Relat "Tancat per reformes"\nInici > detall del relat: Tancat per reformes\nEl segell amb el logotip del banc va quedar fixat sobre el paper, ple a vessar de lletres minúscules i il•legibles, gràcies al cop de mà que va donar la Mercè sobre el tronat aparell de segellar. Era dilluns a primera hora i només tenia al cap que encara li quedava tota la setmana, tediosa, per davant.\nVa aixecar la vista un moment i confirmà que tots els companys estaven a les seves taules repassant el que tenien penjat des de divendres o preparant les primeres reunions del dia. El director avui havia quedat amb el cap de zona i no vindria fins demà.\nUn quart de nou del matí, la Montse es va llevar del fons de l'oficina i travessant-la tota, cosa que no entenia amb la seva mentalitat pràctica, va anar a pitjar els interruptors que feien pujar les reixes de les portes d'entrada. Feia dos anys que treballava en aquella oficina i no entenia per què havia de ser ella l'encarregada de fer-ho i no qualsevol altre que tenia els mecanismes al costat.\nJa feia estona que s'esperava al carrer el Brian, un home ancià anglès que cada dia venia a retirar cinc euros per anar a esmorzar i a qui ja havien deixat córrer d'ensenyar-li que ho fes des del caixer automàtic.\n—Bon dia, bonica, que em pots donar cinc euros?\n—Aquí té, senyor Brian —li va dir, educadament l'Anna.\n—Demà puc tornar? Encara queden bitllets de cinc euros?\n—I tant! Aquí estarem.\nMentre ocorria aquesta curta conversa van entrar quatre clients més que, absurdament, havien de fer cua, ja que, encara que era una oficina important, des de l'última reforma només havien deixat una persona d'atenció al públic, la resta estaven tots en despatxos envidrats amb tota mena de càrrecs: coordinador de banca per empreses, delegat de borsa i valors, delegat operacions externes, cap d'informàtica i banca en línia...\nLentament, el Brian es va donar la volta i es va asseure en una cadira, va agafar el diari i, seguint el ritu de cada dia, va posar-se a fullejar-lo.\nLa Clàudia va sortir de la seva peixera pujada damunt d'uns talons de vertigen i embotida en un ajustat vestit blau marí va anar a fer-se un cafè, sense sucre, naturalment, mentre els quatre clients li resseguien la figura i imaginaven el que li farien si es trobessin a soles una estona.\nUn dels quatre clients, despertant del somni d'estar amb la Clàudia a soles, va esmunyir-se dins del despatx del delegat per a banca interior, suplicant-li que ja sabia que no era el seu camp, però que l'atengués perquè tenia molta pressa.\nL'esvelta treballadora de l'oficina es va acostar més del que les normes de protocol recomanaven a un dels clients, el que potser era més conegut i li va deixar anar:\n—Segueixi'm a l'ascensor, si us plau, pugem als despatxos de la planta superior... i l'atendré.\nDe sobte, el subdirector es va aixecar, cosa que no feia gairebé mai, i va sortir al carrer apegant un parell de cartells en els quals posava «Tancat per reformes». En entrar, va activar els botons de baixada de les reixes exteriors i va observar tots els que havien quedat dins.\nAlguns van sortir de les seves respectives peixeres totalment desorientats, sense saber què passava, altres ho van fer amb una arma a la mà, apuntant amb el canó cap als que fins feia pocs segons eren els seus companys.\nUn armat va dirigir-se cap al despatx de l'encarregat de banca per a petits clients i agafant-lo pel coll de l'americana el va treure a empentes cap al mig de l'oficina, on va reunir-lo amb els altres companys i clients que havien quedat atrapats en aquella ratonera. El Brian respirava fatigosament.\nEstupefactes, veien com, a part dels treballadors de la sucursal, eren alhora atracadors. No entenien res.\nL'ascensor va aturar-se a la planta superior i caminant en silenci pel passadís central, la parella va entrar al magatzem, que era l'únic habitacle amb parets opaques. Encara no s'havien ni tan sols tocat i així estarien durant molta estona, augmentant la libido, jugant a tenir els llavis i les mans el més a prop l'un de l'altre sense arribar a posar-les en contacte amb la pell. En aquella habitació, el joc sexual no era un joc, era una guerra.\nMentrestant, al pis inferior els atracadors anaven lligant amb brides els treballadors i els clients. La delegada per a la gestió de les divises asiàtiques va romandre dins el despatx i, en el moment que anava a teclejar el codi d'atracament en l'ordinador, un tret llançat per un company amb qui havia fet un tallat poca estona abans va fer saltar el teclat i la mà de la dona pels aires.\nAixí, la situació era la següent: el director de l'oficina era fora, hi havia quatre clients i tres treballadors de l'entitat retinguts i lligats, la noia amb el tret a la mà desmaiada dins del seu despatx, la parella aliena a tot, jugant a fer sexe com adolescents en el pis de dalt, i quatre atracadors. En Brian, a més a més de la respiració fatigosa, va començar a suar copiosament.\nEl mateix noi que havia disparat el tret va anar fins a l'armari amb el material de primeres cures, que, per sort, estaven obligats a tenir en cada oficina. Va agafar unes benes i el pot de iode, la noia seguia sense sentit, li va fer un torniquet sense massa traça i també va xopar-li la ferida amb iode a dojo, cosa que va provocar que retornés a poc a poc. El noi, en ajupir-se, va veure a la pantalla de l'ordinador com havia aconseguit enviar el senyal d'atracament a la central, això els obligava a actuar més ràpidament per aconseguir el botí i fugir sense ser detinguts.\n—Ei! Subdirector! La policia està avisada. Haurem de donar-nos manya.\n—D'acord —va respondre ell amb cert to de nerviosisme.\n—A tot estirar tardaran uns deu minuts—deia el noi ajupit, mentre li donava uns copets a la cara a la seva companya ferida.\n—Com a les pel•lícules, aquí no passarà res si tots us comporteu i no feu cap rucada. Ja heu vist que no dubtarem en disparar a la mà o al clatell si algú es creu més llest que nosaltres. Només volem recuperar una caixa de seguretat que, per dret, ens pertoca i que per culpa d'uns advocats maldestres va fer cap a uns altres parents. La caixa conté la joia més important descoberta, la va trobar el meu besavi i jo la recuperaré, ens diu als seus escrits que és d'una bellesa mai vista, d'una perfecció immillorable, d'una transparència única... Exactament no sé de quina gemma es tracta, però ho sabré d'aquí a pocs minuts i serà nostra per sempre.\nAl pis de dalt, la parella havia fet un pas més. El llavis, com a primer contacte, ja s'havien trobat i després de moltes abraçades les mans d'ell havien tret la jaqueta de la noia i lentament desfeia els botons de la brusa. Ella també li havia tret la jaqueta, més bruscament, amb més passió, i ara se centrava a obrir el complex mecanisme del cinturó que el noi portava arrapat als pantalons.\nAl carrer s'anava formant una pila de gent intentant esbrinar entre les reixes per què estava tancada la sucursal, si feia uns minuts havien entrat els treballadors i algun client. Aquells cartells de «Tancat per reformes» no lligaven gens amb el que semblava que estava passant a l'interior.\nEl subdirector es va dirigir cap als seus companys:\n—Anem cap a la planta inferior, haurem d'obrir la reixa que dóna pas a la sala de les caixes. Tots a l'ascensor! És l'únic mode d'accedir-hi.\nEl més allunyat de l'ascensor, que vigilava l'ambient del carrer, va disposar-se a travessar la sala quan un dels seus companys de l'oficina va aconseguir fer-lo caure posant-li les cames pel mig, la sort va fer que l'arma li caigués i podent-la recollir li va disparar un tret al pit. Al mateix moment, el subdirector, que ja es trobava dins de l'ascensor, va matar l'home que havia gosat intervenir rebentant-li el cap amb un parell de trets.\nL'espectacle era grotesc, la noia ferida a la mà, un home agonitzant en mig d'un toll de sang i el grup de clients i veritables treballadors de la banca lligats amb un membre al qual li faltava mig cap i tots xopats del que volien pensar era només sang. L'ancià client anglès, involuntàriament, va augmentar l'escena escabrosa sofrint un fort i letal atac de cor, quedant el grup lligat al centre de l'oficina i estirats a terra convivint amb dos cadàvers.\n—Imbècil! Mira que deixar-se ferir amb un entrebanc. Serem menys a repartir el valor de la joia —deia el subdirector als espantats altres membres del grup, mentre l'ascensor baixava al pis inferior a una velocitat lentíssima.\nLa policia ja havia fet cap i estaven fora al carrer valorant la situació. Era normal, però absurd alhora, que les reixes de seguretat només poguessin obrir-se des de l'interior. Com podrien entrar? Haurien de buscar un mètode per poder comunicar-se amb algú de l'interior.\nPel que es podia veure des de fora, l'única persona lliure era l'empleada amb el tir a la mà, la resta es veien lligats, inclús l'home mort i un altre que semblava sense sentit, no es veia ningú armat per la sala. Van voler arriscar-se i van trucar al mòbil de la noia ferida. Aquesta va tardar a reaccionar i amb el dolor que li recorria tot el braç va poder contestar finalment.\nTots dos ja s'hi havien després de la roba interior i el joc havia acabat, ara es tractava de gaudir de la manera més salvatge possible del sexe nu i cru. Sort que estaven apartats de tot el que passava als seus peus, ni els trets havien sentit, però els gemecs travessaven les parets.\nLa porta de l'ascensor es va obrir al nivell inferior, una sala de marbre vell, però que encara conservava un blanc lluent, conduïa cap a una saleta més petita, en què la paret frontal era una reixa que feia de separador de les caixes de seguretat.\n—Digui! Qui és? Ajudi'm, ajudi'm! Estic ferida!\n—Sóc l'agent Xavier, de la policia. Tranquil•la, com et dius?\n—Maruxa, Maruxa Cancelas.\n—Quin nom més bonic Maruxa, ets gallega? —deia amb una veu suau intentant empatitzar al màxim amb la noia.\n—Hòstia! Deixa de fer preguntes estúpides! Em manca mitja mà!\n—D'acord, d'acord, Maruxa. Creus que et pots moure per la sala sense perill?\n—Sí, crec que sí. Els atracadors han baixat tots al pis inferior, hi ha dos morts...\n—Pots anar fins a l'interruptor de la porta i obrir-la, bonica?\n—Ho faré, però com tornis a dir-me bonica, rebràs un cop de puny que no et quedarà cap dent... I et juro que estic cabrejada.\nLa Maruxa, que havia aconseguit asseure en la cadira de treball, va posar-se a peu dret i, aguantant l'avantbraç de la ma ferida, amb l'altra mà va passar gairebé sense mirar pel costat del grup amb els cadàvers dels homes, tots ajaguts a terra.\nVa pressionar l'interruptor de la reixa i quan ja hi havia dos pams de reixa oberta va esmunyir-se per sota, demanant ajuda a crits.\nQuan entraven a la sala petita van notar la vibració de la porta obrint-se, es miraren tots tres i, entenent-se només amb la mirada, van saber que els quedava poc temps. El subdirector va prémer el número de la clau que els permetria entrar al recinte on hi havia les caixes de seguretat.\n—Dues-centes vint-i-quatre... Aquí està. Nois, estem a un pas de tenir el tresor a les nostres mans.\nAl mateix temps que buscava la clau en tot el joc i aprofitant la distracció dels dos companys, va treure la pistola i, ràpid com un llamp, va disparar-los. Un mort a l'instant amb el tret al front i a l'altre li esperava una llarga agonia, ja que el tret li havia travessat el cos entrant per l'abdomen i sortint per darrere, polvoritzant un ronyó.\n—Què has fet? Ets boig, maleït fill de puta? —gemegava l'home caragolat a terra.\n—Què us pensàveu? Que realment compartiria la joia amb vosaltres? Què il•lusos sou! A més a més ara que la policia ja és dins del banc, no m'interessa ser un grup de fugitius, jo sé on hi ha una sortida i per allà em faré fonedís.\nDos pisos més amunt la parella aliena a tot el que passava al pis inferior, arribaven plegats al moment on es perd el món de vista, on per uns instants no ets res i on els últims gemecs es multipliquen en intensitat per cent.\nVan aixecar les mans agafant-se-les entre ells i un riure aclaparador va omplir tot el despatx en veure que tots dos duien una aliança d'or en el dit. No importava res, havia estat un clau increïble, ningú sabia què feien els dos a dalt, i així, suats, despentinats i amb la roba interior als peus volien romandre uns instants més abraçats.\nLa policia ja entrava a l'agència, repartint-se la feina. Uns ajudaven els sanitaris a carregar a les ambulàncies morts i ferits. La Maruxa amb la mà tota ensangonada es va deixar anar, caient en un son profund, gràcies als calmants que l'injectaven. Altres agents alliberaven el grup lligat al mig de la sala i l'inspector i dos agents més, seguint les indicacions dels testimonis, anaven cap a l'ascensor per baixar al pis inferior i trobar-se amb la resta d'atracadors.\nL'Enric, així es deia el subdirector, va obrir la caixa de seguretat esperant veure aquella joia de la qual tothom a la família en parlava i no entenia per què ningú l'havia anat a buscar abans. Bé és cert que el propietari de la caixa era el seu besavi i com que no l'anomenava en el testament havia quedat als llimbs judicials.\nDe manera poc destre va extraure un paper de la caixa, estranyat que no hi hagués cap més objecte.\n—I la joia? On és? —murmurejava emprenyat.\nVa desplegar el paper i, amb perplexitat, va llegir el que hi posava:\nL'única relació que hi haurà entre tu i jo a les nostres vides serà el contingut d'aquesta caixa. Tu has estat l'únic amb el suficient coratge o bogeria per arribar fins aquí i obrir-la. Vull imaginar el teu rostre, seràs un net o un besnét meu, i espero que els teus pares i avis t'hagin transmès els valors importants de la vida: l'amor pels altres i per a tu mateix, l'honestedat i conformar-te amb el que la vida et dóna sense deixar mai de lluitar per millorar.\nHe tingut la millor companya al meu costat fins que va marxar injustament abans que jo, no he pogut oblidar-la i en aquesta soledat he après a estimar-la encara més. Com a cristià, només anhelo el moment de la meva mort per poder reunir-me amb ella la resta de tota l'eternitat. Desitjo de tot cor que tu i els altres descendents meus hàgiu estat tan feliços com jo en aquest món.\nPerò perdona aquest vell que es desvia del tema, i tornem al tresor que vaig dir a la família que guardava aquesta caixa. Fins ara han respectat que anés passant de pares a fills fins que has arribat tu, estimat però desconegut parent meu.\nQuin tresor s'ha amagat tants anys en la foscor d'aquesta caixa?\nLa màgia de saber que possiblement ets una de les persones més riques del món, però respectar el tresor i viure amb el que tu t'has guanyat a la vida.\nIl•lús parent, no hi ha cap gemma meravellosa, hi ha molt més, hi ha l'esperit de la vida, l'essència, creure en alguna cosa que no has vist ni veuràs mai, en l'il•lusió de deixar el regal per a algú a qui estimés més, en resum, la generositat, l'ànima de la vida.\nM'acomiado de tu amb una sincera abraçada i que, ara que has descobert el tresor, el segueixis fins a la fi dels teus dies, inclús pots desar aquesta carta altre cop a la caixa i somiar que potser algun descendent teu l'obri un altre cop.\n—Però, què és això? Maleït vell foll! Tot aquest enrenou i només hi ha aire?\nL'Enric va deixar de renegar un instant en sentir el soroll de l'ascensor com baixava. Ho tenia tot planejat, en un racó de la sala exterior hi havia una arqueta que connectava directament amb les clavegueres, útil per marxar ell sol, però no un grup tal com havien plantejat a l'inici, fins que l'avarícia el va fer planejar matar els companys i esmunyir-se ell sol pel forat amb el tresor ben guardat a la butxaca.\nEls dos furtius amants es vestiren de nou, van posar-se els cabells el millor que van poder i amb una mica de colònia que portava el noi a la cartera dissimularen l'olor de suats que desprenien. Sortint del despatx es van bescanviar una mirada libidinosa per assegurar-se que tindrien una altra trobada en el futur.\nAgafaren la postura amb què tothom els havia vist abans, d'executiva i client, van encarar-se cap a l'oficina inconscients que, si bé el subdirector no havia trobat el tresor que desitjava, ells s'havien emportat de l'encontre no un tresor, sinó alguna cosa més que tardaria a sorgir almenys unes setmanes.\nA l'oficina no quedava ningú, només els policies encarregats de vetllar pel lloc fins que arribessin els policies de la unitat de recerca criminal. Ràpidament es van posar en alerta en sentir veus que provenien de les escales del pis superior i tots armats apuntant a la porta que conduïen a dalt, quan els amants van obrir la porta, van quedar astorats en veure l'oficina buida i tolls de sang al ben mig del terra. Els policies es van llençar al damunt i sense esperar cap explicació els van emmanillar —ja veurien després si eren criminals o què—, els van treure cap al carrer on els companys els miraven al•lucinats d'haver deixat dos individus dins durant tot l'atracament.\nL'Enric estava destrossat pel maleït atac de filosofia que havia dut al seu besavi a fer una cosa com aquella, amb sang injectada als ulls per la ira que sentia en aquell moment, després d'un munt d'anys preparant l'atracament per aconseguir una carta i aire, va obrir la tapa de l'arqueta i per un forat molt estret va saltar cap a les clavegueres. Tenia el plànol ben gravat al cap i es dirigí cap al sud, apartant a puntades de peu les rates que es creuaven en el seu camí. Podia anar tota l'estona per la vorera sense necessitat de posar-se en l'aigua pestilent i podrida que circulava al seu costat.\nEls policies van sortir de l'ascensor, dos cadàvers, una caixa de seguretat oberta amb un paper arrugat a terra i la tapa de l'accés a la claveguera notablement moguda. Un dels agents, que havia estudiat per qüestions de defensa contra el terrorisme també tota la xarxa de clavegueres de la ciutat, va indicar al seu cap que des d'aquell punt l'únic camí possible era un túnel que portava a l'església de la Sagrada Ànima. El cap va deixar anar una riallada llegint la carta sobre l'essència de la generositat i l'ànima, i ara finalment l'única sortida que tenia l'atracador era l'església amb aquell nom.\n—Quines coses més bones té aquesta feina. Has de tenir mala sort —va dir als seus companys.\nVan connectar ràpidament amb els seus companys de l'exterior perquè una unitat es dirigís cap al temple i esperessin la sortida del fals subdirector.\nLa Maruxa anava recobrant el seny dins de l'ambulància que la duia a l'hospital, amb la ment espessa, se li barrejaven les imatges dels companys esdevinguts atracadors, dels morts en l'agència i de la seva mà destrossada, pensava amb angoixa: què faria ara sense una mà? Com tindria cura dels nens, la família...? I els amics, li agafarien aprensió?\nUn infermer, en veure la seva expressió i com es mirava la mà, la va tranquil•litzar dient-li que esperés a arribar a l'hospital, ara la medicina reconstructiva estava molt avançada i, si bé potser no seria igual que abans, s'acostaria molt.\nEls dos amants, mentrestant, responien per separat a les preguntes de la policia sobre com era possible que haguessin estat a dins sense assabentar-se de res. Ells intentaven explicar com havien estat tancats en un despatx i, fent fotocòpies de diversos documents, no havien sentit res.\nEls agents van arribar a l'església, un cop localitzada l'arqueta darrere una ampla columna, es van amagar fins que la llosa es mogués. No va tardar massa estona, ja que el recorregut era d'unes dues illes de cases. La tapa es va moure lleument. L'Enric des de l'interior guaitava si hi havia algú a la vista, confessant-se o resant, potser era hora de dir missa i millor esperar a sortir quan els fidels fossin fora. Però no va veure ningú i es va decidir a sortir. Un cop fora i mirant que estigués sol no va poder fer dos passos sense que els agents se li tiressin a sobre, immobilitzant-lo amb les manilles i traslladant-lo cap al centre d'operacions.\nTot semblava controlat, els ferits portats a l'hospital, els morts també, però cap a les sales d'autòpsia, els ostatges amb l'equip de psicòlegs i el cap de l'operació detingut.\nEl tresor restava arrugat en el terra enrajolat de l'habitació de les caixes. Era la resta insignificant de tot aquell batibull.\nUnes setmanes després gairebé ningú del barri recordava l'enrenou de l'atracament. A l'oficina, el personal era tot nou, la Maruxa es recuperava de l'operació per reconstruir-li la mà i pensava amb les que encara li quedaven fins a recuperar certa mobilitat. Els dos amants seien en un banc d'un parc proper a l'agència. Tots dos ploraven, l'un per culpa i l'altre per haver estat estúpidament negligent. Un d'ells ja ho sabia i era culpable d'haver fet el pitjor crim en aquell encontre sexual. Entre els dos mantenien un paper d'anàlisi de l'hospital que comunicava a un d'ells que havia donat positiu dels virus de l'hepatitis C, del VIH i del papil•loma humà. Tres de tres.\nDe tot l'afer, aquell amant era l'únic que tenia alguna cosa més que abans, i no era precisament un tresor.


Les exportacions espanyoles de vi creixen un 14% fins al juny Les exportacions espanyoles de vi creixen un 14% fins al juny – VadeVi\nLes exportacions espanyoles de vi creixen un 14% fins al juny\nEls vins amb DO i els espumosos registren dades negatives. Els vins sense DO, els aromatitzats i els vins de licor augmenten les vendes\nLes exportacions espanyoles de vi van créixer durant el primer semestre un 14,2%, fins a 802,7 milions de litres, que van arribar a un valor de 842 milions d’euros, un 6,3% més que en el mateix període de l’any passat.\nSegons dades difoses per l’Observatori Espanyol del Mercat del Vi (OEMV), el preu mitjà va baixar un 6,9%, fins a situar-se en 1,05 euros per litre.\nPer productes, destaca l’augment dels vins envasats sense Denominació d’Origen Protegida (DOP), les exportacions del qual es van disparar un 69% en termes de volum. També evolucionen de manera positiva els vins aromatitzats (+3%) i els vins de licor (+39%).\nPer contra, registren dades negatives els vins amb denominació d’origen, les vendes del qual a l’exterior van baixar un 2,5% en termes de volum, i els espumosos, amb una baixada del 6,5%.\nPer mercats, destaca l’augment de les vendes als Estats Units (+17% en volum), possiblement afavorides per un millor tipus de canvi, així com el creixement de les exportacions a França (+16,9%) i a Alemanya (+1,6% en volum).\nL’Observatori ha destacat que les dades dels últims mesos permeten confiar que el creixement de les exportacions espanyoles d’es consolidi al llarg de l’exercici 2010.


El Món | AMB LA PALLA A L’ULL\nAMB LA PALLA A L’ULL\n"No els hauran entabanat de nou i ara els hauran venut que la cosa va de terminis, quan en realitat tots sabem que aquests els controla el govern espanyol a plaer, oi?"\nDe vegades costa d’entendre el nivellàs que llueix la nostra classe política. Perquè d’acord que no demanem que hi hagi un Josep Benet, un Ramon Trias Fargas, un Antoni Gutiérrez Díaz, com tampoc no esperem que Jordi Pujol torni. Però dit això, seria d’esperar que l’actual generació de polítics catalans mostressin menys afició a autoimmolar-se, així com també caldria esperar-ne més resistència al poc subtil art de la vexació perpètua a la qual es lliuren amb plaer des de Madrid, ja sigui des d’una Moncloa popular o socialista.\nPerquè ara exactament de què estem parlant? Al voltant de l’afer del finançament, a què estan jugant? Perquè no em diran que ara la gran crisi que ocupa la classe política en ple a les portes de les festes nadalenques és lluitar perquè Zapatero no ens torni a ajornar un model que ja fa temps que va superar tots els terminis haguts i per haver a la llei. Això no ho estaran escenificant seriosament, oi? No els hauran entabanat de nou i ara els hauran venut que la cosa va de terminis, quan en realitat tots sabem que aquests els controla el govern espanyol a plaer, oi? La palla a l’ull de la nostra classe política no serà de dimensions tan còsmiques com per caure ara en aquest nou parany, veritat? M’agradaria creure-hi, tot i que les corredisses, els sospirs i les converses polítiques dels últims dies em fan malpensar. Tinguem fe, malgrat tot. No debades venen dies de profund significat religiós.\nPerò per als agnòstics militants i per a tots aquells que tenen ganes de saber com es feia política a Catalunya quan allà fora algú encara ens respectava, parin atenció a la biografia de Ramon Trias Fargas que ha de veure la llum el proper mes de març. L’ha escrit Jordi Amat i ha acaba de guanyar el premi Gaziel de biografies i memòries. Jo només ho deixo damunt la taula perquè si de passada s’hi anima algun dels nostres polítics i llegint, llegint li cau la palla de l’ull, tot això que haurem guanyat.


Els blaus s'enfrontaran a clubs com el Barça o el Joventut, referents del bàsquet espanyol\nActualitzada 03/01/2017 a les 16:09\nLa pedrera del CBT segueix regalant bons moments al bàsquet de Tarragona. L'últim èxit ha estat la classificació del Junior Masculí per a Preferent A, la màxima divisió en categoria junior. D'aquesta manera, l'equip entrenat per Fernando Arias s'ha classificat entre els 8 millors equips de Catalunya obtenint, així, el dret a competir contra equips referents com el junior del Barça o del Joventut.\nEl camí del Junior de CBT no ha estat fàcil. L'entrenador, Fernando Arias, recorda els problemes que ha patit l'equip: «Hem hagut de superar lesions de jugadors importants, problemes d'instal·lacions, problemes d'horaris al principi de temporada, etc». A més, els resultats tampoc van acompanyar a l'equip al principi de temporada, quan derrotes per molt poca diferència, van fer que l'equip ho passés malament per aconseguir una bona classificació al llarg de la primera part de la temporada. No obstant això, una actuació brillant en l'eliminatòria d'accés a Preferent A els va obrir les portes de l'elit.\nFernando Arias creu que la clau de l'èxit de l'equip ha estat «que el grup no ha perdut mai la confiança en si mateix, ha seguit treballant malgrat les dificultats i els mals partits, i finalment ha aconseguit el que s'havia proposat». Arias també té paraules per als integrants del cos tècnic del Junior del CBT: «És important remarcar el treball de l'staff respecte la millora dels jugadors i de l'equip. Hem arribat a desembre en les millors condicions tècniques i tàctiques». Ara, el junior començarà la seva marxa per competir contra els quatre millors equips de Catalunya: rebrà el CB L’hospitalet i el Joventut a casa, i visitarà el Barça i el Manresa als seus estadis. Fernando Arias creu que l'objectiu de l'equip ha de ser «seguir millorant mentre competim contra els millors equips. És un repte que afrontem amb el major optimisme possible i treballarem per millorar».\nEl CBT és l'únic integrant de la província de Tarragona que ha aconseguit classificar els seus equips base entre els millors de Catalunya, repetint la classificació del cadet de la passada temporada.


Focus, ús dels videojocs com a eina educativa — Verkami\nProyecto crowdfundeado el May 31, 2016 🎉\nFocus és un espai d'educació mitjançant els videojocs, en que aquests es converteixen en una eina per poder tractar diversos aspectes de la persona a través d'un context on molts joves dediquen una part considerable del seu temps.\nLa gamificació és un concepte cada cop més important en la innovació en l'educació, i ha quedat demostrat que els aprenentatges realitzats a través dels videojocs s'extenen a la realitat del jove, de manera que treballar l'aprenentatge a través del joc virtual ofereix un espai amb unes possibilitats que cal aprofitar.\nEns trobem a Barcelona, al barri de Gràcia, on realitzarem les activitats coescolars i el casal d'estiu. Per les activitats puntuals, ja sigui sessions amb joves o xerrades amb families o equips doncents, ens adaptem al solicitant i ens desplacem pel territori català, o fem ús de les noves tecnologies per poder fer seguiments a distància regulars.\nQuines activitats oferim?\nRealitzem activitats coescolars, sessions individuals i un casal d'estiu amb els videojocs com a recurs principal, però on s'hi realitzaran activitats sobre tecnologia, sortides i tot tipus de lleure sense tecnologia associada, seguint el concepte de treballar el lleure dels joves des del videojoc, però no convertint-los en l'espai únic d'oci.\nUtilitzem dos videojocs en concret, Minecraft i League of Legends, que ens permeten identificar en l'espai de joc d'elements concrets que podem treballar amb els jugadors.\nEl casal d'estiu va destinat a joves de 9 a 17 anys que vulguin viure una experiència integral de videojocs, realitzar activitats de lleure i sortides temàtiques en grup.\nEls horaris d'estiu són de 9:00 del matí a 14:30 del migdia.\nEl casal es realitzarà la última setmana de Juny (27-1), les tres primeres setmanes de Juliol, i la primera setmana de Setembre (5-9).\nLes activitats coescolars s'iniciaran el setembre de 2016, coincidint amb l'inici del curs escolar. Consisteixen en sessions en les quals es combinarà el joc amb l'anàlisi i les valoracions dels jugadors, per tal de poder omplir de contingut el temps de lleure.\nAquestes activitats es faran en grups d’1 o 2 dies setmanals, segons vulgui l’usuari i es faran al llarg d’1h30.\nLes sessions individuals van destinades a aquells joves o families que hagin experimentat dificultats relacionades amb l'entorn dels videojocs, ja sigui per un possible abús del joc o per un estancament en la situació de dins el joc, en que els educadors i l'assessorament psicològic de Focus donaran solucions concretes a les necessitats plantejades.\nEl servei d'atenció individual ja està disponible actualment.\nDesprés del període de creació del model educatiu de Focus, volem obrir les portes i realitzar les activitats amb tots aquells joves que tenen ganes de dur els videojocs un pas més enllà i aprofitar-los pel seu propi desenvolupament personal.\nPer tal d'aconseguir-ho, les vostres aportacions es destinaran a adquirir el material necessari per poder dur a terme les activitats, des d'ordinadors i monitors a cadires i pissarres on els jugadors dissenyaran grupalment noves estratègies per aconseguir la victòria.\nAmb les recompenses que oferim hem volgut donar la possibilitat d'experimentar la metodologia que oferim amb les nostres activitats, ja sigui a través de demostracions puntuals com a nivell d'inscripció dels joves al casal d'estiu que realitzarem.\nL'objectiu és poder oferir un espai d'inclusió on poder treballar les potencialitats i problemàtiques dels videojocs, i poder oferir recursos a aquelles families o equips docents que creguin en el projecte.\nConvertir-se en soci de Focus dóna peu a rebre actualitzacions dels nostres serveis, així com estar al dia de totes les activitats puntuals que oferim, amb inscripcions avançades i descomptes en alguns tallers. El preu per convertir-se en soci, un cop acabat el Verkami, serà de 10€.\nLes sessions de cinefòrum i de jocs de taula donen dret a entrar a les jornades que organitzarem als vespres al nostre local, on els amants del cinema, les sèries i els jocs de taula podran gaudir un cop al mes dels seus hobbies en companyia, acompanyats de menjar i beguda!\nOrganitzarem debats específics a Focus pels mecenes que hagin contribuït al projecte, on tractarem temes com la necessitat de posar límits al temps de joc o recursos alternatius més eficaços, els valors que els videojocs permeten treballar i aprendre, i les problemàtiques que el salt generacional pot portar entre pares i fills en el món de les noves tecnologies.\nFocus obrirà portes a finals de maig, moment en que començaran totes les activitats que oferim, tant a nivell puntual en forma de sessións indiviuals com les de caràcter regular, amb les activitats coescolars de tardes i el casal d'estiu.\nPer acabar, us deixem un seguit d'enllaços que us poden interessar, vinculats a les noves estratègies d'inclusió del joc en l'àmbit educatiu.\nPer qualsevol dubte o suggerència, no dubteu a contactar-nos a info@espaifocus.cat\nEntra al web i descobreix-nos!\nIngredients bàsics per a cuinar propostes educatives gamificades\nSoci de Focus + Sessió de cinefòrum\nSoci de Focus + Sessió de jocs de taula\nSoci de Focus + Samarreta Focus + Sessió de jocs de taula i cinefòrum\nSoci de Focus + Samarreta Focus + Debat sobre els riscos i els avantatges dels videojocs, a Focus\nSoci de Focus + Samarreta Focus + Sessió de demostració de la metodologia amb videojocs\nSoci de Focus + Samarreta Focus + Participació setmanal al casal d'estiu Focus\nSoci de Focus + Samarreta de Focus + Participació mensual a les activitats coescolars\nPack associacions i entitats\nSoci de Focus + Organització d'una ponència sobre riscos i avantatges dels videojocs a l'entitat donant, per families o equips docents.\nPack SUMMER IS COMING\nSoci de Focus + Samarreta Focus + Participació mensual al casal d'estiu Focus\nSoci de Focus+ Sessió de demostració de la metodologia Focus + Ponència i debat sobre el mètode de Focus i les seves possibilitats + Entrada lliure a les activitats públiques de Focus.\nAgraïment públic com a sponsor del projecte als medis i xarxes socials.


Chakir El Homrani condemna l'assassinat d'una treballadora del Departament a Manresa\nEl Departament de Treball, Afers Socials i Famílies i el conseller Chakir El Homrani manifesten la seva consternació i la més absoluta condemna davant de l’assassinat, succeït a Manresa, d’una treballadora del Departament presumptament en un nou cas de violència masclista.\nEl conseller Chakir El Homrani condemna l'assassinat d'una treballadora del Departament a Manresa.\nEl conseller lamenta profundament la mort d’aquesta dona i expressa el seu sentit condol i solidaritat a la família de la víctima, així com als seus companys i companyes de feina. En paraules del conseller, “la mort per violència maclista d’una altra dona és un fet que no podem tolerar com a societat. No podem i no ho farem. Aquest Govern treballa cada dia per prevenir i lluitar perquè les dones puguin viure lliures i sense ser ni sentir-se amenaçades per la violència masclista, en cap de les seves manifestacions”.\nEn aquest sentit, El Homrani també ha asseverat que “per erradicar la violència patriarcal contra les dones i fer passos endavant en la igualtat de drets i llibertats cal el compromís de tothom, de la ciutadania i de les institucions, i la determinació que així, sumant, és com canviarem aquesta realitat”.\nArxivat a: CHAKIR EL HOMRANI MANRESA


Estàs en: Inici > Notícies europees > Premis de Disseny CEVISAMALab 2019\nCom en ocasions anteriors, el concurs es divideix en dues modalitats:\nDISSENY CERÀMIC: productes ceràmics per a l'arquitectura i que responga a criteris de: innovació formal o estètica, innovació funcional, desenvolupament decoratiu, bona relació qualitat/preu, seguretat i respecte al medi ambient. Es fixen dues categories:\nA) PRODUCTES CERÀMICS CONFORMATS MITJANÇANT PREMSATGE SEMISEC. Es tracta de compactar la pols ceràmica en forma de xicotetes partícules, contingut en una cavitat rígida, mitjançant l'aplicació d'una pressió en una única direcció.\nB) PRODUCTES CERÀMICS CONFORMATS MITJANÇANT ALTRES MÈTODES.\nDISSENY DE BANY: LEMA: BAÑOS PÚBLICS. El bany com a punt de trobada.\nPodran participar en el concurs aquells alumnes inscrits en qualsevol escola de Disseny, Belles arts, Arquitectura i Enginyeries, nacional o internacional, així com els estudiants de postgrau i màster. També podran participar en aquesta categoria els estudiants titulats en el curs 2018. S'estableixen 2 premis, un de 2.000 i un altre de 1.000€, per a cadascuna de les categories.\n>> Bases i incripció


La Nostra Volta [Surfing 'n' Riding the World]: CATALUNYA: Les diferents cares de la Volkswagen California T3 del 1980\nCATALUNYA: Les diferents cares de la Volkswagen California T3 del 1980\nLes diferents cares de la nostra estimada Volkwagen. Avui en dia ja no la tenim però els records queden per sempre. L'any 2005, a canvi d'una caravana que veníem, vam poder fer un canvi sense diners i obtenir la Volkswagen California T3 del 1980. Un trueque que se li diu!\nTal i com la vam adquirir, un troncomobil!\nAl següent any i gràcies al meu amic pintor, el Simon, la vam pintar sencera, un xic més discreta. També li vam fer xapa i junta culata a més de la instal·lació d'una dutxa i un lavabo, el poti-poti.\nVa ser tot un encert poder disposar d'aquesta furgoneta durant els següents 5 anys.\nAmb ella vam poder fer tres voltes a la costa peninsular d'Espanya i Portugal, centenars d'escapades de cap de setmana i varies trobades a les platges catalanes on els amics de la platja hi quedàvem per surfejar, fer barbacoes i sobretot estar al costat del mar.\nDes que la vam comprar, la VW ha canviat tres cops de color, cada dos anys i just abans de les vacances d'estiu, compràvem uns pots d'espray i sense gaire idea de planxa i pintura ens dedicàvem a transformar la cara de la nostra estimada furgoneta.\nLa Volkswagen era un model Transporte però un dels primers propietaris que va tenir, ens sembla que ha arribat a tenir fins a 4, ja la va transformar a model Califòrnia; és la que porta equipació en format vivenda, es a dir, cuina a gas, nevera a gas o elèctrica, llums, dos llits de matrimoni, taula i gairebé tot el necessari per poder-hi viure en condicions bàsiques.\nJust abans de començar LaNostraVolta, i amb gran pena, la vam vendre ja que no la faríem servir durant molt de temps i pensant que millor continues el seu viatge ara amb un nou conductor...\nArreveure furgo, gràcies per tots els viatges!


La Comissió del Mercat de Valors suspèn la cotització dels títols de Vueling - VilaWeb\nDilluns 01.10.2007 10:00\nLa Comissió del Mercat de Valors suspèn la cotització dels títols de Vueling\nNo informa sobre quan tornaran al mercat\nLa Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV) ha suspès cautelarment la cotització dels títols de Vueling Airlines S.A., sense informar sobre quan tornaran al mercat. La decisió arriba després que diversos mitjans de comunicació s'han fet ressò d'una informació de l'agència EFE segons la qual l'aerolínia tancarà l'exercici del 2007 amb pèrdues superiors als cinquanta milioons d'euros.\nLes accions de Vueling van tancar divendres a 11,01 euros, amb una pujada del 0,1%.\nLa setmana passada hi va haver canvis al capdavant de la companyia. El president, Josep Miquel Abad, i dos consellers més de la societat del grup Planeta Inversiones Hemisferio van dimitir per discrepàncies sobre el model de gestió de l'empresa. La nova presidenta és Barbara Cassani.


Ajuntament de Mollet del Vallès - Pla d'Actuació de Mandat\nL'Ajuntament Pla d'Actuació de Mandat\n• Pla d'Acció de Millora dels Polígons\nEl Pla d'Actuació Municipal o de Mandat (PAM) és el document que recull el conjunt dels projectes i de les actuacions que el govern municipal té previst desenvolupar durant tot el mandat. El PAM es fa públic en resposta al compromís polític de transparència, de fer possible que la ciutadania conegui en tot moment el treball del govern.\nMollet és una ciutat de la que ens podem sentir orgullosos, que compta amb un teixit associatiu i una ciutadania molt activa que s'ha anat consolidant al llarg dels anys. Som una ciutat capdavantera en molts aspectes com la creació de noves empreses, l'impuls dels plans d'ocupació municipals, l'atenció a les persones, les polítiques d'habitatge, els projectes mediambientals, els serveis a les persones amb discapacitat... però no ens podem aturar aquí, hem de ser ambiciosos i continuar treballant per consolidar i millorar en tots els aspectes.\nCrec fermament que amb l'aportació de tots i totes Mollet millora dia a dia i, és per això, que us animem a participar al Pla d'Actuació de Mandat que recull les accions que es duran a terme a Mollet els propers anys. Un document que té una clara vocació de servei al benestar de les persones i que sorgeix del mandat democràtic expressat a les urnes i que integra les propostes de l?acord de ciutat signat per totes les forces polítiques de Mollet.\nOpina, proposa, participa perquè junts construïm el Pla Municipal. Junts construïm el present i el futur de Mollet.\nPren part del procés participatiu del Pla d'actuació municipal fins a l'any 2019. Marca els projectes i les accions que més t'interessen i, també, aporta noves propostes. Ho pots fer, fins al 29 d'abril, fent un clic aquí.\nDocuments del PLA 2016-2019\nParticipació ciutadana PAM 2016-2019 (24 Kb)\nPAM 2016-2019 (672 Kb)\nTríptic i butlleta del PLA (911 Kb)\nPresentació del Procés Participatiu PAM2016 (10379 Kb)\nAportacions Ciutadanes PAM 2016-2019 (47 Kb)\nPAM 2013-2015 (2312 Kb)\nPAM 2011 (1483 Kb)\nPAM 2010 (203 Kb)\nPAM 2009 (219 Kb)\nPAM 2008 (754 Kb)\nPAM 2007 (206 Kb)


Comunicat de la TTP #DelFamiliarNiPiu als mitjans de comunicació envers el Premi de la Crítica - ttp\nComunicat de la TTP #DelFamiliarNiPiu als mitjans de comunicació envers el Premi de la Crítica\nAquest dilluns 25 de març s’han entregat els Premis de la Crítica de Catalunya i, una vegada més, els mitjans de comunicació no s’han fet cap mena de ressò del premi al millor espectacle familiar, que enguany ha estat per Laika, de la companyia Xirriquiteula.\nDes de fa anys, és absolutament escandalosa la ignorància a la qual es veu sotmesa la feina de les companyies i creadors que dediquen la seva feina al públic menor d’edat. Creiem que ens dirigim a un públic sensible, intel·ligent i molt nombrós. I la ignorància permanent i deliberada només fa que invisibilitzar la feina de molts professionals que treballen amb qualitat, rigor i professionalitat.\nLes companyies de teatre familiar estem des de fa anys associades a la TTP. Convidem els diferents actors a mantenir les trobades que siguin necessàries per tal de que els espectacles per a tots els públics tinguin el reconeixement i la difusió que es mereixen.\nJordi Bordes ha dit:\nmarç 27, 2019 a les 4:30 pm\nLa vostra preocupació també és la nostra. Que no hi hagi espai per a què els periodistes i crítics parlem de teatre familiar afecta directament la nostra feina. Però, aquesta precarietat d’espai i de temps als mitjans, no sembla tenir aturador. Per això, cal buscar altres formes de comunicar, sense renunciar als de sempre. Però són proactius, com és el vostre cas.\nEn tot cas, em temo que, ni que sigui una breu referència per quedar en el “políticament correcte”, no és cert que CAP mitjà no hi diu ni PIU:\nA El Punt Avui us hem inclòs al palmarès i també ho citem, al final de tot.\nmarç 27, 2019 a les 6:49 pm\nGràcies Jordi per les teves paraules. Està clar que és una batalla que hem de fer junts però en molts casos la primera ballata és que els mitjans i periodistes vegin la importància del sector i la segona per a que hi hagi més recursos i espai per a que pugueu donar la visibilitat que la cultura i, concretament el sector, es mereix.


CASAL D'ESTIU: L'ESPAI\nJa estem de ple en el casal d’estiu.\nLa dinàmica del casal és molt agradable. Moltes activitats diferents, jocs, nous descobriments, nens jugant junts de diferents classes...\nAquest any el tema és l’espai. Ja que hem fet el Projecte Interdisciplinari d’aquest tema vam pensar que estaria bé seguir i ampliar els coneixements.\nHem fet un Trivial de preguntes, per cada pregunta encertada els grups (barreja de nens i nenes de P5 fins a 3r) aconseguien pistes per poder desxifrar el missatge secret.\nHem fet també una miqueta d’esport i jocs dirigits.\nTot el dia van amunt i avall entre la sala Polivalent, el gimnàs i el pati. No paren i veig que es diverteixen. D’això es tracte, de fet són mitges vacances. Ara és hora de passar-ho bé. Si la calor deixés d’apretar tant seria perfecte, tot i que he de dir que sembla que ells ni la noten. De fet la pateixen més les monitores: l’Anna, la Pilar i la Marta.\nA mi em trobareu buscant qualsevol ombra o al mig de qualsevol corrent d’aire.\na de juny 30, 2009\nJa veig que be que ho passant, ahir el Sergi va sortir molt content, em va dir que la seva senyoreta havia estat la Elsa, avuí quan ha vist que tornava a anar a piscina ha obert els ulls com a plats, per altra banda per la Neus ha estat el primer dia de casal donçs els famosos virus l'han invait aquest cap de setmana, i aquest matí al deixar-la a la sala polivalent, ha pasat una cosa curiosa que m'ha fet sentir-me molt be, algunes de les seves amiguetes s'han aixecat a saludar-la efusivament quan l'han vist entrar, donava la sensació de que feia mil anys que no es veian. Per cert Montserrat aquest any hi hauran excursions, parc, biblioteca,alguna cosa fora de l'escola vinga explicans una miqueta com anirà tot?\nAixó aixó, explica...demà hi ha parc, han de portar el xandall de l'escola?,gorra? crema solar? i van tots o només els qui estàn al carrer Saleta?, només em falta el llum enfocant la teva cara, ups...ho sento jejeje\nbueno, que...us ho passeu bé demà, sigui com sigui!!\nAvui els nens de primaria han sortit amb un paperet per signar amb les sortides dels dijous, els de p3 i p4 no els portareu al parc aquest any?\nBuffff se m'acumula la feina!!! Demà van al parc els de P5, 1r, 2n i 3r. Els "peques" aniran la setmana que ve. Tot, tot ho farem.... doneu-me un respir.\nNo cal la samarreta de l'escola perque els hi posarem la que s'han pintat. Cal anar amb gorra i no cal la crema solar que els tindrem a l'ombra (si es que en trobem)\nDimarts, 30 de juny de 2009 CASAL D'ESTIU: L'ESPAI...\nDilluns, 29 de juny de 2009 FINAL DE CURS!!! Avui ...\nDimarts, 22 de juny de 2009 PROVES DE 6È Hem rebut...\nDilluns, 22 de juny de 2009ELS NOSTRES PEIXOSAques...\nDivendres, 19 de juny de 2009 EL VOSTRE BLOG Avui ...\nDijous, 18 de juny de 2009 GRADUACIÓ P5 i 6è Aques...\nDimecres, 17 de juny de 2009 VENC BLOG El meu blog...\nDilluns, 15 de juny de 2009 REGALS COMUNITARIS... ...\nDiumenge, 14 de juny de 2009 REGALS... Passejo per...\nDissabte, 13 de juny de 2009 PER AQUÍ DE NOU!!! Ja...\nCADA OVELLA AL SEU CORRAL!!! Estic a casa i ja no ...\nDivendres, 12 de juny de 2009 3r DIA DE CONVIVÈNCI...\nDijous, 11 de juny de 2009 2on DIA DE CONVIVÈNCIES...\nDimecres, 10 de juny de 2009 1er DIA DE CONVIVÈNCI...\nDilluns, 15 de juny de 2009 ÚLTIMES INFORMACIONS P...\nDijous, 4 de juny de 2009DE NOU UN BON PASSEIGJa c...\nDilluns, 1 de juny de 2009 PROJECTE A P3 A la clas...


Manualitats i activitats familiars des de casa – Cultura Virtual\nDescobriu les SURO-ACTIVITATS i gaudiu dels jocs i manualitats que hi ha!\nAmb aquestes activitats que proposem, afavorim el desenvolupament de la creativitat i la imaginació, ajudem als menuts a aprendre i a expressar emocions i també a plasmar la seva percepció del món. I si a més utilitzem diferents textures d’un mateix material com el paper, l’aglomerat o els discos de suro els aportem el coneixement d’un material orgànic, natural, no tòxic i biodegradable. En definitiva el suro ens dona l’oportunitat de promoure la creació artística a través del reciclatge.\nA aquest apartat del museu, hi podeu trobar activitats de bijuteria amb suro, jocs per aprendre a contar, activitats al bosc, manualitats per a crear espantaocells de suro, jocs d’equilibris i moltes activitats per a pintar i desenvolupar la basant artística.\nQuè voldreu fer primer?


El Racó d'en Pep – Blog de Guiacat\nGironèsProvíncia de GironaSant Gregori\nPor Patricia 15/02/2016 15/02/2016\n15/02/2016 15/02/2016 0 Comentari\nEn Pep i la Joana van obrir aquest restaurant a Sant Gregori (Girona) el 1994 amb la intenció de crear un lloc agradable, d’ambient familiar i acollidor on la gent pogués anar a gaudir d’una bona cuina casolana. Vint anys més tard, El Racó d’en Pep continua endavant amb la mateixa il·lusió i empenta de sempre; ell, a la cuina i ella, atenent els clients a la sala, on continuen fent realitat dia rere dia el somni de fer gaudir a tothom d’aquest espai on es menja de meravella, la gent se sent com a casa i on tothom pot relaxar-se sense preocupacions.\nA El Racó d’en Pep ofereixen moltes formules diferents a l’hora de menjar. Cada dia tenen a disposició una extensa carta de plats que està complementada per una altra carta de temporada, la qual varia en funció dels productes propis de cada estació. El restaurant té una molt bona oferta de postres, la gran majoria dels quals són d’elaboració pròpia. El cap de setmana ofereixen una bona colla de menús diferents per escollir, on tenen molt en compte també els celíacs. Disposen d’una bona carta de vins amb diverses denominacions d’origen que mariden a la perfecció amb els plats que prepara en Pep.\nEl restaurant està dividit en diversos menjadors i disposa també d’una elegant carpa coberta, condicionada per a ser utilitzada tant a l’estiu com a l’hivern. Cal destacar que és un lloc de molt bon accés i que disposa de fàcil aparcament. Així mateix, El Racó d’en Pep intenta tenir en compte tothom, és per això que ha habilitat una zona exterior per a fumadors amb taules i tamborets i té instal·lat, per als més petits, un parc infantil i dues porteries de futbol en un gran espai proper perquè tothom s’ho passi d’allò més bé.\nMés informació: Restaurant El Racó d’en Pep


Piràmide híbrida - BETA PORTAL ICGC\nby admin · 11 de juny de 2015\nNOM: Piràmide híbrida\nDESCRIPCIÓ: Piràmide de tessel·les de cartografia que combina dades vectorials (BT25M) i ortoimatge\nEl prototip que us presentem avui és una piràmide de tessel·les de cartografia per ser consumida des del navegador web. Amb aquest prototip volem que els usuaris valideu la seva idoneïtat i llegibilitat.\nEs tracta d’una piràmide híbrida que combina les dades vectorials de la base topogràfica a escala 1:25.000 i l'ortoimatge.\nA escales petites, les piràmides híbrides ens permeten visualitzar els elements geogràfics com en un mapa topogràfic. A aquestes escales, l’abstracció dels elements del territori és necessària perquè no són visualment diferenciables en una imatge.\nLa transició entre les dues fonts de geoinformació es fa de manera suau, buscant que no hi hagi impacte visual per a l’ull de qui la visualitza.\nPer altra banda, utilitzem l'ortoimatge per a escales grans atès que els elements del territori són fàcilment interpretables per l’ull humà i el nivell de detall que aporten és molt més alt.\nUn altre aspecte a remarcar és que les geometries que s’utilitzen són exclusivament les de la base topogràfica a escala 1:25.000 (BT-25M), que són estilitzades segons els requeriments del corresponent nivell de zoom en el qual es visualitza la cartografia en pantalla. Quan l’escala de visualització sobrepassa la precisió pròpia de les dades de la BT-25M aquestes desapareixen o bé es difuminen suaument amb l'objectiu de contribuir a la llegibilitat de la imatge.\nL’ombra de muntanya s’ha generat a partir del model digital de Catalunya de 5 metres de pas de malla. Per a cada nivell de zoom s’ha escollit el punt de transparència més idoni, cercant el compromís entre la comprensió del territori que aporta i la llegibilitat del mapa.\nEn referència a la toponímia, s’ha utilitzat la base de noms geogràfics de l’ICGC. Per tal de millorar la seva llegibilitat, quan aquesta es visualitza sobre ortoimatge s’ha invertit el color del text respecte al seu rebentat: text negre amb rebentat blanc sobre capes amb base topogràfica i text blanc amb rebentat negre en les capes amb base d’imatge.\nPer a la generació d’aquesta piràmide s’ha utilitzat el programari lliure Tilemill, que permet definir l’estil dels elements en funció del nivell de zoom que es visualitza en pantalla. Així, per a cada nivell s’han fet petites variacions en l'estil, buscant la millor llegibilitat per a cada nivell, però també la continuïtat visual del conjunt dels nivells de zoom.\nSi us plau, aporteu-nos les vostres observacions a betaportal@icgc.cat. La vostra opinió és clau per a la millora d'aquest prototip, i així millorar el nostre servei.\nPiràmide híbrida, 5.0 out of 5 based on 4 ratings


Llei de transparència i accés a la informació pública\nL’Esquella de la Torratxa a Badalona\nCases de la festa. L’aparador del patrimoni festiu\nBernat de Malgrat, nou hereu del Maresme del 2014!\nEl proper 31 d’octubre hi haurà la representació de L’Esquella de la Torratxa al Teatre Zorrilla de Badalona. En aquest cas l’argument succeeix durant vigílies de Festa Major i és […]\nEl proper dissabte 15 de novembre Solsona serà la seu de la segona jornada de País Gegant, el Congrés de Gegants i Imatgeria Festiva. A falta de determinar els […]\nEl passat diumenge 19 d’octubre de 2014, i dins de la 24a Trobada de Gegants del Maresme, s’escollí en Bernat Estornell, gegant vell de Malgrat de Mar, com a hereu […]\nBadagegants 2013 (4 de maig)\nmaig 3, 2013 in General\nUn any més, i coincidint amb les Festes de Maig, arriba el Badagegants, la trobada de gegants de Badalona. La plaça de la Plana tornarà a omplir-se de gegants i balls i és que aquesta trobada, té un format una mica diferent, segurament més atractiu, de les que estem acostumats a veure ja que aquesta, consta d’una Mostra de Balls de Gegants amb l’acompanyament d’un grup de música que toca totes les peces, a més d’un espectacular ball, anomentat el Renaixement Gegant, ballat amb totes les figures participants a l’acte. A més, enguany agafa un aire més important i és que la festa servirà per celebrar l’aniversari dels gegantons de la ciutat, la Dimonieta i el Follet, que celebren 20 i 15 anys respectivament.\nÉs per això que aquest any, el Badagegants ha adoptat un aire certament fantàstic i, per tant, els vuit gegants de la ciutat estaran acompanyats per tot un seguit d’éssers fantàstics vinguts des de: Sant Llorenç d’Hortons -Terrazel-, Sant Andreu del Palomar, la Pedrera, Montornès del Vallès, Sant Just Desvern i Martorell. A part dels convidats foranis, el Badagegants comptarà amb la presència, com cada any, dels gegants de les escoles badalonines, com és el cas dels gegants de l’escola Jungfrau, Ventós-Mir, Lola Anglada i Progrés, així com els gegantons Tasi i Mariona, portats pels alumnes de 6è de primària de l’escola Llorens Artigas i també els gegants del Barri del Pomar.\nA les 5 de la tarda, a la Plaça de la Vila – PLANTADA DE GEGANTS\nA 3/4 de 6 de la tarda, a la Plaça de la Vila – MOSTRA DE MÚSIQUES DE GEGANTS\nA 2/4 de 7 de la tarda, des de la Plaça de la Vila – PASSEJADA DE GEGANTS pels carrers de Mar, Pietat, passatge Marignon, avinguda de Martí Pujol, carrer dels Arbres i plaça de la Plana.\nA 1/4 de 8 de la tarda, a la Plaça de la Plana – MOSTRA DE BALLS DE GEGANTS amb les diferents colles participants i amb la música del grup Inxa Impro Quartet.\nA 2/4 de 9 del vespre, a la Plaça de la Plana – FINAL DE FESTA\nA més, si no en teniu prou i voleu veure els gegants de Badalona durant les Festes de Maig, us deixem amb el programa d’actes perquè busqueu els actes on hi participen.\nXXXI Trobada de Gegants de Vilassar de Dalt (1 de maig)\nabril 28, 2013 in General\nUn any més i sempre el dia 1 de maig, Dia Internacional del Treballador, Vilassar de Dalt celebra la tradicional trobada de gegants, dins el marc de la Festa Major dels Sants Màrtirs. A més, si l’any passat es celebraven els cent anys dels gegants vells, a l’agost però, enguany la trobada servirà per celebrar el trentè aniversari de la formació de la colla gegantera, que des del 1983 és la responsable de fer ballar les dues parelles de gegants vilassarenques i de portar-les pels carrers i places de gran part dels pobles de tot el país així com del País Valencià, les Illes Balears, l’Aragó i la Comunitat de Madrid, a més d’Andorra, Portugal, França i, fins i tot, el Japó.\nEnguany, i com ja és habitual, a en Lluís i la Maria i a en Pere Màrtir i la Genisa els acompanyaran un bon nombre de colles vingudes des de: la Bisbal del Penedès, Parets del Vallès, Sant Fruitós de Bages, Cabrils, Vacarisses, Sant Climent de Llobregat, Arenys de Mar, Tavertet, Sant Vicenç de Castellet, Ribes de Freser, Monistrol de Calders, la Beguda Alta, Falset-Mulassa, Montornès del Vallès, Calafell, Sant Pere Molanta, Caldes de Malavella, Aiguafreda, Caldes d’Estrac, Barcelona-Casc Antic, Premià de Mar, Puigcerdà i els amfitrions de Vilassar de Dalt.\nPel que fa els horaris, la diada començarà a les 10 del matí amb la plantada de gegants al Parc de Can Rafart i a 3/4 de 12 s’iniciarà la passejada de gegants pels carrers Nou, Sant Antoni, Sant Genís, Manuel Moreno, Murillo, riera Salvet, del Carme i plaça de la Vila on es durà a terme la cloenda de la trobada amb els balls de lluïment de cada colla, el ball final i l’entrega de records.\nEls Gegants de Catalunya fan 25 anys!\nabril 25, 2013 in General\nAixí és, en Treball i na Cultura, oficialment de l’Agrupació de Colles de Geganters de Catalunya, enguany celebren el seu 25è aniversari. Malgrat que van ser estrenats l’1 de maig de 1988, enguany celebraran la seva festa el proper diumenge 28 d’abril a l’Abadia de Montserrat. El lloc no és casual i és que justament va ser en aquest mateix lloc on es van estrenar.\n1 de maig de 1988. Estrena d'en Treball i na Cultura a Montserrat.\nA la festa d’aquest 28 d’abril hi particparan una seixantena de colles de tot el país, fins i tot alguna vinguda del País Valencià. Des del Maresme s’hi desplaçaran les colles de Calella (propera Ciutat Gegantera de Catalunya els propers 10, 11 i 12 de maig), Vilassar de Dalt, Alella, Teià, Premià de Mar, Premià de Dalt, Palafolls (actual Hereu del Maresme), Malgrat de Mar, Badalona i les mataronines de Sant Simó i Iluro. Es remarca la presència de Sant Andreu de Llavaneres que pujarà a peu des de Monistrol fins a Montserrat.\nEL MARESME I EN TREBALL I NA CULTURA\nDe la festa d’estrena d’en Treball i na Cultura cal esmentar-ne dues anècdotes interessants. La primera és que els gegants de Tordera van participar-hi sent el primer cop que surtien de la seva població. Per altra banda, els gegants Lluís i Maria de Vilassar de Dalt, no van poder participar a la festa ja que en aquell moment estaven retornant d’un llarg viatge des del Japó, juntament amb els gegants de Tona. Tot i això, hi van ser presents els geganters i grallers vilassarencs.\nEls Gegants de l'Agrupació a Teià l'any 2000 en motiu de la trobada comarcal\nEl Maresme ha tingut força vinculació amb aquests gegants des de l’inici. Ja al 88 la primera colla en dur-los va ser la colla de Vilassar de Dalt (Ciutat Gegantera 87). També han estat nombroses les poblacions maresmenques que han rebut la seva visita en motiu de diverses celebracions importants. A més, han participat a diverses trobades comarcals com les de Malgrat de Mar (95), Argentona (96), Dosrius (97), Teià (2000), Mataró (2006) i, per darrera vegada, Badalona (2010).\nGegants de l'ACGC ballant el "Ball Nou", a Dosrius l'any 1997 i duts per Esplugues de Llobregat.\nEnguany Treball i Cultura han tornat a visitar la comarca, concretament a Arenys de Munt (en motiu de la Ia Capital de la Sardana) i ho tornaran a fer el proper 20 de juliol en motiu del 25è aniversari dels gegants de Tordera. A més, enguany vindran a viure-hi ja que enguany Calella serà proclamada 28a Ciutat Gegantera de Catalunya pels propers 10, 11 i 12 de maig. En aquest sentit dir que en Treball i na Cultura foren testimonis l’any 2002 dels recuperats gegants històrics Quirze i Minerva.\nTreball i Cultura a la Rambla de Badalona en motiu de la 20a Trobada Comarcal i Capital de la Cultura Catalana. Aleshores duts per Manlleu.\nTreball i na Cultura a Mataró l'any 2006 acompanyats de la Família Rubafaves i els Gegants d'Iluro (amfitrions de la trobada)\nCom hem dit abans, una seixantena de colles seran les que acompanyaran a en Treball i na Cultura durant la celebració del seu aniversari. Pel que fa als actes que es celebraran aquest diumenge, s’hi pot destacar la plantada de gegants a l’espectacular Mirador dels Apòstols i la mostra de balls a la plaça de Santa Maria. Si voleu tots els detalls de la diada, aquí us deixem els horaris:\nDe 8 a 9 del matí – Arribada de les colles al Mirador dels Apòstols.\nA 3/4 de 10 del matí – Inici de la cercavila pel recinte del Monestir.\nA les 11 del matí – Missa Conventual amb ofrena a la Verge per part de l’ACGC.\nA 2/4 d’1 del migdia – Inici de la Mostra de Balls a la plaça de Santa Maria.\nA 3/4 de 2 del migdia – Ballada final.\nVal a dir que hi ha risc de pluja, però tot i això ha proposat un plà B.\nÒrrius recupera els seus gegants!\nabril 17, 2013 in General\nL’any 1981 Òrrius estrenava la seva primera parella de gegants anomenats Morro Negre i l‘Aquença. Malgrat ser dels primers gegants de la comarca del Maresme, de la nova etapa, la seva vida ha estat plena d’inactivitat. Malgrat tot, ja fa un temps que diversos veïns, i en especial de l’Associació Pessebrista, estan treballant en la recuperació de la tradició. Encara no sabem com seran, però pel 19 d’abril estan preparant un acte interessant:\nA 2/4 de 8 del vespre, a la Sala Parroquial\nXerrades “L’origen dels gegants a Catalunya” a càrrec del Sr Nicolau Guanyabens, historiador.\n“Com neix l’Andreu de Scellecs?” a càrrec delSr Manuel Cusachs, escultor.\nA continuació, Presentació de la Maqueta del Gegant d’Òrrius. Durant tot el cap de setmana es podrà trobar exposada a l’Ajuntament.\nLa Trobada de Gegants d’Escola de Catalunya torna al Maresme!\nabril 15, 2013 in General\nDoncs sí, enguany, la Trobada de Gegants d’Escola de Catalunya, torna als seus orígens i és que ara farà 15 anys, l’any 1999, es celebrà la primera al CEIP Santa Anna de Premià de Dalt. Tot i això, no serà pas la segona vegada que la comarca acull aquesta festa, sinó la tercera, ja que l’any 2002, es celebrà a Mataró. Enguany doncs, Cabrils, celebrarà la XV Trobada de Gegants d’Escola de Catalunya.\nLa diada, que es durà a terme el proper diumenge 21 d’abril, comptarà amb tot un seguit d’activitats. Les més tradicionals com la plantada de gegants i la posterior cercavila, així com la votació de la seu de la propera trobada, i també activitats noves com un espectacle de màgia i un concert dels Laietans.\nA les 9 del matí, PLANTADA DE GEGANTS a l’Avinguda de Santa Elena\nA les 10 del matí, ESPECTACLE DE MÀGIA a càrrec d’Adan Xou a l’Escola Mas Maria\nA 2/4 d’11 del matí, CONCERT amb els Laietans a l’Escola Mas Maria\nA les 12 del migdia, CERCAVILA DE GEGANTS pels carrers del poble fins als Horts de Santa Creu\nA les 2 del migdia, CLOENDA i PROCLAMACIÓ de la XVIa Trobada de Gegants d’Escola de Catalunya\nSi voleu conèixer els participants, cliqueu aquí i doneu un cop d’ull a l’àlbum dels Geganters de Cabrils.\n“La història dels Gegants de Vilassar”, 19 d’abril.\nabril 10, 2013 in General\nEl proper divendres 19 d’abril Vilassar de Dalt presenta el seu nou llibre “La història dels Gegants de Vilassar”, un llibre que explica la història de la tradició dels gegants a Vilassar de Dalt a trabés d’un conte amb il·lustracions.\nLloc: Museu de Can Banús\nSardanes i Gegants\nmarç 28, 2013 in General\nEl proper diumenge 7 d’abril Arenys de Munt es vesteix de gala per celebrar les Festes del Remei. I és que enguany, la vila arenyenca celebra la primera Capital de la Sardana. Durant tot l’any es fan diversos actes per commemorar aquest fet.\nCoincidint amb la celebració de la Festa Major, i com cada any, la colla gegantera local organitza la trobada de gegants, que enguany arriba a la vint-i-vuitena edició. Aquest cop, però, la diada agafarà un caire sardanístic, sent així, que es presentarà la primera sardana adaptada per gegants, amb coreografia d’Albert Abellán i Joan Casademunt. Aquesta sardana, tindrà la característica que serà ballada només per les colles maresmenques presents a l’acte, així com diversos balladors que dinamitzaran la dansa.\nA més, aquest any, hi seran presents en Treball i na Cultura, gegants de l’Agrupació de Colles de Geganters de Catalunya, que tant sols ofereixen el seu ball en ocasions molt especials. En aquest cas, seran portats pels geganters de Masquefa, actual Ciutat Gegantera de Catalunya.\nLa festa comptarà amb la participació dels gegants de: Arenys de Mar, Cornellà de Llobregat, el Masnou, Matadepera, Sant Vicenç de Montalt, el Prat de Llobregat, Alella, Sant Celoni, la Cellera de Ter, Santa Coloma de Queralt, Sant Boi de Llobregat, Pineda de Mar, Ribes de Freser, Tordera, Cervera, i els amfitrions d’Arenys de Munt.\nmarç 3, 2013 in General\nEnguany, el famós poble maresmenc d’Arenys de Munt, ha estat declarat Capital de la Sardana. Durant tot l’any, es faran actes dedicats a la dansa més típica i tradicional dels Països Catalans, a més d’actes relacionats amb la cultura popular i tradicional. Els gegants locals, seran partíceps de diferents actes, així com el d’obertura, com en la trobada de gegants, que es celebrarà el proper 7 d’abril, i que prendrà un clar aire sardanístic.\nUn dels actes més importants, com no podia ser d’una altra manera, és el d’obertura, el que estrenarà la capitalitat. Serà el proper 16 de març, i hi participaran diferents colles de cultura popular. A més, cal destacar que els gegants vells seran uns dels protagonistes de l’espectacle. Atenció, perquè promet ser d’allò més espectacular.\nA 2/4 de 7 de la tarda, des de l’Ajuntament fins a la plaça de l’Església – CERCAVILA amb els gegants d’Arenys de Munt, Malgrat de Mar, Palafolls i Caldes d’Estrac, la batucada Batuarenys AdMunt, els Diables Esbojarrats d’Arenys de Munt, trabucaires i els Castellers de Badalona.\nEn arribar – ESPECTACLE INAUGURAL “SARDANA UNIVERSAL”, espectacle de gran format amb música en directe on hi participaran diferents colles de cultura popular, sota la direcció artística de la companyia Gog i Magog.\nNo dubteu i aneu a veure l’acte de inauguració o qualsevol altre acte de la Capital de la Sardana. Cliqueu aquí per descarregar-vos el programa d’actes.\nSant Vicenç de Montalt estrena ball propi nou (20 de gener)\ngener 13, 2013 in General\nI així és. Els Gegants de Sant Vicenç de Montalt, Bòbul, Margaridassa i Toni Sors; estrenaran un ball propi que no s’ha vist mai. Aquesta dansa té diverses particularitats que la diferencien de la resta de balls d’arreu del país. Serà el proper diumenge 20 de gener a l’avinguda Toni Sors, coincidint amb la Trobada de Gegants que es celebrarà en motiu de les festes patronals de Sant Vicenç.\nEn primer lloc el ball és una suite inspirada en l’històric “Ball a Plaça” santvicentí recuperat l’any 2010. Malgrat que aquest ball el composin 5 peces musicals, els gegants només en faran 4. El Passeig de Dansa, la Farandola, el Ball Pla i la Bolanguera. Totes aquestes danses han estat especialment adapatades perquè ho ballin les tres figures de Sant Vicenç de Montalt.\nPerò la “diferència” no acaba aquí. I és que el ball en qüestió està adaptat per a que la balli una persona invident amb totalment autonomia tansols amb l’ajuda de l’oida. I així serà dansat el proper diumenge per Pedro Curado. Així doncs, aquesta dansa és converteix única en aquest país en aquest sentit.\nVal a dir que aquesta adaptació coreogràfica ha anat a càrrec pel badaloní Xavier Navarro, amb l’especial assessorament del mestre Pompili Massa de Mataró. Pel que fa l’arranjament musical, per a gralla, ha estat realitzada pel santvicentí Jordi Lluch.\nSi voleu més informació de la colla entreu el seu bloc: http://bobulsimargaridasses.wordpress.com/\nIniciades les incripcions de la CG’13! Calella!\ndesembre 19, 2012 in General\nJa podeu inscriure la vostra colla a la Ciutat Gegantera de Calella pels propers 10, 11 i 12 de maig de 2013!\nPer fer-ho us podeu dirigiar a la plana web de l’esdeveniment: Ciutat Gegantera 2013


Agtbaix.cat - 7 de Julio y Sant Pollín! Resta un mes per a la festa més freaky i familiar del Baix Llobregat\n• Del 6 al 9 de juliol, torna la festa més freak i familiar\n• El publicista i youtuber Rush Smith serà el pregoner de la 9a edició\n• La 2ª edició de la ruta del Pintxo omplirà també de gastronomia Sant Pollín\nViva Sant Pollin / Visca Sant Pollin / Gora Sant Pollinoak!!!!!\nSant Pollín torna. No és una amenaça, sinó la cita de l’estiu més divertida i familiar del Baix Llobregat. Rellotges preparats pel compte enrere per una novena edició plena de l’esperit de la cultura popular i la festa.\nLa Colla de Diables del Prat torna a ser la culpable que aquesta sigui una de les cites més esperades del mes de juliol, amb un pregoner de luxe: el publicista i youtuber Rush Smith, també Pota Blava. Va estudiar publicitat i treballà com a director creatiu en diverses agències, abans de dedicar-se a Youtube per complet. Entre els seus relats té el llibre "El niño que se olvidó de dormir" i el curtmetratge "La vida".\nLa cultura al carrer també tindrà el seu toc gastronòmic, amb la II Ruta del Pintxo Sant Pollín. L'Associació de Gastronomia i Turisme del Baix Llobregat -AGT-, torna a col·laborar amb una ruta que es desenvoluparà entre els dies 6 i 9 de juliol: una vintena de restauradors del Prat oferiran un pintxo amb productes de temporada del Parc Agrari que inclou pintxo i Quinto Moritz per només 2€.\n• Ruta del Pintxo del 6 al 9 de JULIOL a més de 20 locals del Prat\n• Divendres 7, 18,30h _ Encierrillo Sant Pollín amb Pregó a càrrec del Youtuber Rush Smith.\n• Dissabte 8 _ A partir 11h: Cercavila, Ofrena de mocadors, Txupinazo, Encierrillo, Dinar, Mercat d´artesans • 22h: La Cova del Foc by Diables del Prat • 23h: Concert de Mala Vida\n• Diumenge 9, 20,30h _ “Pobre de mi” en Pl. Porxada del CèNTRIC espai cultural\nOrganitza: Colla de Diables del Prat i Associació de Gastronomia i Turisme del Baix Llobregat • Patrocinador de la ruta del Pintxo: Moritz\nAmb el suport: Ajuntament del Prat\nCol·laboren: Amics Pota Blava • El Prat TV • El Prat Ràdio • Manuel Estalella Pirotècnia Recreativa • Flors Company • Domingos Recreativos • Xarangarin\nPenyes participants: AMPA Pollín • La Primera de Sant Pollín • L@s Benitauros • Associació Gegantera Delta • Peña Dándolo Todo


Manel Prat afirma que Camacho tenia un reforç de seguretat de la Policia Nacional sense haver informat a Mossos\nEl director dels Mossos d'Esquadra, Manel Prat, assegura que la presidenta del PP català, Alicia Sánchez Camacho, disposava des de "feia un temps" d'un reforç de seguretat de la Policia Nacional sense que ho hagués comunicat als Mossos d'Esquadra.\nEn declaracions a Catalunya Radio i Rac 1, ha qualificat de "greu irresponsabilitat" per part de la dirigent popular el no comunicar-ho en un tema tan sensible com la seguretat ja que podia haver derivat en un enfrontament entre ambdues escortes.\nDe fet, ha explicat Prat, fa una setmana els escortes dels Mossos d'Esquadra van identificar a aquestes dues persones: "Quan van dir que eren policies, ens quedem més tranquils".\nHa assegurat que aquesta polèmica no afecta la relació entre els cossos policials a nivell operatiu i de coordinació, però ha admès que sí que a nivell polític i institucional "les relacions no són les millors" des de l'arribada del PP al poder.\nHa remarcat que les relacions són "més difícils i tibants" perquè, segons ell, existeix una estratègia política del PP per dotar de major visibilitat als cossos estatals i recuperar determinades competències, i ha lamentat que s'utilitzin políticament a les forces de seguretat.\nPrat ha negat que estigués enfront del domicili del director de Mètode 3, Francisco Marco, el dia del seu arrest, i ha assegurat que va recollir a una periodista en Rambla Catalunya amb Consell de Cent que s'havia reunit anteriorment amb Marco però de la qual no sabia "d'on venia".\nS'ha preguntat per què la policia segueix al director dels Mossos o a una periodista, d'on treuen la informació i "si falsifica informes" perquè aquell dia no va estar enfront de la casa de Marco, de qui no sabia ni on vivia.\nLa periodista Mayka Navarro ha explicat en un article en 'El Periódico' que havia quedat a esmorzar amb Prat i que després de reunir-se amb Marco, la va recollir en el seu cotxe i es van reunir durant una cambra d'hora sense que la periodista li expliqués d'on venia ni el director dels Mossos li preguntés.


Joan Ferrer: "La nostra victòria certifica la permanència" • Ràdio Capital de l'Empordà\nLa Bisbal Bàsquet\nDissabte 19 de maig es disputa a l’última jornada de Primera Catalana de Bàsquet el derbi del Baix Empordà entre el Palamós i La Bisbal.\nEl Palamós ja té assegurada la categoria des de dues jornades enrrera, ocupant la sisena posició de la classificació. Però La Bisbal ho té tot en joc aquesta darrera jornada de Primera Catalana per saber si haurà de passar o no per la promoció de permanència. Sobre la importància d’aquest partit per l’equip bisbalenc ens parla el seu entrenador, Joan Ferrer:\nPer evitar aquesta promoció, al equip bisbalenc només li val la victòria a casa rebent als palamosins i Ferrer ho certifica:\nTambé el tècnic de La Bisbal ha volgut parlar a Ràdio Capital sobre la situació en què el seu equip arriba a aquest derbi baiexmpordanès, intrascendent pel Palamós però de vital importància per l’equip bisbalenc. Escoltem en Joan Ferrer:\nDissabte a les 19.45, el pavelló municipal de La Bisbal acollirà aquest últim partit de la temporada de Primera Catalana pels equips de bàsquet del Baix Empordà.\nArticle anteriorSant Feliu de Guíxols acull la 3a Festa Solidària de la Regata Carla\nArticle següentEls horaris del Vida 2018\nAtletisme Redacció - 30 de maig de 2022


El CAP Bages i el de les Bases concentrarà tota l'atenció primària de Manresa - Regió7\nEl CAP Bages i el de les Bases concentrarà tota l'atenció primària de Manresa\nL'ICS i Althaia reorganitzen els recursos de la Primària mentre duri el confinament. Els CAPs del Barri Antic i el de la SagradaFamília restaran tancats\n22·03·20 | 22:33\nArran de l'actual situació d'excepcionalitat que estem vivint, els professionals de l'Institut Català de la Salut i la Fundació Althaia, d'acord amb el Servei Català de la Salut, s'han coordinat per optimitzar espais i recursos professionals de l'atenció primària de Manresa. A la pràctica, això significa que, mentre duri aquesta situació, el CAP del Barri Antic i el de la Sagrada Família restaran tancats i es redistribueix l'activitat entre el CAP de les Bases de Manresa i el CAP Bages.\nLa informació d'aquests canvis, que afecten més de 77.000 habitants, no es van facilitar fins ahir a 1/4 de 12 de la nit.\nA partir d'avui, el CAP Bages de la plaça Espanya concentrarà les visites presencials de tota la ciutadania de Manresa que necessiti acudir a l'atenció primària. Hi haurà un circuit diferenciat per a l'atenció de les afeccions respiratòries. En aquest ambulatori s'hi concentraran també les visites de les àrees de pediatria i llevadores. Se seguirà donant servei de treball social.\nAl CAP de les Bases de Manresa, per la seva banda, no es farà atenció presencial a la ciutadania, sinó que estarà obert només per a professionals i s'hi centralitzarà l'atenció domiciliària i el suport a residències de la gent gran a la ciutat de Manresa.\nS'entén que des de l'atenció primària es doni suport als centres residencials pot evitar algunes trasllats als centres hospitalaris, la qual cosa reduirà el risc de contagi dels propis residents i també contribuirà a evitar el col·lapse del sistema hospitalari.\nL'objectiu de la reorganització és optimitzar els recursos i professionals disponibles, garantir l'assistència a la població de Manresa 24 hores al dia des de la primària per ajudar a descongestionar les urgències hospitalàries, garantir que tots els usuaris tindran l'assistència més adequada (per telèfon, presencial o a domicili) per tal de derivar-los al recurs sanitari més adequat i donar suport constant als centres residencials.


Agost de 2006 – Projectes Interns\nReiki, el Prat i vacances\nFa setmanes que no hi afegia un post nou. Durant aquests aprox dos mesos que he estat out, m’han passat bastantes coses que, no obstant, no he volgut publicar: reiki, reflexologia podal, tema negocis, temes personals…\nCom a resultat de les meravelloses experiències que he viscut amb el reiki i la reflexo, per exemple, he guanyat tranquil.litat i seguretat personal, he reprès un camí que havia abandonat fa anys i la meva cosmovisió s’ha aprofundit.\nAmb tot plegat, he guanyat seguretat en mi mateix. Em sento sòlid, més tranquil i confiat. També he passat, com a resultat d’aquest procés, per unes setmanes de cops de geni, d’emprenyamentes brutals. La Griselda, la senyora q em fa el reiki i la reflexo, tenia problemes al fetge, i allà és on s’hi acumula la ràbia, l’enfado (llegiu-ho “enfadu”) i la impotència. I ara el q he fet és deixar-ho anar.\nCrec q té raó.\nTambé en sessions de reiki he tingut experiències meditatives interessants, que després s’han perllongat i desenvolupat quan feia relaxacions pel meu compte.\nEn altres temes, ara faig natació un parell o tres de cops per setmana, tard a la nit, a última hora abans no tanquyin el gimnàs. Em va de conya per refrescar-me i també per fer exercici. He descobert que m’agrada molt. I notes els resultats de seguida.\nPortem un mes de xafogor insuportable. Ara fa dos o tres dies que a la nit es pot dormir bé, però aquest juliol ha sigut lo pitjor. Un dels motius pels que tinc ganes de tenir pis propi és per ficar-m’hi aire condicionat i no haver de patir aquestes calorades. Arribar a casa a les 16h és un forn. Hi ha dies q m’he quedat a l’ofi un parell d’hores més, navegant per internet, només per evitar la perspectiva d’arribar a casa i començar a suar. D’altrs dies feia la ruta de l’aire condicionat: Fnac, l’Illa, etc.\nPerò si no tinc pis encara és pq no toca. L’experiència frustrada de l’any passat m’ho va ben demostrar. I com més hi penso, més content estic de no haver comprat. No només pel tema econòmic, sinó perquè, ni que el pis hagués estat en bones condicions, no m’hi veig visquent en un 5è sense ascensor en el Raval. Ara mateix, quan vusqui serà Eixample Esquerre (m’encanta la zona d’Hospital clínic- Escola Industrial), Gràcia o la zona on visc ara del Poble Sec (té un gran potencial).\nPerò bueno, el tema pis és, ara com ara, una idea vaga i llunyana. A curt termini, les meves procupacions són tancar la venda de T. La Rioja i anar-me’n de vacances!!!! Espero que els capullos de l’aeroport no se’ls doni per fotre una altra vaga el dia 12/08!!!! si pogués, els fotria a tots al carrer. I els demandaria fins trure’ls la pell. Són lo pitjor. Si volen fer vaga, doncs que la facin seguint els procediments legals. Però que no putegin a centenars de milers de persones!!!!\nEsclar que els sindicats (donaria per omplir pàgies i pàgines la ineficàcia i ineptitud i defensa aferrissada d’interessos corporatius, en contra dels de la societat, que han demostrat en aquest cas, com en tants d’altres), Ibèria i Aena també s’han cobert de glòria! Una cosa està clara: tot el que depèn de Madrid va malament (Ibèria, Aena, Renfe, etc), mentres que el q depèn de BCN va bé: FGC, Sanitat, etc. Que donguin el Prat a la Gene ja!!! I Rodalies Renfe!!!!\nEn fi, però tornant al tema vacances: amb l’Edu i la Sebas ens en nem a Costa Est d’Estats Units. M’ho passaré molt bé. Em fa molta il.lu!!\nEn fi, ja us ho explicaré.\nSi no escrit de nou abans, reprendré el blog al setembre, post-vacances.\nAutor Mr.DonutCategories reiki, UncategorizedPublicat el 03/08/2006 09/09/2008 Deixa un comentari


por DiumengesMarinaAlta | 3 Jun 2021 | Diumenges Marina Alta\nLa Vall de Laguar és un destí acollidor a l’interior de la Marina Alta. Els seus paisatges, el seu patrimoni i la seua gent fan que es convertisca en un lloc on gaudir de les millors activitats. Passeja pel seu nucli urbà, descobreix la bellesa dels seus edificis i endinsa’t en la naturalesa per a conéixer llocs màgics. ¡A més, és la catedral del senderisme!\nQuè fer a la Vall de Laguar\nUna de les rutes que no pots perdre’t és la del Barranc de l’Infern. Aquesta es coneix com la ruta dels 6000 escalons i és un lloc diferent en la Comunitat Valenciana. Descobreix-ho i deixa’t portar fins a un passat ple de llegendes, història i naturalesa. Un paratge preciós, rocós i replet de vegetació, ideal per als amants de les aventures i de les emocions fortes. En aquesta ruta són molts els que decideixen practicar barranquisme, senderisme i espeleologia. El seu nom es deu als 6000 escalons que has de pujar si vols arribar al cim i meravellar-te amb les vistes. T’atreviràs?\nTambé trobem una altra meravella natural formada pel riu Girona, que separa la Serra de la Carrasca o d’Ebo de la Serra del Migdia i travessa tota la vall fins a arribar a l’Embassament de Isbert. Si, a més, vols emprendre una bonica ruta senderista, et recomanem la Serra del Cavall Verd, amb multitud de fonts i brolladors. També pots descobrir llocs com l’Ermita de San José o el Castell de la Vall de Laguar, declarat Bé d’Interés Cultural i situat en l’entrada de la vall en el cim.\nD’altra banda, la gastronomia de la Vall de Laguar és tota una delícia per als paladars més exigents. Les seues receptes es basen en la típica cuina de muntanya, com la seu saborós putxero dominical o els seus arrossos amb fesols i penques. I cal no oblidar-se de les seues populars coques. Una terra que es descobreix també a través dels seus sabors. En definitiva, és un poble amb multitud d’oportunitats per descobrir.\nComença el mes de juny amb una ruta molt interessant\nDes de Diumenges Marina Alta et proposem una ruta per la Vall de Laguar per començar el mes de juny amb molta energia. En aquest cas farem la ruta Campell-Fontilles-Isbert. Des d’aquestes línies t’animem a participar i a descobrir aquest raconets amb tanta màgia que ens brinda la comarca de la Marina Alta.\nLa ruta comença a El Campell (poble de baix), i passa per Fontilles (el quart poble que forma la Vall de Laguar i més conegut per la Fundació Fontilles que atén a malalts de lepra) per a finalitzar en la presa de Isbert.\nLa Vall de Laguar és una de les zones a visitar, si eres amant de les rutes i el senderisme. En aquesta preciosa vall està situada la catedral del senderisme a la província d’Alacant, l’anomenat Barranc de l’Infern. Però en aquesta zona, a més d’aquesta coneguda ruta, hi ha unes més desconegudes, però també interessants.\nLa presa de Isbert va ser projectada a la fi del segle XIX i va ser construïda entre 1928 i 1944. Hui dia, està en desús i abandonada. Es troba plena d’esquerdes i fang, per tant ja no serveix per a emmagatzemar cap excedent hídric. Però compleix una important funció, ja que fa l’important paper de retenir les aigües quan el riu creix per pluges torrencials.\nLa presa és molt xicoteta: Té 4 metres d’ample en la seua part inferior i 8 metres en la part alta i 21 metres d’altura, possiblement és una de les més xicotetes del país.\nA més a més, es tracta d’una ruta senzilla, per tant ideal per a passar un diumenge en família. No t’ho penses més i apunta’t a realitzar aquesta ruta senderista per la Vall de Laguar.


Arkorelax somni Arkopharma 15 Tabletes\nArkorelax de la son 15 comprimits\nArkorelax Sleep 15 comprimits a la farmàcia orgànica. Complement alimentari a calmar i facilitar el son\nS'utilitza per: fatigue, endormissement difficile, sommeil agité\nArkorelax somni Arkopharma 15 Tabletes\n1- La relaxació i el somni fàcil\n2- Reducció de despertars nocturns\n3- alarma sense somnolència\nDescripció Arkorelax somni Arkopharma 15 Tabletes\nArkorelax somni Arkopharma 15 Comprimits és un suplement dietètic dissenyat per ajudar a trobar de forma natural un somni reparador i la qualitat en reduir la sensació d'estrès. Facilita el son i la relaxació i la reducció dels despertars nocturns a causa dels seus actius naturals (melatonina, valeriana, passionera, llúpol, bàlsam, Eschscholtzia). El somni de despertar Arkorelax garanteix que no produeix somnolència, i es pot trobar la relaxació i l'equilibri.\nInstruccions d'ús del Arkorelax de la son 15 comprimits\nPrengui una tableta diària amb un got d'aigua abans d'anar a dormir. En transcurs de 15 dies si és necessari.\nNo excedeixi la dosi recomanada. Un suplement dietètic no ha de substituir una dieta variada i equilibrada i un estil de vida saludable. Mantenir fora de l'abast dels nens. Si vostè està sota tractament mèdic (antidepressius, sedants, etc.), consulti al seu metge.\nComposició de la son Arkorelax 15 Tabletes\nAèria part extracte (Passiflora incarnata L.), agent de càrrega: cel·lulosa, extreta de les parts subterrànies de la valeriana (Valeriana officinalis L.), extracte del full de Melissa (Melissa officinalis L.), extracte de con de salt (Humulus lupulus L.), anti-atapeïment agents: (. Rosella de Califòrnia Cham) diòxid de silici, mono-i diglicèrids d'àcids grassos, estearat de magnesi, extracte de part aèria de Rosella de, vitamina B6, agents de recobriment: hidroxipropilmetilcelulosa, hidroxipropil cel·lulosa, àcid esteàric i talc, colorant espirulina es va concentrar i poma, colorant: diòxid de titani\nLa introducció de Arkorelax Sleep 15 Tabletes


La VI Festa de la Ciència ofereix trobades virtuals en directe amb investigadors - Universitat de Barcelona\nInici > Notícies > La VI Festa de la Ciència ofereix trobades virtuals en directe amb investigadors...\nLa VI Festa de la Ciència ofereix trobades virtuals en directe amb investigadors\nLa iniciativa neix com a resposta a l’èxit de participació de la VI Festa de la Ciència.\nDiversos investigadors de la Universitat de Barcelona impartiran xerrades virtuals en directe per explicar la seva recerca a la ciutadania. Organitzades per la Unitat de Cultura Científica i Innovació (UCC+i), se n’han programat fins a sis, de disciplines molt diverses, que es podran seguir a través del web de la Festa de la Ciència. Obrirà el cicle Roser Giménez, investigadora del Centre de Recerca en Sociolingüística i Comunicació (CUSC-UB) i del Laboratorio SQ, que descobrirà els secrets de la lingüística forense, el dilluns 22 de juny, a les 18 h. Les persones interessades a participar-hi, s’hi han d’inscriure prèviament.\nLa UCC+i ha decidit impulsar aquesta activitat com a resposta a l’èxit de participació registrat en tots els tallers de la sisena edició de la Festa de la Ciència, que va tenir lloc el passat 8 de maig en format virtual.\nXerrades fins a finals de juliol\nMaria Teresa Lluch i Montserrat Puig, professores de la Facultat de Medicina i Ciències de la Salut, abordaran el 30 de juny la qüestió de la salut mental positiva, i explicaran quines estratègies d’aquest àmbit podem aplicar en el nostre dia a dia.\nEl 15 de juliol, Albert Santasusagna, investigador del Grup de Recerca Ambiental Mediterrània de la Facultat de Geografia i Història, parlarà dels avantatges que suposa un pla urbanístic com el que va dissenyar lldefons Cerdà per a l’Eixample de Barcelona durant la segona meitat del segle XIX.\nEl públic també podrà descobrir en què consisteix el projecte UBinding, creat a la UB per millorar les habilitats lectores dels infants i adolescents. La xerrada tindrà lloc el 20 de juliol i serà a càrrec de Jorge López Olóriz, responsable de recerca del projecte; la psicòloga Sandra Ballesta, responsable de docència, i el psicòleg Marc Ferrer, responsable de l’àrea assistencial a les famílies.\nLes investigadores Esther Arroyo, Isabel Viola i Miriam Anderson, membres de la Càtedra Jean Monnet de Dret Privat Europeu i de la Clínica Jurídica en Dret Immobiliari i Mediació Residencial (ClinHab), tractaran de resoldre totes les qüestions jurídiques en matèria d’habitatge que tinguin els participants. La trobada virtual serà el 23 de juliol, i s’hi poden enviar consultes a través d’aquest formulari en línia.\nPer últim, el dia 27 de juliol, el públic interessat podrà descobrir què són i per a què serveixen els sistemes complexos, de la mà de Jordi Pérez, investigador de l’Institut de Recerca en Sistemes Complexos de la Universitat de Barcelona (UBICS).


Cinefòrum: “L’esport i el cinema” | Els nostres mestres\nDurant el primer trimestre de 2020, El Lledoner va projectar dues pel·lícules sobre l’esport: El héroe de Berlín i Yo, Tonya, els dies 26 de gener i 16 de febrer respectivament. L’assistència al cinefòrum va ser de 69 espectadors, dels quals 49 eren dones i 20, homes.\nEl héroe de Berlín, explica la història de l’atleta afroamericà Jesse Owens, que es va fer famòs a les Olimpíades de Berlin de 1936, per les seves expectaculars marques, que van posar en dubte la teoria de Hitler sobre la supremacia de la raça ària.\nYo, Tonya, ens apropa a la vida de Tonya Harding, la primera patinadora que en la dècada dels seixanta va aconseguir fer un triple àxel en competició. El seu prometedor futur en el món del patinatge es veureà enfosquit l’any 1994, quan la seva principal rival als jocs olímpic d’hivern va patir un atac que li provocà una lesió greu al genoll. Tonya va ser la principal sospitosa d’aquell atac.


Donkey Kong (Game Boy): el millor remake de la història? – Retroscroll\nOn 5 set., 2019, by Moroboshi\nL’any 1981, com és ben sabut per pràcticament tothom, Nintendo feia un últim intent de triomfar al llavors encara primitiu món dels arcade amb l’aprofitament del moble d’un títol que s’havia fotut una bona trompada, el Radar Scope, per tal d’encabir-hi un videojoc programat per l’empresa externa Ikegami Tsushinki -amb unes posteriors complicacions legals que, si de cas, ja tractaríem un altre dia- segons les directrius del jove empleat de Nintendo que es deia, i encara es diu, Shigeru Miyamoto. I, el joc, Donkey Kong.\nUna autèntica revolució al món dels videojocs, sense la qual Nintendo potser no existiria. O potser sí, però segur que no seria la que és. Tothom hi ha jugat, tant a la versió arcade com a les domèstiques, que van passar per diverses plataformes de l’època abans de caure a la nova consola de la Gran N, la NES, i a la seva seqüela, Donkey Kong Jr., de 1982, que s’hi basava prou com per provocar els problemes legals que deia més amunt, però que en el fons suposava molts canvis partint d’una base que era la mateixa: fer pujar el nostre personatge a dalt de tot de la pantalla, en aquest cas un Donkey Kong Júnior que havia de rescatar el seu pare del malvat Mario, protagonista del primer joc.\nDoncs bé, la NES va tenir el seu Donkey Kong, prou popular i conegut malgrat la retallada que n’eliminava una pantalla (de les quatre que tenia cadascun dels cicles de dificultat creixent), i també un Donkey Kong Jr. De fet, al Japó van ser títols de llançament de la consola juntament amb el Popeye, curiosament el joc que volia fer el mestre Miyamoto per al moble del Radar Scope, però que per problemes de llicències a última hora va passar a ser el del nostre estimat goril·la. En fi, la NES va tenir els DK, però… i la Game Boy? Doncs la portàtil de 8 bits de Nintendo va rebre, molts anys més tard, concretament el 1994, el joc que protagonitza aquesta entrada.\nFer un remake, que no remaster -pràctica de moda que consisteix a agafar un producte i rellançar-lo amb una capa de pintura més o menys encertada-, implica la possibilitat d’agafar una base existent i canviar-la tant com es vulgui, si pot ser mantenint-ne l’essència i l’esperit. És una empresa arriscada, i més amb una icona de la història no ja dels videojocs, sinó de l’entreteniment en general, com era el Donkey Kong.\nI, venint de la mateixa Nintendo, la via fàcil hauria estat fer un remaster i afegir-hi quatre cosetes, però no: el que es va fer, en realitat, va més enllà del remake, probablement el millor de la història.\nPerquè el Donkey Kong -així s’anomena, encara que per raons òbvies sovint cal especificar “de la Game Boy” o rescatar el títol provisional que tenia quan s’estava desenvolupant, “Donkey Kong ’94“- comença amb les quatre pantalles de la recreativa de 1981 -sí, totes quatre- i ens envaeix la nostàlgia en jugar-hi, però quan s’acaben ens presenten 97 pantalles addicionals, completament diferents de les que coneixíem, repartides per zones temàtiques, que són una ciutat, un bosc, un vaixell, una jungla, un desert, un avió, un iceberg, una vall rocosa i una torre.\nIntento imaginar com hauria estat, el cop d’efecte, per a un jugador de l’època que no s’hagués informat prèviament de què era exactament aquest joc i l’hagués comprat pensant que era simplement el Donkey Kong portat a la petita de Nintendo. Que en acabar la quarta pantalla, en què fem caure el simi, es trobés que aquest es posa de peu i es torna a endur la Pauline, aquest cop a un munt de mons dividits en diverses pantalles, on entren en joc una pila de novetats pel que fa a enemics, objectes i mecàniques jugables. Admeto que quan vaig descobrir aquest joc no havia jugat mai a l’original, de manera que no vaig viure aquesta sorpresa, però vull pensar que més d’un jugador va al·lucinar amb això. De fet, fins i tot ara, si el comparem amb els títols de recreativa, ens podem meravellar amb el que van fer aquí.\nPer una banda van allargar enormement el joc clàssic, i per l’altra hi van barrejar coses del Donkey Kong Jr., com per exemple algunes de les pantalles del bosc, diversos enemics, la possibilitat de pujar per cordes i lianes -i quan n’hi ha en paral·lel podem fer-ho més ràpid amb una mà a cada corda-, el perill de caure des de massa altura -aquí amb més màniga ampla que a l’inclement seqüela del DK– i, és clar, l’aparició del personatge en si.\nA més, i això és el més important, van dissenyar desenes de pantalles noves amb un estil particular però aprofitant tot el que van poder dels videojocs originals, com ara els objectes col·leccionables (para-sol, bossa i barret), que ens donen accés a minijocs de bonificació que aviat ens posaran el comptador de vides al màxim, cosa que agrairem a mesura que el repte augmenti.\nA les pantalles haurem de resoldre trencaclosques: se’ns demana que fiquem una clau en una porta, però per aconseguir-ho sovint hem de col·locar estratègicament plataformes i escales que duren uns segons, tant per moure’ns nosaltres com per conduir els enemics allà on volem; o que superem obstacles de tota mena calculant el millor moment per saltar o deixar-nos anar. De seguida veiem, doncs, que no s’hi juga exactament com als Donkey Kong dels quals beu i que s’interactua molt amb l’escenari, però que alhora en respecta l’essència i la -reconeguem-ho- senzilla excusa argumental, que ens fa enfrontar-nos a en Donkey diverses vegades fins i tot dins d’un mateix mon.\nEl que van fer els de Nintendo va ser agafar el mític Donkey Kong i ampliar-lo en quantitat i qualitat, a més de complexitat. No parlem de la dificultat injusta de la recreativa, que com tantes altres es limitava a repetir cicles fent-los cada vegada més ràpids i complicats, sinó d’un augment de la riquesa: aquí s’han de fer més coses, es triga molt més en acabar una pantalla i tot es resol pensant, cosa que no significa que l’agilitat i la destresa en el gènere de les plataformes no hi juguin cap paper, és clar.\nD’aquest augment de la complexitat ens n’adonem de seguida, no només perquè si no premem cap botó a la pantalla de títol apareix en Mario per fer una demostració d’alguns dels seus nous moviments, sinó perquè encara que anem per feina descobrim que ja no n’hi ha prou amb saltar i pujar escales: ara el lampista italoamericà fa triples salts, tombarelles, agafa objectes i els llança… moviments que dos anys després tornarien al Super Mario 64, però que venien d’aquest Donkey Kong. I existeixen perquè els necessitarem tots i algun més.\nNo em vull allargar gaire més: cal destacar també que va ser el primer joc d’en Mario en fer ús del Super Game Boy, el dispositiu que permet jugar amb jocs de la Game Boy en una pantalla de televisió a través de la Super Nintendo, i en aquest cas, a més d’afegir color als seus gràfics, ens regala picades d’ullet com un marge basat en el moble de la recreativa.\nEn definitiva, el Donkey Kong de la Game Boy, per a mi un imprescindible de la primera portàtil no Game & Watch de Nintendo, és una meravella, una nova versió milloradíssima d’un clàssic estimat, sí, però antiquat, que no s’acontenta amb fer servir la nostàlgia com a combustible, sinó que és un videojoc excel·lent per mèrits propis. Al cap i a la fi, va generar una sèrie, Mario vs. Donkey Kong, que encara belluga.\nDonkey Kong Game Boy mario Nintendo Remakes\nLa veritat ja havia sentit a parlar molt bé d’aquest joc. A posteriori eh? En el seu moment no tenia la gameboy així que a part de la portada no em coneixia res.\nDesprés de llegir l’entrada va la rom de pet a la RS97. Gràcies!


Procés d’admissió 2020-2021 – IES SEVERO OCHOA d'Elx\nL'admissió de l'alumnat per al curs 2021/2022 es tramitarà de manera TELEMÀTICA per a tots els nivells tal com estableixen les resolucions de 29 de març de 2021 per a Educació Secundària Obligatòria i Batxillerat; i la resolució 31 de març de 2021 per a Formació Professional. Es farà en un procediment únic.\nNO han de participar els alumnes de 6é de primària li'ls CEIPS Jaume I i El Toscar i els alumnes que ja tinguen plaça en el nostre centre.\nAcabat el procés d'Admissió els alumnes que hagen obtingut plaça hauran de formalitzar matrícula en les dades establides.\nQuadre resum del calendari ESO i BAT.


Fundación Laboral de la Construcción - educaweb.cat\nEn la Fundació Laboral de la Construcció treballa des de 1992 per a facilitar a empreses i treballadors els recursos que facin possible un sector més professional, segur, capacitat i amb futur. Un sector que avui treballa més unit i connectat entre si que mai, amb la societat i amb la resta de sectors, per a afrontar el repte dels nous temps.\nAquest és la fi pel qual es van unir la Confederació Nacional de la Construcció (CNC) , CCOO de Construcció i Serveis i Federació d'Indústria, Construcció i Agro(UGT-FICA), formant aquesta entitat paritària sense ànim de lucre.\nCom a resultat d'anys de dedicació i esforç, i gràcies al suport de molts professionals, la Fundació és ja una entitat de referència en el sector i un aliat clau per a treballar per i per al futur d'empreses i professionals.\nLes desenes de milers de treballadors de la construcció que cada any passen per les aules de la Fundació Laboral són la millor prova del seu esforç, que demostren cada dia a través dels nostres 45 centres de formació, una oferta composta per més de 400 accions formatives, la col·laboració de més de 1.500 professors en tota Espanya, i l'elaboració de més de 100 manuals propis sobre diferents matèries del sector.\nAvinguda de la Comunitat Europea, 32 08917 Badalona (Barcelona)


Tindran 40 GB i una validesa de dos mesos perquè els estudiants puguin acabar el curs\n1 min. Palma 28/04/2020 12:20\n651x366 Un nin estudiant amb un ordinador. / CONSELLERIA D'EDUCACIÓ Un nin estudiant amb un ordinador. / CONSELLERIA D'EDUCACIÓ\nL'Ajuntament de Palma ha tramitat la compra de 300 targetes SIM de 40 GB, que tindran una validesa de dos mesos, perquè els alumnes sense connexió a internet puguin acabar el curs, segons ha informat el Consistori en un comunicat aquest dimarts. Cort entregarà les targetes a la Conselleria d'Educació perquè les distribueixi entre els centres educatius, que després les faran arribar als alumnes necessitats.\nEl regidor d'Educació i Política Lingüística de Palma, Llorenç Carrió, ha explicat que treballen amb la Conselleria per reduir la bretxa digital a la ciutat, i ha afegit que les 300 targetes permetran continuar el procés d'aprenentatge. En el comunicat, l'Ajuntament diu que un estudi de la Conselleria d'Educació va xifrar en 956 el nombre d'alumnes palmesans amb una connectivitat insuficient per poder seguir adequadament les classes i activitats virtuals.\nEls docents i els centres educatius estan fent un gran esforç per mantenir el contacte i l'activitat educativa amb els seus alumnes, com ha indicat el Consistori, a través de les classes per videoconferència i aprofitant les eines digitals que molts centres educatius ja tenien implementades abans de l'estat d'alarma.