La llibertat vigilada: l’estigma dels vençuts. Documents | Cens de manresans privats de llibertat. Noms i xifres de la repressió franquista (1939-1975)\nLa llibertat vigilada: l’estigma dels vençuts. Documents\n9/11/1945. La Junta de Llibertat Vigilada consulta a l’alcalde sobre la petició de llibertat condicional presentada per Rafael Corvinos Barraca, que havia estat president del Comitè Central Antifeixista de Manresa i tinent d’alcalde. (Arxiu Comarcal del Bages).\n22/11/1945. La Guàrdia Urbana informa contra la petició de llibertat condicional presentada per Rafael Corvinos, de qui destaca “su labor anti-españolista” i els actes delictius comesos mentre fou membre del comitè. El document conclou: “[...] tuvo en su mano el poder otorgar algún indulto, no sin pensar en un mañana que esto le pudiese valer como mérito de hombre bueno y naturalmente hoy hay personas que lo avalan como hombre ‘bienhechor’, olvidando el mal que ha causado”. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Alfons Garriga Boneri, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Giralt Torruella, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Emilio González Santa, condemnat a pena de mort –commutada per la de nou anys-, procedent de la presó de Sant Miquel dels Reis (València). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Alfons Gorguí Sala, condemnat a vint anys i un dia per adhesió a la rebel·lió, procedent del penal d’Ocaña (Toledo). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Rosa Gras Bosch, de cinquanta anys, obrera tèxtil. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Natàlia Grau Sauleda, mestressa de casa, condemnada a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó provincial de Lleida. No li és permès de residir a Verdú. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Dolors Guix Vancell, de professió teixidora, condemnada a vuit anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Benet Guitart Algué, condemnat a dotze anys per excitació a la rebel·lió, procedent de la presó de Sant Miquel dels Reis (València). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Enrique Hernández Guirado, condemnat a trenta anys per rebel·lió militar –pena commutada per la de vint anys-, procedent de la presó Model de Barcelona. No té permès de residir a Esparreguera. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Julio Hernández Sixto, peó ferroviari, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó del Poble Nou de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Fermín Indurain Zabala, de professió forner, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\n11/09/1942. Informe de la Guàrdia Urbana que es fa ressò de la posició contrària de Falange i la Guàrdia Civil davant la possibilitat que Jacint Vilellas Beltran torni a residir a Manresa, motiu pel qual n’aconsellen el desterrament. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Manuel Insa Garín, de professió jornaler, condemnat a trenta anys per adhesió a la rebel·lió, procedent de la presó de Getafe (Madrid). Ha redimit una part de la pena per mitjà de treballs. No li és permès residir a Sant Vicenç de Castellet. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Agapit Jordana Solana, pagès, condemnat a dotze anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó provincial de Lleida. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Teresa Juanola Feliu, condemnada a vint anys per rebel·lió, procedent de la presó de Barbastre (Osca). (Arxiu Comarcal del Bages).\n01/08/1943. Carta-informe de Josep Estruch Aymerich al director de la presó Model de Barcelona en què li descriu les activitats que porta a terme com a beneficiari de la llibertat condicional. S’hi pot llegir: “Evito totalmente las malas compañías y procuro portarme lo mejor que puedo”. (Arxiu Nacional de Catalunya).\n01/01/1943. Ordre adreçada a l’agent Fortunato Pérez, d’acompanyar l’exregidor republicà Miquel Arpa fins a l’Estació del Nord de Manresa, on ha de treure’s el bitllet per anar fins a València, ciutat en la qual fixarà la residència en règim de desterrament. (Arxiu Nacional de Catalunya).\nFitxa de llibertat vigilada de Lorenzo Lanza Fernández, de setanta anys, de professió jornaler, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó d’Uclés (Conca). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Julio Lanza Lozano, condemnat a vint anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó d’Ocaña (Toledo). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Carmen López López, mestressa de casa, condemnada per “encubrimiento [de] bandolero”, procedent de la presó provincial d’Almeria. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Joan Lladó Bofarull, de professió manobre, condemnat a vint anys i un dia per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Ignasi Lladó Rial, de professió escrivent, condemnat a dotze anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Manuel Llarí Benedicto, de professió adober, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. Inicialment estava subjecte a desterrament. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Valentí Lleonart Vilanova, de professió contramestre, condemnat a trenta anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó provincial d’Osca. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Daniel Llovet Llovet, pagès, condemnat a vint anys per adhesió a la rebel·lió, procedent de la presó de Sigüenza (Guadalajara). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Ernest Lluch Claret, de professió comptable, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Nicèfor Llumà Vila, de professió tallador, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. Anteriorment estigué subjecte a desterrament. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Antonio Martínez Martínez, de professió manobre, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Juan Martínez Quesada, de professió manobre, condemnat a dotze anys per adhesió a la rebel·lió, procedent de la presó habilitada de Toledo núm. 2. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Alfonso Martínez Quesada, de professió manobre, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Matías Martínez Serrano, de professió manobre, condemnat a quinze anys per rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. Anteriorment estigué subjecte a desterrament. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Joaquín Miravete Quirós, de professió minaire, condemnat a pena de mort per rebel·lió militar, procedent del destacament d’Utrillas (Terol). La pena li fou commutada per la de vint anys. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Molins Riu, de professió xofer, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Ramon Morelló Almoyner, de professió comptable, condemnat a dotze anys i un dia de reclusió menor, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Francisco Muñoz Muñoz, de professió manobre, condemnat a dotze anys per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Isidre Muntalà Segura, de professió picapedrer, condemnat a sis anys i un dia per rebel·lió, procedent del campament de penats de Belchite. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Juan José Navarro Cruz, de professió peó, condemnat a quinze anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. La pena li fou commutada per la de vuit anys. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Ramón Nevot Ran, agent d’assegurances, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de San Juan de Mozarrifar (Saragossa). La pena li fou commutada per la de vuit anys. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Basilio Abad García, condemnat a sis anys per rebel·lió militar i ingressat a la presó de Belchite. A dalt, s’hi pot llegir “BAJA Definitiva”. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Juan Alcarcón Carretero, procedent de la presó Model de Barcelona i condemnat a catorze anys i sis mesos. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Antonio Alarcón Navarro, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió i en llibertat condicional amb desterrament durant un temps, fins que se l’autoritzà a tornar a Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\n22/06/1942. La Guàrdia Urbana informa favorablement sobre la concessió de la llibertat vigilada a Josep Alegret Roca, “siempre y cuando le sea aplicada la Ley de destierro a 250 Kms. de esta población”. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Alegret Roca, mecànic, condemnat a sis anys per auxili a la rebel·lió. A dalt, s’hi pot llegir “BAJA Definitiva”. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Telesforo Alijotas Alfonser, d’ofici torner, condemnat a mort per adhesió a la rebel·lió, pena commutada per la de trenta anys de presó i indultat posteriorment, després de complir onze anys. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Andreu Alsina Farriols, exregidor de l’Ajuntament de Manresa, condemnat a quatre anys per auxili a la rebel·lió, dels quals ha extingit 114 dies. (Arxiu Comarcal del Bages).\n09/03/1943. El director de la presó Model de Barcelona requereix a l’Ajuntament de Manresa que adverteixi el penat Josep M. Álvarez –en llibertat condicional- que té l’obligació de fer arribar cada mes la carta de presentació dins els terminis establerts. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Lluís Amat Engo, mecànic de professió, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió i ingressat a la presó central de Burgos. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Lluís Ambròs Avellana, d’ofici cambrer, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió i ingressat a la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Primitivo Arcal Ordobas, de trenta-nou anys, jornaler de professió, condemnat a deu anys per auxili a la rebel·lió i procedent de la presó de Girona. S’hi fa constar que no pot residir a Manresa perquè està subjecte a desterrament. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat de Josep Bacardit Centellas, de professió manobre, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió –pena commutada després per la de vuit anys- i ingressat a la presó Model de Barcelona. Al capdamunt s’hi pot llegir “Indultado”.\nFitxa de llibertat vigilada de Joan Badia Busoms, d’ofici peó serrador, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, ingressat a la presó de Manresa i subjecte a desterrament durant un temps. Al capdamunt del document es pot llegir la inscripció “BAJA Definitiva””. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Agustí Baraldés Capdevila, de professió teixidor, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, ingressat a la colònia penitenciària del túnel de Vielha. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Joaquim Barris Torres, d’ofici paleta, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió i ingressat a la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Francesc Bastardas Monsech, de professió xofer, condemnat a sis anys i un dia per rebel·lió militar i procedent de la presó de Belchite (Saragossa). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Jaume Blas Roca, de 59 anys, vidu, treballador de l’escorxador, condemnat a sis anys per auxili a la rebel·lió i procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Ramon Bonet Muxí, de professió pagès, condemnat a quinze anys per rebel·lió militar i procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Joan Bonvehí Canal, d’ofici mecànic, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió i procedent de la presó Model de Barcelona. Segons hi consta, fou indultat. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Amadeu Bosch Pons, de professió dependent, condemnat a nou anys per auxili a la rebel·lió i ingressat a la presó de Manresa. Posteriorment fou indultat. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Enric Brucart Coma, de professió escrivent, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, ingressat a la presó de Manresa i desterrat després a Palma de Mallorca. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Calafell Oliveras, de 51 anys, dependent d’ofici, condemnat a sis anys per auxili a la rebel·lió. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Amadeu Camprubí Sitges, de 52 anys, d’ofici fuster, condemnat a vint anys i un dia per rebel·lió militar, ingressat a la presó Model de Barcelona i indultat després de rebre la llibertat condicional. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Gonzalo Candel García, de quaranta anys, vidu, de professió fonedor, condemnat a quinze anys per rebel·lió militar. Fou internat a la presó Modeol de Barcelona i posteriorment indultat. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Andreu Cardona Farràs, de 47 anys, manobre de professió, condemnat a vint anys per rebel·lió militar i procedent de la presó Model de Barcelona. Posteriorment fou indultat. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Baldomer Casas Guix, d’ofici carreter, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, pena commutada per la de sis anys. Estigué internat a la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Casas Guix, de 44 anys, pagès, condemnat a quinze anys per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Ramon Casas Santané, de 62 anys, ferrer de professió, condemnat a dotze anys i un dia per rebel·lió militar, subjecte a desterrament i autoritzat a residir a Esplús (Osca). Abans estigué internat a la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Rossend Catllà Vendrell, de 58 anys, pagès, condemnat a vint anys per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. Posteriorment fou indultat. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Ramon Cayuela Cayuela, de professió manobre, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Lluís Comallonga Palau, de professió peó, procedent de la presó Model de Barcelona i condemnat a sis anys per auxili a la rebel·lió. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Eudald Costa Tañà, de 56 anys, mecànic, procedent de la presó de Belchite (Saragossa) (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Mateu Espinal Bajona, pagès, procedent de la presó Model de Barcelona, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió militar. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Rosa Espinalt Prat, de 24 anys, procedent de la presó Model de Barcelona, condemnada a dotze anys per rebel·lió militar. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Espuñas Freixas, xofer mecànic, procedent de la presó Model de Barcelona, condemnat a sis anys per auxili a la rebel·lió. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Antoni Estiarte Betrià, de 45 anys, jornaler, procedent de la presó Model de Barcelona, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Sixte Farrés Almorín, procedent de la presó provincial de Girona, condemnat a 366 dies pel delicte de “Fronteras”. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Manuel Font Brunet, de 52 anys, de professió sabater, procedent de la presó provincial de Lleida, condemnat a vint anys per auxili a la rebel·lió, dels quals n’havia estingit quatre i mig en el moment d’obtenir la llibertat condicional. Havia estat president de l’Ateneu Cultural Popular de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Sadurní Font Pujol, de 44 anys, jornaler, procedent del batalló de treballadors núm. 81. Processat per auxili a la rebel·lió, no fou condemnat a cap pena, però estigué dotze mesos privat de llibertat. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de l’exalcalde Joaquim Fornells, de 44 anys, procedent de la presó Model de Barcelona, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió. En ser-li concedida la llibertat condicional, visqué durant un any desterrat a Alacant . (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de José Funcia Alastuey, condemnat a vint anys per rebel·lió militar, pena commutada per la de dotze anys i un dia. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Antoni Gabarró Sala, fuster, procedent del penal del Puerto de Santa María (Cadis), condemnat a trenta anys per rebel·lió militar. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Leonardo García Mateos, procedent de la presó de Colmenar Viejo (Madrid), condemnat a vint anys i un dia per adhesió a la rebel·lió. Posteriorment fou indultat. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Trinitat Garcia Montalba, de 63 anys, de professió cuinera, procedent de la presó de dones de les Corts (Barcelona), condemnada a trenta anys per rebel·lió militar, pena que li fou commutada per la de vint anys i un dia. En ser-li concedida la llibertat condicional havia complert més de dos anys i mig; gràcies a treballs, havia redimit cinc mesos. (Arxiu Comarcal del Bages).\n21/06/1943. Informe conjunt de Falange i la Guàrdia Civil, de denegació de llibertat condicional a Emili Coma Campanins. (Arxiu Comarcal del Bages).\n17/06/1943. Informe de la Guàrdia Urbana sobre la petició de llibertat condicional per part de Ramon Coll Serra. (Arxiu Comarcal del Bages).\n10/06/1943. Informe de la Guàrdia Urbana sobre la petició de llibertat condicional per part d’Emili Coma Campanins. Es refereix a la seva “destacada actuación marxista”. (Arxiu Comarcal del Bages).\n17/06/1943. Denegació de llibertat condicional a Román Chesa Armisién, “por su mala actuación marxista”. (Arxiu Comarcal del Bages).\n06/11/1942. Des de la presó de Lleida es consulta a l’Ajuntament de Manresa si hi ha cap inconvenient a concedir la llibertat condicional a Joan Cañameras Devesa. (Arxiu Comarcal del Bages).\n24/12/1942. En resposta al director de la presó Model de Barcelona, la Guàrdia Urbana dóna llum verd a la petició de llibertat condicional presentada per Agustí Baraldés Capdevila, però “aplicándosele la ley de destierro a 250 kilómetros”. (Arxiu Comarcal del Bages).\n26/10/1942. En resposta al director de la presó Model de Barcelona, la Guàrdia Urbana dóna llum verd a la petició de llibertat condicional presentada per Ramon Casas Santané, però “aplicándosele la ley de destierro a 250 kilómetros”. (Arxiu Comarcal del Bages).\n27/11/1944. La Guàrdia Urbana informa desfavorablement sobre la concessió de llibertat condicional a Antoni Camps Ciuró, “debido a su mala actuación durante la dominación rojo-separatista”. El document ha estat motivat per una consulta de la Junta de Llibertat Vigilada. (Arxiu Comarcal del Bages).\n09/11/1944. Ofici de la Junta de Llibertat Vigilada de Manresa per mitjà del qual consulta a l’alcalde sobre la concessió de llibertat vigilada a Antoni Martí Farreras i Joaquim Barris Torres. (Arxiu Comarcal del Bages).\n15/11/1944. La Guàrdia Urbana informa desfavorablement sobre la concessió de llibertat condicional a Antoni Camps Ciuró, “por su mal comportamiento con relación a Nuestro Glorioso Movimento Nacional”. El document ha estat motivat per una consulta de la Junta de Llibertat Vigilada. (Arxiu Comarcal del Bages).\n24/11/1945. L’alcalde de Manresa informa negativament sobre la concessió de la llibertat condicional a Rafael Corvinos, “no interesando por tanto bajo ningún concepto que goce de los beneficios de la Libertad condicional y mucho menos que venga a residir en esta Ciudad”. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Oliva Claret, treballador tèxtil, condemnat a trenta anys per adhesió a la rebel·lió, procedent del destacament penal d’Arroyo (Cantàbria). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Palacios Busoms, de professió jornaler, condemnat a sis anys per excitació a la rebel·lió, procedent de la presó de Sant Miquel dels Reis (València). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Francesc Parera Mensa, de professió paleta, condemnat a vint anys per excitació a la rebel·lió, procedent de la presó de Sant Miquel dels Reis (València). La pena li fou commutada per la de deu anys. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Miquel Pedra Estopa, de professió manobre, condemnat a vint anys per rebel·lió militar, procedent de la presó d’Alcalá de Henares (Madrid). La pena li fou commutada per la de dotze anys i un dia. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Pidelaserra Duran, ajudant de contramestre, condemnat a vint anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. La pena li fou commutada per la de dotze anys i un dia. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Piñol Dolcet, de professió contramestre, condemnat a dotze anys i un dia per “bandidaje”. Es troba en llibertat sota el patrocini de la seva germana Adela. Figura classificat dins el grup C, que incloïa els qui havien incorregut en desafección grave. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Joan Pintó Llobateras, treballador tèxtil, condemnat a dotze anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Planas Sallés, de professió fuster, condemnat a dotze anys i un dia per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Planell Casas, pagès, condemnat a trenta anys per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Àngel Planell Oller, de professió pintor, condemnat a dotze anys per auxili a la rebel·lió i procedent de la presó de Manresa. Posteriorment fou indultat. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josepa Pluvins Navarro, mestressa de casa, condemnada a vint anys per rebel·lió militar, procedent de la presó de Les Corts de Barcelona. La pena li fou commutada per la de dotze anys i un dia. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Manuel Poblete Cano, mosso de magatzem, condemnat a vint anys per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. La pena li fou commutada per la de dotze anys i un dia. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Prat Corominas, de professió jornaler, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. Anteriorment estigué subjecte a desterrament. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de l'exregidor Emili Prunés Sató, de professió comerciant, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Joan Pujol Carol, de professió xofer, condemnat a trenta anys per adhesió a la rebel·lió, procedent del reformatori d’adults d’Ocaña (Toledo). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Daniel Pujol Soler, de professió serrador, condemnat a catorze anys i divuit mesos per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Ramon Careta, de professió paleta, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Terol. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Reig Sopena, peó fabril, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. La pena li fou commutada per la de dotze anys i un dia. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Jaume Reig Torruella, de professió picapedrer, condemnat a sis anys per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Ignasi Ribas Torras, de professió estucador, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Ribera Mellado, peó fonedor, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Joan Riera Figueras, manobre, condemnat a vint anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Bartomeu Robert Serrasolsas, adober, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. Posteriorment fou indultat. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de José Romero Valero, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Francesc Rosell Ribera, industrial, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Fermí Roquetas Cañellas, metal·lúrgic, condemnat inicialment a quinze anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Rubiralta Comellas, manobre, condemnat a vint anys i un dia per rebel·lió militar, procedent de la presó de Manresa, posteriorment indultat. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Pere Sala Aymerich, pagès, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Lluís Sala Sebastià, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Lluís Sallés Pujol, viatjant condemnat inicialment a trenta anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Leonci Sanllehy Fusté, jornaler, condemnat a dotze anys i un dia per a la rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. Inicialment estigué sotmès a desterrament. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de José Segura Pérez, manobre, condemnat a trenta anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Belchite (Saragossa). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Víctor Serra Vilaresau, tintorer, condemnat a vint anys per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Joaquim Simon Torner, pagès, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Jaume Soler Balaguer, mecànic, condemnat a vint anys i un dia per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d'Emili Solernou Anfruns, comerciant, condemnat a dotze anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Francesc Tàpias Casanovas, condemnat inicialment a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Pere Tarrés Sala, cintaire, condemnat a 3.285 dies per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Sant Miquel dels Reis (València) i sotmès inicialment a desterrament. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Ramon Tàsias Criat, dependent de magatzem, condemnat a dotze anys per rebel·lió militar, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Teresa Tierz Viñuales, mestressa de casa, condemnada a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de dones de les Corts (Barcelona). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Ramir Torán Martínez, de professió “retocador fotográfico”, condemnat a dotze anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josep Torra Pujol, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Sant Miquel dels Reis (València). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de d’Esteve Torras Oller, peó industrial, condemnat a trenta anys per adhesió a la rebel·lió, procedent de la presó de Saragossa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Teógenes Torres Delgado, de professió peó, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Enric Traveria Tomàs, filador, condemnat inicialment a trenta anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó provincial de Girona i acollit a la redempció de penes. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Domènec Tugas Plaza, manobre, condemnat a sis anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Isidre Tutusaus Bellmunt, pagès, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa i sotmès inicialment a desterrament. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Paulino Vaquero González, jornaler, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó del Poble Nou de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Carme Vendrell Vall, mestressa de casa, condemnat a dotze anys per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de dones de les Corts (Barcelona). (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Francesc Vers Bruch, cambrer, condemnat a sis anys, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada d’Antoni Vidal Marro, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Francesc Vila Batista, ferroviari, condemnat a vint anys i un dia per rebel·lió militar, procedent de la presó provincial de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Josepa Vila Padró, teixidora, condemnada a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Miquel Vila Reig, carboner, condemnat a dotze anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó Model de Barcelona. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Lluís Vilaresau Arnau, condemnat a vint anys i un dia per adhesió a la rebel·lió, procedent de la presó de Figueres. (Arxiu Comarcal del Bages).\nFitxa de llibertat vigilada de Miquel Vives Fané, paleta, condemnat a sis anys i un dia per auxili a la rebel·lió, procedent de la presó de Manresa. (Arxiu Comarcal del Bages).\nPortada del cens de presos en situació de llibertat condicional tutelats per la Junta Local de Libertad Vigilada de Manresa, corresponent a l’any 1944. (Arxiu Comarcal del Bages).\nPrimera pàgina del cens de presos en llibertat condicional tutelats per la Junta Local de Libertad Vigilada de Manresa, corresponent a l’any 1944. (Arxiu Comarcal del Bages).\nPrimera pàgina del cens de presos en llibertat condicional tutelats per la Junta Comarcal de Libertad Vigilada de Manresa, corresponent a l’any 1951. (Arxiu Comarcal del Bages).\n19/07/1941. Informe de la Guàrdia Urbana sobre Amparo Garcia Bonias, en llibertat condicional i desterrada a Cofrents (València), “enterada y advertida de la obligación que tiene de presentarse cada quince días a la Guardia Civil y de no poder cambiar de residencia sin autorización”. (Arxiu Comarcal del Bages).\n03/06/1941. Informe de la Guàrdia Urbana sobre la demanda de llibertat condicional presentada per Mateu Espinalt Bajona. S’hi fa constar que els veïns hi donen el vistiplau. (Arxiu Comarcal del Bages).


EM VINC A REFERIR: Sant Tornemi\nEs que si haguessim d'esperar a que uns que van blaus i blancs guanyin res, ens floririem!\nmolt bona txell! però m'has xafat el comentari!\nOriol jo no traspuu ètica ni dic les coses a la cara, jejeje però si perque heu guanyat un parell de partidets i a qualsevol gol de falta ja en dieu que és un golàs que vols fer-hi.\nPer cert, l'aniversari de la copa del rei (monarquics si que soi u oi?) què? Escopiinyes gratis per a tots?\nT'agraden les vacances, però que les pagui un altre?\nEn Mikel fa un bon post al respecte.\nAh, jo també en vaig fer, que consti.\nOri, les vacances no et deixen fora de lloc? A mi aquestes de la Puríssima em reventen.\ntxell - només de passada, et recordo que som el vigents campions de la COPA DE SS.MM LOS REYES DE LA ESPAÑA PLURAL.\nclint - escopinyes gratis en avió privat. Ara ens comprem uns avions per anar als desplaçaments, som Collonuts.\ndessmond - Agradar-me, agradar-me, doncs si. M'agrada fer vacances i si les paga un altre millor.\nCruella - si, m'encanta que em deixin fora de joc, però consegueix alliberar-te totalment de la feina. Sempre tens mitja neurona ballant pel cap.\nVisca les vacances!!!! Però la feina que no falti, ep!!!! que ens hem de pagar els vicis que són molts!\nEs que si em de conmemorar tots els titols del barça no quedarien gaires dies per treballar... i si nomes celebresim els dies de titols pericos la productivitat del pais augmentaria considerablement...\nA veure su feu be els deures i guanyeu al Madrid , un dels unics partits que heu de guanyar a l´any ;-P\nJosé María Cuevas (Presidente de la CEOE) dijo...\nImpondré UN MES de fiesta nacional el dia que el Español gane la Champions League.\nSí ORiol, però això és una copeta de pa sucat amb oli :PPPP\nVisca la farsa de la immaculadaconcepciódesantamaria puríssima, i visca la farsa de la constitució i la transició.\nSeguint aquesta mena de coherència: quanta gent declaradament atea i anticlerical no es casa per l'esglèsia? Perquè de blanc llueix més, és clar.\nCom molaria fer festa el 20 de maig xD\nJo sempre he pensat que el dia del aniversari d´un, també hauríem de tenir vacances... obligades coi, que un no fa anys cada dia, i quan en cumplissim 25 a més que et regalessín un sou extra de més i al fer-ne 50 un sou extra de més i una setmana sencera de vacances! ... JO VULL SER EMPRESARIA!\ncandela - això sempre, la feina ben pagada que no falti.\nmikel - i si no guanyessiu us inventarieu títols com això del mundialito de clubs.. pfff.\ncharlie - i jo pagaré una barra lliure al hotel arts.\ntxell - com pots dir això, és realment complicada, és per eliminatòria no per lligueta com la basura de la champions.\ndessmond - cert, i el nadal el celebrarem gairabé tots.\ngemminola - doncs que carai, que tens raó. Però els sous extres podem posar-ho cada cinc anys\neps! m'ho apunto!!!


El 2020 se celebra el 250è aniversari del naixement de Ludwig van Beethoven.\nL'Ateneu - CMEM dedica la residència 2020 a Beethoven en el marc del 250è aniversari del seu naixement\nSis dels músics que han estat artistes residents a l’equipament en els deu anys del projecte oferiran sis concerts dedicats íntegrament al geni de la música clàssica.\nEl compositor alemany d’origen flamenc Ludwig van Beethoven serà l’artista resident de l’Ateneu - Centre Municipal d’Estudis Musicals de Banyoles durant l’any 2020. Coincidint amb el 250è aniversari del naixement del reconegut compositor, l’equipament ha optat per canviar el format habitual de la residència i per primera vegada recaurà en un artista no viu. La seva obra sonarà de la mà de sis dels artistes residents que han desfilat per l’Auditori de l’Ateneu els darrers anys.\nConcretament, la temporada que ve actuaran a Banyoles el violinista Miguel Colom (Artista Resident el 2012), la pianista Noelia Rodiles (2011), el baríton Josep-Ramon Olivé (2017), el pianista Marco Mezquida (2018), el compositor Pau Codina (2014) i el Quartet Gerhard (2013).\nEl president de Joventuts Musicals de Banyoles, Rafel Juanola, ha explicat que s’ha escollit aquest nou format coincidint també amb la desena edició del projecte de Residència Artística a l’equipament.\nEl nom de l’Artista Resident a l’Ateneu - CMEM 2020 es va anunciar diumenge en el darrer concert de la residència del guitarrista Rafael Aguirre a l’Auditori, amb entrades exhaurides.\nEl concert va servir per anunciar el nou programa, que s’amplia amb sis concerts. El primer, el proper 25 de gener a càrrec del violinista madrileny Miguel Colom i el pianista Víctor Valle, que interpretaran tres de les deu sonates de Beethoven. La residència dedicada al compositor alemany es clourà el 12 de desembre de 2020 amb el concert del Quartet Gerhard, que interpretarà els darrers quartets de corda escrits per Beethoven.\nActivitats paral·leles al voltant de la residència\nA més, la residència també inclourà tres activitats paral·leles i el curs formatiu ‘Qui té por de la clàssica?’ estarà dedicat al compositor amb l’objectiu d’acostar la seva obra al públic general.\nPel que fa a les activitats paral·leles, se celebrarà un club de lectura al voltant de l’obra ‘Vida de Beethoven’, de Romain Rolland (13 d’octubre de 2020); es projectarà el documental Dancing Beethoven, d’Arantxa Aguirre (18 de desembre); i els alumnes de l’EMMB tindran l’oportunitat de fer diferents trobades amb els artistes que actuaran al llarg de l’any dedicat al compositor.\nTAGS: Joventuts, Ateneu, CMEM, Beethoven


Arriba la primera pluja d'estels de la tardor\nEs pot gaudir del fenomen a partir d'aquest dissabte\n2 min. Palma 06/10/2018 14:22\n651x366 La pluja d'estels és visible des d'aquest dissabte a les Balears. / RAMON I CONXI La pluja d'estels és visible des d'aquest dissabte a les Balears. / RAMON I CONXI\nLa primera pluja d'estels important de la tardor és la dels Dracònids i a partir d'aquest dissabte, si se cerca un lloc fosc i allunyat de la contaminació lumínica, se'n pot gaudir. Si bé està previst que els Dracònids siguin visibles del 6 al 10 d'octubre, el seu màxim es preveu per a dilluns, 8 d'octubre.\nMalgrat que hi haurà lluna nova dia 9, es preveu que els niguls en dificultaran la visió a les Illes Balears, a les Canàries i al nord peninsular.\nLes pluges d'estels es produeixen quan les restes de partícules de pols i roques que deixen els cometes en la seva òrbita al voltant del Sol entren a l'atmosfera de la Terra, es volatilitzen i produeixen un efecte lluminós: els meteors.\nAquests fenòmens es poden preveure amb antelació, ja que la Terra travessa la trajectòria de diversos cometes cada any durant la seva trajectòria al voltant del Sol. En aquest cas, el cometa responsable de la pluja d'estels dels Dracònids és el 21P/Giacobini-Zinner.\nEl periheli d'aquest cometa (el punt de la seva òrbita més proper al Sol) va ser el 10 de setembre passat\nAllò que no es pot saber és el nombre exacte necessari perquè es puguin observar. Fonts astronòmiques apunten que uns estels fugaços són més lents que altres, així que se'n podrien observar de 4 a 5 per hora. Aquesta xifra és variable perquè en pocs minuts hi pot haver una major activitat i després passar un temps llarg sense cap meteor.\nDesprés dels Dracònids vindran els Leònids, amb un màxim previst per al 17 de novembre. Després serà el torn dels Gemínids, amb una major activitat al voltant del 14 de desembre.\nLes Balears, a la coa en percentatge de pime innovadores


No només els escoltes volem un món millor! - Escoltes de Menorca\nNo només els escoltes volem un món millor!\nde Escoltes de Menorca · 13 de febrer de 2016\nEl fundador de l’escoltisme ens va deixar, entre moltes altres, aquesta frase que tots hem sentit alguna vegada: “l’Escolta deixa el món millor de com el va trobar.”\nÉs evident que moltes vegades hem emprat aquesta idea del fundador per a justificar accions que els propis escoltes hem fet en les nostres activitats: netejar una platja, recollir un campament, repintar el cau… però ens hem plantejat seriosament com volem deixar el Món?, aplicant aquesta frase brillant a les persones, a més de als entorns, a la Justícia, a més de a la neteja, al conjunt de la població mundial, a més del nostre petit entorn familiar i comunitari.\nÉs cert que els Escoltes de tot el món, uns 26 milions, en tots els països menys 6 (Andorra, Cuba, Xina, Birmània, Corea del nord, Laos, segons la “xarxa”) podem determinar com funciona el nostre cau, el nostre poble, però poques vegades ens plantegem com podem canviar el conjunt del món.\nAfortunadament, no només els Escoltes volem un món millor, i arreu del món, hi ha moltes Organitzacions No Governamentals, ONG’s, que treballen en àmbits diferents, per tal d’aconseguir millorar la vida de les persones de cadascun dels llocs on treballa.\nA Menorca són moltes les ONG’s que participen d’aquesta tasca, i estan coordinades en el Fons Menorquí de Cooperació, entitat sense ànim de lucre formada per les entitats públiques menorquines i les ONG de l’illa, i que treballa en cooperació per al desenvolupament dels països empobrits. El Fons va néixer l’any 1993 amb l’objectiu de contribuir a la promoció de la justícia social i econòmica dels pobles del Sud.\nUna de les àrees de treball del Fons és de sensibilització. En aquesta línea duu a terme accions perquè la ciutadania menorquina s’impliqui i es comprometi de manera clara i decidida davant els reptes del desenvolupament humà sostenible de les persones i l’eradicació de la pobresa. Perquè aquesta posició demana canvis d’estructures del sistema internacional, però també del model de vida i dels hàbits de consum individuals. El president de Tanzània ho deia així a un representant d’una ONG britànica:\n“Agafi tots els diners que té previst destinar a Tanzània i gasti’ls al Regne Unit explicant a la seva ciutadania les característiques de la pobresa i les seves causes.”\nEn aquesta tasca de sensibilització, els Escoltes i el Fons compartirem una estona de reflexió, en la Diada del Pensament, en record de l’aniversari del Naixement del fundador. Allà, al Centre de Convencions d’Es Mercadal, divendres dia 19 a les 20:00, intentarem descobrir què vol dir un món millor i que som molts els que hi treballem.\nPer acabar, una altra frase del Fundador: “El nen no aprèn el que els grans diuen, sinó el que ells fan.” Posem-nos a la feina!\nAgrupament Escolta Tramuntana.


La Floresta - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nmunicipi de Catalunya (les Garrigues)\n(S'ha redirigit des de: Castellots)\nPer a altres significats vegeu La Floresta (desambiguació)\nLa Floresta és un municipi de la comarca de les Garrigues. Se situa a 5 km de les Borges Blanques. El poble de la Floresta es formà després de la Guerra de Successió, aproximadament a uns 3 km d'on anteriorment hi havia hagut el nucli dels Castellots.\nBandera de la Floresta Escut de la Floresta\n41° 30′ 42″ N, 0° 55′ 15″ E / 41.511666666667°N,0.92083333333333°E / 41.511666666667; 0.92083333333333\nJaume Setó Cornadó\n- - - - - - - 988 556 559\n533 622 463 424 353 309 193 201 195 195\n177 174 177 192 180 185 - - 164\nEl primer cens és del 1897, després de la desagregació dels Omellons.\nEl reduït terme municipal de La Floresta (5,69 km²) forma una franja allargada de nord a sud, al límit amb la plana d’Urgell. Es troba a 316 metres d’altitud, prop del torrent de la Femosa i té uns 190 habitants.\nAntigament el poble s'anomenava Castellots i estava situat a 1,5 km de l'actual. En la Guerra de Successió el poble fou totalment arrasat l'any 1707. El 1814 es va agregar a les Borges Blanques, fins que el 1836 la Diputació accedí a la seva “independència”, ja amb el nom actual de la Floresta.\nLes primeres notícies sobre Castellots, nom amb el qual s'ha conegut el terme de la Floresta durant l'Edat Mitjana i bona part de la Moderna, es remunten a les primeres dècades posteriors a la conquesta feudal de les terres de la plana lleidatana. Ja el 1168 es menciona la parròquia de Castellots, les rendes de la qual s'assignaren inicialment a la preposituria de Sant Joan de Lleida i, més tard, es destinaren al manteniment del càrrec del mestre de cor o “preceptor” de la Seu de Lleida.\nBona part de les dades inicials sobre aquest indret provenen d'un seguit de litigis que, entre 1170 i 1227, enfrontaren el Capítol amb diverses famílies de colons al voltant de la percepció del delme parroquial. A partir d'aquesta darrera data, els canonges catedralicis semblen haver assolit el control d'aquests recursos, els quals permutaren amb el bisbe Ramon de Siscar l'any 1239.\nCastellots és un “terme mitjaner”, una entitat administrativa menor que sorgeix en l'àrea de contacte entre dues poblacions de major rang, que en aquest cas van ser les de Borges Blanques i Arbeca. En el procés de colonització, per dotar la nova població d’un territori propi, aquest s'havia de confegir llevant-lo als nuclis majors que el precedien, i no era infreqüent que els senyors d'ambdues localitats matrius imposessin al nou nucli sistemes de govern duals, per no trencar l'equilibri previ existent entre els nuclis majors.\nPossiblement vingui d'aquesta recerca d'un equilibri la configuració bipartida de Castellots en dues meitats, una reial i una altra baronial, que es testimonien a partir de la segona meitat del segle XIII. La meitat baronial anà a raure, el 1241, a mans de la família del Sanaüja, els quals la mantingueren en el seu poder fins a l'extinció d'aquesta nissaga el 1342 i la incorporació de llurs béns al capítol catedralici, on romangueren fins a la Desamortització.\nPer contra, la meitat dita reial experimentà una major inestabilitat pel que fa a la seva titularitat. Com a part d’un bloc patrimonial també integrat per Arbeca i les Borges de Salena (situada entre Arbeca i Mollerussa, era part de la Baronia d’Arbeca), aquesta meitat de Castellots va formar part, entre 1218 i 1273, del patrimoni dels Cardona, els quals el bescanviaren en aquesta darrera data amb els d'Anglesola, recuperant-lo de llurs mans amb anterioritat al 1343. Entre aquest any i el 1375, l’esmentat bloc fou posseït pel matrimoni format per Lluís Cornell i Beatriu de Cardona, per a partir de llavors, passar a mans de Jaume Roger de Pallars, qui en fou senyor fins al 1388, quan el vengué a Hug d'Anglesola, comte de Cardona. Des de llavors fins al segle XVIII, els Cardona exerciren un domini continuat sobre aquestes terres.\nEntre el darrer quart del segle XV i començaments del XVI, els Cardona emprenen una transformació radical de les seves fortaleses d'Arbeca i Castellots, convertint-los, respectivament, en un gran castell-palau i en un pavelló de caça.\nA partir de 1481 es comença a usar el nom de “La Floresta”, una gran possessió destinada a l'esbarjo, probablement densament arbrada i dotada de closos destinats a la reproducció d'espècies cinegètiques. Aquell any, Joan Ballester comprà a Violant d'Estorrent, vídua del cavaller barceloní Francesc d'Estorrent, una casa a la Floresta ( “domus prefate de la Foresta” ) que es podria identificar amb el castell, tot i que el preu pagat, 200 lliures, no sembla alt. Aquest document és important en ésser el primer cop que consta el mot “Foresta”, paraula que ja trobarem en altres referències a partir de 1505, per designar terres o propietaris que fins llavors hom havia anomenat mitjançant el topònim Castellots. El 1814, expulsats els francesos, els veïns demanaren de convertir-se en ajuntament, però el corregidor de Lleida no els ho va concedir i el poble fou agregat a l'Ajuntament de les Borges.\nEn una sessió del 21 de novembre de 1836, ja establert el règim liberal, la diputació de Lleida accedí a la seva separació amb el nom de La Floresta (les actes usen el nom des del 18 de febrer de 1837).\nCastell de la Floresta, construcció que consta de dues parts: la torre i l'edifici d’habitatges.\nL'església parroquial, construïda el 1760, és dedicada a Sant Blai i està ubicada en el mateix edifici del castell.\nPou de gel, que data dels segles XIV-XVI, realitzat totalment en pedra i on es guardava la neu que, premuda, durava fins ben entrat el bon temps. Era explotat pels ocupants del castell com a font d’ingressos a través de tributs.\nGran creu neogòtica, a la plaça Mancomunitat, feta amb pedra.\nAntic Forn de Pa (la Floresta).\nGaleria d'art d'Edith Schaar\nSala d'Exposició Treballs de la Pedra.\nLa LV-2013, o Carretera d'accés a l'Estació, és una carretera antigament anomenada veïnal, actualment gestionada per la Generalitat de Catalunya. La L correspon a la demarcació provincial de Lleida, i la V a la seva antiga consideració de veïnal. És una carretera de la xarxa local de Catalunya que transcorre íntegrament pel terme municipal de la Floresta. Surt de l'extrem sud-est del nucli urbà d'aquest poble, i arriba en 500 metres a Estació de la Floresta, de la línia del Ferrocarril de Lleida, oficialment Línia R13 o R14.\n↑ AADD. Museus i Centres de Patrimoni Cultural a Catalunya. Barcelona: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, 2010, p. 61. ISBN 84-393-5437-1.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: La Floresta\nBloc de l'única entitat en defensa dels animals de les Garrigues\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_Floresta&oldid=22706597»\nDarrera modificació: 3 feb 2020 a les 10:47


Els primers tres punts volen del Narcís Sala (2-3) - UE Sant Andreu\nLes quadribarrades van desaprofitar un avantatge de dos gols\nRes va sortir com s’esperava ahir al Narcís Sala. El Sant Andreu va iniciar la seva temporada amb una derrota inesperada contra l’AEM ‘B’ a Preferent. Tot i començar marcant els dos primers gols del partit, el conjunt d’Aída Garcia va desaprofitar aquest avantatge i va acabar perdent per 2-3.\nTania va fer el primer gol de la temporada superant a la portera visitant des dels onze metres abans del quart d’hora de partit i dos minuts després, va ser Adri qui ampliava distàncies. Amb el 2-0 el partit semblava controlat pel Sant Andreu però Mireia Salvany escurçava distàncies des dels onze metres. En el transcurs del minut 28 de partit Jordina va superar Aranzazu en l’u contra u i només cinc minuts abans de la mitja part Meritxell Farré posava el definitiu 2-3.\nA la represa, el Sant Andreu va dominar la pilota i va intentar-ho amb jugades d’estratègia mentre que l’AEM’B’ colpejava al contraatac. Aranzazu va evitar una major golejada en clau visitant fins que en el minut 89 era expulsada en topar en una sortida amb la davantera visitant.\nAída Garcia: ”Hem de seguir polint detalls”\nEn acabar el partit, Aída Garcia no podia ocultar la seva decepció amb el resultat ”hem anat de més a menys i hem desaprofitat un bon marcador a favor”. De la mateixa manera, l’entrenadora quadribarrada parlava de seguir entrenant i ”polint detalls que han fallat” per poder afrontar el proper partit contra un altre filial, el Sant Gabriel ‘B’\nFoto: Pedro Salado – UE Sant Andreu


Bisbe Taltavull confirma joves del Col·legi P. Damián - Arquebisbat de Barcelona\nBisbe Taltavull confirma joves del Col·legi P. Damián\nL'església dels Sagrats Cors celebra la confirmació de vuit dels seus feligresos\n30 Maig, 2017 -\nEl Col·legi Pare Damián situat a l’església dels Sagrats Cors (Av. República Argentina) ha estat el lloc on Mons. Sebastià Taltavull, bisbe auxiliar de Barcelona i administrador apostòlic de Mallorca, ha confirmat a vuit joves.\nEn la seva homilia, el bisbe va fer un diàleg amb el manifest que els confirmands, els joves que anaven a rebre el sagrament, havien dit després de la proclamació de les lectures de la Paraula. Taltavull va recordar la importància de la trobada amb Jesús que és “el que orienta i dóna sentit a la vida”. Va cridar, amb paraules del papa Francesc, a no entrar en la “globalització de la indiferència”. I va explicar el sentit del crisma, de l’oli, que “taca”, marca per sempre amb el do de l’Esperit Sant.\nEls cants van estar a càrrec del cor i escolania del Col·legi P. Damián. Religiosos, catequistes, professors, famílies i companys dels confirmands van compartir amb ells aquest intens moment, que es va perllongar posteriorment amb uns aperitius en la terrassa de la comunitat Sagrats Cors.\nFont: Fernando Cordero


La Generalitat publica un informe de l'estat del medi ambient que posa a la disposició de la ciutadania | Valencia Extra\nLa Generalitat publica un informe de l'estat del medi ambient que posa a la disposició de la ciutadania\nLa Generalitat Valenciana ha publicat un informe sobre l’estat del medi ambient de la Comunitat que servirà com a eina d’anàlisi i treball per a les diferents àrees institucionals i que s’ha posat a la disposició de la ciutadania en la web de la Conselleria d’Agricultura i Medi Ambient per a conscienciar i sensibilitzar.\nL’informe té com a punt de partida l’any 2017, no solament per a complir amb el compromís marcat per la normativa sobre el dret a l’accés de la informació mediambiental, sinó també per a establir les bases d’un sistema d’indicadors que millore la comunicació amb la ciutadania en matèria de medi ambient, ja que permet fer un seguiment.\nEs tracta del primer informe sobre l’estat del medi ambient en la Comunitat Valenciana, la qual cosa representa un “important” avanç en el referent a la transferència d’informació mediambiental als ciutadans, a partir de dades i indicadors precisos, actualitzats i en un format accessible, segons ha detallat en un comunicat la conselleria.\nEl sistema d’indicadors ha sigut validat en el si del Consell Assessor i de Participació en el Medi Ambient (CAPMA), en el qual estan representats tots els sectors econòmics i socials amb interessos mediambientals.\nL’objectiu fonamental consisteix a transmetre el màxim d’informació, sensibilitzar, conscienciar i promoure un major coneixement del nostre entorn mediambiental.\nEl document consta de nou capítols, el primer d’ells està dirigit a contextualitzar l’anàlisi de l’estat del medi ambient, establint el marc sobre la situació demogràfica, econòmica i territorial de la Comunitat Valenciana.\nEls següents apartats estan dedicats a temàtiques rellevants en matèria de medi ambient com són; aigua, atmosfera, canvi climàtic, biodiversitat i patrimoni natural, economia verda, participació i conscienciació ciutadana.\nSeguint aquestes directrius, es desenvolupa un complet seguiment i anàlisi de l’estat i els usos de l’aigua, la qualitat de l’aire, el consum energètic, l’estat de conservació de la fauna i flora, la gestió forestal i la prevenció d’incendis, els hàbitats i espais naturals, els sòls contaminats, l’agricultura i ramaderia ecològiques o l’educació ambiental.\nEl CIDAM, creat en 2000 per a respondre a la garantia del dret ciutadà en matèria mediambiental, és la unitat dependent de la Direcció General de Prevenció d’Incendis encarregada de dirigir i coordinar tècnicament l’elaboració de l’informe. Per a la seua redacció s’ha comptat amb la participació dels diferents departaments de la Generalitat competents en cada matèria i amb la col·laboració de l’Agència Espanyola de Meteorologia i les confederacions hidrogràfiques del Xúquer, Segura i Ebre.


La UE vol forçar Apple a adoptar el carregador universal de mòbil\nLa UE vol imposar el carregador universal de mòbil a l'estiu\nLa Comissió persegueix des del 2014 unificar els accessoris per reduir els residus electrònics\nApple assegura que seria pitjor obligar a canviar els cables que mantenir-los\nBarcelona 29 de de gener del 2020. Actualitzada 30 de de gener del 2020 a les 12:20\nL’escena és familiar. Canviar de mòbil suposa llençar el carregador, les fundes i de vegades fins i tot els auriculars que portava aquest model. Més residus de metalls i plàstic amb què sobrecarregar el medi ambient. Per això, el Parlament Europeu ha tornat a posar sobre la taula la necessitat d’unificació dels carregadors mòbils, que la Comissió Europea (CE) tracta des del Mobile World Congress del 2009. Segons els documents de l’organisme comunitari a què ha tingut accés el ‘Financial Times’, la intenció és que la modificació legal estigui llesta en el tercer trimestre d’aquest any.\nEl llavors comissari, Gunter Verheugen, va llançar una idea que semblava senzilla però que s’ha convertit en una d’aquestes torres de Babel europees: una directiva que unifiqués tots els carregadors de mòbils en un únic model. La va implantar en una directiva del 2014, que instava a fer-ho «de forma voluntària», però gairebé sis anys després la CE només ha aconseguit que els cables es puguin separar dels endolls, cosa que ha reduït bastant el cost de renovar l’accessori per als consumidors i que el catàleg se simplifiqui: hi ha dos models de clavilla per als mòbils (micro USB i USB-C), que suposen el 80% del mercat europeu, i Apple continua amb el seu Lightning, que no és cap dels dos, des de fa anys, perquè els models anteriors a l’iPhone 5 en portaven un altre.\nSi a més s’afegeixen, com vol la normativa, la resta de dispositius portàtils, com lectors d’‘e-books’, rellotges intel·ligents o auriculars, tornem al d’abans, amb l’agreujant, a més, que moltes vegades s’ha de comprar el carregador a part. A sobre, la part de l’endoll continua amb diferents potències (des de 5 watts fins als 96 watts dels portàtils). La clavilla, a més, a Europa és única, la de dos pins, però el Regne Unit ha entrat i sortirà de la UE amb el seu propi model de tres patilles. I Itàlia també en té un altre de tres patilles, diferent del britànic.\nVotació el dia 30\nEl Parlament Europeu ha decidit posar-se dur i reclamar la indústria de telecomunicacions que es torni a prendre seriosament la unificació en el marc del European Green Deal, el gran pacte verd a Europa, que pretén reduir els residus també electrònics. «Els acords voluntaris entre diferents actors de la indústria no han aconseguit els resultats esperats. Un carregador comú s’ha d’adaptar a tots els mòbils, tauletes, lectors d’‘ebooks’ i altres dispositius portàtils», afirma el Parlament Europeu en una nota.\nL’eurocambra va debatre el tema dilluns passat, però té pendent la votació per al pròxim dia 30. Segons les seves xifres, els carregadors antics generen més de 51.000 tones d’escombraries electròniques a l’any. Fins ara només han aconseguit que les companyies separin l’endoll del cable, cosa que estalvia costos quan una part, habitualment el cable, es trenca. «No podem premiar els interessos de les companyies sobre els del medi ambient i els consumidors», assenyalava l’eurodiputada Petra de Sutter, del grup Verds-ALE.\nTotes les mirades es dirigien a Apple, que té el 20% del mercat europeu, i que no només es resisteix a adoptar el microUSB o l’USB-C que porten els mòbils amb Android, sinó que a més canvia amb més freqüència que els seus rivals els accessoris. Els últims models de l’iPhone, des de l’iPhone 7 (2016), no tenen entrada directa d’àudio, per això els auriculars amb cable no funcionen i s’ha de recórrer als minúsculs amb bluetooth o a adaptadors. I per al rellotge Watch ha tret un carregador sense fil que no és compatible amb els mòbils.\nPacte el 2009\nNeix el carregador únic per a telèfons mòbils\nLa UE ha intentat diverses vegades que la companyia del iPhone entri en el joc. El 2009, encara en vida de Steve Jobs i amb Android encara als inicis, Apple va acceptar un pacte amb la UE per a un estàndard comú amb Nokia i Samsung. Va quedar en res.\n«Les regulacions que volen portar a un únic tipus de connector per a tots els ‘smartphones’ paralitzen la innovació més que animar-la. Són propostes dolentes per al medi ambient i innecessàriament disruptives per als consumidors», assegura Claire Darmon, responsable d’Assumptes Governamentals a Apple Europa, en resposta a la UE. La companyia, assegura, té 1.000 milions de dispositius amb Lightning i obligar a un canvi seria, segons el seu parer, pitjor remei que mantenir-los. «Forçar a canviar això tindria conseqüències més enllà dels intents de la Comissió», adverteix Darmon. Apple manté l’USB-C als seus portàtils.\nMòbils Mobile World Congress 2020 Apple Android


EL TRASTERO AZUL: 18 agost 2019 (17.08.19) (7) setmanarilebre.cat\n18 agost 2019 (17.08.19)\nRobert Manrique Víctima de l'atemptat d'Hipercor i assessor de la UAVAT\nPregunta: Què és la UAVAT?\nResposta: La Unitat d’Atenció i Valoració a Afectats per Terrorisme (UAVAT) es va crear arran del 17-A. És una unitat de professionals formada per psicòlegs, forenses, advocats... Es va crear veient l’abandonament amb què moltes víctimes es van trobar setmanes o mesos després dels atemptats. La UAVAT fa una assistència integral a la víctima davant de tota la burocràcia amb la qual es troba quan ha patit un atemptat.\nP: Amb quines barreres es troben?\nR: Ningú t’informa quan ets víctima d’un atemptat que tens un termini d’un any per a fer la sol·licitud al Ministeri de l’Interior i l’experiència ens diu que l’administració no es dedica a cercar les víctimes. La que se n’assabenta, ho ha de demanar. La que no, li passa el termini i té un problema. Després tenim el tema de l’assistència: com estan els ferits, els familiars de les víctimes mortals i dels ferits, com estan les víctimes presencials... Tot això és una faena molt feixuga de recollir informació i l’administració no ho fa en la totalitat de les víctimes.\nP: La UAVAT han demanat un canvi en la legislació.\nR: Les relacions amb el Ministeri no són cordials perquè els estem tirant per la cara la manca d’interès que mostren. En la memòria que hem presentat recentment mostrem moltes de les denegacions que fan arribar a les víctimes i moltes són per extemporaneïtat. Però és que la gent no sap que són víctimes. Els busquem nosaltres i quan els trobem, ningú els havia informat.\nP: A quantes persones ferides a Alcanar se’ls ha denegat la condició de víctima?\nR: Fins ara totes les sol·licituds que hem presentat, que no són el total de 29. Però si la Fiscalia no reconeix Alcanar com a atemptat terrorista, estes 29 persones estan en uns llimbs legals. Estem lluitant perquè les reconeguen.\nP: Per quins motius la fiscalia no reconeix els fets d’Alcanar Platja?\nR: Perquè diuen que va ser "una explosió fortuïta" i no "anava dirigit contra ningú". No fotem! L’imam de Ripoll era el cap de la cèl·lula i va morir aquella nit en l’explosió. És evident que aquells individus no emmagatzemaven explosius per a anar-se’n de festa. El seu objectiu era destrossar la vida a milers de persones.\nP: El jutge de l’Audiència Nacional podria sentenciar que sí que va ser un atac terrorista?\nR: Tant de bo el jutge tinga més seny i s’adone de l’errada que pot ser no reconèixer Alcanar com a atemptat. Imaginem que un terrorista d’ETA està preparant un explosiu, li esclata i fereix una persona que per casualitat passava per allà. Oi que ningú dubtaria que és un atemptat? El que passa a Alcanar és que reconèixer que és un atemptat implica reconèixer 29 víctimes més que tindrien uns drets. Nosaltres lluitem per elles, l’administració competent no ho fa.\nP: Com a víctima d’ETA, creu que hi ha diferents classes de víctimes del terrorisme?\nR: És la sensació que tinc des que vaig sortir del judici d’Hipercor el 1989. És clar que hi ha una utilització política del col·lectiu de víctimes. Malauradament hi ha víctimes que s’han deixat enlluernar i altres ens hi neguem. Les que\ns’han deixat, tenen uns drets reconeguts, han fet carrera política si han volgut, i hi ha altres víctimes que només volem que s’assistisca la víctima del terrorisme anònima tal com marca la normativa. I els primers que fan esta diferenciació és el Ministeri de l’Interior.\nP: En què ho noten?\nR: La normativa d’indemnitzacions fa diferenciacions segons la professió de la víctima. Tampoc deixa de ser casual que quan ETA va matar certs polítics, s’han fet fundacions al seu nom. Mentre que ningú ha fet cap fundació per la primera víctima civil d’ETA a Catalunya o per l’atemptat d’Hipercor. Segons qui siga la víctima tindrà uns drets, unes fundacions i uns altaveus mediàtics que la infinita majoria de víctimes del terrorisme anònimes no tenim. Però això no vol dir que no patim el mateix dolor.\nP: Hi ha cap país que siga un model en l’atenció a les víctimes del terrorisme?\nR: Hi ha països, com els EUA, on es consideren víctimes d’actes de guerra. Això és exagerat. Però sí que hi ha països que tenen una normativa assistencial que caldria comparar amb l’espanyola (malgrat que diguen que és excel·lent) i poder aplicar el millor de cada país. Hi ha altres països que no tenen normativa perquè pensen que mai tindran un atemptat. Desgraciadament el terrorisme gihadista no fa distincions. I a l’estat espanyol encara s’està veient el terrorisme des del vessant d’ETA, i el terrorisme gihadista és molt diferent. Hem de canviar el xip i millorar la normativa.n


El nostre equip s’encarrega dels diferents quaderns i documents que l’administració exigeix als productors per a poder dur a terme la seva activitat conforme a la legalitat vigent.\nLa normativa comunitària estableix l’obligació de portar un registre de dades per als agricultors. Aquestes obligacions inclouen la descripció de les característiques de l’explotació, dels mitjans de producció utilitzats, el registre de tractaments fitosanitaris i el registre de les vendes de l’explotació i, en els casos establerts per la normativa, el registre de les aplicacions de fertilitzants.\nDeclaració anual de nitrogen (DAN).\nQuadern de fertilització.


La Policia Local de Sagunt deté un home per agredir presumptament a la seua parella\nInicio Valencia El Camp de Morvedre La Policia Local de Sagunt deté un home per agredir presumptament a...\nSegons els testimonis, dos vehicles estacionats en el lloc dels fets van patir danys en l’incident\nLa Policia Local ha detingut un home per agredir presumptament a la seua parella en el nucli històric de Sagunt. El telèfon d’emergències 112 va rebre en la vesprada de diumenge una telefonada alertant que un home i una dona s’estavenpegant en el carrer i que una altra parella estavaintentantseparar-los.\nEn personar-se dos patrulles de la Policia Local i una de la Policia Nacional en el lloc dels fets, l’home ix fugint, però moments després és interceptat per la Policia Local, després de ser reconegut per diversos testimonis. Immediatament va ser detingut i traslladat al centre de salut per a ser reconegut i posteriorment portat a la comissaria on va quedar detingut. Mentre, la Policia Nacional es feia càrrec de la parella del suposat agressor.\nD’altra banda, segons els testimonis, dos vehicles van resultar danyats en este aldarull i els amos dels cotxes van ser alertats de l’ocorregut i van presentar les denúncies pertinents.\nArtículo anteriorCompromís veu «preocupant» que l’alcalde de Xàtiva no haja delegat les funcions en EU en les seues vacances\nArtículo siguienteLes ambaixades i la desfilada final tanquen la ‘Setmana Gran’ dels Moros i Cristians d’Ontinyent


Luiza (Polònia) - CONVIDATS XXIV Saló del Manga de Barcelona\nLa jove polonesa Luiza va obtenir, el passat mes de juliol, el primer premi de l'European Cosplay Gathering 2018, en la categoria Solo, en el concurs celebrat a la Japan Expo de París. Luiza va guanyar la final de l'ECG amb el cosplay de Mei, un dels personatges del popular videojoc Overwatch. Luiza és cosplayer des del 2014. Com ella mateixa afirma, li encanta construir i fer servir grans armadures, especialment quan poden tenir accessoris encara més grans.\nDel cosplay, el que més li agrada són els projectes grupals i les actuacions davant del públic. Segons Luiza "Estar a l'escenari i explicar-li a l'audiència una història és la millor sensació de la història".\nLuiza formarà part del jurat a la Final Espanyola de l'ECG 2019, concurs que tindrà lloc la tarda del divendres 2 de novembre al Gran Escenari del Saló del Manga de Barcelona. En el matí d'aquest mateix dia i al mateix lloc, oferirà una actuació davant del públic assistent.


Arrugar els ous de Pasqua que us van caure a la dreta - Pel·lícules | Abril 2021\nArrugar els ous de Pasqua que us van caure a la dreta\nPer C. David I Trent Moore/18 de desembre de 2016 8:00 am EDT/Actualitzat: 3 de maig de 2018 15:33 EDT\nEl Guerra de les galàxies l'univers és un lloc força complex i es fa una mica més complex amb cada episodi Rebels, tots els còmics i novel·les lligats, i el millor de tot, com una pel·lícula altament depenent de la continuïtat Rogue One es deixa anar. Cada connexió tènue fa que l’experiència sigui una mica més rica, per molt que el director intenti ocultar aquestes coses en el teixit de la pel·lícula. Aquí en teniu uns quants Rogue One Ous de Pasqua que no vau veure. Ah, i si no ho heu vist Rogue One tanmateix, a l’hora d’impactar: endavant spoilers!\nQuè és amb els rebels joves i la llet blava? De ben jove Jyn escapa a la granja de la seva família al començament de Rogue One, veiem un got de llet blava posat en un taulell, a diferència de la beguda discutible que el jove Luke Skywalker va haver de suportar Una nova esperança. També apareix el suc de moo blau Atac dels Clons. Probablement, la brossa prové de banthas, però ningú no s’allibera, ni tan sols en planetes on els banthas no siguin una espècie autòctona. Algú importa aquesta brossa. Oblideu-vos de construir una Estrella de la Mort, només voreja el mercat de la llet blava si voleu conquerir la galàxia.\nOn hi ha alguna cosa ...\nEnrere quan Guerra de les galàxies era només una ombra d’una idea al cap arrissat de George Lucas, es deia Journal of the Whills. El concepte d'una antiga raça d'estrangers profundament relacionada amb la Força ha surat al voltant de la Guerra de les galàxies univers des dels seus inicis, però no s'ha establert res realment definitiu sobre ells ..., tret que absolutament no tenen res a veure Espècie desconeguda de Yoda.\nI heus aquí que la ciutat deserta de Jedha era en realitat la casa del temple de les Whills, una vegada custodiat pel cec Chirrut Îmwe i l'assassí autònom Baze Malbus. La ciutat bulliciosa i misteriosa té un vincle profundament profund amb tota la cosa Jedi, que es veu reforçada per les estàtues de Jedi caigudes a la superfície i el fet que està absolutament plena de cristalls de kyber, utilitzats per fabricar llums de llum. Jedha ... Jedi ... no pot ser casualitat. I ara està esclatada.\nEl no tan bo doctor\nÉs un cameo impossible de perdre. A la malaurada ciutat de Jedha, Jyn Erso i Cassian Andor es converteixen en un home realment molt lleig i el seu pare de morsa. Els visitants de la Cantina de Chalmun a Tatooine reconeixeran fàcilment el duo com el doctor Evazan i el Ponda Baba, que intenten començar els problemes amb Luke Skywalker i perdre un braç al sabre d'Obi-Wan per la molèstia. Segons sembla, Ponda Baba podria escapar fàcilment d'una ciutat totalment nuclear, però no podia evitar que els seus braços caiguessin del seu cos en un bar descarat poques setmanes després. Pausa dura, amic.\nLa pitjor feina de l’univers\nDirigir els fins ara sense títol Star Wars: Episodi VIII seria un treball de somni per a gairebé qualsevol director i, com probablement sabeu, Rian Johnson va marcar el concert després de dirigir uns quants episodis de Trencar malament i escriure el guió per a Episodi VIII. Però també va aconseguir el pitjor concert absolut de la galàxia: estar al costat d'un eix làser mortal, destructor de planeta i sense rails, a l'Estrella de la Mort. Hi ha, literalment, només un lloc pitjor on estar dempeus quan aquesta cosa s'apaga i és a uns 6 polzades a l'esquerra. És un cameo del qual no sabríem si El propi Johnson no ens ho va dir a la celebració de Star Wars 2016 a Londres.\nPressupost dejarik i cova monstres\nHi ha moltes coses escarmentades que passen a la base del ramshackle de Saw Gerrera, incloses, però sense limitar-se, mirar un estrany holo-porn de ballar Twi'leks ... que només ens recorda les brutes sortides de l'Avi Itchy en els prohibits. Especial de vacances de Star Wars. Però, enmig de les nombroses puntes i flascons que es troben a la base, hi ha una versió molt inicial de dejarik, el joc d’escacs hologràfic que es troba a bord del Falcó Mil·lenari. Aquesta versió de la botiga de dòlars utilitza peces físiques reals, i no hologràfiques, animades i d'alta tecnologia. Només a l’espai hi ha un joc d’escacs per a canyes.\nTambé apareixen a la cova de Gerrera, especialment en forma de ou de Pasqua, criatures de la pel·lícula del director Gareth Edward del 2010 Monstres i la seva pel·lícula del 2014 Godzilla. Va dir el director L’espectacle de la Guerra de les estrelles que ni tan sols era ell descarat; aquests van ser llançats per la tripulació a la cova de Gerrera.\nCom tots els bons supervillans, Darth Vader ha de tenir una base dolça i espantosa. Només l'hem vist realment penjar-se en naus gegantines, però els primers conceptes del personatge el van situar a la seva pròpia serp muntanya, amb el nom de Bast Castle, a les platges d'un planeta de pluja àcida anomenat Vjun, on hi ha béns immobles. és probablement més barat que Detroit. Mentre Rogue One Veteja el guió una mica, Vader finalment aconsegueix la seva pròpia versió d'Orthanc en un planeta de lava ardent, que presumptament és Mustafar, el mateix lloc on va perdre la majoria de les seves parts del cos i va agafar foc per cortesia d'Obi-Wan Kenobi. Perquè no hi ha res com construir una casa a la vora del llac on es va ofegar la vostra humanitat i dignitat.\nI, per descomptat, Vader s’ha de llevar la seva molesta disfressa de tant en tant, no? Aprenem que per rejovenir el seu cos de mig robot, va nedar al seu propi dipòsit de bactèries, molt similar al que veiem a Luke, recuperant-se de les gelades i algunes ferides greus. Tot i que una wampa-slap descarada és molt menys greu que, ja saps, perdre tots els membres.\nLa connexió de Rebels\nIntel precoç per a Rogue One estava contenta que la pel·lícula no tingués res a veure amb la sèrie d’animació en curs, Rebels, però ara sembla una mica de mala intenció, per algunes raons.\nEn primer lloc, s’assembla molt a la Rebels la nau Ghost es troba entre els combatents durant la batalla final de la pel·lícula, indicada pel patró únic de llums de la part posterior de la nau. No hi ha gaires bucs que semblen un pallasso sorprès, però el fantasma és un. En segon lloc, s'esmenta el nom de 'General Syndulla', i tret que 'Syndulla' sigui el 'Jones' o 'Smith' de la galàxia, que hauria de ser Hera Syndulla, la capità del fantasma.\nAlguns espectadors també han especulat amb l'ús del nom de 'Blacksaber' com un dels projectes de l'Imperi, esmentat que Jyn busca els arxius i just abans de desembarcar al fitxer que busca 'Stardust'. Mentre que a l’univers hi ha molts sabers, el darksaber és un antic artefacte Jedi que una vegada va ser robat pels mandalorians i que va ser manejat per Darth Maul, i sí, té una fulla negra. 'Blacksaber' podria referir-se a gairebé qualsevol cosa, però, des de la casa infernal de Darth Vader, fins a una arma de mort no divulgada, a la recepta de pastissos preferida de Grand Moff Tarkin. El temps ho dirà.\nRatlles de llom\nLuke Skywalker, tot i que un dia es convertiria en un noble Jedi, era un ximple d'un nen. Per evitar el seu avorriment per Tatooine, somiava convertir-se en un soldat de l'Imperi i saltar al Skyhopper del T-16 i volar al voltant de les rates que eren. Aparentment, el seu amor pels vehicles massa ràpids també és compartit per Stormtroopers, ja que es poden escoltar dos caps de casc a Scarif que fan una xerrada sobre el funcionament dels vells models T-15. Els Stormtroopers continuen amb alegries, o és només un malson inacabable d’ansietat fins que un rebel et fa volar o un Darth Vader lleugerament pertorbat s’aclapara la ventosa? Esperem que sigui el primer.\nL’Aliança Rebel existia molt abans que Jedi es convertís en un jungla de pèl peluig convertit en salvador. Mentre Luke estava fora recollint la humitat al desert i plorava per no anar a l'estació de Tosche, un autèntic soldat rebel va volar en una ala X amb el cartell Red Five ... fins que va explotar durant l'atac a Scarif. Poc després, Luke prendria el mateix cartell durant la batalla de Yavin, destruint la primera estrella de la mort. Ja que, ja ho sabeu, ningú ja ho feia servir.\nPerò no va ser l'únic pilot de presa de punts i ni tan sols era el cap. El cap de l'esquadró vermell, Garven Dreis, va sobreviure a l'atac a Scarif i va atacar l'estrella de la mort a la batalla de Yavin. L’actor original Drewe Henley va tornar a interpretar el paper, almenys a través d’una obra de CGI sorprenent, ja que en aquell moment Henley tenia 76 anys i va morir deu mesos abans que la pel·lícula arribés als cinemes.\nTinc un mal sentiment sobre això ...\nÉs una línia que pesa Guerra de les galàxies els aficionats coneixen íntimament tots els films de la franquícia (i molts videojocs i programes d'animació). 'Tinc un mal sentiment sobre això' va aparèixer dues vegades endins Una nova esperança, i es va convertir en un gag de rodatge en pel·lícules posteriors. Per no quedar-se fora de l’acudit, Gareth Edwards fins i tot va aconseguir treballar en una referència a Rogue One. Sentim que K-2SO comença a pronunciar la famosa línia abans de ser tallat per Cassian. Un gest subtil i, aturant la frase mitjana de K-2SO, va donar una mica de gir al mordassa de fil.\nNo sabem si la Star Wars: Rebels El personatge Zeb continua xutant al voltant de la galàxia en aquest moment de la línia de temps, però una de les seves paraules preferides de maledicció l'ha convertit en acció en directe. La frase 'Karabast' és a Expressió de Lasat utilitzat en situacions sorprenents o frustrants. Zeb l'utilitza bastant sovint, i la majoria de la tripulació fantasma ha estat adoptada en aquest moment (sobretot, Ezra). No és una frase gaire coneguda, pensat que sembla Pao Rogue One aparentment ha passat algun temps amb un Lasat o dos al llarg dels anys: quan els AT-ACT es trenquen a la platja de Scarif, crida 'Karabast!'\nLa corbeta de Hammerhead\nAmb la flota Rebel desesperada per treure’s els Destructors Estel·lars (i aquell escut protector de la força planetària), fan una crida a la corbeta de Hammerhead per literalment enderrocar els bucs els uns als altres. Fa una fantàstica escena d’acció i l’única pregunta real que queda és per què els Rebels no van utilitzar-los tot el temps en la trilogia original (amb la resposta òbvia que realment no van ser concebuts fins anys després, però no deixaven de ser). Mirant cap al Guerra de les galàxies canonge, la corbeta de Hammerhead es va introduir oficialment a la República Star Wars: Rebels sèries animades (gairebé segur que configuren el seu ús a Internet) Rogue One). Cavant més a fons, probablement es van inspirar en els vaixells de la classe Hammerhead a la regió Cavallers de l’Antiga República videojocs.\nReconverteix el rascador de cap més gran d'A New Hope\nUna de les coses més estranyes Una nova esperança va ser l'única estupidesa envoltant la manera en què els rebels van treure l'estrella de la mort. És ridícul pensar que l’Imperi hauria estat prou mut per deixar un defecte de seguretat ombrívol en el disseny i en Rogue One s’assabenta per què són capaços de destruir tota l’estructura amb un únic tret ben posat: Galen Erso va passar anys construint aquest defecte de disseny al cor de l’Estrella de la Mort, enterrant-lo prou profundament perquè ningú més ho notés. El Guerra de les galàxies la franquícia ha tingut una relació incomprensible amb els retcons (ens estem mirant, Midi-chlorians), però aquest petit ajustament va ser brillant.\nEl tipus de droid del K-2SO es va presentar per primera vegada en un joc mòbil de Star Wars\nEl Guerra de les galàxies la franquícia és un gran i variat món, i no hi ha escassos llocs per crear-me una història nova. Cas concret: l'estrella de la ruptura Rogue One, El K-2SO Droid veu d'Alan Tudyk, va aconseguir la major part de les millors línies i va ser un digne successor de el llegat de R2-D2, C-3PO, i BB-8. Quan hem vist aquests primers droids de la sèrie KX? A la Star Wars: comandant joc mòbil, on aquests droides de seguretat van ser introduïts per primera vegada com a executors imperials. Parlem d’humils inicis.\nEls cristalls de Kyber són una bogeria important\nA banda de les mencions esporàdiques a tot el cànon com el McGuffin que fa poder als fanals de llum, els cristalls de Kyber no han tingut un paper massiu en Guerra de les galàxies canonge. Fins ara. Són una trama massiva Rogue One, ja que l’Imperi passa la major part de la pel·lícula robant o minant els cristalls per alimentar l’Estrella de la Mort. Va ser una manera intel·ligent de lligar la pel·lícula a la trama de nou a la mitologia principal, i només temàticament, troba que l'Imperi literalment pillava el poder i l'honor dels Jedi de poder la seva màquina de guerra. No és subtil, però és cert. Jyn porta un diminut cristall de Kyber al seu collaret, donant-li una connexió tangible amb el bon costat de la Força.\nAmic Jedi de Bail Organa\nLa història de Rogue One té un pes pesat en intentar lligar directament al moment d'obertura de Una nova esperançatot i que el director Gareth Edwards fa un excel·lent treball d’aspersió en prou ous de Pasqua per establir el teixit connectiu. Una de les breus línies que gairebé segur paga en la següent pel·lícula (err, primer?) És Bail Organa fent una breu al·lusió al seu 'amic Jedi' mentre conversa amb Mon Mothma. Per descomptat, es refereix a Obi-Wan Kenobi. En aquest moment de la història, encara estava deixant-se caure sobre Tatooine només esperava evitar que ajudés a Luke.\nUn homenatge alien\nEdwards va créixer veient pel·lícules com Alien, així que en prendre el timó propi Guerra de les galàxies El director va decidir tirar una mica de puny al clàssic de ciència-ficció de Ridley Scott. Ell va dir Fandango el planeta Eadu es va inspirar directament en LV-426, el petit planeta on es descobren les beines alienígenes per primera vegada al país Alien sèrie. Si coneixem que Edwards intentava retre un homenatge a la mirada, és força evident si es contemplen les escenes de Eadu a la pel·lícula. Ara, quant més temps fins Alien vs Predator vs. Jedi?\namant de gemini\nrepartiment del capità meravella\nbroma de leto jared\nés ben afectat per estalviar ryan privat


De jardí: de setembre 2008\nContinuem a l'hortalissa. Els pebrers que va plantar mon pare comencen a donar els seus primers fruits. O més bé continuen, ja que no és la primera vegada que en collim. Però, davant la preciositat d'esta collita no he pogut deixar de contar-vos-ho.\nEns farem un bon plat de torrat a la salut d'elles i de la vostra. Llàstima que no pugueu tastar-lo.\nPublicat per Vicent L. a 21:06 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Anuals, Horticultura\nRealment sí que ha sigut una sorpresa. El cas és que fa unes setmanes va eixir una planteta ací al costat d'una penquera i unes mates de coents. Al principi no sabíem si seria carabassera o melonera. Després de veure les flors i els menuts fruits, ja pensarem segur en una melonera.\nPerò, el cas és que no esperàvem trobar este melonet tan gran amagat baix les fulles. És que de vegades per molt que mires una planta al final sempre tens sorpreses.\nJa veurem a quin tamany aplega.\nPublicat per Vicent L. a 21:03 0 comentaris\nEste amic també ens diu que la tardor ja està ací. Es conegut com a "paintbrush lily" en la zona del Cap a Sud-àfrica, el seu país natal, i com a Haemanthus coccineus (Amaryllidaceae) per els botànics.\nEs manté tot l'estiu en repòs, amagat a ran de terra. I no és fins ara quan dona les primeres senyals de vida. Primer fa la flor (no sempre tots floreixen) i després apareixen dos grans fulles. Estes són d'un color verd fosc i duraran tot l'hivern fins la primavera sense ser substituïdes per cap altra. El més cridaner són estes fulles, ja que les flors no és que siguen molta cosa.Compte amb els caragols i llimacs!\nJo el tinc en una rocalla, on té l'estiu sec de desitja. Requeriments pocs, si de cas l'esmentat granulat contra els caragols. No és molt ecològic, però son ells o el jardí. I posats a triar ...\nPodreu llegir per ahí que son plantes a les quals no els agraden molt el canvis de lloc. Puc dir-vos que estos ja han passat, des de que me'ls donaren, per tres llocs diferents i no n'he perdut cap.\nLa mare original prové de Teulada, més concretament de la caseta que ma la meua tia té a Benimarco.Ella no sap d'on va eixir, pot ser que estiga allí ja fa més de 60 anys. Allí la té arrimada a la paret del forn, sense cura, i torna any rere any. O no, perquè segons em va dir l'altre dia, han fet una vorera al voltant de la caseta i pot ser que haja quedat baix d'ella. Esperem que tinga forces per trobar forat i eixir per un altre lloc. I si no rés, cuidarem del nostre com a representant d'allò que va ser.\nPublicat per Vicent L. a 21:44 0 comentaris\nFa més d'un any vaig desfer una maceta d'aspidistres o plantes de saló o fulles, segons llocs. Estava massa plena i envellida. El cas és que al final em vaig trobar am dos macetes noves i un munt de rizomes sense fulles per a tirar. Però com que sempre em sap mal no aprofitar les coses, vaig recordar que abans, a la caseta de la meua iaia materna, en teníem plantades en terra. Sempre a l'ombra clar, amb bons resultats.\nPensat i fet, uns els vaig posar baix d'un taronger i els altres al constat del mur del carrer. Estos últims estaven més protegits de la llum directa i probablement tenien també més humitat. I qué va passar? Que tot va desaparèixer i prou. Tanta feina per a res.\nPer a res? L'altre dia tallant la gespa em veig, que un any després, una fulleta alça el cap. Fixant-me més li vaig veure un bon rizoma. Açò promet! Al final pot ser que aconseguim fer un bon raconet.\nL'aspidistra és una planta molt resistent i es porta molt bé en llocs d'interior amb poca il·luminació o exteriors sense Sol directe. Té pocs requeriments: regar de tant en tant i abonar si voleu un poquet en primavera-estiu. Això sí, es de creixement molt lent.\nPublicat per Vicent L. a 21:20 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Perennes, Top 10\nQuan jo era menut la meua iaia ja en plantava al terrat de casa a Benissa. "Arbrets", li deiem a casa. Però per canvis en l'estiu a Benissa a l'estiu al final perguérem la llavor. I és que estes plantetes necessiten molta aigua.\nAra fa uns anys, que vaig comprar unes llavors a eBay per tornar als vells temps. Tal vegada hagués sigut més fàcil demanar unes llavors, a alguna de les persones que encara mantenen el cultiu a Benissa. Com he vist en algun balcó. Però que voleu que us diga, sinó tens molta confiança, la gent pot prendre't per "raret". Millor per internet. Ja els agradaria a ells tindre'ls tan preciosos com estos meus.\nOriginaria d'Àsia, el seu cultiu és molt fàcil. Plantar en primavera, trasplantar quan tinguen una mida d'uns 10 cm a la maceta definitiva i donar-los sol i molta aigua. Jo me'ls plante a Benissa i quan em mude a Dénia, elles darrere. El resultat el teniu ací.\nPublicat per Vicent L. a 21:10 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Anuals\nHui hem tingut una grata visita. La nostra veïna Anna de Benissa ha vingut a dinar. Una paelleta, com no, acompanyada d'un bon vi i una bona conversa. Tot un plaer. Es d'eixes visites en que els temps pareix que s'acurta.\nEl cas és que encara que no calia, ens ha dut una present/regal. Una enfiladissa de flors perfumades, i de quin perfum. Ja li agradaria a algun d'eixos que fa colònies tenir-ne una que fos igual que esta.\nSegons pareix es tracta de un Gesmiler de Madagascar (Stephanotis floribunda).\nAcí vos presente al nou membre de la "familia".\nEtiquetes de comentaris: Enfiladisses\nAcí estem. Són les 00:30 i finalment he trobat oberta la flor. Tres dies pensant ,"hui serà", i al final hem arribat. I es que no hi ha que encantar-se, que només la podrem observar esta nit. Demà ja estarà marcida.\nEsta que podeu veure a la foto és l'ultima de l'any. En va fer tres més al principi de l'estiu. Però, em vaig despistar, s'obriren el mateix dia i em vaig quedar amb les ganes.\nConcretant un poc puc dir-vos que este cactus pertany al gènere Epiphyllum. La seua àrea de distribució abasta tota l'Amèrica tropical. Generalment es tracta de plantes epífites, que creixen en arbres o roques en llocs calorosos i humits a l'estiu, i freds i secs a l'hivern. Cosa que al nostre clima mediterrani és a l'inrevés. Així i tot amb un poc de reg a l'estiu va bé. El problema són les gelades de l'hivern, si està en exterior, com és el cas d'este. Ah! Compte amb els caragols.\nMullat-me un poc més en la determinació, pot ser es tracte d'un E. oxypetallum. Espècie originaria de Mèxic.\nBé, no és que sigua una cosa massa, però dona un punt de color i emoció (per això d'endevinar quan s'obrirà la flor) a l'estiu. A l'hivern ompli un poc este menut raconet de cactus (hi ha que tenir de tot) i crasses que a poc a poc anirem descobrint.\nPublicat per Vicent L. a 0:45 0 comentaris\nPublicat per Vicent L. a 21:50 0 comentaris\nCom que ara estic d'estiueig a Dénia (T=17.3ºC, P=674.4 mm), us parlaré primer de les condicions del jardí allí. Situat en, diguem, tercera línia de platja. Està separat en dos parts.\nUna amb orientació Nord (foto de la dreta), fortament afectada per els vents procedents dels temporals de mar. I que per tant pateix prou a l'hivern. Ací les plantes deuen de ser resistents a les gelades.\nI una altra amb orientació Sud (foto de baix),on les plantes poden suportar millor el fred hivernal. Per contra, a l'estiu és necessari fer una major aportació d'aigua, degut a la forta insolació.\nEntre una i l'altra en direcció Oest hi han una tira de terreny dedicada als tarongers i a l'hortalissa.\nDe moment res més, a poc a poc aniré presentant-vos tota la "família".\nPublicat per Vicent L. a 15:55 0 comentaris


Paulette Goddard | Blog sobre el món del cinema\nPosted Dg, 05/11/2014 - 10:31 by manel\nA l’any 1914 van cridar a un jove Charles Chaplin perquè fes una divertida aparició en un curt que succeïa en el vestíbul d’un hotel. Mack Sennett, el propietari de la productora li va demanar que es poses algun maquillatge de comèdia... qualsevol cosa podia servir. Chaplin explica a la seva autobiografia que no tenia ni idea de què posar-se així que va deixar llum verda a la seva imaginació: “Pantalons bombatxos, sabatots, un bastó, un bombí. Volia que tot fos una contradicció: pantalons amples, jaqueta ajustada, un barret petit i les sabates grans”. El procés de transformació estava en marxa... “En el moment en què vaig estar vestit, la roba i el maquillatge em van fer sentir com era el personatge. Vaig començar a conèixer-lo i quan vaig arribar al set ja havia nascut completament”. Havia nascut Charlot, el petit noi –com li agradava anomenar-lo al propi Chaplin-, el romàntic i aventurer rodamón que ha aconseguit fer riure i commoure a parts iguals generacions i generacions d’espectadors.\nA l’any 1940, 26 anys després, Chaplin havia aconseguit ser l’actor més ben pagat del món, escrivia, produïa, dirigia i protagonitzava les seves pel·lícules i en moltes ocasions en composava la banda sonora. Sobre les espatlles portava més de 70 pel·lícules donant vida a Charlot, que ja era una autèntica icona del cinema mut. Però el món estava canviant a passes de gegant... en tots els sentits.\nCinematogràficament el cinema sonor feia anys que estava imposant-se a les sales d’exhibició i Chaplin va intentar crear diàlegs per al seu personatge però la cosa no funcionava! A Temps moderns (1936) al film on parodia l’automatització industrial, va incorporar efectes sonors, murmuris de fons i eN algun moment Charlot taral·leja desenfadadament una tornada. Però no va poder passar d’aquí.\nPerò més enllà dels canvis cinematogràfics el món semblava haver-se tornat boig. El nacionalsocialisme havia esclatat a Alemanya sota la direcció d’Adolf Hitler i Europa estava encenent-se en una guerra que no es veia on acabaria portant al planeta. Les ànsies expansionistes del nazisme, la seva actitud de l’exaltació de la raça ària i la persecució de les altres races especialment de jueus i de gitanos va afectar i remoure l’interior de Chaplin. Va posar-se immediatament a treballar en un projecte en el que donaria la seva visió de tots aquests fets. Es va posar en marxa El gran dictador.\nLa història ridiculitzava la follia egòlatra d’Adenoid Hynkel, el dictador de Tomainia, un Hitler no gens dissimulat. Tampoc no perdia l’ocasió per a incloure el personatge de Benzino Napaloni, dictador de Bacteria, paròdia de Benito Mussolini.\nChaplin va interpretar dos personatges diferents: el dictador Hynkel i el barber jueu del qual no en sabem el nom però que no se li escapen a ningú la seva semblança amb Charlot. Aquesta seria la darrera pel·lícula de Charlot però marxaria fent sentir la seva veu.\nAl repartiment va incloure a l’actriu Paulette Goddard, que a l’any 1933 s’havia convertit en la seva esposa i que també havia intervingut a Temps Moderns. Va interpretar a Hannah.\nCada escena de la pel·lícula la va gestar carregada de contingut i d’intencions...\nL’apassionat discurs de Hynkel davant les masses enfervorides està pronunciat en un “alemany” inventat per Chaplin. Només una o dues paraules són autèntic alemany. Paraules buides i sense sentit que basen el seu poder de comunicació en les gesticulacions i la seva posada en escena.\nTambé són memorables els infantils i egòlatres jocs del dictador amb el globus del planeta, llençant-lo i recollint-lo a l’aire com si d’una pilota es tractés, fins que li peta entra les mans i se li acaba així la seva insana distracció.\nIgualment resulta genial la trobada entre els dos dictadors i la rivalitat que es produeix entre ells en els seus afanys de grandesa i de poder.\nI en mig de tot això, un humil barber jueu –Charlot que pren la paraula finalment- s’acosta a la tribuna pública per parlar-li a un món que sembla haver embogit:\n«Ho lamento molt, però no vull ser dictador. No vull conquerir ni governar ningú. Desitjo ajudar a tothom: jueus, gentils, blancs o negres… La nostra saviesa ens ha fet cínics, la nostra intel·ligència ens ha fets durs i dolents. Pensem massa i sentim poc. Més que maquinària, necessitem bondat i tendresa… Soldats, en nom de la democràcia, unim-nos!».\nCharlot no va prendre la paraula per a fer una simple interpretació. Charlot marxa dient-li al món l’increïblement lluny que es troba de la racionalitat que se li suposa.\nLa pel·lícula acaba amb la peça Lohengrin de Richard Wagner, tema escollit amb molta intenció per Chaplin significa un alliberament de la obra wagneriana de la manipulació i l’apropiació que estava patint per part dels nazis.\nCom era d’esperar la pel·lícula va rebre totes les pressions del món perquè no s’estrenés fins i tot al propi sòl nord-americà, que un any abans de la seva entrada al conflicte defensava fervorosament la seva imparcialitat. Però la resolució de Chaplin era inflexible: “La projectaré en públic –va dir- encara que hagi de comprar-me o fer-me construir un teatre i ni que l’únic espectador de la sala sigui jo”\nLa pel·lícula es va estrenar als teatres Astor i Capitol de Nova York el 15 d’octubre de 1940, coincidint amb l’entrada de les tropes nazis a París.\nMolt posteriorment, a l’any 1964, Chaplin va declarar: “Si hagués sabut dels horrors dels camps de concentració alemanys, no hauria pogut rodar la pel·lícula: no hauria pogut burlar-me’n de la demència homicida dels nazis; no obstant, estava decidit a ridiculitzar la seva absurda mística en relació a una raça de sang pura”\nL’obra, com els bons vins, ha anat guanyant dècada a dècada qualitats i matisos, propietats que la fan una peça imprescindible a la cinematografia mundial i que l’han convertida en un referent ineludible. Una pel·lícula que millora cada dècada que passa!


Taller de Body Percusion en el MiniBeat. | Festival MiniBeat\nTaller de Body Percusion en el MiniBeat.\n10/04/2016 minibeatfest\tDeixa un comentari\nUna altra de les activitats programades per aquest proper 24 d’abril en el marc del Festival MiniBeat, és un taller de percussió amb el cos, un taller de “Body percusion” conduit per l’Àlex Saborit i que podrà gaudir-lo tot el públic present.\nUs deixem una mica més d’informació sobre aquest taller:\nTALLER DE METODOLOGIA BAPNE\nVols fer percussió corporal mentres entrenes el teu cervell?\nVols escalfar-te el cap mentres t’ho passes bé?\nVols compartir amb els teus pares un taller on picaràs, ballaràs i cantaràs?\nAquest taller està adreçat a a nens i nenes de 8 a 12 any i els seus pares, en el que podran passar una estona junts movent el cos i picant amb les mans i els peus i la resta del cos a la vegada que entrenem el nostre cervell a ser més eficaç i on treballarem la psicomotricitat gruixuda, la lateralitat, la coordinació i l’atenció.\nEntrada anteriorEls TakaTaka Chombo estaran presents al MiniBeat!Següent entradaTaller monstruós, una altra proposta pel MiniBeat.