblant a la que hi va haver durant l’estat d’alarma i prohibirà la promoció de les cases d’apostes en l’esport.\nAquesta prohibició, duta a terme “per la preocupació per l’augment del joc d’apostes entre les generacions joves com a forma d’oci”, és el més destacat del nou esborrany del reial decret, però no l’únic. Si no hi ha cap canvi de darrera hora, tampoc estaran admesos els anuncis d’apostes als mitjans de comunicació fora de la franja compresa entre la una i les cinc de la matinada i les entitats que publicitin operadors de joc en xarxes socials amb perfil d’usuari només podran fer-ho en aquelles que disposin de mecanismes per evitar que aquestes publicacions es dirigeixin a menors d’edat, entre d’altres.\nEn el cas de la Primera Divisió de futbol, els principals perjudicats per aquesta mesura seran el Leganés, el València, el Sevilla, l’Osasuna, el Llevant, l’Alabès, el Granada i el Mallorca. Cal destacar que aquests són els equips que llueixen cases d’apostes a la part frontal de la seva samarreta, com a patrocinadors principals, però molts altres conjunts de la Lliga Santander i de la Lliga Smartbank també les promocionen en altres parts del seu equipament.


“Quan el savi assenyala la lluna, el neci veu el dit” va dir Confuci fa dos mil cinc-cents anys….. i la frase continua tenint tota la vigència a Espanya.\nA Madrid han fet –per delegació de Xile- una cimera sobre el clima on, una adolescent sueca, Greta Thunberg, hi ha estat convidada. Aquesta noia s’ha fet famosa per la seva defensa del medi ambient, per la forma que té d’expressar-se i perquè té tota la raó.\nVet aquí però que l’España eterna ha començat una campanya en contra d’aquesta jove a la qual s’acusa de patir la síndrome d’Asperger, de ser una inadaptada i, fins i tot, que és una maniobra de la seva mare –cantant famosa a Suècia- i del seu pare, actor i director teatral, per tal de viure de la notorietat de la seva filla.\nEls abanderats de la campanya: El Mundo, ABC, La Razon… li han dedicat articles entre burletes i insultants, contra ella i la seva família. També un semi famós televisiu, un tal Frank Cuesta, que es dedica a fer reportatges martiritzant animals, en va fer un vídeo tractant l’activista sueca de bèstia salvatge. I ja per traca, Jiménez Losantos deia per ràdio que per culpa de Thunberg: “En Madrid han subido los precios de los puticlubs de manera brutal, però como se les va a aparecer Greta”. (sic)\nDeixant de banda la violació de la intimitat que significa divulgar –sense proves o amb proves- que la jove podria patir la síndrome d’Asperger i afegir que la seva germana podria tenir dèficit d’atenció, voler desacreditar a la jove activista perquè la seva mare va participar al festival de Eurovisió el 2008 “y quedó la 21 de 25” (sic) o que el seu pare és un actor secundari “que acompaña siempre a su hija”, és d’una absoluta manca d’arguments. I ja és per nota que es desqualifiqui amb tota la barra i fatxenderia, a la jove activista perquè no vol viatjar en avió per raons mediambientals.\nAlgú dubta que ens estem carregant el clima? Algú no ha vist encara els desastres naturals que provoca l’escalfament global? A Espanya es veu que no. Quan la Greta Thunberg denuncia la contaminació, els necis –molt ben pagats pels que contaminen- es fixen en la personalitat de la jove sueca.\nAmb només 16 anys Greta Thunberg ha rebut premis i distincions pràcticament de tot el món i ha publicat diversos articles i llibres. “No vull que m’escolteu a mi, escolteu als científics” ha declarat Thunberg, però es veu que això d’escoltar savis a España no mola.\nCom va escriure Antonio Machado: “Castilla miserable, ayer dominadora, envuelta en sus andrajos, desprecia cuanto ignora”.\nArticle anteriorEscolars de l’escola Joan Maragall de Vilanova se sumen a la crida contra el canvi climàtic\nPròxim articleLes àrees són determinants


Torrent se suma a la campanya “Recicla els teus aparells” - Nou Horta\nTorrent se suma a la campanya “Recicla els teus aparells”\nDimarts, 15 Mai 2018 14:40\tEscrit per Redacció Publicat en Torrent-VAL Vist 103 vegades\nAmb l'objectiu de conscienciar a la població sobre la importància de reciclar els aparells elèctrics i electrònics, Torrent s'ha sumat a la campanya “Recicla els teus aparells”; una iniciativa fomentada per la Generalitat Valenciana i en la qual participen diferents municipis de tota la Comunitat Valenciana. L'equip de recogedores i informadors, acompanyats de les seues bicicletes, han estat situats, durant dos dies, en dos punts que tenen un gran trànsit de vianants: la plaça Bisbe Benlloch i la plaça Unió Musical.\nSón molts els torrentinos i torrentinas que s'han acostat per a participar en aquesta campanya, garantint d'aquesta manera una correcte reciclatge dels aparells elèctrics i electrònics. La regidora de Medi ambient, Inma Amat, va anar de les primeres a acostar-se a les bicicletes i interessar-se per aquest programa que ajuda a la conservació del medi ambient i educa a la ciutadania en el correcte reciclat. A més, tots els que han col·laborat en aquesta iniciativa han rebut un grata amb regal assegurat, com a motxilles, mòbils o televisions.\nModificat el Dimarts, 15 Mai 2018 14:41\nMés en esta categoria: « Més de 500 ciclistes participen en la Rompecadenas de Torrent\tRamón Merino “Collet”, Llaurador de l’any 2018 a Torrent »


LA VIDA ÉS ROSA: de gener 2013\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dimecres, de gener 30, 2013 24 bombonets\n31 LOOK CASUAL AMB TONS MARRONS I BOTES MOSQUETERES\nDilluns i nou look, concretament el vaig portar aquest cap de setmana per un passeig de migdia i un dinar familiar.\nUn outfit desenfedat, còmode i cool gràcies a les botes mosqueteres i la jaqueta de pell i pèl de conill que ja té uns quants anys.\nJaqueta: Miss Sixty Denim: Met Camisa: Massimo Dutti Ermilla(New): Ikks\nBolso: LV Botes: Botiga Local Istanbul Ulleres: Dior Foulard(New): Ikks\nJa veieu un altre look molt fàcil on sempre els complements tenen un paper important. Ja us vaig dir que sóc fan de les botes altes i planes a l´hivern, aquestes són un tresor que em vaig comprar fa uns anys en un viatge a Istanbul. La resta un bon denim i el joc de camisa blanca i jersei o ermilla de punt a sobre que sempre dóna un toc molt informal chic. Us he posat una foto de l´esquena de l´ermilla ja que la trobo molt original. La resta una jaqueta de fa uns anys que tinc que m´encanta i abriga infinit, i un foulard maxi de color marró que complementa tot el conjunt.\nUn altre look fàcil de dia, clàssic atemporal i molt apte per quasi tot.\nUs agraden les botes mosqueteres? I les jaquetes amb pèl??\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dilluns, de gener 28, 2013 31 bombonets\n11 PETITS TOCS D´ESTIL-65\nAvui com sempre una imatge val més que mil paraules....\nL´Alessandra Ambrioso és divina, però el tema aquest d´anar amb xandall per fer encàrrecs sempre l´he trobat molt "choni" per molt que en porti un de molt fashion.\nEl xandall només l´utilitzo per fer esport, i ara ni així ja que amb les peces super cool que estan sortint per la pràctica de qualvol cosa per mi aquestes peces han passat ja...\nSou de xandall??\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en diumenge, de gener 27, 2013 11 bombonets\n20 KLING PRIMAVERA 2013\nAquest és el meu primer post de temporada de firmes que van presentant les noves col.leccions de primavera-estiu 2013.\nComenço per KLING, sabeu que sóc una enamorada i fidel seguidora de la firma i sempre que tenen novetats us poso al dia:\nUna col.lecció inspirada amb les joves japoneses que no volen crèixer mai , sense perdre l´esperit romàntic i retro la de la firma.\nCoincidint amb el llançament de la nova col.lecció la marca ha llençat una segona firma anormenada CLEAN, amb peces molt femenines, originals i limitades.\nJa sabeu que kling és una de les meves firmes de capçalera. L´originalitat, el preu i la qualitat de la firma em tenen ben enamorada.\nUs agrada Kling? Utilitzeu la seva e-shop?\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en divendres, de gener 25, 2013 20 bombonets\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dimecres, de gener 23, 2013 22 bombonets\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dilluns, de gener 21, 2013 28 bombonets\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en diumenge, de gener 20, 2013 12 bombonets\n20 EXCÈS DE TENDÈNCIES ALS GLOBUS D´OR\nEl post d´avui és una mica diferent als que esteu acostumades a llegir quan analitzo una celeb amb excessos.\nAvui unes quantes celebs amb massa de tot: brilli-brilli, cua, tela, apretades, ensenyant cama, escots, estampats, maquillatge, volum al cabell....\nQuina escolliu com a pitjor look als Globus d´Or??\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en divendres, de gener 18, 2013 20 bombonets\n17 RESULTTA SORTEIG ULLERES - ROBERTO MARTÍN\nAquí teniu el resultat del fantàstic sorteig de les ulleres de ROBERTO MARTÍN\nHe rebut un total de 57 comentaris, i uns 44 han estat vàlids.\nDisculpeu el retard en la publicació del sorteig.....\nLa guanyadora és la Iris, en breu em poso en contacte amb tu.\nDonar les gràcies a Roberto Martín per haver fet possible aquest sorteig, i esperar repetir en breu!!\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dijous, de gener 17, 2013 17 bombonets\n26 GUAPES AMB CABELL CURT-2\nFa moolt de temps en un altre post de la mateixa temàtica ja us comentava el boom de celebs, famoses etc que es tallaven la seva cabellera.\nSempre he trobat molt actractives les noies o dones amb cabell curt. Els aires masculins són sexys i alhora chics, una barreja pel meu gust irresistible.\nPer motius de modes, de guió o per gust sembla que el boom s´està repetint i moltes s´estan tallant les seves precioses cabelleres com Kate Perry, Charlize Theron, Carey Mulligan, Anne Hathaway...entre altres.\nPer mi els exemples que us poso surten totes guanyant amb el canvi, però com sempre per gustos els colors!!\nJo ho tinc claríssim, si tingués les seves precioses cares portaria un bon tallat a lo Garçon!!\nUs agraden les noies/dones amb cabell curt??\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dimecres, de gener 16, 2013 26 bombonets\n17 TENDÈNCIA- ABRICS A LES ESPATLLES\nAvui una tendència que em sorprèn mooolt. El món de la moda a vegades no gira del tot rodó i el que sembla una cosa més que ben evident, la meva mare tota la vida ha portat els abrics així, ara s´ha convertit en la cosa més IN.\nSempre de manera innata si només he de sortir del cotxe per entrar a un lloc mai em poso l´abric sencer només a sobre les espatlles a modo capa i llestos, sentit pràctic de la moda.\nPerò des de que Chloé ho va posar al seu últim desfilé la cosa ha calat entre les it girls i les fashions víctims.\nI como no les egobloggers, models, it girls ja han repetit l´idea per tot arreu. A mi m´encanta l´idea però només en sentit pràctic, per anar pel carrer trobo que és incomodíssim.\nUll!! Penseu sempre que les coses han de sortir de forma natural...\nUs agraden els abrics a les espatlles??\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dimarts, de gener 15, 2013 17 bombonets\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dilluns, de gener 14, 2013 26 bombonets\n13 PETITS TOCS D´ESTIL-63\nAvui un petit toc d´estil que ja he explicat alguns cops: ull amb la roba interior i sobretot vigilem el color pel tema transparències. Com sempre la foto:\nAvui Letizia Ortiz, i no parlaré dels seus looks ja que no aporten res, però la princesa hauria de tenir més compte si vol anar tan "marcona"!! El jersei vermell li juga una mala passada i va deixar al descobert la roba interior blanca. Utilitzar la roba interior de color "carn" o natural li hagués anat millor.\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en diumenge, de gener 13, 2013 13 bombonets\n18 TOTES PORTEN BOTES ALTES\nMoltes sou fan de les botines planes o Bikers, des de fa un parell de temporades arrassen però sembla que les it girls-celebs tornen a les botes altes i sempre pel meu gust planes.\nSóc una incondicional d´elles a l´hivern, m´agraden moltíssim els aires amazones que donen i les mosqueteres per mi són un must. Estilitzen mooolt i combinen amb tot!! Això si sempre de pell i les tonalitats clàssiques: negre, marró, camel i gris que sempre són més fàcils pels looks:\nEstic en busca i captura d´unes amazones negres planes de pell, però les que m´agraden piquen molt així que continuaré buscant...\nSou de botes planes i altes??\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en divendres, de gener 11, 2013 18 bombonets\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dijous, de gener 10, 2013 27 bombonets\n10 DESCOBRIMENT: HIDRATANT PELS LLAVIS CHANEL\nAvui us porto un altre descobriment que he fet durant el Nadal. Me´l vaig comprar abans de festes i ja porto uns dies utilitzant-lo i estic realment molt satisfeta. Estiu i hivern sempre portava els llavis tallats, sense vida etc\nHavia llegit sobre el producte Chanel Rouge Coco Baume així que em vaig decidir a comprar-lo. Ja sabeu que jo sóc molt de Chanel en cosmètica.\nUn bàlsam reparador, hidratant i il.luminador de llarga durada.\nVaig llegir que també "omplia" els llavis però aquest efecete no l´he notat. També és ideal per posar-lo a sota la nostra barra de llavis ja que millora molt el color i té més durabilitat. Així que durant un temps crec que em planto amb els tema hidratants de llavis.\nConeixíeu el producte??\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dimecres, de gener 09, 2013 10 bombonets\nLa fred (a Girona és femení) apreta de valent aquests dies. Suposo que totes ja porteu el vostre abric per resistir les baixes temperatures, però com sempre per ser una bona fashionista n´hem de tenir de diferents estils depenent del que portem. Personalment sóc molt d´abrics i en tinc uns quants... Quan arriba l´època de rebaixes si puc faig l´inversió ja que comprar roba de firma i disseny és sempre la millor opció amb els descomptes actuals.\nAvui us he fet una tria de diferents estils d´abrics: clàssics, elegants, d´estil militar, d´aires masculins, oversizes, de print animals, més tipus jaquetons, de tall 3/4, llargs fins als peus etc\nJa veieu infinitats d´estils, talls, teles i colors!!! Només cal que busqueu quin us agrada més pel vostre gust, el més adequat al vostre estil i la peça sola farà la resta... Jo em quedo amb els d´aires militars i clàssics.\nI vosaltres de quin estil d´abric sou??\nPublicat per LA VIDA ÉS ROSA en dimarts, de gener 08, 2013 13 bombonets


El irlandés (The Irishman) | citizenjoel\nMartin Scorsese ha dirigit últimament films com ara El lobo de Wall Street (The Wolf of Wall Street (2013) o Silencio (Silence) (2016). Ara explica la vida del sicari de la màfia, Frank Sheeran basant-se en el llibre “I Heard You Paint Houses” de Charles Brandt. Una història que va arribar a les mans de Martin Scorsese a través de l’actor protagonista Robert de Niro: “Robert (De Niro) va llegir aquest llibre quan jo estava rodant El Bon Pastor (The Good Shepard) (2006). Me’l va donar perquè el llegís. Em vaig adonar que ell estava connectat amb el personatge i, a més a més, des de Casino (1995) que volíem tornar a treballar junts. Així va néixer el projecte”. Un projecte que sembla fet a mida tant per al director com per a l’actor.\nLa història és narrada pel protagonista Frank Sheeran (Robert de Niro), ja gran, quan vivia en una residència geriàtrica. Explica que quan treballava de camioner va conèixer el mafiós Russell Bufalino (Joe Pesci). A partir d’aquell moment, es va convertir en sicari de Russell. Un dia Rusell li va demanar un favor: convertir-se en el protector del famós sindicalista “Jimmy” Hoffa (Al Pacino). En aquell moment “Jimmy” tenia enemics molt poderosos com els germans Kennedy, el president J.F.K. i el seu germà Robert (Jack Huston), Fiscal General dels Estats Units durant la presidència de John. El film acaba amb la misteriosa desaparició de “Jimmy” Hoffa, sobre la qual especula la narració.\nLa fotografia de Rodrigo Prieto contribueix a l’homenatge que fa Scorsese als grans clàssics del cinema de gàngsters i mafiosos. Començant pel gran clàssic en majúscules, El Padrí (The Goodfather) (1972).\nLa banda sonora de Seann Sara Sella ens situa en el llarg període de temps que transcorre el film, des de la Segona Guerra Mundial fins als anys noranta. Tot d’una manera natural i convertint la música en el motor de la narració.\nEl film està protagonitzat per tres grans actors: Robert de Niro com a Frank Sheeeran en un paper que sembla pensat per a ell, Joe Pesci com a Russell i Al Pacino com a “Jimmy” Hoffa. Tot i això, és Robert de Niro qui porta el pes de la pel·lícula i sap construir un sicari amb certa moral i ètica, encara que això pugui semblar contradictori.\nEl director va explicar en una entrevista perquè no li importava reflectir la veritat històrica: “No m’importa gaire la veritat. Què passaria si sabéssim exactament com es va dur a terme l’assassinat de JFK? Què passa actualment? Les especulacions ens permeten fer un parell d’articles bons, un parell de pel·lícules i que la gent en parli a les festes i als sopars. La qüestió és que no es tracta dels fets. El film se centra en la manera com es comporten els personatges. El protagonista (Frank Sheeran) és una persona bloquejada per una determinada situació. Se sent en l’obligació de comportar-se d’una manera concreta i s’adona que és possible que hagi comès algun error.” De fet, en la narració la cerca del perdó i la redempció són constants, i no només per part del protagonista. També ens mostra la vida personal de Frank Sheeran i la relació complicada que va tenir amb una de les seves filles a causa de la seva “feina”. El film, però, és molt més que això, és un retrat dur i cruel del poder a l’ombra que ostentava la màfia en el seu moment. A més a més, ens mostra una petita part de la història tant dels Estats Units com del món: des de la Segona Guerra Mundial fins als anys noranta, posant especial èmfasi en el mandat de J.F. Kennedy amb la crisi dels míssils de Cuba durant la Guerra Freda i el seu magnicidi i, posteriorment, en el cas Watergate durant el mandat de Nixon. Aquests fets, alguns de manera més directa, d’altres de manera més indirecta, acaben tenint relació amb la trama. Una excel·lent pel·lícula que aconsegueix que les tres hores de metratge passin volant.\nAquesta entrada s'ha publicat en Les meves crítiques i etiquetada amb "Jimmy" Hoffa, Action Bronson, Al Pacino, Aleksa Palladino, Anna Paquin, assassins, Bobby Cannavale, Charles Brandt, Chelsea Sheets, corrupció, corrupció policial, Domenick Lombardozzi, família, Frank Sheeran, Gary Basaraba, Guerra Freda, Harvey Keitel, Història, Jack Huston, Jeremy Luke, Jesse Plemons, Joe Pesci, Kate Arrington, Kathrine Narducci, mafiosos, Martin Scorsese, mort, poder, política, policies, Ray Romano, relacions familiars, Robert de Niro, Robert Kennedy, Rodrigo Prieto, Russell Bufalino, Seann Sara Sella, Sebastian Maniscalco, Segona Guerra Mundial, sicaris, Stephanie Kurtzuba, Stephen Graham, Steven Zaillian, Watergate. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n…El curioso caso de Benjamin Button (The Curious Case of Benjamin Button) (2008) →


Els Pallars, 9 de maig 2017: L'AJUNTAMENT DE TREMP DISSOLDRÀ L'ADF\nDes de l’equip de Govern de l’Ajuntament de Tremp s’ha informat en l’últim ple, la voluntat per dissoldre l’Agrupació de Defensa Forestal per falta de finançament i recursos per desenvolupar les tasques correctament. Des de l’oposició es creu que hi ha altres alternatives, ja que en el cas que en un futur es pugui optar a subvencions, sense l’agrupació és perdrien.\nEn el ple també s’ha informat sobre el nou administrador que assumirà la gestió del camp de treball Reading life in the rocks. A partir d’aquesta edició, per donar més sortida i cobertura al camp de treball el Projecte Geoparc s’encarregarà de la gestió, amb l’objectiu de treballar al llarg de tota la comarca i donar més rellevància i valor afegit al camp.\nEn els informes, precs i preguntes s’ha debatut la notícia esmentada en alguns mitjans de comunicació on la Consellera de Treball, Afers Socials i Família, Dolors Bassa, informava sobre la creació d’un Centre Residencial d’Acció Educativa (CRAE) a Tremp, que comptarà amb 9 educadors socials i 1 coordinador/ra.\nParlen al vídeo: JOAN UBACH, ALCALDE DE TREMP – VÍCTOR ORRIT, CAP OPOSICIÓ\nArtículo anteriorLa Cerdanya, 9 de maig 2017: GUILS MILLORA LA SENYALITZACIÓ VERTICAL\nArtículo siguienteEls Pallars, 9 de maig 2017: ALUMNES DE TREMP PRESENTEN UN LLIBRE PROPI


Un partit sobre les cendres de Stalingrad (Toni Padilla)\nEl futbol va tornar poques setmanes després de la pitjor batalla de la Segona Guerra Mundial\n4 min. Cap / D’esports 13/07/2018 19:58\n651x366 Tropes alemanyes a Stalingrad durant els últims mesos del 1942, quan gairebé conquereixen la ciutat. / EFE / WEELTBILD Tropes alemanyes a Stalingrad durant els últims mesos del 1942, quan gairebé conquereixen la ciutat. / EFE / WEELTBILD\nRússia es prepara per viure un dels partits de futbol més importants de la seva història. Però de ben segur que no serà ni el partit més emotiu, ni el més heroic, ni el més estimat per als russos. El 1943, a la ciutat de Stalingrad -actualment coneguda amb el nom de Volgograd-, s’hi va jugar un dels partits de futbol més sorprenents que s’han vist mai. Uns mesos abans, del 23 d’agost del 1942 al 2 de febrer del 1943, la ciutat havia viscut una de les batalles més crues de la història, una batalla que s’havia lluitat casa a casa, mur a mur, durant la qual les tropes soviètiques en alguns moments van estar a un pas de ser derrotades pels nazis i els seus aliats. La batalla era clau, ja que Stalingrad era una ciutat estratègica que hauria obert les portes a Alemanya per expandir-se cap a tot el Caucas, però el que en alguns moments va semblar una inevitable victòria nazi es va convertir en una de les batalles que va canviar el destí de la guerra. Més de dos milions de persones, entre civils i soldats, van morir en el mig any que va durar la batalla. Mig any en què tots els edificis de la ciutat van rebre impactes de bales o explosius.\nQuan feia tot just sis setmanes que els nazis havien estat vençuts, les autoritats van decidir que per deixar clar que la Unió Soviètica no havia estat derrotada s’intentaria reprendre la vida normal. Per deixar-ho clar, es jugaria un partit de futbol entre el Dinamo de Stalingrad i l’Spartak de Moscou, campió de Copa el 1942. Els jugadors del Dinamo provenien d’un equip local, el Traktor, format en bona part per la famosa fàbrica de tractors que donava feina abans de la guerra a milers de persones i que va ser escenari d’alguns dels combats més durs de la batalla. El 2 de maig del 1943, finalment, es va jugar el partit a l’estadi Azot, amb les graderies mig reconstruïdes i sense gaire gespa. Però aquest estadi, al sud de la ciutat, estava més ben conservat que l’estadi central, que havia quedat absolutament destruït i durant la batalla s’havia convertit en un cementiri per a soldats alemanys. Els soviètics van rebre les ordres de desenterrar els cossos i portar-los a una fossa comuna. “Els primers dies després del triomf, els jugadors ens buscàvem per les runes. Buscàvem amics, familiars i ens buscàvem per veure com estàvem. Molts van morir, de molts mai més se’n va saber res. I entre els que quedàvem, un cop ens van dir que caldria jugar, es va començar a improvisar. Jo ho havia perdut tot, perquè el meu pis s’havia cremat. No tenia botes, no tenia equipació. I, malgrat tot, vam començar a entrenar-nos”, explicava a les seves memòries el capità de l’equip local, Konstantin Vladimírovitx Belikov. Condecorat pel seu valor en combat, durant la batalla, Belikov s’havia especialitzat en explosius amb la missió de fer explotar una fàbrica al sud de la ciutat si veia que es perdia la posició. Finalment no va ser necessari, perquè els soviètics van poder defensar la fàbrica. Belikov s’encarregava d’improvisar explosius amb el que podia per atacar els tancs alemanys.\nEl partit es va jugar davant més de 10.000 persones, moltes de les quals eren civils que havien anat tornant de mica en mica a la ciutat, on havien descobert que ja no tenien casa. Mentre Stalingrad comença a reconstruir-se, un partit de futbol va servir per aixecar la moral de la gent, malgrat que en algun moment el partit va perillar per por a un contraatac alemany. Al final, l’equip local va guanyar 1-0 contra un Spartak que, segurament, ja veia amb bons ulls perdre contra aquell equip d’herois de guerra.\nCroàcia, Ucraïna i les amistats perilloses\nLa FAPA demana incloure l'addicció al joc al Pla Nacional de Drogues


Els ajuts de la Unió Europea a les empreses i el lideratge transformacional\nEls ajuts de la Unió Europea a les empreses i el lideratge.\nLideratge, Lideratge empresarial31 d'octubre de 20200Comments28Views0Likes\nVivim uns moments excepcionals en la nostra història. Cap de nosaltres hauria pogut imaginar el que estem vivint. Tenim els hospitals plens de persones infectades pel virus. Estem pràcticament confinats, els uns infectats, altres preventivament. Les relacions socials son mínimes. La por és present en tots nosaltres. Mirem endavant i ens preguntem si demà o la setmana que ve serem a la UCI d’un hospital. L’economia s’ha enfonsat de forma alarmant. Empreses sense clients. Milions de llocs de treball destruïts. Pobresa. Solitud. Incertesa.\nQui em coneix, sap del meu compromís amb la direcció fonamentada en els valors. (Aquest bloc n’és testimoni). Les organitzacions de tot tipus, tindran moltes més possibilitats de sortir d’una crisi, quan els seus equips, i especialment els seus equips directius, comparteixin els mateixos valors. Respecte per les persones. Talent. Professionalitat. Rigor. Ètica.\nEls equips que comparteixen valors son generadors de força. El talent ara més que mai és fonamental.\nLes empreses han de fer el pas cap a la direcció per valors i en la mateixa línia han de formar i transformar els seus directius en líders transformacionals.\nÉs a dir necessitem persones amb molta força interna, que no es paralitzin per la por, per la incertesa ni per les inseguretats, que el moment objectivament magnifica.\nNecessitem líders i directius amb lideratge que afrontin amb rigor i coratge les circumstàncies que tenen al davant. El repte és gran.\nAquesta setmana he compartit la meva visió amb diferents consultors. Alguns em diuen que només podran tirar endavant aquelles empreses que tinguin una visió estratègica a llarg termini, que creixin, es digitalitzin i que funcionin amb un model de direcció per valors.\nComparteixo aquesta visió, però per si mateixa em queda incomplerta.\nCap consultor en sap més d’una empresa que el propi empresari i els responsables que la fan funcionar.\nAra és temps d’acompanyar als empresaris a trobar ajudes concretes i eficaces per sortir de la situació en la que es troben. Avui les empreses que no facturen o facturen poc, tenen com a principal problema la seva viabilitat més immediata. La del mes en curs.\nLa Unió Europea i el Govern central i autonòmic informen a diari de la quantitat de diners que es destinaran a les pimes per ajudar-les. Ningú sap encara com es gestionaran els fons ni de quina manera arribaran a les pimes, o ni tant sols si els hi arribaran.\nEls qui avui no som empresaris i coneixem el món organitzatiu ens hem de comprometre a donar respostes concretes per ajudar a les pimes.\nCal que els fons europeus no es destinin “només” a projectes estratègics. Aquests han de ser un dels objectius. Però no els podem demanar a les pimes del nostra país que estan vivint una situació extremadament complexa, que tinguin la objectivitat per definir-se pensant en el mig i el llarg termini.\nTots nosaltres: entitats governamentals, entitats socials (patronals i sindicats) i consultors hem de ser objectius i molt pràctics per donar suport a les empreses i als seus treballadors.\nCal que els governs aprovin les ajudes pensant en que les han de rebre avui, per poder seguir existint demà.\nTots nosaltres hem de comprendre que el coneixement i el problema el tenen els directius, per mantenir els llocs de treball i a poder ser, crear-ne de nous el més aviat possible.\nÉs moment de demanar als diferents nivells governamentals que aprovin ajudes directes per les empreses que les ajudin a mantenir-se en funcionament, amb el mateix personal com a mínim. És bàsic que s’entengui que les pimes no poden preparar projectes amb alta complexitat administrativa. I és fonamental que les ajudes econòmiques arribin de forma ràpida a les empreses.\nEl lideratge transformacional (o per valors) és el que ha de fonamentar la societat del demà que és la que formem les empreses, els treballadors i les entitats socials, governamentals i els consultors.\nEls que tenim el rol i m’atreviria a dir, l’obligació, d’ajudar a les empreses, (governs, entitats socials i consultors) hem de ser els primers en funcionar per valors, el que significa que hem de ser efectius i pràctics respectant la problemàtica real d’avui de les pimes.\nEntre tots hem de fer possible que les pimes segueixin funcionant, mantenint i creant ocupació. I només així podrem aconseguir que elles, demà, facin el pas a funcionar metodològicament per valors.\nAvui, necessitem que els responsables de distribuir els fons europeus a les empreses, siguin líders transformacionals, és a dir que funcionin per valors.\nTags: #EuropeanUnion, #leadership #leadershipdevelopment, #Lideratgeempresarial, lideratge\nEl líder retè el talent\nLideratge transformacional: no confón el rigor amb la moderació\nLideratge empresarial (38)\nLideratge polític: el model actual no serveix 22 de novembre de 2020\nEl líder retè el talent 15 de novembre de 2020\nLideratge transformacional: no confón el rigor amb la moderació 8 de novembre de 2020\nTrump o … lideratge? 1 de novembre de 2020\nEls ajuts de la Unió Europea a les empreses i el lideratge. 31 d'octubre de 2020\n#humanresources #leadership #leadershipdevelopment #leadership @politicalleadership #lideratge #lideratgepolític #lideratgepolític #líder #leadership #leadershipdevelopment #management #management ##selfmanagingleadership Catalunya Comandament coneixement confort corrupción Cossos policials direcció directiu educació ego empresa equilibri personal equips Formació generositat humilitat inseguretats inseguretats personals inseguridades judici lider lideratge lideratge transformacional Lideratge transformador liderazgo objectius politica por pors principis relacions resiliència respecte valors veracitat veritat ética


Three-Bedroom Holiday home in Blåvand 49 Vejers Strand Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Three-Bedroom Holiday home in Blåvand 49\nAl visitar Vejers Strand, vosté es sentirà com a casa a Three-Bedroom Holiday home in Blavand 49, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Three-Bedroom Holiday home in Blavand 49, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Three-Bedroom Holiday home in Blavand 49 no troba competidors en cap categoria.\nCal que informeu el Three-Bedroom Holiday home in Blåvand 49 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Dancenter t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.


Detall de la tomba 'A Matilde'\nEl 17 de setembre farà 75 anys que Eugeni d’Ors va ser proclamat fill adoptiu de Vilafranca del Penedès. Nascut a Barcelona el 28 de setembre del 1881 i mort a Vilanova i la Geltrú dos dies abans de fer els 73 anys, l’escriptor i filòsof, pare del noucentisme, va voler ser enterrat a la tomba ‘A Matilde’ del cementiri municipal de Vilafranca i allà és on reposen les seves despulles. El lligam de l'Ors amb la tomba comença la tardor del 1917, al costat del poeta i agitador cultural Román de Saavedra.\nSegons recull Antoni Sabaté Mill a ‘De prop i de lluny. La vila i alguna gent. Volum II’ (1994: 162), "Ors acude al cementerio y escucha el relato del origen de aquella tumba y de la muerte de la mujer allí albergada. Es un relato al modo romántico; sus protagonistas, un americano recién llegado de Cuba y una novia enamorada…Una tumba mussetiana guardada por un ángel alitendido y cubierta por un gran sauce, con esta parca inscripción grabada en la piedra ‘A Matilde’". I Xènius, aquest era el seu pseudònim, es va enamorar de la tomba.\nEl professor Fonxo Blanc, especialista i apassionat de la figura d’Eugeni d’Ors, explica a ‘Anècdota i categoria de la tomba ‘A Matilde’, article inclòs al capítol ‘Dues tombes singulars’ del preciós llibre ‘El cementiri de Vilafranca del Penedès’ (Varis autors, 2004), que l’Ors era encara, aquella tardor del 1917, “pantarca de la influència intel·lectual i el poder institucional”. Però descobria el cementiri vilafranquí “quan ja li faltava el puntal i mecenes, seny ordenador de Catalunya, Enric Prat de la Riba, acabat de morir aquell agost”. Una mort que suposaria poc després la mort civil de l’intel·lectual a Catalunya. En aquell moment, sota els xiprers, i amb la mirada posada sobre la tomba de la Matilde, el seu acompanyant li va explicar la història: “...l’Ors escolta el relat de Román de Saavedra determinant que aquella serà la seva futura pròpia tomba. L’Ors tenia 36 anys acabats de fer. 37 anys després arribaria el carruatge del seu taüt al cementiri de Vilafranca”.\nLa tomba d'Eugeni d'Ors al cementiri de Vilafranca del Penedès | FOTO: Joan Mestres\nAl capítol ‘Ángeles, no dragones. Apuntes sobre la filosofia de Xènius’ del llibre ‘D’Ors, filósofo’ (Publicacions de la Universitat de València, 2014), Mercè Rius ens parla de la fixació de l’Ors per la figura de l’àngel: “L'àngel representava la unitat de la persona, però al mateix temps introduïa en ella un desdoblament, l'alter ego a falta del qual no hi hauria alleujament per a la solitud; tal, la seva Xènius: l'escultura de l'àngel exiliat a la Vila i Cort que s'aferra al seu antic nom, és a dir, que es perd una mica, en el que ja està perdut, per no perdre del tot. I la cosa no acaba aquí. El desdoblament constitueix l'única garantia que la identitat personal no es torni estèril de pur assemblar-se a si mateixa. L'àngel, com el daimon socràtic, implica Ironia”.\nEugeni d’Ors era barceloní. Doctorat en Dret i més tard en Filosofia i Lletres, va ser secretari de l’Institut d’Estudis Catalans l’any 1911, fundador de l’Escola de Bibliotecàries l’any 1915 i màxim responsable d’instrucció pública de la Mancomunitat de Catalunya. Amb la mort de Prat de la Riba, va acabar defenestrat a Catalunya i es va establir a Madrid. Escriptor, assagista, periodista, dibuixant, filòsof, crític d'art i amb estudis de psicologia, l’Ors va fixar la seva residència a principis dels anys vint a Madrid. Va continuar treballant, escrivint i pensant, llavors en castellà. Les seves obres més conegudes les va escriure en aquells anys. L’any 1927 va entrar a formar part de la Real Academia Española i aquell mateix any va anar una temporada a París com a representant espanyol a l’Institut Internacional de Cooperació Intel·lectual. A la capital francesa va ser on el va sorprendre la guerra civil i allà es va quedar fins que l’any 1937 es va traslladar a Pamplona. Va començar a col·laborar en la reorganització de les institucions culturals del bàndol nacional i va ocupar diversos càrrecs relacionats amb la Cultura dins del règim franquista.\nEugeni d'Ors vist per Ramon Casas\nL’Ors era un personatge controvertit. Segons Andreu Navarra, autor de la biografia fins ara més matisada de l’intel·lectual, ‘La escritura y el poder. Vida y ambiciones de Eugenio d’Ors’ (Tusquets Editores, S.A, 2018), tenia una visió d’ell mateix hipertrofiada, que ratllava la megalomania “i això ha fet que de vegades la nostra visió estigui mediatitzada pel que ell pretenia ser”, deia el passat 11 de juny en al Convit filosòfic organitzat per L’Agrícol a Vilafranca. L’altre convidat a la vetllada era Víctor Pérez, especialista en història intel·lectual de Catalunya i autor del llibre ‘Els fenòmens de l’atenció’ (Obrador Edèndum, 2018), basat en un curs inèdit d’Eugeni d’Ors que desvetlla el seu interès per estar al corrent de la incipient psicologia experimental. “Ell deia de sí mateix que era el pantarca, el que ho ordena tot. Això li va valdre la defenestració absoluta aquí a Catalunya i per això la intel·lectualitat catalana té aquesta relació de no saber què fer amb aquest personatge”.\nL’obra d’Eugeni d’Ors era i és “inestimable i polifacètica”. Al terreny filosòfic va aportar la seva “filosofia de l’home que treballa i que juga”. En relació a aquesta filosofia, diu Josep Ferrater Mora a ‘Eugeni d’Ors: sentit d’una filosofia’, de l’obra ‘El llibre del sentit’ (1948): “Precisament perquè hi ha en l’Eugeni d’Ors una certa limitada comprensió del que és veritablement la filosofia, podia aquesta filosofia seva ser una mica més àmplia que moltes d’altres. Perquè des del moment que el problema era plantejat en els esmentats termes [el caràcter instrumental de la lògica i la raó] no semblava ja que el principal interès consistís [...] a salvar alhora el sistema d’imatges de la representació i el sistema d’imatges de la ciència, sinó a edificar -molt menys filosòficament i molt més mediterràniament- un intel·lectualisme que permetés donar un camp gairebé il·limitat a la llibertat i a l’acció. [...] Des d’ara, no es tractarà ja d’acordar les exigències de la raó individual amb els postulats universals dels fets de la ciència. Es tractarà més aviat de veure fins a on i de quina manera pot inserir-se en un sistema anomenat intel·lectualista l’element irreductible de l’acció”. Aquestes són algunes de les idees que desenvolupava l’Ors filòsof, que era a més un periodista actiu i tota una institució en l’àmbit artístic.\nUn article a la Revista Municipal de Cultura Popular de Sitges La Xermada recull com Don Eugenio va tornar a Catalunya, concretament al Penedès. Diu que l’Ors arriba a Vilanova i la Geltrú, sembla que de Sitges estant, per visitar uns coneguts. I continua: “L’enamorament s’ha produït, la decisió és presa. L’any següent, Ors compra un terreny adossat a l’ermita de Sant Cristòfol, al barri de la Farola. Va encomanar-ne la construcció al seu fill gran, l’arquitecte Víctor d’Ors, i es va inaugurar el 1946. L’ermita no la va adquirir fins l’any 1951”. "Para pasar las épocas de descanso, uno escoge siempre los lugares que más le placen y donde mejor se encuentra", deia en Xènius de Vilanova segons plasma aquest text. “De Vilanova estant, després de la segona defenestració, va escriure noranta-dos articles entre 1945 i 1948, apareguts al diari Arriba sota l’epígraf ‘Crónicas de la Ermita’. Francesc-Marc Àlvaro les anomena “cròniques d’un retrobament”, com diu l’article citat.\nI de la mà de Francesc-Marc Àlvaro, qui probablement millor retrata aquest “retrobament” a 'Eugeni d'Ors a Vilanova i la Geltrú. Aproximació al retorn de Xènius a les arrels' ('Miscel·lània Penedesenca', 1988 - Vol 12), us l’expliquem aquí: “Les estades del Xènius ancià a Sant Cristòfor, els escrits elaborats en aquest marc, els seus contactes catalans, tot plegat pot interpretar-se com un procés sentit i íntim de retorn d'aquell noucentista defenestrat a comencaments dels anys 20. Retorn al paisatge que sempre havia portat dins i que a Vilanova va trobar, com bé enumera Joan Callejón Cabrera: la blavor mediterrània, l'ermita, I'advocació de Sant Cristófor, el veïnatge del far, la proximitat del Penedès, la seva pròpia terra catalana''. Sobre la relació de l’Ors amb Vilafranca del Penedès, l’autor destaca que “el filòsof teòric dels àngels havia dedicat escrits a Vilafranca i va anar durant molts anys a la seva Festa Major, la diada de sant Fèlix. No és estrany que fos un enamorat de tot el Penedès”. I ens dóna una pista: “Els seus avis materns hi eren vinculats, en especial I'avi Josep Rovira i Alcover, que morí a Vilafranca”.\nÀlvaro diu així al seu llibre: “Queden lluny els enfrontaments amb els polítics catalans de primers de segle, i el que fou capdavanter dels noucentistes pren el Penedès com a metàfora de Catalunya en el seu assaig de retorn a I'origen. Pero ja és massa tard i un dia encara suau de la tardor de 1954 I'escriptor es mor. Des de Ilavors, només el cementiri de Vilafranca guarda el secret del retrobament entre la memòria i la matèria”.\nDetall de la tomba 'A Matilde' | FOTO: Joan Mestres\nEl periodista i escriptor madrileny César González-Ruano escrivia el diumenge 26 de setembre del 1954 a La Vanguardia -diari que comptava amb les col·laboracions d'en Xènius- aquestes paraules arran de la mort d’Eugeni d’Ors: "No fui yo siempre amigo de Eugenio d’Ors. No hablé yo siempre de la misma manera, aunque de algún tiempo a esta parte él sabía que tenía en mí un adicto de sus claros valores. Y también por todo eso quiero, necesito, que mi nombre esté ahora cerca del suyo, en este domingo hondo y tremendo en que los cipreses altos, como verdes espadas del cementerio de Villafranca, saben ya que van a dar sombra definitiva a este sol de las letras españolas que se extingue a orillas del mar".\nTornem al principi que, de fet, és el final. Eugeni d'Ors va quedar meravellat, no només de la bellesa escultòrica de la tomba de la Matilde, sinó també de la història d’ella, de la jove que hi havia enterrada i que havia mort víctima d'un tiroteig a Barcelona. Matilde va morir als braços del seu marit, el doctor Ulpià Dellundé Prado (Jiguaní Oriente, 1846 - Santiago de Cuba, 1906), quan una bala perduda va entrar per la galeria del pis on vivia i es va incrustar al cap de la jove. Tenia 26 anys. El seu marit va encarregar el panteó a l'escultor Manuel Oms Canet (Barcelona, 1842 - 1889). La Matilde, a més dels seus germans Fèlix i Antonio, tenia un germanastre. Es deia Josep Rovira i Alcover i s’havia quedat a Cuba, on va formar una família. Va tenir quatre filles. La gran, Cèlia Rovira i García, va ser la mare d’Eugeni d’Ors. Però, segons diuen, ell mai no va arribar a saber que la Matilde era família seva.\nTal com recordava l’arquitecte Oriol Bohigas a l’article ‘50 anys de la mort d’Eugeni d’Ors’, publicat al diari Avui el 13 de juny del 2004, “potser cal rellegir allò que va escriure a La Vanguardia en Xènius l’any 1944 quan el van fer fill adoptiu de Vilafranca: “La saba del terrer de Vilafranca / m’empenyia a enfilar-me a d’altres cels / i a l’hora de florir l’última branca / tot d’un cop em floreixen les arrels”.


Biographicsworld: guia ràpida i divertida de celebritats i el seu estil de vida. - Empresari\nJeremy Michael Lewis Bio, Carrera, Valor Net, Relació amb Kirstin Maldonado\nData de naixement: 22 gener 1992\nLloc de naixement: Rockford, IL\nDeu haver sentit a parlar del nom de Jeremy Michael Lewis. Ha estat al capdavant de la seva relació amb la cantant Kirstin Maldonado. A banda de la seva relació, Jeremy és un cantant versàtil i també un empresari. És vicepresident d’una empresa de difusió de contingut anomenada “Kastr”.\nTambé gestiona la seva pròpia empresa “Platobrand” que gestiona el màrqueting digital per a influencers socials i petites empreses. A part d’això, també és conegut com a músic i famós pel hit viral “Disney Love Medley”. Mirem per conèixer més en detall el tema de Jeremy com la vida personal, la relació i el patrimoni net.\nJeremy Michael Lewis: Bio, Educació\nJeremy va néixer el 22 de gener de 1992 a Rockford (Illinois). Per un breu temps, s’ha traslladat al Regne Unit on ha completat els estudis. A més, gairebé no hi ha informació disponible sobre els seus primers dies i els seus pares. Tampoc ha compartit detalls sobre els seus germans.\nMirant la seva educació, ha assistit a Rock Valley College cap a l’any 2010. Va ser estudiants molt brillants i brillants des dels primers dies. Durant el seu temps a la universitat britànica, va ser president de la fraternitat de Sigma Alpha Epsilon. També ha iniciat el seu negoci durant els dies universitaris i posteriorment es va traslladar a unir-se a la universitat Gatton a Lexington, Kentucky. A partir d’aquí, es va graduar al batxillerat en Gestió empresarial. A més, també té una passió per la música i sempre ha volgut estar al món de l'entreteniment.\nJeremy Michael Lewis: Carrera i èxit\nCom ara sabem que Lewis va començar la seva carrera com a empresari des de la seva universitat. Però també apropeu-vos a la seva passió per cantar en realitat. Avui ha aconseguit aconseguir la seva passió juntament amb el seu èxit en el treball emprenedor.\nCom hem recordat que era un noi nascut a Illinois, però per la seva formació, s'ha traslladat al Regne Unit. Més tard, creixent interès per incorporar-se a la indústria de l'entreteniment es va traslladar a Los Angeles, Califòrnia. Allà va competir com a solista al reality show 'The Sing-off' el 2013 juntament amb altres cantants anomenades 'The Acousikats'.\nJeremy Michael Lewis: Vida personal i relació\nEn arribar a la seva vida personal, sembla una mica secret en compartir la seva informació. A més, quan es tracta de la seva vida amorosa, suposem que ho sabeu, si no que és popular per la seva relació amb la cantant Kirstin Maldonado. La seva relació ha captat molta atenció als mitjans de comunicació. Kristin és una cantant, compositora i membre nord-americana i membre de 'The Pentatonix'. Ella juntament amb el grup ha guanyat els tres premis Grammy i ha gravat set àlbums.\nJeremy i Kristin es van conèixer per primera vegada l’agost del 2013 i després d’unes quantes reunions, van començar a sortir el 2014. La parella es va implicar durant el viatge a París. Lewis ha compartit el seu compromís amb la seva plataforma de xarxes socials. Malauradament, l’amor de la parella va acabar i va tancar el seu compromís el 2017. A més, ningú no ha reivindicat el motiu de la seva separació.\nJeremy Michael Lewis: Valors nets i perfils de mitjans socials\nLewis és un empresari establert i posseeix la seva pròpia firma de màrqueting digital. També ha estat involucrat en el cant i la melodia de Disney s'ha convertit en viral. Per tant, la font actual dels seus ingressos és la seva empresa. El seu valor net té una estimació superior als 700 milers de dòlars.\nTambé el podeu seguir a les Plataformes de Mitjans de Comunicació Socials especialment a Instagram. Allà té un compte oficial pel mànec @ jeremymichael22 amb 62,9 k de seguidors. A més, té un compte no oficial a Twitter ( @ JeremyMichael22 ) amb 297K seguidors. Però no utilitza cap compte a Facebook.\nJeremy Michael Lewis: mesures del cos\nEl noi de 27 anys té un cos de construcció atlètica amb una alçada de 6 peus d'1 polzada. Tanmateix, no hi ha informació sobre la seva estadística corporal disponible als mitjans.


Increment dels visitants al mes de juny\nL'entrada de vehicles també ha augmentat un 14,3%\nAndorra la VellaEl mes de juny han entrat al país un total de 526.897 visitants, dels quals 400.549 són excursionistes (76%) mentre que 126.348 són turistes (24%). Respecte al mes de juny de l'any passat, el nombre de visitants ha augmentat un 4,8%. Els turistes han crescut un 169,1%, propiciat per l'augment dels espanyols, que aquest any no han tingut limitacions per accedir al país. Pel que fa als excursionistes ha davallat un 12,1%, a causa de la davallada dels francesos. Per país de residència, els visitants espanyols presenten una variació positiva d'un 94,4%, seguit pels visitants d'altres procedències amb una variació positiva d'un 51,9% mentre que els visitants francesos presenten una disminució d'un 34,5%.\nSegons les dades fetes públiques pel departament d'Estadística, des d'inici d'any, les dades acumulades s'han vist afectades per a les restriccions epidemiològiques causades per la Covid-19. Els visitants presenten una davallada d'un 31,3%, tant els turistes com els excursionistes davallen un 55,7% i un 13,8%, respectivament amb relació al mateix període de l'any anterior. Pel que fa als excursionistes des d'inici d'any els d'altres procedències augmenten en un 67,7%, al contrari tant els excursionistes espanyols com els francesos presenten una disminució d'un 22,9% i d'un 11,8% respectivament, amb relació al mateix període de l'any anterior.\neconomia vehicles turistes excursionistes


Anavadia Rodes Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEnomenis Evropis, Afantou, Rodes, Grècia, 85103 - Veure al mapa\nMés informació sobre Anavadia\nDissenyat tant per oci com per negoci, Anavadia està situat idealment a Kolymbia; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Anavadia asseguren una estada plaentera als seus clients. Magatzem d'equipatge, habitació familiar, restaurant, bar són només algunes de les comoditats que fan que Anavadia sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, nevera, articles de tocador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Anavadia.\nNúmero d'Identificació Fiscal local / Llicència de lloguer: 1476K013A0291300


"La diferència entre una professió i una passió és que a la passió hi poses els cinc sentits, i els resultats són impressionants"\nL'Igualadí Antoni Rabell ha creat el Museu del Tren on s'exposa una maqueta de 200 m² que ha anat construïnt ell mateix durant 15 anys\nDissabte, 26 juliol 2014. 03:00. Redacció AnoiaDiari.\nEl 1997 Antoni Rabell va comprar una nau al polígon industrial d’Igualada on ha anat construint una maqueta de 200 m². La creació del Museu del Tren és la culminació d’aquest projecte que li ha ocupat unes 10.000 hores de feina. Amb un somriure carregat de satisfacció, rep de dimecres a dissabte diversos grups que visiten el museu. És ell mateix qui fa les visites guiades i condueix el públic per la nau on ha fet realitat el seu somni.\nAmb només 10 anys va visitar la maqueta de tren de l’igualadí Antoni Vives i aquí és on va començar la seva passió. Rabell explica que “el següent pas va ser regalar-me un “Ibertren a escala N” per reis”. Tot i que és economista de professió, ha dedicat els últims 15 anys de la seva vida a construir íntegrament amb les seves mans la maqueta ferroviària que recrea perfils d'una ciutat centre-europea.\nLa maqueta, que té un cost total aproximat de més de mig milió d’euros, té forma de C, cosa que permet veure-la pels quatre costats. “Vaig apostar per aquesta estructura, tot i que exigeix molt més ja que no hi ha marge per les zones mortes on et pots estalviar feina”. Com espectador, és difícil no perdre't cap detall de la maqueta, des de muntanyes i turons, fins a rius i llacs, passant per petits poblets o ports industrials. La minuciositat amb què Rabell ha anat treballant cadascun dels elements de la maqueta, des d'horts fins a taulades, i els detalls de les cases, fa que no puguis parar de contemplar aquesta obra mestra de grans dimensions que ha donat vida a la nau.\nA part de la maqueta, el museu consta de dues col·leccions. D'una banda, una col·lecció de trens en miniatura, un total de 3.000 peces entre màquines i vagons. De l'altra, una col·lecció d’accions de companyies ferroviàries. Tot i que Rabell no hi comptava, ja ha rebut alguna donació.\n“Hi ha qui diu que el modelisme ferroviari és un art, jo us puc assegurar que com a mínim és una artesania”\nRabell assegura que fer tot aquest muntatge requereix una formació, que ha anat adquirint amb els anys a base d’anar veient moltes maquetes. “He voltat per tot Europa; Alemanya, Suïsa i Àustria bàsicament, i m’he anat formant visualment i tècnicament en tots els aspectes”. El modelisme ferroviari és una disciplina que n’engloba moltes d’altres. “Per aconseguir un bon resultat has de tocar moltes tecles a la vegada”.\n“Els aficionats del tren ja vénen sols, el mèrit és fer venir gent que no és del món del tren”\nEl Museu del Tren Railhome Bcn va obrir el dia 6 de juliol. Rabell confessa que les visites no paren. “Ho estem aconseguint a través del boca-orella, la gent surt molt contenta i ens recomana. Una dada interessant de destacar és que 7 de cada 10 visitants són de fora d’Igualada. Per aquest motiu, aquest estiu el museu romandrà obert els mesos d'agost i setembre.\nLes zones blaves d’Igualada seran gratuïtes entre l’1 i el 25 d’agost, ambdós dies inclosos\n26 de juliol 2014.13:15h\nImpressionant, val la pena anar a veure-ho.\nFelicitats Sr Rabell.\n26 de juliol 2014.11:15h\nahir vaig visitar el museu amb el meu net.\nUs ho recomano, es digne d’admirar\n1 El toc de queda s'amplia a Igualada i s'acaba a Vilanova 3549 lectures\n2 Els ingressos per COVID-19 es tripliquen en una setmana a l'Hospital Universitari 2208 lectures\n3 El monument al general Vives, el darrer símbol feixista d’Igualada 1545 lectures\n4 Dilluns arriba a Igualada la Travessa per la llibertat del conseller Jordi Turull 1230 lectures\n5 El mosaic de Fontcuberta s'inaugura amb un emotiu acte amb l'aportació del teixit cultural d'Igualada 1166 lectures\n6 Jordi Turull deixa la seva petja per la llibertat a Igualada 929 lectures\n7 Unes 100 persones fan costat a dos igualadins que declaren per una protesta contra el FNC 756 lectures\n8 Igualada presenta el mural a les llibreries, amb una picada d'ullet a Cal Jordana 738 lectures\n9 Detenen un veí del Bruc per abusar sexualment de vuit nenes 692 lectures\n10 L'Ajuntament dedicarà 430.000 euros al Pla d'Asfaltatge d'enguany, centrat a l'eix de l'Avinguda Catalunya 635 lectures\n2 "La millor actuació castellera a Igualada" és la proposta més votada per la Capital de la Cultura 2 comentaris\n3 Unes 100 persones fan costat a dos igualadins que declaren per una protesta contra el FNC 1 comentaris\n4 Igualada presenta el mural a les llibreries, amb una picada d'ullet a Cal Jordana 1 comentaris\n5 Dilluns arriba a Igualada la Travessa per la llibertat del conseller Jordi Turull 1 comentaris


Així viu el confinament Santi Rius, de Records de Terrassa\nSanti Rius | cedida\nSanti Rius Assessor de màrqueting on-line i social media de la Cecot i director de Creat360 i responsable del blog Records de Terrassa, ens explica com passa els dies de confinament per lluitar contra el coronavirus.\n“Com passo els dies de confinament? D’entrada cal dir que no és senzill acostumar-se a estar confinat però crec que el més essencial es no perdre certs hàbits, especialment en el treball diari. Jo per això intento aplicar part de les 7 tècniques que vàreu publicar fa uns dies en aquest mitja per ajudar-me a planificar el treball. La primera que vaig servir és la del canvas personal i amb un full faig 3 grans apartats amb el títol de feines pendents, en procés i finalitzades. I amb postits vaig apuntant tasques a fer i en el meu cas barrejo tant les tasques de feina professional com les de casa o d’esbarjo. Un cop les tinc apuntades les poso en l’apartat que correspongui. Seguidament faig servir la tècnica de menjar-se la granota que consisteix en començar fent la tasca més difícil o desagradable que tingui apuntada, per tal de que la resta em semblin més fàcils.\nFinalment utilitzo la tècnica Pommodoro i treballo en intervals de 30 minuts deixant descans de 5 i cada 3 intervals descanso durant mitja hora. [11:06, 31/3/2020] Santi Rius: Ah i a les 8 cada dia surto a aplaudir als qui ens cuiden i canto amb els veïns ja que la nostra plaça de la bòbila segués s’ha convertit en un recital diari que ens aixeca molt la moral. I si m’ho permeteu us diré que el dissabte pel mati he canviat l’excursió a Sant Llorenç per l’excursió pel meu pati i em dedico a fer de jardiner i després una mica de ping-pong amb la dona i la meva filla. Ah i el diumenge calçotada i barbacoa ja que crec que és important saber distingir entre dies laborables i festius.”


Falla Corretgeria - Bany dels Pavesos - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Corretgeria-Bany dels Pavesos)\nJoan Monleón va ser president de la falla Corretgeria - Bany dels Pavesos.\nLa Falla nº 50 Corretgeria - Bany dels Pavesos és una falla de la Ciutat de València, situada als carrers homònims. La seua seu social es troba al número 7 del carrer Bany dels Pavesos.\nL'origen de la comissió fallera data de l'any 1871, any en què es plantaria un monument faller a l'actual demarcació de la falla.\nAquesta històrica falla no és una de les més espectaculars de la ciutat (no debades, no competeix en la categoria especial ni tampoc en alguna de les immediatament posteriors) però gràcies a la seua manera d'entendre la festa ha aconseguit nombrosos primers premis en les categories en què participa, especialment gràcies als monuments fets per Guillermo Rojas.\nEntre les activitats culturals extra-falleres que organitzen, destaca el certamen de curtmetratges que organitzen en gener de cada any.\nTot i que l'activitat cultural més famosa sorgida d'aquesta falla va ser la realitzada pel grup musical Els Pavesos, agrupació musical de caràcter festiu formada per fallers de Corretgeria-Bany dels Pavesos (carrer este últim de qui prendrien el nom) i capitanejats pel showman Joan Monleón.\n↑ Adéu a Joan Monleón - notícia a Distrito Fallas del 29 de desembre de 2009.\n↑ Infociudad Ajuntament de València\n↑ Corretgería sin límites Rojas persigue el cuarto doblete consecutivo, algo que sólo se ha logrado dos veces en la historia - notícia a Levante-EMV del 9 de novembre de 2010 (castellà)\n↑ Rojas logra su cuarto doblete y sólo tiene por delante ya a Regino Mas El artista utilizó a su hija como modelo para llevar a Corretgeria un éxito en la historia de la fiesta - notícia a Levante-EMV del 18 de març de 2011 (castellà)\n↑ Corretgeria entrega los galardones de cortometrajes notícia a Las Provincias el 27 de gener de 2007 (castellà)\n↑ Corregeria convoca su certamen de cortometrajes notícia a Actualidad Fallera el 4 d'octubre de 2010 (castellà)\n↑ «Es mor l'actor i cantant Joan Monleon» (en català). Vilaweb.cat, 28-12-2009. [Consulta: 28 desembre].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Falla_Corretgeria_-_Bany_dels_Pavesos&oldid=21664577»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 ago 2019 a les 19:58.


Pel·lícula: El fugitivo\nEl doctor Richard Kimble és un cirurgià prestigiós de Chicago amb una vida pràcticament perfecta, fins que un dia la seva dona és brutalment assassinada i ell és acusat del crim.\nAna Pastor entrevista avui l'exportaveu econòmic de Ciutadans, Toni Roldán, i la cofundadora de Podem, Carolina Bescansa, sobre el paper que han tingut i tenen els dos partits que van irrompre en 2015 en la governabilitat d'Espanya i com ha envellit la nova política, quatre anys després. A més, dies abans que el Tribunal Suprem prengui una decisió sobre l'exhumació de les restes del dictador Francisco Franco del Valle de los Caídos, l'espai viatja fins al monument amb un grup de joves que el visita per primera vegada per conèixer les seves impressions.\nPel·lícula: Secretos en las paredes\nDesprés d'aconseguir una nova feina, la Rachel i les seves dues filles decideixen mudar-se. Tot i que el nou immoble sembla que és la casa dels seus somnis, comencen a tenir lloc fenòmens estranys que terroritzen la família.\nPel·lícula: A ciegas\nL'Ali, una dona amb una vida envejable, perd de la nit al dia el marit i el fill en un tràgic accident de cotxe. A més, es queda cega. Per reconstruir la seva vida després de l'horror, dóna feina al Jeff, un jove infermer, perquè l'ajudi en aquesta transició descoratjadora.\nEspai per a la venda i la promoció de productes de la llar.


Dijous, "La tribu de Catalunya Ràdio", en directe des de Sitges, amb la col·laboració de "MeteoMauri"\nEl programa es farà des l'Edifici Miramar de Sitges i inclourà una trobada de meteoròlegs i actuacions musicals.\n11/05/2016 - 11.23\nXavier Rosiñol a "La tribu"\nDemà, dijous 12 de maig, "La tribu de Catalunya Ràdio", encapçalat per Xavi Rosiñol, començarà entrevistant Miquel Forns, alcalde de Sitges; Vinyet Panyella, directora i gerent del Consorci del Patrimoni de Sitges; Isidre Also, de l'Agència Promoció Garraf, i representants de la Comunitat Gay Sitges.\nA dos quarts de cinc, Xavier Rosiñol parlarà de la nova agricultura amb Jordi Puig, autor del Llibre "L'hort del segon origen". Després, es farà El "Meteosavi de Catalunya", un concurs amb els meteoròlegs assistents, convidats per Francesc Mauri, realitzador del "MeteoMauri".\nDesprés de les notícies de les cinc, l'"APM!", amb Xavi Cazorla i Jordi Asturgó. En acabar, "La tribu de Catalunya Ràdio" entrevistarà Jordi Milán, director de la companyia teatral La Cubana. A dos quarts de sis hi haurà una degustació amb Vins Penedès i Malvasia de Sitges, i l'actuació musical de Ramon Mirabet.\nA les sis, la secció de cuina, amb un berenar de sardines amb escabetx, fet per Nandu Jubany, els pescadors de Vilanova, l'escola Hoteleria de l'IES Benaprès de Sitges i Mario Vizcarro. Després de l'avanç informatiu, les conclusions... de l'"APM!" amb Xavi Cazorla, Jordi Asturgó, Borja Figuerola, Marina Sánchez i que inclourà una altra actuació de Ramon Mirabet.\n"La tribu de Catalunya Ràdio", que presenta Xavi Rosiñol, s'emet de dilluns a divendres, de 16.00 a 19.00, a Catalunya Ràdio.


L'any del tennis català - Any 1994 - Articles\nMelbourne (Austràlia) (11)\nEls grans èxits del tennis català van començar al Torneig de Roland Garros amb el doble triomf a París de Sergi Bruguera i Arantxa Sànchez Vicario. L'aragonesa Conchita Martínez va guanyar el Torneig de Wimbledon i la mateixa Arantxa l'Open dels Estats Units. Aquesta última tennista va vèncer la número u del tennis femení, Steffi Graf, a Flushing Meadows, sobre ciment, per 1-6, 7-6 (7-3) i 6-4, després de dues hores i set minuts de partit.\nAmb aquest títol, Arantxa Sànchez Vicario sumava ja tres victòries en tornos del Grand Slam, dos Roland Garros (1989 i 1994) i l'Open dels Estats Units d'aquell any. A més, aquesta temporada també va ser finalista del Torneig d'Austràlia, que va perdre precisament contra Graf per un contundent 6-0, 6-2.\nL'espanyola Conchita Martínez va completar la gran temporada de tennis femení amb la seva victòria a Wimbledon, que era també el seu primer gran títol internacional. I l'equip espanyol de la Copa Federació va revalidar el títol el 24 de juliol després de superar els Estats Units, gràcies als grans partits de la tennista aragonesa i de la barcelonina Arantxa Sànchez Vicario. L'any va ser igual de bo per a la categoria masculina, ja que Sergi Bruguera i Alberto Berasategui van disputar la final de Roland Garros, que es va endur el tennista català.\nL'Open d'Austràlia va ser el primer Grand Slam de l'any i va començar el 17 de gener amb el nord-americà Pete Sampras i l'alemanya Steffi Graf com a líders dels rànquings mundials masculí i femení, respectivament. Melbourne va ser l'escenari d'aquest campionat fins al 30 de gener. Va destacar l'absència del campió de 1993 de Roland Garros i número 5 del rànquing mundial, Sergi Bruguera.\nEl nord-americà Jim Courier va necessitar cinc hores de partit contra el seu compatriota Bryan Shelton per salvar-se de ser eliminat en primera ronda. Un altre fet curiós del torneig va ser que Pete Sampras també va estar a punt de ser eliminat en la tercera jornada. Aquell mateix dia, Espanya es va quedar sense representació masculina, amb la derrota d'Emili Sànchez. L'endemà, la japonesa Kimiko Date vencia Conchita Martínez i la deixava fora del torneig. Només continuarien Arantxa Sànchez Vicario, Sabatini, Graf i Date, per disputar les semifinals del dia 27. Arantxa va arribar a la final, on va ser vençuda per Steffi Graf per 6-0 i 6-2 en menys d'una hora.\nEn començar la Copa Davis, els catalans semblaven tenir moltes opcions per aconseguir un bon lloc. Els equips d'Espanya i Itàlia estaven empatats a una victòria després de la primera jornada de l'eliminatòria del Grup Mundial, que es va disputar al Club de Campo Villa de Madrid el 25 de març. L'endemà, Sergi Bruguera i Tomàs Carbonell van fer renéixer l'esperança de l'equip espanyol en superar Diego Nargiso i Paolo Cané en el partit de dobles, però seria el català Bruguera qui classificaria Espanya per a la següent ronda de la Copa Davis.\nEl 7 d'abril, cinc catalans arribaven a quarts de final del Torneig Comte de Godó per primer cop. Els classificats eren Carles Costa, Tomàs Carbonell, Jordi Arrese, Àlex Corretja i Sergi Bruguera. A partir d'aquells moments, tothom somiava en una final catalana al Godó. Però finalment només hi va arribar Carles Costa, que es va enfrontar a Richard Krajicek. La victòria va ser per a l'holandès, que va superar el català per 6-4, 7-6 (8-6) i 6-2, en 2 hores i 17 minuts.\nTot i no poder guanyar el trofeu de casa, els catalans van triomfar a París. Mai no havia passat. Roland Garros, el millor torneig de tennis del món sobre terra batuda, va ser guanyat per dos catalans. Per Sergi Bruguera, que va derrotar el basc Alberto Berasategui per 6-3, 7-6, 2-6 i 6-1, i per Arantxa Sànchez Vicario, que es va imposar a la francesa Mary Pierce per un doble 6-4. Els dos tennistes catalans havien guanyat un parell de vegades aquest torneig, però mai alhora. Sergi de forma consecutiva, l'any anterior i aquest; Arantxa, el 1989 i el 1994.\nUn altre tennista espanyol, el madrileny Jacobo Díaz, preparat al Centre d'Alt Rediment de Sant Cugat del Vallès, també va inscriure el 5 de juny el seu nom a Roland Garros en vèncer al torneig júnior.\nEl rei Joan Carles, que va viatjar a París al matí acompanyat de la seva dona, va baixar a la pista per entregar personalment els trofeus al campió i el finalista masculins, i va parlar somrient amb Sergi Bruguera i Alberto Berasategui, amb els quals es va fotografiar. Bruguera es va dirigir al públic en francès, mentre que tant Arantxa com Berasategui ho van fer en anglès.\nEl barceloní Bruguera va confirmar que era el millor sobre terra en revalidar el seu títol rere un joc de desgast que va durar quatre sets i més de dues hores i en què es va imposar l'experiència. La gesta de Sergi, els dos títols consecutius, era de gran dificultat. Arantxa havia necessitat cinc anys per repetir el seu triomf a París. Però si rodó va ser l'èxit col•lectiu del tennis espanyol, immillorable va ser la defensa que Sergi Bruguera va fer del títol que el 1993 havia guanyat derrotant Jim Courier a la final.\nEl nom de Sergi Bruguera continuaria sonant fort en el món del tennis. El 23 de juny, el tennista català i número 4 mundial va sorprendre a Wimbledon classificant-se per a la tercera ronda del torneig després d'eliminar l'australià Patrick Rafter (un especialista en herba) en un partit magnífic que va fer aixecar el públic dels seients i que es va decidir en cinc sets, 7-6,3-6,4-6, 7-5 i 13-11, després de 4 hores i 25 minuts.\nEn el Torneig de Wimbledon, Bruguera i Arantxa Sànchez Vicario van avançar fins als vuitens de final i es van quedar a les portes dels quarts de final. El jugador català va perdre contra el nord-americà Michael Chang i Arantxa va ser derrotada per la també nord-americana Zina Garrison-Jackson. Només l'aragonesa\nConchita Martínez continuava en el torneig de tennis de Wimbledon després de guanyar davant l'australiana Kristine Radford. La jugadora aragonesa va fer història conquerint Wimbledon el 2 de juliol i en convertir-se en la primera tennista de l'Estat espanyol que guanyava aquest torneig, el més prestigiós del món. Conchita va derrotar en la final la nord-americana d'origen txec Martina Navratilova per 6-4,3-6 i 6-3. Era el seu primer títol en un Grand Slam i el va aconseguir en 1 hora i 59 minuts d'intensa lluita.\nEls jugadors eliminats en els tornejos anteriors no tenien temps per lamentar-se, ja que pocs dies després del torneig anglès s'havia de disputar la Copa Davis, on l'equip espanyol mantenia les espases en alt de cara a l'eliminatòria de quarts de final que jugava contra Alemanya a les pistes d'herba. Però el 16 de juliol Alemanya dominava Espanya per 2-1 en l'eliminatòria amb un còmode triomf en el partit de dobles. Michael Stich i Karsten Braasch es van imposar en tres sets a Sergi Bruguera i Tomàs Carbonell per 6-3, 7-6 (8-6) i 6-2, en poc menys de dues hores. Els partits individuals no van salvar l'equip espanyol, que va veure esfumar-se el seu somni d'entrar a les semifinals de la Copa Davis, després de la victòria de Michael Stich sobre Bruguera en el quart partit de la confrontació.


Princess Villa Sultanhisar Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Sultanhisar.\nBeşeylül Mahallesi Albay Hüseyin Çöl Sokak No:11 Kuyucak, Sultanhisar, Sultanhisar, Turquia, 09930 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Princess Villa està situat idealment a Sultanhisar; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Princess Villa, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei d'habitacions.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina coberta, jardí, esports d'aigua (no motoritzats) estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Princess Villa la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Sultanhisar.\nAllotjaments a Sultanhisar


Anècdotes d'una gorra amb autoritat - Fet a Sant Feliu\nAnècdotes d'una gorra amb autoritat\nDilluns, 19 de novembre de 2018 06:00h\nJoan Obiols en l'obra "Canço d'amor i de guerra" al Centre Parroquial, 1972\nM'agafava un calfred quan pensava en la meva categoria professional. Sense voler ofendre a ningú -però no ens enganyem...- l'agutzil quasi sempre ha estat el pobre home del poble, esguerrat i en algun cas, el més gandul. Per treure-se'l del davant, li encaixonaven una gorra al cap i apa, a voltar pels carrers i els bars de la població, amb la borilla del cigar al llavi, la gorra posada a tall de pinxo i mantes vegades el posat de mandra. M'esforçava tant com podia per fugir d'aquesta trista imatge, per això procurava ser el més diligent possible amb les persones que tractava. No era fàcil: de vegades, per més que ho intentes, no l'encertes. Per les vegades que no he encertat, en demano perdó.\nLa tasca de la funció pública sempre és difícil, s'ha d'acontentar tothom i donar la raó al ciutadà (quan moltes vegades la té), però les lleis són les lleis i, feta la llei feta la trampa i no va bé per tothom. De vegades, sense pensar-t’ho, quedes com un senyor; d'altres, per més interès que hi posis, en surts mal parat. Per exemple, un pare de família va venir a donar les gràcies, per l'interès que l'ajuntament s'havia pres per la bona col·locació que tenia el seu fill al servei militar... quan l'Ajuntament no havia donat un pas, coses de l'atzar. Un dia anava jo a correus i em surt a l'encontre una persona queixant-se per un llum que hi havia davant de casa seva i que, segons ell, feia tres mesos que no cremava. Encara no havia tingut temps de parlar amb el responsable de l'enllumenat públic, que l'endemà en passar per davant, em surt tot content i em dóna les gràcies per l'interès que havia pres perquè aquella mateixa nit el llum ja feia claror. Les coses van com van...\nQuan voltes per la ciutat, engorrat i engalonat, sempre corres el risc de veure't involucrat amb algun o altre fet desagradable. Si arreplegaves un pidolaire, tan bon punt et veia s'escapolia com una anguila i quan parlaves de portar-lo a l'Ajuntament ja no en volia saber res. Un altre cop, en una fàbrica de certa importància quant a nombre de treballadors, aquests esperaven al carrer l'hora d'entrar a treballar. N'hi havia dos que, tot jugant, es van anar engrescant fins que van enganxar-se de debò. Casualment, passava jo per allí, amb el meu uniforme i la teulada al cap , signe inequívoc d'autoritat. Els altres treballadors, enlloc de separar-los, s'ho miraven... i jo per allà al mig. Els dos que es barallaven eren joves i corpulents, i jo, pobre de mi, petit i escanyolit, vaig tenir uns moments de dubte, però no hi havia altre remei que posar'm-hi. Vaig estripar la camisa d'un en separar-lo, i no sé com va ser que se'm va ocórrer dir: "aviseu al cap de personal" - Què vaig haver dit, fillets de Déu...! Quan me'n vaig adonar, sense saber ni el que em feia, em giro per totes bandes i no quedava ningú: ni els que miraven ni els contendents. Jo, igual que a les pel×lícules de l’Oeste, m'espolso les mans, recullo la gorra que havia rodolat per terra i la cartera que portava i, com un autèntic guardador de l'ordre, també me'n vaig anar. Encara que dissimulava, les cames em feien figa.\nPer exigències de desplaçament, en certa ocasió em vaig veure obligat a agafar un taxi i no volgueu saber el trànsit que hi havia per la Via Laietana!. Paro el taxi a cuita corrents, obro la porta i m'hi fico dintre. El taxista se'm queda mirant i em diu: "mireu, que heu perdut la gorra". En entrar al cotxe, acostumat com estava a no portar res al cap, vaig calcular malament i la gorra va quedar per terra enmig d'un trànsit impressionant. La feina va ser meva per recuperar-la, esquivant els cotxes per totes bandes, mentre que els que s'ho miraven es feien un tip de riure. Si us dic que la vaig avorrir encara més, us ho podeu ben creure!


Llevantada a ple hivern | La Garriga Digital\nAquest cap de setmana ja hem notat els primers efectes del temporal que va associat a la borrasca ‘Glòria’ en forma de fortes ventades que al nostre poble han arribat a un cop màxim de 81 km/h aquesta nit de diumenge a dilluns.\nAl vent, que continuarà bufant amb cops forts de 60 a 80 km/h, en general, se li sumarà la pluja aquests pròxims dies. Unes precipitacions que arribaran aquesta tarda-vespre de dilluns i que, en un primer moment, podrien ser en forma de neu a la Garriga. Al poble, la nevada, de presentar-se, serà anecdòtica perquè la cota de neu s’enfilarà ràpidament per sobre dels 500 metres. Al Montseny, en canvi, sí que s’espera que aquesta sigui destacable, amb gruixos importants per damunt dels 1.200 metres i que podrien acostar-se al metre de neu a les cotes més altes del massís al final de l’episodi, per damunt dels 1.500 metres.\nLa pluja serà continuada i, fins i tot, abundant a partir d’aquesta nit. Demà i dimecres seguirà plovent sobre mullat i nevant al Montseny per damunt d’uns 1.200 metres i, tot plegat, farà créixer molt el cabal dels rius i rieres de la zona, en especial del riu Congost.\nLa previsió indica que podríem recollir més de 150 mm a la Garriga al llarg de tot l’episodi, de manera que ens trobem davant d’una situació extraordinària per un mes de gener pel fet que es tractarà d’una llevantada de primera divisió, com si fóssim a la tardor.\nHo anirem seguint i actualitzarem la informació puntualment. Molta precaució!\nArticle anteriorLa negociació del pressupost municipal 2020\nArticle següentEl sots 21 femení cau a la pista del Roda de Ter