Polseres per posar fi al càncer infantil - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPolseres per posar fi al càncer infantil\nLes manresanes Laia López i Clàudia Costa, que han tingut la malaltia, fan polseres per recaptar fons per a la investigació La campanya aporta 100.000 euros en mig any\nLa Clàudia i la Laia, al mig, amb els seus germans Marc i Mariona mostrant les ´candeles´ G.A.\nLaia López i Clàudia Costa tenen set anys. Malgrat ser totes dues de Manresa, es van conèixer a Barcelona ara fa un any. Totes dues eren a la planta d'onco-hematologia de l'Hospital de Sant Joan de Déu de Barcelona, sotmetent- se a un tractament contra la leucèmia.\nA l'hospital van conèixer altres nens com elles, entre els quals hi havia la Candela, que té la mateixa malaltia. Una voluntària havia ensenyat a la Candela a fer polseres de macramé de colors per passar l'estona a l'hospital i ella en va voler ensenyar a unes amigues del seu municipi, Benicarló (País Valencià). Aquestes van començar a fer-ne i a vendre-les per recaptar fons per investigar la malaltia de la seva amiga: el càncer infantil. En saber-ho, la Candela i els seus companys de planta, entre les quals hi havia la Laia i la Clàudia, van voler fer el mateix. També els seus pares, familiars, amics... Les candeles, com es van batejar les polseres, costen tres euros. En mig any han recaptat prop de 100.000 euros.\nLa Clàudia ha estat 14 mesos en tractament. La Laia, un any. Ara, en fase de manteniment, han decidit convertir-se en les ambaixadores de les polseres a la comarca. A Sant Vicenç, per exemple, han recollit 1.300 euros gràcies que tots els balladors del ball de les gitanes en portaven una. Diversos establiments de la capital del Bages, com la botiga de roba Micumacu, la Perruqueria i estètica Perau, la Clínica Dental Rosa Evangelio i el Sabater del Barri s'han volgut afegir a la iniciativa i s'han convertit en punts estables de venda.


▷ ⭐Definició de fereixo⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de fereixo\nDefinició de fereixo\nara pots descobrir La definició i uns quants exemples de com utilitzar la paraula fereixo, en aquesta selecció de correccions ortogràfiques pots descobrir com es pot usar en un text Veritable aquest mot i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que veuràs aquí a més pots veure la seva Definició perquè et sigui moltíssim més fàcil comprendre què significa fereixo.\n¿Cóm es diu fereixo en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice hiero en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en castellà fereixo has de entendre que la seva traducció és hiero pots veure en la nostra lloc web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar fereixo\nLlum en ferro forjat i vidre […] de roca – Casa Calvet\nFereixo, manganès, zinc i […] coure estan menys disponibles en sòls alcalins.\nCom en 1999, el límit màxim autoritzat per a 2000 és d’1 milió de tones […] de mineral de fereixo (cf. article […] 1 de la Decisió).\nEls vegetarians han de prestar molta atenció a que treguin suficient quantitat de fereixo dels aliments, tot i que és difícil de ralizar sense productes d’oligoelements.\n19 10 Residus procedents del fragmentat de residus que contenen metalls 19 […] 10 gen Residus de ferro i acer\nEl van torturar durant 4 dies i 4 nits amb un pal de fereixo.\nS’inclou la ferralla procedent de foses d’acer integrades en un complex siderúrgic i tallers de forja, producció de tubs d’acer, trefilatge, laminat en fred i construcció […] metàl·lica i altres instal·lacions transformadores de l’acer, a excepció de les [ …] foses de fereixo (vegeu la nota 1 […] anterior).\nRetall de tots els metalls que no es poden tallar per mitjà d’un bufador oxicortador: […] inox, alumini, fereixo fos, bronze, coure.\nDe la mateixa manera, el Vedanta ignora les distincions de races, de […] nacionalitats o de castes: si jo ajudo a […] algú, em va ajudar a mi mateix; si fereixo a algú, a mi mateix és a qui fereixo.\nEl tractament amb ferro només es requereix en aquells casos que tinguin deficiència de fereixo per una altra causa.\nEn comptes de bronze […] portaré or, i per fereixo plata\nJo fereixo, i jo sa: quan un home és ferit la seva salvació […] comença.\nDes de llavors, tot el flux tecnològic de la […] extracció […] del carbó, la coquificación i la producció de fereixo cru en els forns alts estava immediatament […] encadenat.\nQuan Fereixo II va aconseguir el […] poder, la pau i la tranquil·litat van arribar a la ciutat i aquesta va créixer en tot aspecte durant 50 anys.\nAlguns d’aquests […] pacients poden també haver heretat uneix malaltia anomenada hemocromatosi, que és responsable d’una acumulació excessiva de fereixo en l’organisme.\nL’angle de ferro subministrat […] pel client és de 1 «x 1» x 1/8 «.\nLa façana del Palau de Ferro a Monterrey, Mèxic, va ser per exemple revestida amb fibrociment.\n39) Vegeu ara que jo, jo sóc, I no hi ha déus amb mi: Jo faig morir, i jo […] faig viure: Jo fereixo, i jo guareixo: I no […] hi ha qui pugui alliberar de la meva mà.\nEls anomenats […] exàmens de laboratori poden llançar pistes addicionals, com anèmia (micro o macrocítica?), Disminució de la concentració sèrica de l’fereixo, ferritina, calci, magnesi, proteïnes totals, albúmina, colesterol i temps de protrombina.\n9) I el meu ull no perdonarà, ni tindré […] misericòrdia: segons les teves camins posaré sobre tu, i enmig de tu seran les teves abominacions i sabreu que […] jo Jehovà sóc el que fereixo.\nI sortint de La seva boca una espasa afilada, que amb ella Ell hauria colpejar a les nacions, i Ell regnarà […] sobre ells amb una vara de fereixo.\nÉs més lleu i resistent que una pesada estructura de fereixo.\nFereixo, l’hereu de Gelo, va ser immortalitzat per Simònides de Ceos, Baquílides i Píndar en els seus poemes.\nLa cancel·la de ferro amb intèrfon, interruptors […] de pànic o un sistema d’alarma excel·lent.\n4 dies abans del seu examen: Pare tot el […] que conté ferro i fibra (pa […] de blat, civada, fruita, verdures, nous, salvat i res amb llavors).\nEns aporta minerals essencials, com potassi, […] calci, fòsfor i fereixo, nutrients necessaris […] per al cervell, el sistema nerviós, les dents i els ossos.\nEstructures, tancaments, rematades […] […] superiors i façanes, estructures met liques, perfils d’alumini, perfils de PVC, perfils i laminats de fereixo, fusta per a estructures, etc.\nLa resposta és simple: moltes vegades és més en compte fer una màquina amb materials barats com el fereixo, mateix que tot molt més que un plàstic especial, o en acer inoxidable de gruix prim.\nLes Medicines: aspirina, el […] paracetamol, els tranquil·litzants, les pastilles per dormir, pastilles de fereixo.


2n Concurs Photo&Primavera d’Arojoves\nPublicat el Dimecres, 08 Maig 2013 13:01\nTermini de presentació d’instantànies: fins al 10 de maig\nL’Associació Juvenil Arojoves (facebook) amb la col·laboració de Photos Platja d’Aro, organitza el seu segon concurs de fotografia coincidint amb l’arribada de la primavera. El tema la convocatòria és un paisatge natural del Castell-Platja d’Aro i S’Agaró on hi ha d’aparèixer com a protagonista o de forma ressaltada un aneguet de joguina de de color groc –símbol de l’entitat-, que es lliura gratuïtament juntament amb les bases del concurs a l’Oficina de Turisme i al Punt d’Informació Juvenil de Platja d’Aro (facebook).\nObert a la participació de tothom, el termini de lliurament és el 10 de maig a arojoves@hotmail.com. S’han establert dues categories, Júnior (fins a 18 anys) i Adults (majors de 18 anys) amb un únic premi, una càmera subaquàtica (Júnior); i una càmera fotogràfica Fujifilm amb targeta de memòria i funda (Adults), respectivament. El jurat estarà format per membres de l’Associació Arojoves, i el lliurament de premis serà el diumenge 19 de maig en marc de la 4a Fira d’Entitats Locals a Castell d’Aro.\nArojoves ha estrenat recentment pàgina a facebook on s’hi podent robar les bases del concurs de fotografia i també de les activitats que organitzen: el Concurs Aromúsica per a grups novells, excursions i sortides, o la col·laboració amb el Centre Avenir Fanalenc per contribuir al relleu generacional del tradicional Aplec de Sant Marc i per organitzar-hi les olimpíades per a adults.


Els Mossos d’Esquadra denuncien penalment un home per conduir amb el permís retirat a Castellbell i el Vilar – Castellvilarenc.info\nEls Mossos d’Esquadra denuncien penalment un home per conduir amb el permís retirat a Castellbell i el Vilar\nby Redacció 14/01/2015 14/01/2015\nAgents de la Policia de la Generalitat – cos de Mossos d’Esquadra de l’Àrea Regional de Trànsit van imputar penalment, el passat 8 de gener, un home 34 anys, de nacionalitat espanyola i veí de València, com a presumpte autor d’un delicte de trencament de condemna. En la mateixa actuació també se’l va denunciar administrativament per excés de velocitat.\nEls fets van succeir el passat 8 de gener, pels volts de les cinc de la tarda, durant un control de velocitat que s’havia muntat a la carretera C-16 a l’altura del punt quilomètric 36, dins el terme municipal de Castellbell i el Vilar .\nEls agents van detectar un turisme que circulava a 161 km/h en un tram de via limitat a 120 km/h. Quan els agents van aturar el vehicle per notificar-li la denúncia van comprovar que el conductor no tenia el permís de conduir en vigor, ja que li constava una suspensió temporal de més de dos anys.\nAquesta suspensió li comportava la pèrdua de vigència del carnet fins a la realització d’un curs de reeducació-sensibilització. El conductor no havia realitzat el curs ni el posterior examen que es necessita per recuperar la vigència.\nEls agents van imputar-li un delicte de trencament de condemna i una denúncia administrativa per excés de velocitat.\nMonistrol acull aquest dissabte una nit de monòlegs per la Cristina\nLa diputació de Barcelona ofereix més de mig milió d’euros per a projectes de cultura popular i tradicional per al 2015\nCastellbell i el Vilar celebra el tradicional dijous gras.\nEls Bastoners de Castellbell i el Vilar, a la Fira de Navàs


Els alumnes d’APS fan un concert a l’aula hospitalària de l’Arnau de Vilanova | Institut Samuel Gili i Gaya\nEls alumnes d’APS fan un concert a l’aula hospitalària de l’Arnau de Vilanova\nEl dissabte dia 22 d’abril es va realitzar un concert d’alumnes de 4t d’ESO a l’aula hospitalària de l´Arnau de Vilanova. Era una activitat que estava dins del projecte APS (Aprenentatge i Servei) que fem a l´Institut amb els alumnes de 4t. Aprofitant que hi ha alumnes de 4t que estan a l’orquestra de l’Institut, els vam proposar que preparessin unes peces per interpretar-les a l’aula hospitalària que aquest any compleix els 25 anys de vida dins de l’Arnau de Vilanova.\nVa ser un acte coordinat per Creu Roja i pel nostre Institut. Els 10 alumnes del nostre Institut després d’afinar els instruments, van començar a actuar al voltant de les 11:00 h davant dels nens i nenes que estan ingressats a l’hospital.\nEls músics es van dividir en dos grups, un format per instruments de vent i un altre format per instruments de corda. Van interpretar cançons com per exemple “Viva la Vida” de Coldplay o Mamamia d’Abba.\nVa ser un concert molt emotiu on va haver molts aplaudiments pel reconeixement a la gran interpretació dels nostres alumnes.\nEn acabar el concert a l’Aula hospitalària, els nostres alumnes van continuar tocant pels passadissos de la 5a planta on hi havia nens i nenes ingressats/es que no podien sortir de la seva habitació. Un grup de músics van anar a tocar a la sala de nounats que es troba a la 5a planta i un altre grup de músics van actuar a la 4a planta on hi ha maternitat.\nVa ser una experiència força enriquidora per als nostres alumnes perquè van compartir la música amb nens i nenes que passen moltes hores a l’hospital, amb els seus pares i mares, amb els voluntaris de Creu Roja i amb els treballadors i treballadores de l’hospital que no paraven de fer fotos d’aquest acte tan bonic.\nDesitgem poder tornar a repetir l’experiència el curs vinent.\nJavi Badia (coordinador del projecte APS a l´Institut).\nImatges Concert Aula Hospitalària


Generalitat i ajuntaments del Maresme decidiran en quins municipis del litoral hi pot haver platja\nCreat el grup de treball que determinarà com es pot evitar la regressió de les platges que pateix aquesta comarca. També hi participarà la Universitat Politècnica de Catalunya i la Universitat de Cantàbria\n1 min. Barcelona 02/06/2012 12:35\nLes platges del Baix Maresme pateixen, des de fa temps, una reducció progressiva de l'aportació de sediments que, en alguns casos, ha comportat la seva desaparició en alguns trams de costa. Per revertir la regressió de les platges, des del 1964 ha abocat més de 8 milions de metres cúbics de sorra, amb l'objectiu de recuperar la línia de costa. Com que aquestes accions no resulten suficients, Generalitat, ajuntaments i universitats han creat un grup de treball, presentat aquest matí a Cabrera de Mar, per estabilitzar a l'estabilització de les platges de la comarca. El grup de treball està format per representants del departament de Territori i Sostenibilitat, la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), la Universitat de Cantàbria i els ajuntaments de Montgat, el Masnou, Premià de Mar, Vilassar de Mar, Cabrera de Mar i Mataró.\nEl primer encàrrec del grup de treball serà dur a terme una anàlisi del litoral del Baix Maresme per determinar on és viable que hi hagi platja. També s'estudiarà quines accions són necessàries per garantir la seva pervivència, quina administració les hauria de materialitzar i a quin cost.


Aprofitament per torn de béns immobles. Crèdit vinculat | Revista\n: Aprofitament per torn de béns immobles. Crèdit vinculat\nDóna un senyal d’avançament i signa un crèdit, però es fa enrere en el termini legal\n/imgs/20080701/sentencias3.jpgUn consumidor va firmar la compra d’aprofitament per torn de béns immobles mitjançant el pagament d’una bestreta i la contractació d’un préstec amb un banc ofert per la comercialitzadora de la propietat per fer front a la quantitat restant. Però el client, descontent amb l’adquisició, va exercir el dret de resoldre el contracte de compra, acollint-se a la llei 42/1998. Per fer-ho es va veure obligat a anar a judici i reclamar la devolució del que havia pagat i la nul·litat dels dos contractes. L’Audiència Provincial de Madrid, en sentència de l’11 de maig del 2007, va donar la raó al titular i va declarar nuls tant el contracte de compra com el préstec. D’acord amb l’article 12 de la llei 42/1998, sobre drets d’aprofitament per torn de béns immobles d’ús turístic, els préstecs queden resolts en els terminis legals de 10 dies per a desistir o tres per a resoldre, tal com es va acreditar en aquest cas. L’Audiència va estimar que hi havia un acord previ en exclusiva entre l’entitat que concedia el préstec i el proveïdor de la multipropietat i que la prova d’això no requeia en el consumidor, sinó en la financera. I va condemnar a costes les empreses demandades.


Los monólogos de la vagina - UB, amb la complicitat del TRESC\nFins al 27 de novembre\nSala Aquarella - Barcelona\nLa comèdia d'Eva Ensler que trenca tabús sobre la dona i la seva sexualitat. Un espectacle que aborda, en clau còmica, la sexualitat femenina, els tabús i la violència de gènere.\nMonólogos de la vagina es composa d'un seguit de monòlegs que d'alguna manera es relacionen amb la vagina, ja sigui a través del sexe, l'amor, la violació, la menstruació, la mutilació o la masturbació.\nLa dramaturga i activista Eva Ensler va presentar la primera versió de l'obra a Nova York l'any 1996 després d'entrevistar més de 200 dones. Actualment Monologos de la vagina, en teatre, ja s'ha traduït a 45 idiomes i portat a escena a més de 120 països.\nIntèrprets:Laia Alsina Riera / Alícia González Laá / Meritxell Huertas\nArts Escèniques Comèdia\nGran Via de les Corts Catalanes, 572\nGran Via de les Corts Catalanes, 572, 08011 Barcelona\n20:00 h Sala Aquarella\n20:00 h Sala Aquarella - Barcelona Afegeix a calendari Afegeix a calendari de Google\n18:00 h Sala Aquarella\n18:00 h Sala Aquarella - Barcelona Afegeix a calendari Afegeix a calendari de Google\n20:30 h Sala Aquarella\n20:30 h Sala Aquarella - Barcelona Afegeix a calendari Afegeix a calendari de Google\nAutónomos El musical\n6a tempora del musical que narra les peripècies d'un freelance intentant sobreviure a l'Agència Tributària i a un gestor especial\nDel 19 al 19 de novembre i Del 10 al 10 de desembre\nUltrashow - Miguel Noguera\nUltrashow es un monòleg amb passatges improvisats i divagacions inesperades, a cavall entre la conferencia i la peça teatral.\n12 i 26 de novembre i Del 10 al 10 de desembre\nCarles Sans, Per fi sol!\nPER FI SOL! apareix en el moment més oportú com sí d'un "making of" de la vida de Tricicle es tractés\nDel 17 al 28 de novembre\nDes de 22€\nJosé Corbacho presenta la 3a temporada de "Ante todo mucha calma", el monòleg d'èxit que aconsegueix fer-te riure de tot!\nDel 31 al 31 d'octubre i 7 i 14 de novembre\nDes de 20€ -20%\nRegala't una nit de bon humor al teatre Borràs. Viu un programa de "El Sentido de la Birra" com mai abans!\n29 i 30 d'octubre i 5 i 6 de novembre\nCalladitas estáis más guapas\nÉs un espectacle de comèdia multidisciplinari escrita i interpretada per dones.\nFins al 29 d'octubre\nEl gran comediant\nTot s'hi val en aquesta competició desquiciada que arribarà a ser literalment una qüestió de vida o mort.\nDel 3 de desembre de 2021 al 10 de gener de 2022\n24-28€ Des de 22€*\nLos bailes de mi vida\nUn nou monòleg centrat en els balls que han passat per la seva vida, un espectacle ple d'humor, riures, balls i molt més.\nFins al 7 de novembre a les 20:00h


Plantilla:Maig del 2009 article Animal - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPlantilla:Maig del 2009 article Animal\nL'estruç (Struthio camelus) és l'ocell vivent més gran. Fa fins a 2,5 metres d'alçada, no pot volar i pertany a la família dels estrutiònids.\nAltres membres del grup són els nyandús, els emús, els casuaris i l'ocell més gran que mai ha existit, l'Aepyornis, actualment extingit. Els estruços tenen el coll i les cames molt llargs i poden córrer fins a 65 km/h.\nEls estruços es troben, de forma natural, a les sabanes i als semideserts d'Àfrica, tant al nord com al sud de la zona tropical boscosa. La raça d'Orient Mitjà (S. c. syriacus) està extingida.\nLes seves plomes no li serveixen per volar, però varen ser molt populars com ornaments per als capells de les dames, i similars. Els estruços són prou grossos perquè un humà petit els pugui cavalcar i han estat usats en certs llocs del nord d'Àfrica i Aràbia com animals de curses.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Plantilla:Maig_del_2009_article_Animal&oldid=3865995»\nPlantilles d'articles seleccionats del portal dels animals\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 juny 2009 a les 19:00.


Aquesta notícia és una mostra més de l’expansió i importància del laïcisme a la societat, fet que comporta un enriquiment i millora de la democràcia.\nCullera Laica, Octubre, 2012\nVALÈNCIA LAICA – (EUROPA LAICA)\nAmb l’actual avanç d’integrismes religiosos en tot el món, s’estan corrent enormes riscos per a la llibertat d’expressió i els drets cívics, situació que, a Espanya, lideren una part important del clero catòlic i alguns polítics molt afins.\nL’església catòlica espanyola rep de l’Estat, anualment, més de 11.000 milions d’euros i a pesar de l’actual crisi econòmica, no ha patit cap tipus de retalls.\nEl 16 d’octubre més de 150 persones van assistir al Centre Social i Cultural del Micalet de València a la conferència-tertúlia organitzada per València Laica – Europa Laica, presentada i moderada per Cristina Escrivá i Raquel Ortiz i que va impartir el president d’Europa Laica: Francisco Delgado. Amb el títol “Privilegis simbòlics, polítics, jurídics, econòmics, tributaris i en matèria d’ensenyança de l’església catòlica en l’Espanya actual”, el conferenciant va afirmar que la religió “catòlica apostòlica i romana” ha estat durant segles la de l’Estat, que prohibia qualsevol altra religió i que anul·lava la llibertat de consciència i el dret a expressar qualsevol altra convicció, ja fora religiosa o no religiosa. Afegint, a continuació, que encara que ara es pot expressar qualsevol ideologia o convicció, ens enfrontem, des del punt jurídic simbòlic i polític, a una interpretació dels Drets Humans deformadora dels mateixos, com a conseqüència d’algunes contradiccions i ambigüitats que apareixen en la Constitució de 1978 que, junt amb els Acords amb la Santa Seu de 1979 i amb el desenvolupament de “drets limitats” a través de la Llei Orgànica de Llibertat Religiosa de 1980, anul·len qualsevol consideració positiva de la llibertat de consciència, generant privilegis -de qualsevol tipus- cap a les corporacions religioses, en especial per a l’església catòlica.\nEs van analitzar els privilegis econòmics de què gaudix l’església catòlica, que rep anualment més 11.000 milions d’euros de l’Estat, a través de múltiples conceptes i exempcions d’impostos i que en l’actual crisi econòmica no ha patit cap tipus de retalls.\nEs va analitzar que inclús més enllà dels retalls, en el pla de les idees, les propostes que el PP fa per a l’ensenyament comporta enormes riscos de segregació i una major evangelització i privatització del Sistema. Per això Europa Laica i més de 100 organitzacions de tot l’Estat han iniciat una Campanya per una Escola Pública i Laica: Religió fora de l’Escola que es tractarà de portar a tots els centres escolars. Es va constatar els enormes riscos que per a la llibertat d’expressió i els drets cívics té un avanç de l’integrisme religiós de qualsevol signe i que a Espanya estava liderat per un grapat molt important de grups fonamentalistes catòlics abrigats pels bisbes, amb la complicitat de molts polítics, alguns amb alta responsabilitat en el Parlament, el Consell de Ministres i multitud d’institucions locals i territorials. Es va acabar la conferència reclamant la necessitat d’una llei de Llibertat de Consciència, el text de la qual Europa Laica va presentar als grups polítics en el Parlament fa més de tres anys i que figura en la web: www.laïcisme.org\nEsta reunió ha significat un renovat impuls per als laïcistes a València, amb la intenció de consolidar el Grup de València Laica, que a mitjan de novembre pròxim convocarà a una reunió específica de treball a socis i simpatitzants.


Carril bici interurbà entre Vilafranca del Penedès i Santa Margarida i els Monjos\nEs tracta de crear una xarxa de carrils bici interurbana que connecti nuclis de l’RMB que estiguin situats entre ells a menys de 8 km i que tinguin entre ells uns fluxos de mobilitat superiors als 5.000 desplaçaments al dia, condicions tècniques per a què hi pugui haver una mobilitat interurbana en bicicleta prou important. La xarxa que compleix aquestes condicions està formada per 447 Km, i hom proposa executar en els propers 6 anys una primera fase d’uns 150 Km.\nPla director de mobilitat de la RMB\nVilafranca tindrà un carril bici que creuarà la ciutat d’una banda a l’altra, des de la Girada fins a la Zona Esportiva. Concretament, el nou carril bici partirà del pont de Moja i anirà fins a la Ciutat Jardí Sant Julià, enllaçant en els dos extrems amb els carrils bici ja existents. Passarà per la carretera de Moja, el camí Fariner, l’avinguda de Tarragona, l’aparcament de l’Espiga, el vial lateral de l’Espiga, el parc de l’Espiga i l’avinguda del Montmell, amb una longitud total de 1.170 metres.\nEl pressupost del projecte puja a 30.000 euros, dels quals la Generalitat en subvencionarà quasi 25.000 (d’una partida destinada a la reducció d’emissions de gasos amb efecte d’hivernacle); la resta, anirà a càrrec de l’Ajuntament.


Comunicat dels Blokes Fantasma - Indymedia Barcelona\nComunicat dels Blokes Fantasma\nper Blokes Fantasmas\t 18 abr 2016\nComunicat dels Blokes Fantasmas\nEl passat dia 13 d'abril és va dur a terme una operació policial ordenada des de l'Audiència Nacional a requeriment d'un jutjat alemany. Durant la qual es van escorcollar tres edificis i és va detindre a una persona sota la acusació d'haver participat en diverses expropiacions a bancs d'Alemanya. En el marc d'aquesta operació és va produir l'escorcoll dels Blokes Fantasma que va durar dotze hores. Durant l'operatiu es van retenir més de 25 persones, tres d'ells nens menors de 5 anys; no és va permetre l'entrada de cap advocat ni la presència de cap testimoni durant l'escorcoll de les zones comunes. També es van cometre diverses irregularitats en els seus propis procediments durant els registre dels pisos particulars. Com conseqüència del operatiu va haver-hi nombrosos destrosses, es van confiscar tots el dispositius electrònics (ordinadors, mòbils, USB, play station...) a més de diners en efectiu, negant-se a donar rebut de les coses confiscades a cap dels escorcollats.\nDes de els Blokes Fantasma malgrat que els destrosses i irregularitats siguin inherents a qualsevol escorcoll en les cases d'aquells que no som part —ni volem ser-ho— de l'establishment, no volem deixar d'assenyalar el doble raser utilitzat per la seva justícia depenent de qui sigui l'escorcollat.Han aprofitat per escorcollar diversos espais d'habitatge individuals, mes enllà de les zones comunes, repetint la mateixa forma de funcionar en altres operacions com han sigut Pandora o Piñata.\nVolem mostrar tot el nostre suport a la persona detinguda i a tot el seu entorn així com a la resta dels imputats a Alemanya amb independència dels càrrecs i de l'evolució del procés judicial.Reivindiquem aquelles formes de reapropiació que tinguin com a objectiu recuperar allò que permanentment ens treu el capitalisme, sigui una casa o els beneficis dels bancs.No oblidem que si uns fan expropiacions és perquè uns altres acumulen beneficis o els mitjans necessaris per viure.\nVolem agrair sincerament a totes aquelles persones que es van mobilitzar i organitzar durant tot el dia, ja sigui donant suport tan davant de Blokes Fantasma, dels altres habitatges i de la comissaria de Les Corts, u organitzant i/o participant en la manifestació de la tarda. Tot el nostre agraïment a les persones que ens van donar un cop de ma tant a refer les portes destruïdes, com a netejar i reparar allò que va trencar la policia, fent possible que poguéssim obrir l'espai ahir mateix demostrant, una vegada més, que quan diem que «si ens toquen a una, ens toquen a totes» és molt més que simples paraules.\nLlibertat immediata de la companya empresonada a Madrid.\nAturemel procés d'extradició; solidaritat amb totes les persegudes.\nMentre hi hagi misèria, hi haurà rebel·lió.\nPd. Demandem que la web dels Mossos d'Esquadra publiqui tots els selfies que s'han fet en tota la casa i amb totes les nostres pertinènces.


Hernan Casciari - llista d'aparicions\nwww.bitmakers.com Subvencions Generalitat InstalÂ·laciÃ³ d'Ascensors\nHernan Casciari : Informació.\nEn els següents talls de veu apareix Hernan Casciari.\nCom serem al 2050? Com seran els ciberavis del futur? Quants avis per llar trobarem? En quin estat de salut arribarem? Com seran els casals d'avis del futur? Antoni SÃ lvÃ , Director de l'Institut de l'envelliment. Carles Carreras, CatedrÃ tic del Departament de geografia Humana de la UB. Miquel BarcelÃ³, Expert en ciÃ¨ncia ficciÃ³ i CatedrÃ tic del Departament de Llenguatges i sistemes InformÃ tics de l'UPC. En ocasions veig Ã toms: Espai divulgatiu de ciÃ¨ncia, amb Dani JimÃ©nez. Hernan Casciari, guanyador d'un premi BOB (Ã’scars d'Internet) ens ensenya a fer un blog. Pelis AtÃ²miques: Espai de cinema de ciÃ¨ncia ficciÃ³ i animaciÃ³ amb Marta Torres. Estat de joc: L'espai de videojocs amb Albert GarcÃa.. Data : 2008-09-06\nEdiciÃ³ 6 de setembre (3)\nHernan Casciari, guanyador d'un premi BOB (Ã’scars d'Internet) ens ensenya a fer un blog. Pelis AtÃ²miques: Espai de cinema de ciÃ¨ncia ficciÃ³ i animaciÃ³ amb Marta Torres. Estat de joc: L'espai de videojocs amb Albert GarcÃa.. Data : 2008-09-06\nTertÃºlia polÃtica, amb HernÃ¡n Casciari, escriptor, Laura Cervi, politÃ²loga i professora de ComunicaciÃ³ PolÃtica de la UAB, Salah Jamal, metge i historiador, i AgustÃ Colominas, director de la FundaciÃ³ Catalanista i DemÃ²crata Trias Fargas . Data : 2008-03-13


Sabadell Run Series - El circuit de curses a casa teva.\nCloenda 6 challange de Mitjes Maratons\nEl passat dijous dia 26 d�abril a l�edifici de la Diputaci� de Barcelona es va clausurar la 6ena challenge de Mitges Maratons si es va donar el tret de sortida a la 7ena Edici� d�aquesta challenge que s�iniciar� el proper 9 de setembre a les 9h00 amb la 7ena Mitja Marat� de Sabadell. Aquesta edici� del circuit constar� de 13 mitges maratons.\nPere Ordo�ez (JAS) i Ana Bel�n Garc�a (C.A. Granollers)\nVencedors de la 3� edici� de la Cursa del rodal\nGran poder de convocat�ria el demostrat en la tercera edici� de la cursa del rod + info\nMiguel Quesada i Laura G�mez s'imposen a La Nostra de Sabadell Miguel Quesada i Laura G�mez han estat el vencedors de la segona edici� de La Nostra, la cursa de cap d'any que aquesta tarda s'ha celebrat pels carrers m�s c�ntrics de la ciutat. En total cinc quil�m + info\n11� CURSA PEL RIU RIPOLL\nncarna Garc�a i Miguel Quesada revaliden el t�tol aconseguit a l'edici� 2011. �s la sisena vegada que Miguel Quesda aconsegueix la vict�ria per dues d'Encarna Garc�a. Una cursa que ha estat la m�s nom + info\nCros del Esquiadors 2012\nDiumenge 18 de novembre la Uni� Excursionista de Sabadell va organitzar el 37� Cros dels Esquiadors amb una important pres�ncia d'atletes, amb m�s de 300 participants, una cursa que any rere any va au + info


L’Ajuntament de Girona i l’Institut d’Estudis Gironins impulsen la beca de recerca històrica Lluís Batlle i Prats - Ajuntament de Girona\nEn el marc del conveni signat entre l’Ajuntament de Girona i l’Institut d’Estudis Gironins (IEG), les dues entitats promouran aquest 2015 la primera edició de la beca de recerca Lluís Batlle i Prats. Amb l’objectiu de difondre la història i la cultura de la ciutat, aquest any s’han organitzat també un cicle de conferències sobre la història i la llegenda de Carlemany i el V Congrés d’Història de Girona, que es dedicarà als monestirs i convents.\nA través del Museu d’Història, Ajuntament i IEG van signar el passat 22 d’octubre un conveni de col·laboració per potenciar les accions entre les dues institucions en diferents propostes de l’àmbit històric i cultural a la ciutat. El nou conveni, que té una vigència de quatre anys, proposava un seguit d’accions amb l’objectiu de posar a l’abast de tots els públics el patrimoni cultural local.\n“Amb aquest acord farem que el gran esforç que ha fet sempre l’Institut d’Estudis Gironins tingui el màxim rendiment de cara a la ciutadania”, ha afirmat l’alcalde, que ha afegit que la voluntat d’oferir aquesta beca és “aprofundir en aspectes poc coneguts o mal coneguts de la nostra història”. Per la seva banda, el president de l’IEG, Narcís Soler, ha destacat l’encert de posar el nom de Lluís Batlle i Prats a aquesta beca. “El nom de Lluís Batlle i Prats no pot ser més encertat, ja que va ser arxiver de l’Ajuntament i secretari de l’Institut. És una persona sense la qual l’IEG no hagués existit”, ha afegit.\nLa primera edició de la Beca de Recerca Històrica Dr. Lluís Batlle i Prats té per objectiu promoure la realització de treballs d’investigació en Ciències Socials i Humanes en l’àmbit territorial de la ciutat de Girona. La beca s’atorgarà al millor projecte inèdit, específicament, en els camps de la història, de l’art, de l’arqueologia i de la geografia relacionats amb la ciutat de Girona. En aquesta primera convocatòria es prioritzarà singularment aquells projectes relacionats amb l’impacte de l’aigua a la ciutat de Girona i el seu entorn des dels àmbits del sistema ecosocial, de l’agricultura, la indústria o l’economia, entre d’altres. L’ import de la beca serà de 4.000 euros i hi podran optar totes aquelles persones que, individualment o de manera col·lectiva presentin un projecte de recerca d’acord amb les bases. El termini de presentació d’aquests projectes serà el dia 30 d’abril de 2015.\nDel 19 de març al 2 de juliol es portarà a terme el cicle de conferències “Carlemany i Girona. Història i llegenda”, amb motiu del 1.200 aniversari de la mort de Carlemany. El cicle es completarà amb una visita guiada a la capella dels Sants Doctors i al Tresor-Museu de la Catedral al mes de juny.\nPel que fa a la 5a edició del Congrés d’Història de Girona, que es farà els dies 12 i 13 de novembre, auqest 2015 al voltant del tema “Monestirs i convents a Girona”. D’aquesta manera, l’Ajuntament i l’IEG s’afegeixen a la commemoració del mil·lenari del monestir de Sant Daniel.\nLes activitats que s’organitzaran aquest any s’afegeixen al cicle d’itineraris per la Girona moderna, que es fa en el marc de la mostra temporal que s’exhibeix al Museu d’Història de Girona. En aquest sentit, aquest any s’ha elaborat un programa d’itineraris amb l’objectiu d’apropar les persones interessades a diferents aspectes de la història, l’art i la cultura de la ciutat. Les passejades es fan sota el comentari i el guiatge de persones expertes en la matèria. En total es faran 11 recorreguts, que van començar el desembre passat i que s’allargaran fins al mes de juny. A dia d’avui, ja hi han assistit més de 130 persones.\ndocument pdf Informació beca Lluís Batlle 1165.8 KB\ndocument pdf Díptic Conferències Carlemany 192.0 KB


Una cinquantena d’obres es presenten al Concurs de Pintura de la Fundació Mútua Catalana – Fundació Mútua Catalana\nUna cinquantena d’obres s’han presentat al primer Concurs de Pintura que organitza la Fundació Privada Mútua Catalana. Són quadres d’artistes catalans i espanyols d’estils molt diversos -de l’abstracte al figuratiu- que han volgut participar en aquesta convocatòria inaugural d’un certamen que vol fomentar la creació i la innovació en el camp de la pintura. Entre les obres presentades n’hi ha una desena que corresponen a artistes tarragonins. La temàtica i l’estil eren lliures.\nEl jurat s’ha reunit aquesta setmana per escollir les tres obres premiades. El primer premi s’emporta una dotació de 1.800 €, el segon de 1.200 € i el tercer de 800 €. La comunicació dels artistes guanyadors tindrà lloc dijous, 3 de novembre, a les 18 hores, coincidint amb la inauguració de la mostra dels treballs participants al Tinglado 1 del Port de Tarragona.\nEl jurat l’han format experts en el món de les arts i representants designats per entitats i institucions que col·laboren en la convocatòria del concurs: Rosa Ricomà, en nom de la Diputació de Tarragona; Jordi Abelló, de l’Ajuntament de Tarragona; Antonio Salcedo, de la URV; Òscar Vives, del Port de Tarragona; Jordi Agràs, del Departament de Cultura de la Generalitat; i Francesc Roig, membre del patronat de la Fundació Mútua Catalana. Tots ells han destacat la varietat de tècniques i formats desenvolupats pels participants i la qualitat de les obres.\nL’exposició amb les obres presentades al concurs estarà oberta fins al 13 de novembre al Tinglado 1 del Moll de Costa.


LES GORGES DE LA RIERA DE SALARSA ALTA GARROTXA 18.08.2007 - BiCiCORRiOLS Ciclisme i muntanya\nCom arribar-hi? Agafeu mapes, que tot se us ha de donar mastegat. Sota els camps de la Masia del Bolasell trobem a la dreta de la carretera un riu per on travessa un pont romànic. És a partir de llavors que cal trobar algun petit lloc per aparcar el cotxe i cal baixar caminant. La veritat és que no hi ha res indicat i per tant, cal conèixer el lloc.\nNosaltres vam arribar caminant a la segona de les gorges, on vam estar força estona i on també vam dinar. Aquesta és on es pot estar millor per estirar-se i menjar. Podem dir que vam estar força estona tot sols, i després de menjar vam anar a la tercera de les gorges, caminant pel riu. Recorregut que es pot fer amb uns 15 minuts i amb xic de compte.\nAquesta tercera és la més gran i espectacular, és aquí on pots fer els salts més agosarats i cridar al màxim, ja que quan arribes a l’aigua aquesta està força gelada.\nEn resum, va ser un dia molt interessant i que a més ho recomano per tots aquells que teniu canalla i voleu fer alguna activitat diferent i gaudir de la natura al màxim. Per cert, cal tenir molt clar que l’aigua és molt freda per aquests llocs.\nI a més penseu que si teniu temps és pot anar a visitar el poble de Beget, amb la famosa església romànica de Sant Cristòfol (del segle XII), i a l’interior hi trobem la Majestat de Beget, que és de les poques escultures romàniques que es conserva en el seu lloc original.


Què és la història? (2) Els textos i la batalla pel significat | Història! Bloc de Genís Barnosell\n← Què és la història, amb aplicació al Batxillerat (1): fets i interpretacions\nPosted on 29/03/2018\tby gbarnosell\nUna conseqüència del debat postmodernista esmentat en la publicació anterior és la creixent centralitat dels textos en l’anàlisi històrica. Aquesta centralitat en la historiografia es pot argumentar des de diversos punts de vista:\nLa importància evident dels textos (i d’altres codis humans) com a font d’informació històrica. Si bé és cert que els textos es poden complementar amb altres fonts d’informació, com l’arqueologia, la seva manca (o la incapacitat de desxifrar els codis humans vigents) proporciona molts maldecaps a la historiografia, com és evident, per exemple, en els intents d’interpretar les pintures prehistòriques.\nLa centralitat dels textos en la història és comparable amb la seva centralitat en el present: els textos són fonamentals per a difondre idees, registrar els fets i interpretar-los, transmetre coneixement, etc.\nI finalment, i molt rellevant, la creixent centralitat dels textos ha vingut donada pel pas d’una concepció que podríem anomenar ingènua del llenguatge (el llenguatge com a reflex de la realitat) a una concepció més complexa: el llenguatge com una eina per modelar la realitat (i per alguns com un sistema autoreferenciat, sense cap connexió amb la “realitat”).\nPodem començar per explicar que qualsevol text té significats diversos, fins i tot molts significats diversos. Això, pel simple fet que alguns textos són molt llargs i es poden posar èmfasis diversos, que les paraules sovint són polisèmiques, que a vegades no diuen gaire res per fer content a tothom. L’existència de significats diversos per a un mateix text o per a una col·lecció de textos mena, per a aquells textos que són rellevants per a una comunitat -ja siguin polítics, religiosos, o el que sigui-, a l’existència del que podem anomenar una lluita pel significat. Aquesta lluita sol tenir sovint dos aspectes.\nL’un és l’establiment d’un cànon de textos, una selecció i jerarquització d’aquells que són “autèntics”, “originals”, “representatius” o simplement “importants”, i aquells que no.\nL’altre és la fixació d’un sol significat de cada text (o d’un text en concret com ara una Constitució), un significat que es considerarà “veritable” i que farà taula rasa del context històric en què va néixer (i, doncs, els seus condicionants de tota mena), de les seves vacil·lacions, dubtes, polisèmies i compromisos.\nUna tasca com aquesta la sol dur a terme alguna mena d’elit -econòmica, més sovint sacerdotal o jurídica- i implica, és clar, l’existència d’un poder -del tipus que sigui- capaç d’imposar aquest nou significat i de reprimir -per la via de la ignorància, la presó, la crema o el que sigui- als portadors de significats diferents.\nUna vegada el nou significat s’ha imposat, implica una manera de pensar i, sovint fins i tot un establiment d’allò del que és pensable i del que no ho és, del que es pot discutir i del que no -el límit, al capdavall, del sentit comú. Implica el que s’ha anomenat un discurs (o discurs hegemònic o metanarrativa, o com es vulgui), encara que, òbviament, aquest hem esquematitzat de manera molt simple el procés de constitució d’un discurs d’aquest tipus, que parteix sempre, de discursos ja existents.\nFer història, doncs, i potser fer política també, implica necessàriament la historització d’aquests discursos hegemònics, la reconstrucció de la seva conformació com a tals, la recuperació de les seves polisèmies i els seus compromisos. I introduir a la història del Batxillerat uns mínims d’història dels grans textos econòmics, polítics o religiosos per veure com han impregnat les nostres pròpies interpretacions de la realitat, sembla una tasca irrenunciable.\nLa Bíblia és un exemple clàssic d’establiment d’un cànon i de fixació d’un significat unívoc a partir d’una gran complexitat de textos. Però el descrit aquí és aplicable a tota mena de textos polítics, econòmics, religiosos, … presents o passats.


Hotel Grand Cap Agde França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nQuartier Des Cayrets Rue De La Citrine, Agde City Center, Agde, França - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Grand Cap\nEl Grand Cap, situat a Agde, a 5 minuts amb cotxe del cap d'Agde i de les platges de Grau d'Agde, disposa d'una terrassa amb vistes panoràmiques i una piscina. Les habitacions temàtiques, distribuïdes en 3 plantes, són modernes i elegants i disposen de bany privat, TV de pantalla plana i internet Wi-Fi gratuït. Després d'esmorzar al menjador amb encant, podeu sortir a descobrir l'autèntic patrimoni cultural de la zona i el cap d'Agde, un dels ports lúdics més grans de la costa mediterrània francesa. L'hotel ofereix un aparcament privat. La residència és a prop del centre comercial i d'altres serveis.


OBERT EL TRÀMIT D’INSCRIPCIÓ PER PARTICIPAR EN LA RUA DE CARNAVAL\nL’Ajuntament ha convocat, un any més, els premis de disfresses de Carnaval, que es faran amb motiu de la rua que tindrà lloc el dissabte 25 de febrer.\nMaó, 26 de gener de 2017\nL’Ajuntament de Maó ha convocat, un any més, els premis de disfresses de Carnaval, que es faran amb motiu de la rua del dissabte 25 de febrer.\nDes d’aquest any, hi haurà tres premis en cadascuna de les modalitats. Així, el primer premi de carrosses serà de 500 euros, el segon serà de 250 euros, i el tercer de 150 euros. Per altra banda, el primer premi a la millor comparsa es fixa en 250 euros, el segon en 150 euros, i el tercer de 100 euros. En total, 1.400 euros en premis.\nCom tots els anys, el jurat d’experts es fixarà en les propostes durant la rua, que enguany començarà a les 19 hores, i els premis es lliuraran a l'inici del ball que se celebrarà al pavelló del Padre Petrus.\nA més, com a novetat, l’Ajuntament lliurarà un record original als grups que s’hagin inscrit i participat en la referida rua.\nLes persones interessades a participar, tant en la modalitat de carrossa com de comparsa, es poden inscriure fins al dia 20 de febrer al Servei Municipal de Cultura, personalment, per telèfon cridant al 971353280, i per correu electrònic a cultura@ajmao.org. També ho poden fer telemàticament, mitjançant la pàgina electrònica de l’Ajuntament de Maó.\nPodeu consultar les bases del concurs en el document adjunt al final de la pàgina.\nBases concurs de carrosses i comparses de Carnaval - Maó 2017


redaccion, autor en Noticias CAMP DE TURIA - Pàgina 236 de 522\nVilamarxant acull la mostra fotogràfica “Obrim Fronteres, Obrim Camins”\nAquest dijous, 20 d’abril, Vilamarxant inaugura l’Exposició Fotogràfica “Obrim Fronteres, Obrim Camins“. L’acte tindrà lloc, a les 18 hores, en l’Edifici Cultural La Cisterna. La Plataforma de Refugiats del municipi i Obrim Fronteres, han sigut els encarregats d’organitzar aquesta mostra que romandrà a la població fins els proper divendres, 28 d’abril. Per a l’ocasió, es…\n20 abril, 2017 Deja un comentarioVillamarxantBy redaccion\nBenaguasil inicia el Taller de Pasqua\nAquest dimecres, Benaguasil va inaugurar el taller de Pasqua dedicat als xiquets del municipi amb edats d’entre 4 i 12 anys. Les activitats, que es van a portar a terme durant tres dies, es realitcen al Centre de la Joventut de 11:00 a 13:00 hores. La finalitat és fomentar les activitats tradicionals de pasqua entre…\n20 abril, 2017 Deja un comentarioBenaguasil, inicioBy redaccion\nL’Eliana convoca una reunió per a pares d’estudiants de 3 i 6 anys de cara al proper curs escolar\nL’Eliana ha organitzat una important reunió informativa on es convoca als pares o tutors legals dels estudiants que hagen d’iniciar el proper any escolar en el primer curs d’educació primaria i aquells que es matriculen en primers curs de segon cicle d’educació infantil. Així, aquesta cita va dirigida als progenitors d’alumnat de 6 anys d’edat,…\n20 abril, 2017 Deja un comentarioCamp de Túria, L'ElianaBy redaccion


La mort de Marat - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n165 ( ) × 128 ( ) cm\nJacques Louis Jules David (1860–1886)\nMuseu Reial de Belles Arts de Bèlgica, Brussel·les\n1793 Cour Carrée (en) , Sully Wing (en)\nLa mort de Marat és una pintura a l'oli realitzada per Jacques-Louis David el 1793 i que actualment s'exposa al Museu Reial de Belles Arts de Bèlgica de Brussel·les.\nLa pintura representa la mort el 1793 de Jean-Paul Marat, l'escriptor del diari radical L'Ami du peuple (L'amic del poble), molt relacionat amb la facció jacobina durant el regnat del Terror, encara que mai no en va ser un membre indiscutible.\nMarat va ser apunyalat el 13 de juliol, mentre escrivia a la seva banyera, per Charlotte Corday, la qual recolzava la facció girondina, més moderada i que va viatjar de Normandia a París obsessionada amb la idea d'assassinar l'home a qui ella percebia com una «bèstia» i així «salvar França». Va aconseguir aproximar-se-li usant el subterfugi de parlar-li de traïdors a la causa de la revolució. Corday el va assassinar amb un ganivet que havia amagat entre les seves robes. Va aconseguir entrar a la casa de Marat amb la pretensió de presentar-li una llista de gent que hauria de ser executada com a enemics de França. Marat li ho va agrair i li va dir que serien guillotinats la setmana següent, moment en el qual Corday immediatament el va apunyalar. Va ser guillotinada poc després.\nDavid era amic íntim de Marat, així com un ferm partidari de Robespierre i els jacobins. Va quedar desconcertat per la seva capacitat natural de convèncer les masses amb els seus discursos, una cosa que ell encara no havia aconseguit amb la pintura (per no esmentar les seves dificultats a l'hora de parlar, a causa d'una deformitat facial causada per una ferida produïda durant un duel). Determinat a commemorar el seu amic, David no solament li va organitzar un esplèndid funeral, sinó que va pintar el seu retrat al cap de poc temps.\nMalgrat la precipitació amb què va pintar el quadre (l'obra va ser acabada i presentada a la Convenció Nacional abans de quatre mesos després de la mort de Marat), es considera generalment que és la millor obra de David, un pas definitiu cap a la modernitat i una afirmació política inspirada i inspiradora.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: La mort de Marat\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_mort_de_Marat&oldid=28998530»\nQuadres al Museu Reial de Belles Arts de Bèlgica\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 des 2021 a les 11:21.


Ja fa dies que les vaig fer... i a les meves nebodes els van encantar... Halloween cada dia està més de moda... però realment que significa aquesta festivitat? tot i que jo sóc més de panellets, que demà veureu... m'ha fet gràcia fer una mica d'història... i rebuscant, rebuscant... aquí la teniu...\nLes galetes, massa i glassa són les de sempre... i a arrel d'això, puc dir que potser ara en provaré alguna de diferent que ja veureu.. tot just demà començo el curs amb "Mensaje en una galleta" en un curs digital per fer galetes decorades... el motiu: Nadal...\nEsperant aprendre molt! ús deixo amb les de Halloween... i la seva història... demà Panellets...\nTot fent història...\nEls símbols de Halloween són fàcils d'identificar: les bruixes, els fantasmes, les carabasses, les fogueres i l'expressió "truco o trato"(“travesura o llaminadura”), amb la qual aquesta nit els nens amenacen als seus veïns perquè els donin llaminadures.\nPerò darrere d'aquesta celebració hi ha tota una història... Halloween també es coneix pel nom de "All Hallow Even", és a dir, vespra del dia de Tots els Sants. No obstant això, aquest nom suposadament cristià oculta orígens que estan molt lluny de ser sants. De fet, els entesos diuen que aquesta festa es remunta a un temps molt anterior al cristianisme: l'era en la qual els antics celtes habitaven Gran Bretanya i Irlanda. Aquests utilitzaven un calendari lunar i dividien l'any en dues estacions: els mesos foscos d'hivern i els mesos clars d'estiu. En la nit de lluna plena més propera a l'1 de novembre celebraven la festa de "Samhain", terme que significa “Final de l'Estiu”.\nAquesta festivitat, que assenyalava el començament de l'any nou cèltic, tenia lloc al final de l'estiu, una vegada recol·lectada la collita i quan els ramats i les rajades ja havien estat recollits de les pastures i es trobaven en els tancats. Els celtes creien que, com els dies es feien més curts, era necessari reavivar al Sol amb una sèrie de ritus i sacrificis. Com a símbol de la desaparició de l'any vell, s'apagaven tots els focs i, per inaugurar l'any nou, s'encenien fogueres sagrades de les quals tots els membres de la comunitat prenien brases per tornar a prendre el foc de les seves llars i a la vegada també es creia que als mals esperits s'espantaven amb aquelles fogueres.\nSegons la creença popular, a la festa de "Samhain" s'obria el vel que separava el món humà del sobrenatural, i els esperits, bons i dolents, vagaven per la Terra. Com es pensava que les ànimes dels morts tornaven a les seves cases, les famílies treien menjar i beguda per als seus visitants fantasmes amb l'esperança d'apaivagar-los i protegir-se del mal. De manera que quan avui dia els nens disfressats de fantasmes o bruixes van de casa a casa en Halloween amenaçant amb una entremaliadura si no se'ls dóna una llaminadura, estan perpetuant inconscientment els antics ritus de la festa de Samhain. Jean Markale diu el següent en el seu llibre Halloween, "histoire et traditions" (Halloween: història i tradicions): “En rebre alguna cosa a les seves mans, els nens estableixen, en un plànol simbòlic incomprensible per a ells, un intercanvi fraternal entre el món visible i l'invisible.\nCom la gent creia que havien desaparegut les barreres entre el món físic i el sobrenatural, pensava que els éssers humans podien passar amb facilitat al món dels esperits. De manera que Samhain era una ocasió summament propicia per desentranyar els secrets del futur. Atès que les pomes i les avellanes es consideraven fruits d'arbres sagrats, s'utilitzaven per endevinar informació relativa al matrimoni, la malaltia i la mort. Per exemple, en una tina d'aigua col·locaven una sèrie de pomes identificades amb una marca. El jove o la jove que n'agafava una valent-se solament de la boca podia, suposadament, identificar al seu futur cònjuge. Aquesta pràctica subsisteix avui dia en el joc de Halloween consistent a tractar d'atrapar amb les dents unes pomes que suren en aigua.\nAltres característiques de la festa de Samhain eren la borratxera, la diversió estrepitosa i la pèrdua d'inhibicions. “Els valors tradicionals, si no es descartaven, s'invertien —diu Markale—. El que estava prohibit es permetia, i el permès es prohibia.” Halloween encara reflecteix aquest esperit en l'actualitat, la qual cosa sens dubte explica bastant ben la seva creixent popularitat. Segons "The Encyclopedia of Religion", aquesta festa és avui dia “una ocasió en la qual els adults també poden creuar els límits culturals i alliberar-se de la seva identitat permetent-se una nit de frivolitat sense inhibicions. Així que la característica fonamental de la festa cèltica, la d'una nit a l'any d'evasió de les realitats i expectatives normals, ha perdurat fins al segle XX”.\nEtiquetes de comentaris: Galetes Decorades Halloween\nAnònim 1 de novembre de 2012 a les 10:34\nJo sóc zero de Halloween, de fet amb els nens de la ludoteca on treballo hem evitat qualsevol menció a Halloween i hem treballat la castanyada, i ahir amb la família vam celebrar la castanyadam por todo lo alto, amb una crema de carabassa, panellets cassolans, moniatos i castanyes.Crec que la nostra festa ja té prou diversió. Els meus pares recordaven amb nostalgia quan abans es feien festes a pubs anomenades "La festa de la castanyada" quan ara a totes les discoteques celebren el Güendolin... De totes maneres desconeixia per complet la història, sempre és interessant aprendre!! I si, deicididament podem comprovar que s'ha acabat l'estiu! Bona castanyada!\nPel Plaer de Cuinar 1 de novembre de 2012 a les 22:43\nsi, jo també sóc més de castanyada, m'encantava anr amb la colla, m'encanta les paradetes de castanyes que hi ha per tota la ciutat... en fi, però m'ha agrada't saber una mica més d'aquesta festa de Halloween que tant impacte causa, i mira les galetes, va serdivertit fer-les... Desitjo que hagis tingut una bona castanyada, i finalment ara ja penjo els panellets!!!\n.mOntse.! 1 de novembre de 2012 a les 11:04\nT'han quedat genial les galetes! ^^ Jo també vaig fer fa temps el curs de mensaje en una galleta!! T'agradarà! ^^\nMolt interessant la història de Halloween!\nPel Plaer de Cuinar 1 de novembre de 2012 a les 22:44\nGràcies Montse! a si? vas fer el curs, no se com serà però tinc molta curiositat i moltes ganes! Desitjo que hagis passat una bona castanyada! petonets!!\nMayte 1 de novembre de 2012 a les 16:30\nPel Plaer de Cuinar 1 de novembre de 2012 a les 22:45\nGourmenderies 12 de novembre de 2012 a les 8:42\nQuins panellets més apetitosos!!!\nAmb aquest toc dauradet em fan salivar!


Revetlla de Sant Joan a Escaldes de la mà de la Unió Pro-Turisme\nEls actes s'iniciaran dimecres amb una exposició, la cremada de la Falla tradicional i el bateig de foc\nLa revetlla de Sant Joan de l'any passat a Escaldes-Engordany. Jonathan Gil\nEscaldes-EngordanyLa Unió Pro-Turisme d’Escaldes-Engordany, amb la col·laboració del comú, organitzen un any més la revetlla de Sant Joan a la parròquia. D'aquesta manera, els actes s'iniciaran dimecres 22 amb una exposició, la cremada de la Falla Tradicional a la plaça Coprínceps i el bateig de foc amb un assaig general, que començarà a les 19 hores.\nEl 23 de juny, a les 19 hores, el pubillatge d’Escaldes-Engordany recollirà la flama del Canigó a la Casa de la Vall. Més tard, a les 22.45 hores, hi haurà la cremada de les falles pels carrers, a càrrec dels fallaires, les bruixes, els dimonis i els minifallaires, que comptarà amb dos recorreguts. El primer sortirà de la plaça de l’Església i anirà cap a l’avinguda Carlemany, el carrer François Mitterrand, i l’avinguda de les Nacions Unides. El segon recorregut arrencarà al carrer del Valira i anirà cap a l’avinguda Carlemany, el carrer François Mitterrand, i l’avinguda de les Nacions Unides. En arribar els dos recorreguts a l’aparcament de les Nacions Unides es durà a terme una gran traca final.\nA les 23.55 hores tindrà lloc la lectura del manifest a càrrec del pubillatge i en acabar hi haurà el tradicional ball de fallaires i de petits fallaires de la Unió Pro-Turisme al voltant de la foguera. A les 24 hores s’encendrà la foguera i seguidament es repartirà coca a les persones assistents. La festa continuarà amb l’actuació de Partival Hits Session, que portarà èxits musicals per a tots els públics.\nRevetlla de Sant Joan fallaires foc


Marco Abella posa un focus més petit a la vinya per fer vins més grans\nEl celler de Porrera presenta a Barcelona les noves anyades dels seus vins, alguns del quals estan fets amb raïm d’unes quantes fileres\nRoca Roja de Marco Abella\nMargalida Ripoll i Ferrer 23 d'Octubre de 2018 13:34\nOlivia Bayés i David Marco | M.R.F.\nDavid Marco i Olivia Bayés parlen de Single Vineyard però si sota aquest concepte entenem vins d’una sola finca, ells van una mica més enllà i de la mateixa finca en separen la varietat i fins i tot unes fileres determinades. El que serien els vins ‘single rows’.\nEl seu focus és cada vegada més petit i asseguren que això va començar una mica sense voler. En el moment que van posar en marxa el celler, l’any 2005 van començar a fer microvinificacions. Volien conèixer ben de prop la vinya que a partir d’aquell moment treballarien i una manera de fer-ho era analitzar detingudament com es comportava el raïm de cada finca i dins de cada finca cada un dels trossets en funció de les seves característiques.\nHan arribat a fer més de 70 microvinificacions i servien en principi per decidir quins serien els raïms que es destinarien al seu primer vi, el Clos Abella. “Vam començar una mica la casa per la teulada” perquè vam treure un vi de gamma premium i després vam haver d’anar baixant”. Clos Abella és un vi fet amb un 70% de garnatxa i un 30% de carinyena, que passa 20 mesos en bota.\nRoca Roja de Marco Abella | M.R.F.\nEn principi la finca d’on havia de sortir el raïm per fer el Clos Abella era El Perer. S’hi havia sembrat vinya nova, “programada” per un rendiment molt baix per cep, però entre que la vinya era jove i que els havien advertit que de la finca no en treurien res, van considerar que per fer aquest vi necessitaven vinya més vella.\nCuriosament, després d’uns anys i de tornar a tastar a cegues algunes de les microvinificacions, van constatar que al 2009 la vinya havia canviat. Tant, que la carinyena del Clos Abella surt d’allà i ara la consideren la millorde les seves finques. D’una part d’aquesta finca en surt un monovarietal de carinyena que es diu precisament El Perer, el primer Single Vineyard que van treure el celler amb una criança de 24 mesos en bota. És el seu vi ‘top. Només se’n fan 350 ampolles i només les anyades que es consideren a l’alçada de la qualitat. És el vi més car del celler.\nEl Perer va obrir camí per La Mallolla, una altra de les finques del celler Marco Abella, que té una alçada de 750 m i segurament és una de les finques de més alçada del Priorat. De la Mallorca en surten, entre d’altresm dos dels seus vins més exclusius. El Roca Roja que és un 100% garnatxa que té 18 mesos de criança en bóta i 3 en àmfora. I també el Roca Grisa, un monovarietal de carinyena amb 18 mesos de criança en bota de roure. Se’n fan entre 800 i 1.000 ampolles de cada un.\nRoca Grisa de Marco Abella | M.R.F.\nAmb aquests vins des de Marco Abella, diu David Marco un dels seus responsables, “volem fer vins marcadament del Priorat i volem fer vins de Porrera però sense la contundència que se’ls hi atribueix. Volem mostrar el territori i ho volem fer amb les seves varietats”.\nSón vins suaus amb graduacions baixes, tant que des del mateix celler pateixen que hi hagi alguna anyada que no la puguin qualificar, ja que la DOQ Priorat demana un mínim de 13’5º.\nDe moment són al mercat el Roca Roja i el Roca Grisa 2016 i El Perer 2013 i anuncien que fruit d’aquestes vinificacions i també de la finca La Mallolla en podria sortir en breu un nou vi que seria blanc.


El Corredor Mediterrani, una infraestructura vital | Fundació Vincle\nArticles d'opinióEl Corredor Mediterrani, una infraestructura vital\nPublicat a Catalunya diari el 6-6-2019\nEl nom del Corredor Mediterrani va començar a usar-se als anys 90 després que es renovés la línia ferroviària, parcialment construïda, entre les ciutats d’Alacant, València i Barcelona. Amb el temps, però molt a poc a poc, es van anar fent trams d’alta velocitat com el de Figueres-Perpinyà. I les reivindicacions del Corredor van agafar una nova embranzida a partir del 2004 gràcies sobretot a l’associació empresarial multisectorial Ferrmed, amb seu a Bèlgica i impulsada pel català Joan Amorós, que des de fa anys porta a terme una feina extraordinària, molt rigorosa i de seguiment continu. Ferrmed hi implicava ports, aeroports i tota mena d’institucions públiques i privades: governs, empreses, cambres de comerç… Fou el 2010 que la Comissió Europea va aprovar la xarxa de 9 corredors multimodals, entre els quals el sisè, el nostre, que anava des d’Algesires (Andalusia) fins a Budapest i Záhony (Hongria). És molt probable que el Corredor Mediterrani sigui el més llarg de tots.\nCal reconèixer que en aquesta empresa del Corredor els valencians ens passen la mà per la cara, als catalans. A banda de l’excepció de Ferrmed (on també hi ha valencians), i també de PIMEC, l’impuls valencià ha estat determinant per anar desencallant aquesta qüestió: Institut Ignasi Villalonga, Josep Vicent Boira, empresaris valencians, Generalitat Valenciana… És de doldre que en general els polítics catalans –tots– i altres associacions empresarials hagin parat poca atenció a reivindicar el Corredor, tan necessari per a catalans com per a valencians i també per a illencs. Així, doncs, seria una insensatesa per part catalana desatendre l’impuls valencià en una petició que és conjunta i que ens afavoreix a tots. I encara més si són els valencians que ens demanen de fer pinya en un mateix tema, un fet lloable i poc habitual en la nostra història de relacions i malentesos, que per desgràcia encara no s’ha resolt del tot.\nArticle anteriorÈxit d’audiència del documental “Fabra, diccionari d’un home sense biografia”\nArticle següentVine a veure el documental sobre Pompeu Fabra al Fabra fòrum de Badalona!


Thomas Piketty renuncia a la Legió d'Honor de França\nL'economista estrella del 2014 protesta perquè el govern "no és qui ha de dir qui és honorable"\nTHOMAS PIKETTY: “Calen fiscalitats fortes per posar el capitalisme al servei de tothom” PERE TORDERA\nBarcelonaL'economista francès Thomas Piketty, que va saltar a la fama durant el 2014 gràcies a la traducció anglesa del seu llibre 'Capital en el segle XXI', ha comunicat que rebutja la Legió d'Honor que li volia entregar el govern. La Legió d'Honor és el premi més important que concedeix França.\n"Rebutjo el premi perquè no crec que sigui el govern qui hagi de dir qui és honorable", ha explicat Piketty a l'agència AFP. "Seria millor que el govern es concentrés a fer que el creixement torni a França i Europa".\nEl govern francès havia anunciat dimecres que Piketty, juntament amb Jean Tirole (premi Nobel d'economia) i Patrick Modiano (premi Nobel de literatura) rebrien la Legió d'Honor, que concedirà el president François Hollande.\nEl llibre de Piketty ha estat un 'bestseller' el 2014 i ha estat aplaudit per col·legues com el Nobel Paul Krugman. En aquesta obra l'autor demostra l'augment creixent de les desigualtats.


Visconti va fer una pel·lícula basada en la novel·la de Thomas Mann protagonitzada per un compositor seduït per un adolescent\nFeia temps que tenia ganes de tornar a veure La mort a Venècia, dirigida per Luchino Visconti el 1971, pel·lícula de la que sempre he tingut molt bon record, segurament perquè una de les meves primeres lectures d’adolescent va ser el llibre de Thomas Mann en el qual està basada la pel·lícula. Jo devia tenir uns setze anys quan vaig descobrir l’autor alemany, en una assignatura de literatura de l’institut, i recordo que llegint-lo em sentia caminant per aquells carrerons de Venècia i creuant els seus canals. Fins i tot podia sentir la mala olor i les altes temperatures. Llavors encara no sabia que Visconti n’havia fet una versió cinematogràfica, així que quan, temps després, ho vaig descobrir, la vaig buscar immediatament.\nEl protagonista de La mort a Venècia és Gustav von Aschenbach, compositor i director d’orquestra d’uns cinquanta anys que arriba a la ciutat dels canals sotmès en una profunda crisi creativa i existencial. A través de flashbacks, Visconti ens mostra alguns dels episodis de la vida d’Aschenbach, com la mort de la seva petita filla, o els desastres musicals que protagonitza en alguns auditoris. El viatge a Venècia es l’oportunitat per descansar i agafar forces per superar les seves ferides, però dues circumstàncies fan que la seva estada sigui un maldecap encara més gran per a ell. Per una banda, la ciutat es veu assotada per una epidèmia de còlera que està matant als seus habitants. Ningú en parla, tota la gent local té la consigna d’amagar el que passa perquè Venècia viu del turisme i no es pot arriscar a perdre la seva font d’ingrés principal. Però el protagonista veu que desinfecten els carrers i comença a percebre algunes actituds estranyes al seu voltant.\nPer altra banda, Aschenbach ha quedat totalment enlluernat per un adolescent polonès, Tadzio, que s’allotja amb la seva família en el mateix hotel del Lido. Al principi es percep una lluita del protagonista amb ell mateix, una mena de negació que a poc a poc es va convertint en resignació. La inicial curiositat es converteix en un desig que no pot controlar, fins que en un moment de la pel·lícula veiem que pronuncia les paraules «t’estimo.» Ni el relat de Thomas Mann ni la cinta de Visconti entren en gaires detalls sobre la naturalesa d’aquest sentiment: no hi ha constatació de què sigui un desig sexual, un amor il·lícit, l’amor d’un home que ha perdut la seva filla i desenvolupa un sentiment de protecció cap al jove Tadzio en plena epidèmia.\nAra bé, La mort a Venècia és una obra plena de simbolisme, i segurament no podem reduir el neguit d’Aschenbach a una qüestió estrictament terrenal. Tadzio podria encarnar un amor prohibit, una seducció homoeròtica, lectures aquestes que no podem descartar perquè el mateix Thomas Mann les va viure en persona. De fet, aquest Tadzio és la traducció literària d’un personatge real, el del jove polonès Wladyslaw Moes, de qui Mann va quedar seduït quan estava a Venècia (no és casual que el nom de Wladyslaw es pronunciï de manera molt similar a Tadzio). No fa gaire vaig veure un documental sobre la família Mann, en què es veu que tothom era conscient de les inclinacions homosexuals de l’escriptor.


La nit de les criatures verdes\nMicah P. Hinson porta ‘Presents The Holy Strangers’ al Teatre de Muro\n3 min. Muro 04/11/2017 00:37\n651x366 Micah P. Hinson visità l’illa per sisena vegada, amb les entrades exhaurides des de fa dies. / ANA ESPINA Micah P. Hinson visità l’illa per sisena vegada, amb les entrades exhaurides des de fa dies. / ANA ESPINA\nArribam puntuals al Teatre Municipal de Muro, en el qual aquesta nit -la del 3 de novembre- Micah P. Hinson (Memphis, 1981) ofereix en solitari Presents The Holy Strangers (Full Time Hobby, 2017), el seu nou disc.\nEs tracta de la sisena ocasió en què el músic nord-americà visita, de la mà de Fonart, l’illa, i fa dies que s’han exhaurit les entrades, així que no queda ni un seient lliure. En veure com s’omple l’auditori, em ve al cap l’escena final de Gremlins (Joe Dante, 1984), la del cinema ple de criatures verdes. Desconec el que tracta de comunicar-me el subconscient amb aquesta analogia; potser em vol remetre a 2010, quan Hinson va tocar amb el grup saragossà Tachenko al teatre Principal de Palma obrint el directe amb una versió en clau punk-rock del tema principal de la pel·lícula. Que consti que m’erigesc en defensora d’aquestes bestioles rebels -tant dels gremlins com dels músics- i que plor cada vegada que veig el film, en el moment en què les flames devoren la sala.\nPer fortuna, al Teatre Municipal de Muro no hi ha més foc que el dels cors inflamats: el del cantautor, que va desgranant amb sobrietat intimista els temes que interpreta, en única companyia de la seva guitarra acústica Seagull i d’un tassó de llet, i els dels assistents, absorts en el repertori, que només emergeixen del seu enlluernament per emetre un sincer aplaudiment després de cada cançó.\nI és que Mr. Hinson, per sort o per desgràcia, desperta passions i mai indiferència. Mentre uns el qualifiquen de groller i maleducat, altres li declaren amor incondicional i cauen retuts als seus peus. Presenciant el seu directe, s’entén per què: aquesta persona d’aspecte fràgil i delicat fins a l’extravagància descarta a cada nota la prestesa del món i estableix connectors entre ell i els que escolten, com si cadascuna de les cordes de guitarra esquinçàs la sensibilitat de l’oïdor. O l’odies o l’estimes; la mesura mai va ser bona companya de l’art.\nL’àlbum que presenta ha estat descrit pel mateix artista com “una moderna òpera folk que recorre la vida d’una família i s’estén per tots els estranys i gloriosos llocs als quals et dirigeix la vida”. Les seves paraules adquireixen sentit ple en pensar en la seva trajectòria vital, una mena de muntanya russa en la qual el consum d’estupefaents, les estades a la presó i la malaltia s’entreteixeixen amb l’amor, la redempció i la llum. Anomenau-ho clarobscur, guerra civil o viatge iniciàtic; jo ho denomín vida. I d’aquesta vida emana la catarsi que produeixen les seves composicions, que han absorbit les llums i les ombres fins a aconseguir crear àngels a partir de dimonis, que és la veritable empresa de l’art.\nPresents The Holy Strangers, a l’elaboració del qual ha dedicat dos anys, conté catorze talls i ha estat gravat a Denison, Texas, des d’una perspectiva purament analògica. En el concert, interpreta setze cançons i substitueix les instrumentals del disc per temes pretèrits que perllonguen i completen el relat d’aquest estrany sagrat, que afirma tenir una pèssima memòria però que encara recorda quan durant la seva primera visita, el 2005, se li va rompre una corda i finalitzà el directe de manera inesperada, atrinxerant-se en el seu camerino.


El Llac d'Engolasters - Andorra con niños\nHi ha un conegut llac a Andorra que es diu Llac d’Engolasters a Escaldes-Engordany i és perfecte per excursions amb nens. Si t’allotges en hotels del centre d’Andorra la Vella o Escaldes-Engordany, està a només 10 minuts amb cotxe. És un lloc que permet fer una petita escapada en qualsevol moment del dia.\nVal la pena acostar-se fins allà per fer un passeig fent una volta al llac o simplement asseure’s a la vora. Aquesta és una de les excursions més fàcils a Andorra.\nEn el camí cap al llac trobareu l’església de Sant Miquel d’Engolasters amb el seu campanar de gairebé 18 metres d’alçada. La veureu al costat de la carretera. En aquest mateix lloc, podreu gaudir d’unes vistes boniques sobre la vall principal del país.\nSeguint la ruta, en 5 minuts arribeu al final de la carretera amb una zona d’aparcament i des d’allà mateix trobareu el camí que us porta cap a una pista sense asfaltar per la que anireu fent eltomb al llac fins arribar a l’altre extrem.\nUs podreu apropar a la vora del llac i passar una estona descansant en una zona verda que a vegades s’utilitza per anar a prendre el sol o berenar.\nAllà també tenen uns jocs de circuit d’aigua perquè els més petits es diverteixin jugant amb alguns mecanismes i accionant una bomba d’aigua.\nAquest lloc també està freqüentat per pescadors que solen venir a pescar truites asalmonadas, típiques d’Andorra.\nPer a la tornada, si preferiu passar per un camí que no sigui la pista, podeu optar per acabar de donar el tomb al llac. Només cal seguir el caminet fins passar per darrere de la presa que us deixarà a l’inici de la pista, prop de l’aparcament.\nUna de les curiositats que trobareu per aquest camí són les arrels d’uns arbres que creixen un nivell per sobre del camí. És molt curiós i divertit per als més petits que poden grimpar per elles.\nParal·lelament a aquest camí que envolta el llac, una mica cap a l’interior del bosc, també podeu arribar fins al mateix lloc però envoltats per una mica més d’arbres.


Desallotgen una vintena de persones d'una festa il·legal a Vilassar de Mar\nInicioPortadaDesallotgen una vintena de persones d’una festa il·legal a Vilassar de Mar\n1 març, 2021 ACN Portada, Societat, Vilassar de Mar 0\nUn agent de la Policia Local de Vilassar de Mar patrullant de nit. Foto: Aj. Vilassar de Mar. Imatge d'arxiu.\nEls Mossos d’Esquadra i la Policia Local de Vilassar de Mar van desallotjar aquest passat dissabte una festa il·legal que s’estava celebrant en una nau industrial del municipi. A l’esdeveniment hi van assistir un total de 20 persones, a qui la policia va denunciar per incompliment de les mesures de seguretat per lluitar contra la pandèmia de la Covid-19.\nEls agents van rebre l’avís al voltant de dos quarts de set de la tarda a través de les xarxes socials i van posar en marxa un operatiu conjunt que va permetre aturar la celebració.\nFamílies de Mataró es rebel·len contra el tancament de parcs infantils


El Mussol Lector: VIDES SECRETES\nCAPDEVILA, Gemma. Vides secretes\nVet aquí un llibre d’emocions sense l’habitual excés d’obvietats. Comença amb una invitació general al misteri:\n«El món s’alenteix i la nit s’estén\nsobre les muntanyes, els rius i els oceans,\ni aixopluga les vides secretes d’esperits salvatges,\nfugitius furtius de les mirades dels humans.»\nA partir d’aquí, les paraules i els dibuixos de Vides secretes configuren un poema que ens endinsa, somiejant, en una nit serena d’animals salvatges, de paisatges propers i de llunyanies submarines. Gemma Capdevila pinta un viatge de la memòria remota que es fa nit dels temps, per fondre’l amb l’ara constant de la Natura, mirant que tota aquesta vida, plena en la petitesa, l’enormitat, la placidesa o la inquietud, embolcalli qui mira i llegeix.\nArriscant l’elegància a favor de l’expressivitat, amb un realisme més procliu al dinamisme que a l’estàtica del collage, l’autora desplega els seus recursos de dibuix i pintura, amb l’aquarel·la i el llapis de color, apassionadament, forçant el resultat fins una mica més enllà d’on seria raonable. Però el resultat justifica els excessos. Un llibre amb cor.\nEtiquetes de comentaris: Capdevila, de 7 a 9 anys