Els nervis abans de sotmetre’s a una primera operació de cataracta van deixar pas a la tranquil•litat per afrontar la intervenció del segon ull. Posar solució a aquest problema va donar a en Sigfried l'oportunitat d'eliminar la "boirina" de la seva vida, gràcies al programa Operació Visió.\nOperació Visió està ple d'històries personals que fan que tot esforç per millorar la visió i la qualitat de vida de qualsevol persona, amb independència dels recursos de què disposi, valgui la pena. D'entre el centenar d'històries, hi ha la d’en Sigfried Cuerpo, un dels pacients atesos dins d’aquest programa de cirurgia solidària impulsat per la Fundació IMO. En Sigfried explica que a l'Institut no es va sentir mai un número: "Vaig trucar a porta freda, sense conèixer ningú, i només entrar em van atendre amb gran calidesa, professionalitat i dedicació". Aquest tracte humà i la confiança transmesa pel cos mèdic i el personal de la clínica van aconseguir calmar els seus nervis ja que, com ell explica, "el cor em bategava a mil per hora abans de la intervenció".\nEn Sigfried s’anava a sotmetre a una cirurgia de cataracta i, tot i que és un dels procediments més practicats a causa de l'alta prevalença de la patologia, el pas per quiròfan no sempre resulta senzill. Tanmateix, després de ser intervingut de l'ull dret i de veure els bons resultats obtinguts, esperava ansiós tornar a trepitjar l'àrea quirúrgica per operar-se de l’ull esquerre.\nUna visió més nítida\nAl cap i a la fi, aquesta cirurgia posaria el punt final a dos anys d'angoixa: "Jo era conscient que tenia astigmatisme i miopia, però desconeixia que patia cataracta. De manera que, en llegir, per exemple, notava com la graduació de les ulleres ja no em servia i cada vegada hi veia menys sense comprendre’n la raó. Era una degeneració diària que no sabia a què atribuir i això em produïa incertesa i cert temor. Fins on arribaria la pèrdua de visió?"\nCom afegeix el Dr. José Luis Güell, president de la Fundació IMO i cirurgià encarregat d'operar en Sigfried, "la cataracta del pacient estava en una fase molt avançada i li limitava significativament la visió, que era del 30% en un ull i del 20% en l'altre", cosa que explica la seva inseguretat a l'hora de realitzar les tasques quotidianes o, senzillament, passejar pel carrer. Afortunadament, el problema d’en Sigfried tenia solució: "Vam practicar una cirurgia de cataracta convencional, en la qual vam realitzar alguns dels passos amb el làser de femtosegon i vam prendre mesures específiques per corregir no només l'opacitat del cristal·lí sinó també el defecte refractiu".\nEs tracta d’un procediment estàndard que, per a en Sigfried, va tenir un valor molt personal: "vaig sentir que tot l'equip es va abocar en la meva atenció, cosa que em va sorprendre inclús més que els resultats mateixos de la cirurgia. Jo no estic acostumat a rebre aquest tracte a causa de l'agressivitat amb què de vegades m'ha tractat la vida".


Setembre | 2021 | El Palau De Parèmia\nArxiu mensual: Setembre \_27\_+01:00 2021\n27 Setembre, 2021 elpalaudeparemia\tDeixa un comentari\nEl recorregut de “EL PALAU DE PARÈMIA” comença ja fa anys en la ment prodigiosa de Lluís Fornés (alter ego d’“El Sifoner”), i va veure una llumeneta el 10/10/2009, ja fa dotze anys, en una lectura dramatitzada que varem fer a Jesús Pobre. Enguany hem tornat a Jesús Pobre, on va veure la llum, però esta vegada amb una obra de teatre musical que ja ha rodat per un quants llocs de la nostra geografia, i que ara compleix cinc anys als escenaris. D’esta manera tanquem un cercle, per a agafar forces i començar una nova etapa. Continuarem mentre quede una mica de violència contra de les dones en qualsevol de les seues manifestacions, encara que siga fent petites gires a març i/o a novembre, encara que enguany hi ha hagut atrevits l’han programat en altres dates. Malauradament, des de que la nostra obra va nàixer al cabet de Lluis Fornés, fins ara, no ha perdut actualitat.\nAquest representació no podia fer-se en millor escenari que en el Gran Riurau, un entorn magnífic que li ha donat a la representació un tarannà molt especial. La proximitat del públic, la peculiaritat de l’espai, al que hem hagut d’adaptar la posada en escena, i el trobar-nos a casa, han fet d’esta representació una ocasió única.\nAquestes imatges, capturades per un espectador molt especial, us poden donar una idea de com va ser la representació, si no vareu poder estar:\nEn la lectura de 2009 ja vam poder arreplegar algunes bones parèmies en el col·loqui que vam fer en acabar, com ara:\n“La dona com la paella, primer ben fregada i després penjada”\n“Busca-la prima i neta, que grossa i bruta ja es farà”\n“La fava i la dona tot l’any és bona”\n“Del llevant i del ponent de la dona sigues parent”\n… i moltes altres, algunes d’elles van ser incloses en l’espectacle final. Vam fer una bona arreplegada aquell dia, totes elles han anat apareixent en les representacions posteriors i que podeu veure en les diferent entrades d’este blog.\nEn la representació d’ahir, el públic va ser més tímid, ja ho havien donat tot en l’altra ocasió.\nEns van deixar una frase de les que diuen els verdaders ignorants:\nun elogi, que agraïm:\ni cinc euros:\nAçò sí que no ens ho havien deixat mai! No hem trobat res escrit en el billet que siga digne de ser tancat per sempre. Tal vegada és d’algú que va pensar que l’actuació no estava prou ben pagada. Farem amb ell una donació a alguna entitat que puga fer alguna cosa bona amb els diners.\nQUIN GUSTET D’ACTUAR AL RIURAU.\nL’actuació al Ràfol d’Almúnia va ser tot un goig. Vam poder gaudir d’una acollidora sala, que pocs pobles de les dimensions d’aquest, poden tindre; fruit del gust pel teatre que tenen al poble.\nVam gaudir d’una molt bona representació on el públic va ser excel·lent, rient i plorant en la justa mesura i participant on calia. Si al públic li poguérem posar nota, la nostra per a ells seria matricula d’honor.\nVam sortit molt contents de la representació.\nEncara que en van transmetre la seua satisfacció amb l’obra, a l’hora de deixar al nostre bagul les seues aportacions van estar més discrets. Ens van deixar un parell de xerrades d’eixes que no cal pronunciar:\nI unes paraules d’ànim:\nAgraïts i emocionats, volem donar les gràcies.


7.000 persones passen per la pista de gel d'Olot, un 20% més que l'any passat - Garrotxa Digital\nLa pista de gel d’Olot ha tancat les seves portes aquesta temporada amb gairebé 1.500 usuaris més que l’any passat, gairebé un 20%. Des de l’àrea de promoció de la ciutat, creuen que és una proposta lúdica que cada any dinamitza el centre de la ciutat.\nLa pista de gel d’Olot ja ha tancat les seves portes. Ho ha fet amb gairebé 7.000 usuaris, 1.500 més que l’any passat. A aquestes xifres s’hi han sumat, com a novetat, els 500 alumnes dels centres escolars de la ciutat que ho han fet gratuïtament i el centenar de jugadors de diversos clubs esportius, unes iniciatives que es repetiran l’any vinent.\nEstanis Vayreda, regidor Promoció Ciutat Aj.Olot: Es un espai que ens ajuda molt. No només perquè la gent s’ho passi bé per Nadal sinó per dinamitzar tot el que és la zona comercial del centre.\nAlguns grups de l’oposició consideren que la pista de gel no és una prioritat a la ciutat i que s’haurien de buscar opcions alternatives més sostenibles. L’equip de govern assegura que l’impacte medioambiental és molt mínim tot i que de cares als pròxims anys valoraran alternatives.\nEstanis Vayreda, regidor Promoció Ciutat Aj.Olot: Hem de recordar que és una pista que tot el consum elèctric és energia 100% verda, a la nit els compresors estan aturats i el consum d’aigua és molt més petit que el consum que pot tenir una piscina a l’estiu. L’impacte medioambiental no és molt important, fem activitats a la ciutat durant l’any amb molt més impacte medioambiental que pas la pista de gel.\nLa pista de gel és una iniciativa de DinàmiG i forma part de la programació nadalenca d’Olot des del 2011. La pista, té un cost total de 44.000 euros, 10.000 dels quals finança l’Ajuntament.\nEstanis Vayreda, regidor Promoció Ciutat Aj.Olot: Tant els comerciants com el sector de la restauració, ens diuen que és un equipament de molta dinamització. Realment l’impacte i el resultat que té, pel cost que acaba tenint per l’ajuntament, el resultat és molt positiu.


El Manlleu femení passa per sobre del Liceo (2-16) - Club Patí Manlleu\nEl Manlleu femení passa per sobre del Liceo (2-16)\nEl debut del Manlleu a l’OK Lliga Femenina s’ha tancat aquest dissabte amb una victòria aclaparadora contra el Liceo per 2 a 16. Les manlleuenques van dominar des del principi davant un equip corunyès molt renovat que va ser incapaç d’aturar l’empenta rival.\nEn poc més de 5 minuts, el Manlleu ja havia marcat 4 gols, obra de Raquel Bernadas (en dues ocasions), Nara Lopez i Elisabet Gurri. Anna Casarramona va marcar el cinquè minuts més tard i el Liceo va poder obrir el marcador amb un gol de Lucía Parga. A falta de deu minuts pel descans, la golejada va continuar amb dues dianes de Laura Barcons i una altra de Maria Díez per fer pujar l’1 a 8 a l’electrònic. El Liceo va resistir durant cinc minuts, però va tornar a veure’s superat abans del descans amb quatre gols més, dos de Nara López, un de Gurri i un altre de Bernadas.\nAmb la victòria més que assegurada després de l’1 a 12 al descans, el partit va disposar de més serenor. Les gallegues van marcar el segon poc després de sortir dels vestuaris, amb un gol d’Alejandra Martín. Durant la resta de la segona part, el comptador manlleuenc es va anar ampliant lentament, amb dianes de Casarramona (el 2 a 13 i l’últim), Díez i Bernadas.\nEl Manlleu suma així els tres primers punts en joc i buscarà mantenir aquesta dinàmica el dissabte 27 d’octubre, a partir de les 6 de la tarda, quan debutarà a casa contra el Cerdanyola.


Fitxes excursions - Farcell Catalunya Central\nJuntament amb l’Equip Muntanya de la Demarcació, hem preparat aquestes fitxes per tal de que sigui còmode i pràctic compartir excursions.\nLes fitxes han estat fetes a partir de les del dossier de campaments amb la idea de que siguin compatibles amb el mateix dossier en cas d’utilizar una ruta trobada al Farcell.\nHi ha la fitxa d’excursió curta d’un dia, i la d’excursió llarga o travessa. A les fitxes, trobareu els mateixos camps que ja trobeu a les del dossier i el funcionament és el mateix que amb el dossier de campaments. És a dir, que per les travesses, s’ha de fer una fitxa per cada etapa, detallar allotjament, etc.\nTambé trobareu un enllaç a Wikiloc per tal de poder marcar la ruta a la pàgina web, guardar-la al perfil i així, linkar-la a la fitxa que m’enviareu. M’he creat un perfil jo mateix a Wikiloc per tal de que sigui el mateix per a tothom. Trobareu usuari i contrasenya als documents que trobareu a continuació.\nPer acabar, un cop tingueu les fitxes preparades, envieu-me-les a farcelldcc@gmail.com i les publicaré a la web.\nEXCURSIÓ CURTA: per excursions d’un dia. –> IMPORTANT: esperem que cada agrupament enviï 2 o 3 excursions d’un dia que es puguin fer pel seu entorn perquè quan vinguin agrupaments de sortida, tinguin excursions per fer.\nEXCURSIÓ LLARGA: per travesses, rutes, etc –> si aquest estiu alguna unitat fa una travessa guapa, envieu-nos la ruta i la penjarem!


Palmyra (Maine) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n44° 50′ 47″ N, 69° 21′ 31″ O / 44.846388888889°N,69.358611111111°O / 44.846388888889; -69.358611111111\n41,44 sq mi (107,3 km2)\nPalmyra és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia una població de 1.953 habitants.\nSegons el cens del 2000, Palmyra tenia 1.953 habitants, 768 habitatges, i 543 famílies. La densitat de població era de 18,8 habitants per km².\nDels 768 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,8% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 23,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 31.287 $ i la renda mediana per família de 35.150 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 19.402 $. La renda per capita de la població era de 13.717 $. Entorn del 12,8% de les famílies i el 16,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Palmyra_(Maine)&oldid=19010386»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 oct 2017 a les 10:50.


Inici > detall del relat: Profident\nLlista categoriesAssaig (9921)\nProfidentUn relat de: Victre 20-06-2012\n- 406 Lectures - 0 comentaris\nL’anunci de Profident on surt una noia amb un somriure d’orella a orella és feliç. Ja sap que és una vulgar fotografia empresonada darrera d’un gran vidre, però es troba còmoda enmig de la parada de Metro on l’han col.locada. L’únic que l’emprenya és la monotonia: sempre ha de veure les mateixes cares, a la mateixa hora, i amb la mateixa expressió de fàstic. No sent cap mena d’admiració pels humans, ans al contrari, li repugna la tristor que carreguen tot el dia. Fins i tot li fan sentir vergonya: ella rient sense para enmig d’aquells ulls plens de preocupació i desconfiança.\nTot i això, tal com passen els dies, va sentint una curiositat morbosa vers l’espècie humana, fins que, sense saber ben bé perquè, decideix que vol convertir-se en un d’ells. 2\nLa Maria és una dona totalment integrada dins la fugaç societat en la que viu. Té una bona feina, juga a golf, surt de copes amb els col.legues, practica l’aeròbic, li agrada el futbol, i el poc temps lliure que li queda el dedica a col.laborar amb una ONG. Evidentment només agafa el cotxe quan és estrictament necessari (perquè contamina), i com que té una bona combinació, agafa el Metro per anar a teballar.\nI és al Metro on la veu cada matí. Veu una noia maquíssima, amb un immens somriure que la mira fixament. Cada dia, en mirar aquella fotografia, se n’adona que no és feliç, fins al punt que desitjaria canviar-se per la noia de l’anunci. Li encantaria passar-se la resta de la seva vida rient sense cap motiu aparent (de fet, ella està trista sense cap motiu aparent).\nPerò quan està enmig d’aquestes cabòries mig paranoiques, arriba el Metro. Mentre hi puja, una idea li ve al cap: “Seria possible convertir-se en aquell cartell publicitari?”. Ràpidament, la coherència recupera el poder del seu cervell i li fa veure que és totalment impossible.\nLa fotografia de Profident ha decidit que aquesta nit es convertirà en humana, i els nervis fan que avui el seu somriure no sigui tan sincer com el dels altres dies. Per sort, la gent va massa enfeinada com per fixar-se en el grau de sinceritat de la seva rialla, i passa el dia sense que nigú s’adoni del canvi.\nAriba la nit. I ho aconsegueix. A la primera i sense cap tipus de dificultat. Només ha estat qüestió d’una mica de concentració, de proposar-s’ho, i ha vingut tot rodat. Ja és humana.\nDesprés de córrer com una boja pels passadissos del Metro cau exhausta.\nEncara que li sembla una ximpleria, la Maria no pot parar de pensar en la fotografia. De fet, ara comença a plantejar-se que potser amb una mica d’il.lusió i força de voluntat pot convertir-se en aquella imatge.\nDesde que s’ha llevat, no pot parar de pensar en res més. Necessita veure la imatge, per això ni es dutxa ni esmorça i surt corrent cap al Metro. De camí, la seva excitació no para d’augmentar, fins al punt que està completament convençuda que és capaç de realitzar la metamorfosi.\nEn arribar al lloc on hi ha el cartell la decepció és màxima. El cartell està allà, al mateix lloc. És igual que el del dia anterior. Però hi manca la noia.\nDe sobte se sent imbècil. “Com volia pretendre convertir-me en una fotografia? Seré idiota!” pensa mentre puja al Metro que acaba d’arribar. Avui el Metro està pràcticament buit (fet molt estrany a aquella hora de matí), en tot el bagó només hi ha una persona més: una noia bellíssima amb un somriure que li omple tota la cara.\nVictre31 Relats 28 Comentaris 6204 Lectures Valoració de l'autor: 9.44\nBiografia:Actualment em dedico a fer de metge acupuntor i de metge d'addiccions. En el meu temps lliure escric relatsVeure perfil complet > Últims relats de l'autorDiàlegs de carícies El destí La dona de la piscina L'hora del bany Allò que ningú hauria de saber mai La paternitat Bons propòsits La zona de confort Les nits d'Agost Cura d'humilitat Maduresa Esperant a cal metge Ballem? Les tardes d'estiu Els punts de llibre Veure tots > Relats d'assaig (9921)Relats biogràfics (12638)Relats de ciència-ficció (1904)Relats de crítica (5245)Relats eròtics (4577)Relats fantàstics (6629)Relats històrics (2993)Relats d'humor (6652)Relats juvenils (10313)Relats de poesia (42506)Relats policíacs (799)Relats de política (2042)Relats de temàtica social (19440)Relats de terror (1503)Relats de viatges (6342) Inici


Torra exigeix al Govern central una declaració que reconegui el "crim d'estat" contra Companys\nActualitzat 15/10/2019 13:51 CET\nDefensa que celebrar un referèndum no és cap delicte perquè no es troba en el Codi Penal\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha exigit aquest divendres al Govern espanyol que faci "una declaració que reconegui el crim d'estat que va cometre" contra l'expresident de la Generalitat Lluís Companys, en el 79 aniversari del seu afusellament.\n"Avui vull exigir una vegada més al Govern que faci justícia amb els crims del franquisme", ha dit en declaracions als periodistes després de l'ofrena floral a la tomba de Companys, acompanyat amb la resta de membres de l'executiu català.\nDe Companys, ha recordat les seves lluites, els seus combats, les seves victòries i els seus compromisos, i ha tingut un record també per als "immolats per les llibertats de Catalunya: tots aquells que van ser afusellats per la causa de la llibertat".\nHa tingut un record per a les últimes cartes que va escriure Companys abans de ser afusellat, concretament la que va escriure a la seva dona en la qual deia "no admetis duels, ni ploris; aixeca el cap".\n"Em sembla que és un missatge que transcendeix aquest moment i que avui més que mai tornarem a sentir amb tota la força que Companys volia traslladar a la seva dona", ha dit en relació amb la sentència del Tribunal Suprem que condemna entre nou i 13 anys els impulsors de l'1-O que es va fer pública dilluns.\nHa assegurat que Catalunya viu un moment difícil en un estat que "utilitza la repressió com a diàleg, que va sentenciar 12 persones per haver exercit el seu compromís polític amb un mandat democràtic".\nHa reiterat que el judici ha estat polític: "Amb una sentència que ha estat de venjança i amb l'objectiu clar de criminalitzar l'independentisme, i que el poble de Catalunya abandoni la lluita democràtica".\nPer Torra, la sentència pretén que no es pugui parlar del dret a l'autodeterminació: "Ja no podem parlar del dret a l'autodeterminació", ha dit, i ha repetit que celebrar un referèndum no és cap delicte, perquè no es troba recollit en el Codi Penal, mentre que el dret a l'autodetermació sí que es troba en tractats internacionals signats per Espanya.


Notícies anarquistes de més de 50 col·lectius catalans 🏴 Anarquia.cat La suplantació d’identitat digital de la portaveu de La Forja ja s’investiga en seu judicial – Anarquia Catalunya 🏴\nEl jutjat d’instrucció número 9 de Barcelona dona el vistiplau perquè es comenci a investigar la suplantació d’identitat a la portaveu de La Forja – Jovent Revolucionari, Lluna Berlanga, a través del seu correu electrònic, el passat mes de juliol. La militant, amb l’organització antirepressiva Alerta Solidària, va presentar una querella pels presumptes delictes d’usurpació d’estat civil, d’identitat digital i de revelació de secrets, que ha estat admesa a tràmit.\nEl de Berlanga és un dels casos d’una trama d’espionatge digital destapada per la Directa el passat 28 d’octubre. Mentre l’afectació s’ha anat eixamplant –i per ara toca almenys catorze adreces electròniques i inclou més d’una seixantena de correus falsos d’organitzacions de l’esquerra independentista, moviments socials i sindicats llibertaris– l’origen de la trama s’ha anat estrenyent. Segons les investigacions de la Directa, algunes connexions dels suplantadors es van realitzar amb dues adreces IP que s’utilitzen des de l’Àrea Central de Mitjans Tècnics i Suport Operatiu (ACMTSO), sota les ordres de la Comissaria General d’Informació, i des d’altres organismes ubicats a la seu central de la policia catalana.\n‘Spoofing’ de manual\n“Hola, el meu nom és Lluna, actualment soc una de les portaveus de La Forja – Jovent Revolucionari, estem seguint per xarxes la vostra activitat i ens agradaria contactar amb vosaltres de manera discreta”. Així arrencava el correu electrònic que el suplantador de Lluna Berlanga va enviar al col·lectiu Blanc Bloc – Catalunya Resisteix el 29 de juliol. A continuació, mostrava interès per conèixer l’”aposta per l’11-S i de pas comentar-vos la nostra” i facilitava un número de telèfon per parlar per Telegram, “més segur per tothom”. En el remitent, efectivament, hi constava l’adreça personal de Berlanga de la Universitat Autònoma de Barcelona, però la portaveu mai va enviar-lo ni va autoritzar ningú a escriure en el seu nom, així com tampoc és la titular del número de telèfon. Com en la majoria dels casos de la trama, l’anàlisi de la capçalera revela que s’ha utilitzat l’eina gratuïta de suplantació emkei.cz, que permet crear missatges de correu electrònic amb una adreça de remitent falsejada, una pràctica coneguda com a spoofing.\nL’anàlisi de la capçalera dels correus enviats en nom de la portaveu de La Forja revela que es utilitzat l’eina gratuïta de suplantació Emkei.cz, que permet crear missatges d’e-mail amb remitent falsejat\nL’enviament d’aquest correu té la peculiaritat de tractar-se de la suplantació d’una adreça personal i no de la d’una organització, com la resta. Per aquesta raó, Alerta Solidària contempla el delicte d’usurpació d’estat civil, que està castigat en el Codi Penal amb la pena de presó de sis mesos a tres anys. L’acusació considera que el suplantador “empra elements ideològics de militància o afinitat política, inserint una altra violació de la seva personal, intimant, al dret a no expressar pensaments, ideologies, afinitats ni creences, facilitant o aportant o esmentant dades de l’esfera més reservada d’una persona”. Per a Berlanga, la querella és una font de pressió i espera que serveixi per “arribar fins al final”: “volem saber qui hi ha darrere de tot això i que es depurin responsabilitats”, rebla. Alhora, la querellant defensa la pressió pública més enllà de la via judicial perquè “no es torni a investigar il·legalment la dissidència política i els moviments socials”.\nTot i que, la jutge titular del jutjat d’instrucció número 9 de Barcelona és María Sílvia López Mejía, qui signa la notificació d’admissió a tràmit de la querella és la jutge Maria del Carmen Suárez Vázquez, a causa d’una substitució puntual.\nAmb l’admissió a tràmit de la querella s’obre la porta a trobar qui s’amaga darrere la IP des d’on es va enviar el correu suplantat de Berlanga i qui hi ha darrere de la línia telefònica facilitada de contacte. En aquest sentit, l’acusació planteja diverses diligències per esbrinar l’autoria dels presumptes delictes, entre les que figura aconseguir qui és el titular de la línia i les trucades realitzades i missatges enviats des del juliol fins avui, així com que l’empresa Emkei.cz identifiqui les IP de connexió el dia i hora en què es va enviar el correu. L’advocada Eva Pous, però, expressa que els preocupa que el jutjat no hagi acordat encara les diligències interessades: “l’instarem que les acordi, al ser diligències necessàries per poder esclarir els fets denunciats i poder seure al banc dels acusats als responsables de les suplantacions”.\nDes del 28 d’octubre el número usat per als missatges enviats en nom de la portaveu de la Forja i altres accions de la trama no s’ha tornat a connectar ni a Telegram ni a Whatsapp i el mòbil es troba inactiu\nEl mateix número, que pertany a l’operadora Lycamobile, ha estat facilitat en altres casos de la trama: fent-se passar per una militant La Forja per entaular converses per WhatsApp amb el militant de la CUP Girona, i actualment portaveu de Guanyem Girona, Lluc Salellas; accedint sense autorització a un correu en desús d’Arran, quan es presentava al Sindicat de Llogateres; falsejant el correu del Sindicat, perquè Alerta Solidària l’afegís als seus grups de difusió; infiltrant-se en el grup de Telegram de la Federació d’Estudiantil Llibertària (FEL) de la UAB.\nLa Directa va trucar al número de telèfon el dia abans de publicar la investigació i l’interlocutor el va despenjar sense pronunciar cap paraula, mantenint-se a l’escolta durant 45 segons i finalitzant la trucada. Al cap de sis minuts el telèfon mòbil del mitjà des d’on s’havia efectuat la trucada va rebre un missatge de Telegram amb número ocult: “Hola”. A partir d’aquí es va establir el següent diàleg: “–Qui ets? –Has trucat. –Ah, ok. No pots parlar ara? –Què volies? Si ets el Pep, aquest cop no caure amb el mateix. –No. Soc periodista. Et volia fer unes preguntes. –Periodista? Ostres desconec en què et puc ajudar. Però la meva vida privada no és pública ni d’interès. Que vagi molt bé”. Des del 28 d’octubre no s’ha tornat a connectar ni a Telegram ni a Whatsapp i el mòbil es troba inactiu.\nLa “Marta” a Sanitaris per la República\nSanitaris per la República se suma a la llarga llista d’organitzacions i col·lectius suplantats, en aquest cas, via WhatsApp. El 21 d’octubre, un membre de la CNT Manresa va rebre un missatge d’una suposada “Marta” de “Sanitàries per la República”. Es presentava com “un dels enllaços amb altres organitzacions de la plataforma” per crear “un canal de comunicació” amb el sindicat, que donava suport a la vaga d’ambulàncies.\nDe nou, darrere de Marta hi ha el mateix número de telèfon. De nou, el col·lectiu ha confirmat que no existeix cap Marta que hagués contactat amb la CNT Manresa. Quan l’afiliat va preguntar-li si li havien passat el seu número o l’havia trobat per internet, el suplantador va respondre que “el vam veure en un correu reenviat d’un company”. Tres dies després de la protesta del 23 d’octubre davant del CatSalut, la suposada Marta va escriure-li de nou per saber com havia anat i s’oferia per fer difusió o “ajudar en algun aspecte”. Aquell dia, 26 d’octubre, es va produir la darrera comunicació.


VÍDEO: Roben un cotxe amb dos nens petits i s'escapen amb el vehicle en marxa\nVídeo: Middletown Division of Police\nUn home ha robat un cotxe amb dos nens de 8 i 10 anys dins a Middletown (Ohio). La besàvia, Nita Coburn, va deixar els dos petits dins mentre acompanyava la seva filla a l’hospital. El lladre, aprofitant que la propietària havia deixat el cotxe obert, va entrar al seient del conductor i va fugir.\nEls nens aconsegueixen escapar saltant del cotxe en marxa\nSegons es pot veure al vídeo difós per la policia, la dona s’adona que algú entra al seu cotxe i comença a córrer fins a obrir la porta del conductor. Però el lladre aconsegueix tancar-la i bloquejar-la. Aleshores, els nens obren la porta del darrere i es disposen a saltar, però el lladre agafa la nena pel jersei per intentar-ho impedir. Finalment, els nens aconsegueixen escapar saltant del vehicle en marxa.\n“Aquest nen és un heroi, sense dubte. Ha tret la seva germana del cotxe sense preocupar-se de la seva pròpia seguretat. Això és increïble a la seva edat”, ha dit el cap de la policia de Middletown, Rodney Muterspaw.\nTroben mort un noi de 17 anys en un descampat de Gavà\nDetenen l'empleat d'un hotel per agredir sexualment una nena de cinc anys\nUna ganivetada al cor, el motiu de la mort del sense sostre de Sils


XÀTIVA interpreta RAIMON\n50 anys del primer concert a Xàtiva\n© Ulleye de esta edición, 2013\n© De los textos y las fotografías los autores\nDepósito Legal: V242-2013\nDisseny i maquetació: House Rose Disseny i Maquetació.\nImatge portada: Joan Ramos – “Raimon, 1962”\nImatge contraportada: Raimon, (Col.leció Joan Ramos)\nAssessorament i tècnic musical: Juan José Gimeno Pérez\n260 pàgines amb il.lustracions en blanc i negre i 3 CD’s\nRaimon i Xàtiva\nFa una parell d'anys, participant en una mani-festació per mig dels carrers de Xàtiva, -contra el macroabocador de Llanera- Rafa Carril i jo pensarem que hauríem de fer quelcom respecte d'això del que és l'obra i la importància social i artística de Raimon, li vaig respondre: Xàtiva interpreta Raimon. És a dir, que Xàtiva, les seues gents, el poble, que interprete la música i lletra de Raimon. Això a donat lloc a què 28 formacions musicals, individuals o collectives, que han gravat en estudis musicals des d'Alemanya fins a Xile, i que han reunit en este projecte a mes 240 persones que han participat com a agraïment al que per a ells significa la figura i música de Raimon.\nUlleye a volgut reflectir el Raimon de Xàtiva, en este projecte escrit i musicat, el que va viure en la seua adolescència i joventut i el que retorna de tant en tant a cantar o a visitar els seus familiars i amics. Per a això a reunit també en ell als què compatiren la seua joventut amb Raimon, els seus amics. Ells han participat amb la lletra escrivint sobre eixos anys de joventut i amistat: Vicent Álvarez, Cote, Joan Ramos i Familia Joan Juan, altres com José Ramón Torregrosa ens ha donat el seu recoltzament al projecte.\nA més, volíem que el gran valedor de Raimon en els seus inicis, Joan Fuster, el seu amic de Sueca, estiguera en el contingut d'este projecte. Per a això hem recuperat un text biogràfic de Raimon escrit per Joan Fuster en el que reflectix els seus primers anys de vida i art, va ser escrit en 1964, quan Raimon a penes tènia 24 anys.\nPresentem en este projecte la recuperació de part del primer recital que va donar Raimon en 1964 a Xàtiva, va ser en el Saló dels Obrers, i d'ell La Ràdio Xàtiva de l'època va gravar les tres primeres cançons que va compondre.\nJunt amb el projecte narratiu-musical, Ulleye ha editat una obra gràfica de Joan Ramos de titul "Raimon", amb la tècnica de la litografia i una tirada limitada, que va ser presentada en societat el passat 5 de juny en la Llibreria "La Costera" de Xàtiva. Esta obra es basa en una imatge de Raimon d'inicis dels anys 60, època a què es referix este libre.\nTot això ha sigut cuinat amb la col•laboració de Joan Ramos, Antoni Marzal, Adolfo García, Vicent Soriano, Josep Lluís Cebrian i Molina, Agustí Garzó, Annalisa Corti Sinceri, Rafel Buforn i altres aportant imatges, retalls de premsa, anècdotes, fets, dates, etc.\nI en la música, no haguera sigut tot possible sense la col.laboració de les formacions individuals i col•lectives musicals i corals que s'indiquen en les fitxes tècniques de les gravacions ací contingudes. Tot este apartat musical no haguera sigut possible sense la col•laboració Juan J. Gimeno qui ha realitzat la majoria de les gravacions i mescles en el seu estudi de Torre Lloris, anomenat Collons 23.\nA tots i totes, Ulleye vol donar les gràcies per haver portat a bon port este projecte i a Raimon per la seua música i poesia que esperem seguir escoltant-la de la seua pròpia veu molts anys.\nNovetlè, tardor de 2013\nEl nostre pare Joan Juan i el seu amic Raimon\nÀngela, Loles i Laura Juan Tormo\nAmics, saludats i coneguts\nMemòria, temps i vida: notes sobre Raimon,\nLector de poesía.\nCote (José Luis García Molina)\nRaimon en l'escena de Xàtiva\nI. Orígens i casualitat de "Raimon"\nII. Un xicot de Xátiva, només\nIII. Aules, viatges i escenaris\nIV. Com creix una cancó\nV. Interpretació d'un hit\nVI. Paraules al vent: "Al vent del món".\nFitxes tècniques de les interpretacions\n(per orde alfabètic)\nCatàleg de l'editorial Ulleye\nSi l'interessa aquest llibre contacte amb nosaltresmitjançant el correu electrònic:


2004, novembre – Estovalles Blanques\nFriedrich Nietzsche, L’Anticrist\n[Resum] L’Anticrist fou pensat per Friedrich Nietzsche com el primer dels quatre llibres de què havia de constar la seva obra teòrica fonamental, Transvaloració de tots els valors, però va acabar ocupant el lloc d’aquesta de forma íntegra. En ell, doncs, hauria de concretarse el projecte que marca l’objectiu i el sentit últims de tota la seva doctrina filosòfica: oposarse a la bimil·lenària moral judeocristiana i crear una nova moral que restitueixi la relació original perduda entre l’home i la seva existència. La nova perspectiva de L’Anticrist fa possible una revisió crítica de la història del cristianisme que ens la mostra com allò que realment és, no una història de salvació sinó la de la perdició més funesta. Així, després de l’anunci de la mort de Déu, ara la guerra es lliura contra les seves ombres.\n[GdL-EB] Per a la lectura d’aquest llibre hem comptat amb l’assessorament del Dr. Jörg Zimmer, professor de filosofia de la Universitat de Girona.\nAutor estovalles blanquesPublicat el 15 Setembre, 2018 25 Setembre, 2019 Categories 2004, assaig, Nietzsche, Friedrich, Zimmer, Jörg\nAnterior Entrada anterior: 2004, setembre\nSegüent Entrada següent: 2004, desembre


El II Curs de Coordinador de futbol i futbol sala oferta 40 places - FFCV\nWednesday, 16 December 2020 / Published in Cursos Entrenadores, Notícies, Notícies FFCV, Portada VAL\nEl II Curs de Coordinador de futbol del Comité Tècnic d’Entrenadors i l’Escola d’Entrenadors de la FFCV oferta 40 places.\nEl període d’inscripció és del 16 desembre al 26 de gener de 2021 i el curs té un preu de 225€.\nPer a poder matricular-se en el curs de Coordinador s’haurà d’estar en possessió d’un curs federatiu.\nLes inscripcions es realitzen ACÍ, on trobaràs les bases i tota la informació relativa al curs.\nEl curs tindrà per a l’alumne/a una càrrega lectiva de 60 hores desglossades en 4 mòduls de 12 hores més un projecte final.\nEl curs es dividirà en 5 blocs:\n1.- Módul jurídic\n2.- Módul de Gestió, organització y marketing\n3.- Módul d’Optimització personal y gestió de l’entorn\n4.- Módul esportiu\n5.- Projecte final


La Vall de Bianya, a La Garrotxa. Obra de Josep Lluís Mateo, arquitectura\nTEXT: Cristina Ros / FOTO: Adrià Goula i Pedro Pegenaute\nLa vall de bianya Josep Lluís Mateo, arquitectura La Garrotxa La casa i els quatre elements clàssics\nA l seu últim llibre, un recull d’escrits fets entre el 2005 i el 2020 tot just publicat per l’editorial suïssa Park Books, l’arquitecte Josep Lluís Mateo comença parlant dels quatre elements a través dels quals els presocràtics van concebre la relació de l’home amb la natura. Reivindicar la utilitat de la seva presència, segons hi escriu Mateo, resulta molt adient per a la disciplina arquitectònica. La terra, com a “principi i fi de l’arquitectura”, com a “punt d’arrelament”. L’aigua, entesa com a “sinònim de plaer, de vacances, de gaudi de la vida”. L’aire, que “ofereix la possibilitat d’expansió, obertura, enlairament”. I el foc, associat “a l’energia, a l’adaptació tèrmica necessària per a la vida humana”, representa “el flux de vida al servei del qual està l’arquitectura”.\nAquests quatre elements clàssics són precisament els que va treballar Josep Lluís Mateo, amb l’ajuda del l’equip Bosch Capdeferro, en una interpretació del tot contemporània, per a la reconstrucció d’una casa pairal a la Vall de Bianya que estava en ruïnes. Del pas dels segles i l’abandó només n’havien sobreviscut les façanes gruixudes, a les quals posteriorment s’havia coronat amb una coberta per evitar-ne la destrucció. I és en un d’aquests murs, el que endossa la casa a la muntanya, on va trobar els elements a partir dels quals concebre la resta del projecte. “Aquest mur expressa l’esforç que antigament es va fer per contenir la terra”, afirma l’arquitecte.\nUn vell mur de pedra sec esdevé protagonista a l’interior de l’habitatge\nEl mur, que estava fet en sec amb pedres de diverses dimensions, algunes d’elles molt grosses o fins i tot aprofitant les roques del lloc, s’emporta avui una part important del protagonisme a l’interior de l’habitatge. Com un testimoni etnològic, conserva tres dels elements que demostren la relació ancestral de l’home amb la natura. Al mur hi ha el vell forn, la llar de foc que ara queda integrada a l’entrada de la casa. Hi ha la gran pica per a la recollida de l’aigua de la muntanya. I hi ha la terra, amb tota la seva materialitat, gratallosa i irregular com una presència que recorre diverses estances, com ara la sala menjador, la cuina i un bany.\nL’aire i l’abstracció\nSi el mur representa l’arrelament al territori i es manifesta com una concreció de la rusticitat originària, al davant seu la resta de l’habitatge es va concebre de manera oberta, lleugera, contemporània i fins i tot abstracta, en una successió d’espais que s’enllacen a l’hora que s’obren al paisatge. Es van mantenir les finestres originals de la casa pairal, substituint les velles baranes de ferro per vidre amb l’objectiu de no entorpir les magnífiques vistes d’una vall extraordinària que permet des de la contemplació del Canigó fins, en la llunyania i en els dies clars, la mar de Roses. Com a detall significatiu, també rememorant l’antiga centralitat de la llar de foc, es va fer una xemeneia al mig de la sala menjador que, amb vidre als dos costats, permet contemplar la vall de Bianya a través de les flames.\nL’elecció dels nous elements es va fer, en aquesta casa de la Garrotxa, en funció de les preexistències, per crear una contraposició entre el món rústic i la contemporaneïtat. És el cas de l’escala que condueix de la sala a les velles golfes, una escala lleugera, etèria, flotant, que no competeix sinó que dona protagonisme al mur petri. També és el cas de totes les parets noves, les divisòries de les estances, que s’acosten molt al gran mur sense tocar-lo. I és el cas del sòl, que, en certes zones, com a l’entrada, es fa amb grans lloses de pedra; en d’altres es fa una solera de formigó vermell brillant que recorda la terra i el foc, mentre que a la resta, a la part més nova, es resol amb un entarimat de fusta clara.\nHi ha en tota aquesta reforma de l’equip de Mateo Arquitectura una singular, desacomplexada i alhora respectuosa convivència entre el que és antic i el que és nou, així com una consideració actual de l’arrelament al lloc i a la història de la mateixa construcció. La casa pairal, de façanes estucades amb morter de calç, blanca com havia sigut sempre, s’arrela al camp amb la seva base de pedra. I es contraposa al volum de pedra de la vella pallissa, un espai reformat i deixat buit per a futures necessitats. Així mateix, fa de contrapunt al nou volum de la cuina, amb façana d’encofrat de formigó i una finestra molt apaïsada que, com la resta de les de la casa, esdevé una pintura del paisatge. Als seus peus, aprofitant les ruïnes de la construcció antiga, es genera un pati amb una terrasseta que mira al Canigó.\nCada casa, un món arquitectura disseny Garrotxa


Conductor francès borratxo detingut per provocar dos accidents a La Jonquera\nRedacción | sábado, 20 de julio de 2019, 19:15\nDetingut un jove de 20 anys per conduir embriac a La Jonquera (Girona). Font: Mossos\nUn jove de 20 anys i nacionalitat francesa ha estat detingut per conduir ebri i provocar dos accidents de trànsit aquest dijous a La Jonquera (Girona).\nSegons han informat els Mossos d'Esquadra en un comunicat, el conductor borratxo, que no té antecedents, va ser arrestat per un delicte contra la seguretat viària. El jove duplicava la taxa d'alcohol permesa i s'havia donat a la fuga en el primer accident que va tenir amb un motorista.\nEl cos ha explicat que va rebre l'avís del primer sinistre i es va desplaçar al lloc, on es va trobar al conductor de la moto, ja que el del turisme, que havia estat presumptament qui havia provocat el xoc, s'havia donat a la fuga.\nPoc després, la policia va ser alertada d'un nou succés en aquesta carretera entre dos cotxes, quan la patrulla va arribar a la zona va resultar que un d'ells coincidia amb la descripció del responsable del primer.\nEl jove, que ja ha passat a disposició judicial del jutjat en funcions de guàrdia de Figueres, es troba en llibertat amb càrrecs.\ne24CATALÀ successos Girona successos La Jonquera La Jonquera accidents Girona accident La Jonquera Mossos\n• Joves estafadors es fan passar per operaris de serveis per a robar a ancians a Barcelona


Part 1. com puc fer el meu iPhone córrer més ràpid?\nPart 2. un clic per fer més ràpid el seu iPhone\nPart 3. 10 grans consells per fer més ràpid el seu iPhone\nAvui en dia moltes persones tenen iPhones. I, no tenen iPhones només per presumir; es troben aquestes smartphones particulars molt útil. Utilitzem els nostres telèfons per a gairebé tot; de contacte amb els nostres éssers estimats per pagar els comptes. Per això un error o un glitch pot ser tan molestes i insuportable. Després d'utilitzar el seu iPhone per algun temps, és completament comú que comença "mal funcionament". Si alguna vegada se sent com el seu iPhone està funcionant lent, que significa que hi ha un problema determinat. Però, per sort, aquest problema pot ser fàcilment resolt.\nPot fer el seu iPhone corri més ràpid suprimint velles fotos i vídeos. Aquests fitxers pot tenir un munt d'espai i fer el telèfon més lent. Neteja la seva història de Safari, memòria cau i les galetes també pot ajudar el seu telèfon córrer suau. Processos de fons automàtica pot alentir el seu iPhone significativament. És per això que cal matar-los tant en tant.\nAquests passos solen trigar una estona. Vostè ha de trobar les opcions en les seves escenes per esborrar la configuració de Safari o matar processos de fons. I un munt de gent no vull suprimir les seves fotos i vídeos, no importa quina edat són. Si ets una d'aquestes persones, llavors vostè serà genuïnament sorprès quan podem dir sobre un programari que farà que el seu iPhone més ràpid amb un sol clic. La millor part és, no ha de suprimir res i el dispositiu serà més ràpid després de només un clic.\n5,148,014 persones han descarregat\nAquí és la classe fàcil damunt com utilitzar l'opció Wondershare SafeEraser 1-Feu clic a neteja.\n1. llançar Wondershare SafeEraser i feu clic a neteja 1 clic que apareixerà una vegada que obre l'aplicació.\n2. una vegada que ho fa, l'aplicació començarà a escannejar el seu mecanisme automàticament.\n3. després que acabi el procés d'exploració, l'espai que estan ocupant arxius d'endergues es mostrarà. Feu clic a "Neteja" per alliberar espai del seu iPhone.\n4. el mecanisme hauria de ser connectat al seu ordinador al llarg de tot el procés per a crear l'experiència de neteja òptim.\n5. un cop acabi la neteja es mostrarà una finestra similar a la següent.\nI, això és tot! Amb només un clic, tots els arxius d'endergues van ser escanejats, situat i suprimia.\nPer a fins i tot millor actuació d'iPhone, comprovi els següents consells per fer més ràpid el seu iPhone.\n1. Suprimeixi fotos antigues\nSiguem realistes. No ens fixem en les fotos, que van ser presos anys, cada dia. Transferència de fotos innecessaris (i altres arxius) al seu ordinador i llavors suprimir-los és un dels millors va accelerar el seu telèfon.\n2. suprimir Apps innecessaris\nEl que ocupa més espai que les fotografies antigues són apps enormes que ja no utilitzeu. Els apps més té, el seu iPhone és el més lent. Pot veure quant espai ocupa un únic app anant a Configuració > General > l'ús.\n3. Suprimeixi vells temes de missatge de Text\nTot i que vostè pot text cosa missatges no ocupen molt d'espai del seu iPhone, la veritat és manera diferent. Com resulta, missatges de text poden pesar literalment avall programari del seu telèfon. Per mantenir el seu iPhone més ràpid possible, també hauria Suprimiu alguns dels teus fils missatge vell.\n4. esborrar la memòria cau de Safari\nSi vostè és un usuari informàtic, llavors vostè probablement suprimir memòria cau del navegador, història i galetes, correctes? Bé, un iPhone és un mini-ordinador i vostè ha de tractar-lo igual. Això significa que vostè necessita esborrar la memòria cau del seu Safari tant en tant. Anar a Configuració > Safari > esborrar l'historial. Hi ha Seleccioneu Esborra les galetes i les dades, i també pot suprimir les dades d'altres com l'historial del navegador.\n5. volta fora automàticament actualitzacions d'App\nVostè pot no fins i tot adonar-se això, sinó que permet el seu iPhone a actualització automàtica seus apps pot realment alentir el seu iPhone. De vegades, la raó per què està funcionant el seu iPhone una mica lent és perquè que probablement està intentant actualitzar apps en el fons mentre està fent una altra cosa. Per desactivar aquesta funció anar a Configuració > iTunes & App Store > Descarrega automàtica. Canviar els controls lliscants per fora on diu actualitzacions. Si vostè està preocupat que no teniu les versions últimes, actualitzades dels seus apps, no et preocupis. Vostè pot actualitzar-los manualment qualsevol moment que una actualització està disponible.\n6. girar-se Automatic descarrega\nIgual que les actualitzacions automàtiques, automatic descarrega pot disminuir el rendiment del seu iPhone. Per desactivar aquest cap tret Configuració > iTunes & App Store > descàrregues automàtiques i canviar els controls lliscants per fora.\n7. tancar totes les aplicacions corrent en el fons\nEl telèfon pot ser increïblement lent vegades perquè molts apps s'estan executant en el fons. Per fer el seu telèfon córrer suau, tanqueu totes les aplicacions que s'executen en el fons.\n8. si alguna cosa es pot fer manualment, fer-ho manualment\nQualsevol característica automàtica, com auto prèviament esmentat actualitzacions, descarrega auto i fins i tot Escoltisme properes xarxes Wi-Fi pot alentir el seu telèfon significativament. Per tant, desactivar tots els trets automàtics, en el seu iPhone.\n9. reprengui el seu iPhone\nÉs una bona cosa per reprengui el seu iPhone de tant en tant. D'aquesta manera, es tancarà alguns dels recursos que són probablement celebració al programari del seu iPhone i pesant-lo.\n10. actualitzar el seu telèfon\nActualitzar el seu telèfon pot tenir espai, però és molt útil. Actualitzacions de programari normalment inclouen destrets d'error que pot solucionar alguns dels problemes del seu iPhone.\n> Recursos > iPhone > consells per fer el seu iPhone més ràpid (incloent-hi iPhone 4/4s/5/5s/6/6 més)


Ernest Maragall deixa clar que no dóna suport a la candidatura de Chacón\nL'exconseller creu que cap dels dos aspirants a liderar el PSOE "té capacitat d'interessar ni de ser secundat des de Catalunya". Defensa que el PSC tingui "veu, vot i decisió a Madrid en totes les matèries" per evitar la "subordinació" del partit\n3 min. Barcelona 11/01/2012 09:33\n260x366 Ernest Maragall ha visitat 'Els matins' Ernest Maragall ha visitat 'Els matins'\nEl diputat del PSC al Parlament Ernest Maragall ha estat contundent a l'hora de definir la seva posició en relació amb l'elecció del futur secretari general del PSOE. "En aquesta matèria, ni-ni", ha dit, en referència a Carme Chacón i Alfredo Pérez Rubalcaba. Segons ell, "no hi ha una oferta del socialisme espanyol amb capacitat d'interessar ni de ser secundada des de Catalunya", de manera que, en la seva opinió, el socialisme català "no hi ha de tenir unes esperances especials". Per això, quan se li ha preguntat si dóna suport a Chacón, ha respost sense matisos: "No".\nMaragall, que la setmana passada va mostrar-se crític amb la nova direcció del PSC, ha exposat el seu posicionament en una entrevista a Els matins de TV3. L'exconseller d'Ensenyament considera que "hi ha una manera d'entendre el país diferent de la que està recollida en les resolucions del congrés del PSC i en l'expressió de la nova direcció", i pensa que el posicionament que "demana la societat" és "un xic diferent del que en aquest moment representa" el seu partit. Maragall vol que el PSC representi "un espai inequívocament d'esquerres, catalanista i de modernitat democràtica" que, segons ell, no té prou presència en l'estructura actual del partit.\nEntre altres coses, aquest canvi d'orientació que proposa Maragall passaria per tenir "veu, vot i decisió a Madrid, en totes les decisions, en totes les matèries i amb absoluta responsabilitat". En aquest sentit, el diputat socilista lamenta que en el debat d'investidura de Mariano Rajoy "no se sentís la veu pròpia del PSC", ja que era una ocasió "immillorable" per fer-ho, i es pregunta: "Si un debat d'investidura no és un afer d'interès català en què el PSC hi hagi de dir la seva, què ho serà?".\nPer Maragall, el PSC ha de ser "l'alternativa de govern" a Catalunya, i perquè això sigui possible cal "que es pugui expressar en totes les matèries i escenaris, en totes les institucions en què estigui present". Si no, afegeix, "estem parlant d'una subordinació, d'una certa renúncia a aquesta aspiració de representar Catalunya". En la seva opinió, "el conjunt de les decisions" que ha pres el PSC els últims anys l'han deixat "en una situació clarament subordinada" a l'hora de "defensar els interessos del nostre país". "No tenim els mínims que s'exigeig perquè un partit català pugui optar a ser el de la majoria de catalans, admet.\nMaragall, que creu que "l'etiqueta catalanista" uneix tots els membres del PSC, admet que està "en minoria" dins del partit, però afegeix: "No estic tan segur que estigués en minoria dins d'un espai de progrés a Catalunya". Malgrat tot, no es planteja abandonar la militància: "El PSC és patrimoni de tota la societat catalana. Jo no en vull sortir", ha sentenciat.


Autor/s: Pep Molist, Marc Dalmases i Valentí Gubianas\nMida: 19x19 cm\nÉs bibliotecari i ha treballat sempre en àrees infantils de diverses biblioteques públiques, actualment a Manresa. La feina i la lectura l'han portat a tibar diversos fils del binomi format per llibre... saber-ne més >>\nComença la formació musical al Conservatori Superior de Música de Barcelona i al Taller de Músics de Barcelona. Obté la titulació superior a l'Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC). Des de... saber-ne més >>\nDesprés d'un temps de formació a l'escoltisme i a l'Escola Massana, des de fa 20 anys es dedica a il·lustrar literatura infantil i llibre de text i crear quadres i murals de gran format. També fa visi... saber-ne més >>


Actualitzada 01/09/2020 a les 06:51\nLes vendes de les grans superfícies del comerç al detall van registrar unes vendes significativament més positives que al maig, en què van caure un 33% en comparació amb el mateix mes del 2019. Amb tot, en el balanç general, el juny també va registrar xifres negatives, amb una disminució de les vendes de l’1,8% amb relació al mateix mes de l’any passat, segons va indicar ahir el darrer informe del departament d’Estadística de Govern.\nMirant el desglossament pel tipus de producte, els alimentaris van augmentar un 1,8%, mentre que la resta de productes van caure un 4,7%. Aquesta variació general anual se situa per sota de les xifres d’Espanya (+2,7%) i França (-1,0%). Pel que fa a l’índex de vendes a preus constants, és a dir, descomptant l’efecte dels preus, les grans superfícies van vendre un 2,1% menys el juny d’enguany amb relació al del 2019, amb una disminució de l’1,3% dels productes alimentaris i del 3,4% de la resta.\nPel que fa al volum de dones i homes ocupats en les grans superfícies comercials el mes de juny, el 64,6% correspon al gènere femení i el 35,4% restant al gènere masculí, una distribució que presenta una gran estabilitat durant els darrers dotze mesos. De fet, si comparem les dades amb el mateix període de l’any anterior, la proporció de dones ocupades en aquest tipus d’establiments va créixer un 2,1% el mes de juny. D’altra banda, la proporció d’homes ocupats en les grans superfícies va caure el 3,7% durant aquest mateix mes.\nQuant a l’ocupació per tipus de jornada laboral, el personal ocupat a les grans superfícies comercials al juny es va distribuir entre el 82,7%, que té una jornada laboral a temps complet, i el 17,3% restant dels ocupats, que gaudeix d’una jornada laboral a temps parcial. Així mateix, per causa de la Covid-19 alguns establiments van reestructurar la jornada laboral per tal de poder conservar tots els llocs de feina.\n#1 És clar\nÉs lògic, les fronteres estaven obertes i es podia baixar a la Seu a comprar, és molt més barat i recuperes l'IVA.


Notícies | Gegants de Sant Jaume - Part 13\nInici / Notícies / Pàgina 13\nPublicat el 2 de febrer de 2009 per santjaume — Deixa un comentari\nLa Colla de Sant Jaume a la ràdio\nUs presentem l’entrevista que ens van fer al programa Mans de Catalunya Ràdio el dia de la presentació de la Mercè. Escolteu-la i segur que aprendreu més coses sobre els orígens de la Colla i la nostra geganta. Feu click al següent enllaç:\nEntrevista Colla Gegantera Sant Jaume – Catalunya Ràdio – Mans\nPublicat el 28 de gener de 2009 per santjaume — Deixa un comentari\nPer tots aquells que no vau poder veure la Mercè en viu, us en podreu fer una idea. En aquest vídeo del cercavila, veureu la nova geganta de Sant Jaume en un dels seus primers balls.\nTambé podeu veure el reportatge que ens van dedicar a La Vanguardia Digital\nI per acabar, la Mercè amb els seus padrins, els Gegants del Pi i els de Santa Maria:\nGeganta de Sant Jaume, Gegants del Pi i Gegants de Santa Maria\nPublicat el 25 de gener de 2009 per santjaume — Deixa un comentari\nUs presentem… la Mercè!\nAvui, 25 de gener hem presentat a tothom la nova geganta de Barcelona: la Mercè. Ha estat una festa amb molta gresca, alegria i emoció. Estem molt contents de com ha anat tot i volem donar les gràcies afectuosament a totes les colles que ens han volgut fer costat: als nostres padrins els Gegants del Pi i els Gegants de Santa Maria. Als nostres padrines de carn i ossos: el grup de Grallers d’El Prat de Llobregat. També als gegants de Plaça Nova, gegantons del Casc Antic i Gegants de Sant Pere de les Puel·les.\nEsperem trobar-nos ben aviat amb tots vosaltres en properes trobades.\nGeganta Mercè de Sant Jaume


Es demana una mica de silenci\n12 maig 2021 09:37\nGuillem Frontera | 21 gener 1999\nAra és el moment en què algun bon amic del president Matas hauria de demostrar que és exactament això, un bon amic, i arriscar-se a ser enviat a fer punyetes. A aquesta conclusió arribàrem ahir uns quants amics que aprofitàrem el dia per disfrutar del solellet a la Part Forana. Coincidírem que al nostre president totes li ponen, que ja no sap on girar-se, que no sap qui són els seus, i que amb uns seus així no li fan falta els altres. No té el seu millor moment, perquè mai no li havien arribat tantes galtades procedents del seu mateix entorn. Tota quanta promesa ha fet, tota quanta expectativa ha obert amb alguna relació amb el medi ambient, ha tengut un efecte irremeiable. Però cap de nosaltres "els pardals assolellats, vull dir" no tenim accés al nostre president, i molt manco confiança ni autoritat moral com per aconsellar-li que no s'exposi a l'al·lulea de la ciutadania: després de tot el que ha passat, no seria molt millor estar un parell de mesos sense fer cap referència a res que tengui a veure amb territori, població, urbanitzacions, hoteleria...? Perquè, aquests dies, parlar de temes consemblants és allò que en castellà en diuen «nombrar la soga en casa del ahorcado». Després de tot el que ha passat, a més, els ciutadans que havíem cregut de bona fe en les bones intencions del president Matas i, sobretot, en el seu coratge, ara ens estimaríem més que durant, això, un parell de mesos, no se'ns gratassin les ferides. Podem creure res del que ara se'ns diu? Això que ara se'ns diu, té el nihil obstat dels poders fàctics del Partit Popular, que no miren mai amb bons ulls qualsevol classe de limitació? De vegades sembla que el president Matas anuncia allò que ja deu intuir que no rebrà el vistiplau dels seus. Aleshores, per a qui parla, a qui vol enviar el missatge ecologista? Abans de pujar a cap tribuna, abans d'obrir la boca davant els micros, algú, ell mateix, ens hauria de fer saber si el contengut "també el continent" del que se'ns dirà a continuació ha passat per la censura pepera o si sens parla ex abundantia cordis i tal com raja. L'experiència ens demostra que no és ben bé el mateix. A més, l'oposició té una mica de raó queixant-se perquè el president Matas fa anuncis d'una gran transcendència durant la seva estada a Atenes. I sí, és vera, a primera vista sembla una manca de delicadesa no informar primer els de casa. Però, ja dic, per ventura l'oposició, en lloc de queixar-se per aquest motiu, hauria fet bé demanant el silenci, ja que des de presidència se'ns mareja amb polítiques que l'executant del PP desautoritza més tard sense tallar-se ni un pèl.


Una mostra dona a conèixer els projectes de voluntariat que hi ha a Cornellà | Noticias Baix Llobregat\nInicio Actualidad Una mostra dona a conèixer els projectes de voluntariat que hi ha...\nUna mostra dona a conèixer els projectes de voluntariat que hi ha a Cornellà\nAquest divendres 6 de maig, la plaça Lluís Companys acull la mostra “Posa-li cara al voluntariat“, en què una quinzena d’entitats de la ciutat donaran a conèixer els projectes de voluntariat que estan en marxa actualment a Cornellà.\nCornellà de Llobregat és per a molts una ciutat de referència quant a teixit i moviments socials, i és sabut per tothom que en aquest àmbit el voluntariat és una clau d’èxit. Entre 17.00 i 20.30 hores podreu conèixer de primerà mà en què consisteixen i qui hi ha al darrere de tots aquests projectes.\nCCAR – Programa Català de Refugi (mentoria)\nCorresolidaris & Barcelona Voluntària\nLa jornada també té l’objectiu de posar en valor la tasca de les persones voluntàries. Està organitzada per l’Ajuntament de Cornellà, amb el suport de la Diputació de Barcelona, i també s’hi donaran a conèixer els serveis municipals del Punt de Voluntariat i Solidaritat de Cornellà (que informa i assessora en matèria de voluntariat tant a les persones com a les entitats que ho sol·licitin), així com l’Assessoria de Mobilitat Internacional.\nPer tancar la jornada, a partir de les 19.30 hores, hi haurà una actuació musical a càrrec de M Davis Band, amb un repertori de clàssics del soul, el funk, el rhythm and blues i el rock de les dècades dels 60, 70 i 80 del segle XX.\n#posalicaraalvoluntariat #mostraentitats #fesvoluntariat #mobilitatinternacional #puntvolisol\n#cornella #solidaritat #voluntariat #XarxaPuntsVoluntariat #PuntdeVoluntariat\nArtículo anteriorCitilab acull la trobada de Laboratorios Bibliotecarios\nArtículo siguienteAl maig, segueix la Primavera de llibres i lletres al Cèntric


UOB Ensenyament: Subvencions per a teatre escolar i programes de suport a Alcúdia\nSubvencions per a teatre escolar i programes de suport a Alcúdia\nCada any, l'àrea de cultura de l'Ajuntament d'Alcúdia concedeix subvencions per cobrir despeses derivades dels tallers de teatre que es realitzen als centres escolars del municipi, ja sia com a activitat curricular o extraescolar, i que presentin les obres preparades a la Mostra de Teatre Escolar d'Alcúdia.\nPoden ser beneficiaris d'aquests ajuts tant els centres educatius com les associacions de pares i mares legalment constituïdes i inscrites.\nL'Ajuntament té reservada una partida pressupostària de 5.400 euros a tal efecte.\nJuntament a la sol·licitud, s'ha de presentar documentació diversa com el projecte d'activitats i el pressupost d'ingressos i despeses, entre altres.\nEl termini de presentació de sol·licituds és del 10 al 27/6/16, o sia, 15 dies hàbils deprés de la publicació de les bases al Boib.\nLes sol·licituds seran examinades per la Comissió tècnica d'avaluació integrada per personal tècnic de l'àrea municipal d'educació i cultura.\nConsultau a les bases reguladores la informació completa.\nPer altra part, l'Ajuntament també concedeix subvencions per al foment de Programes Educatius que tenguin com a finalitats:\n- afavorir l'esport escolar\n- dotació de recursos d'aula\n- projectes d'innovació educativa\n- programes de reutilització de llibres de text\n- equipament de material TIC\n- provisió de material didàctic\n- altres programes de medi ambient, convivència, intercanvis...\nPoden ser beneficiaris d'aquestes subvencions els centres educatius d'Infantil, Primària i Secundària del municipi.\nEl pressupost total reservat per l'Ajuntament és de 43.800 euros, distribuïts entre natació escolar (7.300 euros), batejos nàutics (5.500 euros) i la resta d'activitats (31.000 euros)\nEl termini per a sol·licitar aquestes subvencions és el mateix de 15 dies hàbils després de la publicació al Boib, és a dir, del 10 al 27/6/16.\nVegeu tota la informació a les bases reguladores.


Apartment Budapest 6 Budapest Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\n., 05. Centre Ciutat - Belváros, Budapest, Hongria, 1053\nbasat en 2 comentaris Bany\nSobre Apartment Budapest 6\nSituat a l'encantadora àrea de 05. Centre Ciutat - Belváros, Apartment Budapest 6 gaudeix d'una posició excepcional a la compres, la cultura, els paisatges de Budapest. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Budapest 6 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, ascensor per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Els clients poden triar d'entre 1 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Budapest 6.


Excel·lència Empresarial - Ser una empresa excel·lent està al teu abast - CEDEC\nL’excel•lència és un hàbit\nque ha de formar part de la cultura empresarial.\nUna empresa excel•lent genera benefici pels seus clients, col•laboradors, proveïdors i la societat.\nPartint de la premissa que “tot pot millorar”, entendem l’Excel•lència Empresarial, no com un estat puntual, sinó com un procés continuat, en el qual han d’estar involucrats tots els integrants de l’empresa, des de la seva directiva fins la seva plantilla global, passant pels comandaments intermedis.\nAixí mateix, una organització ha de ser excel•lent per i amb tots els actors del seu entorn: clients, proveïdors, col•laboradors i així fins crear un benefici per la societat.\nQuè fem per vostè i per la seva empresa a CEDEC Excel•lència Empresarial?\nEns centrem en l’element humà com a eix principal entorn al qual gira l’excel•lència empresarial. D’aquesta manera, es pot crear valor afegit donant suport a tots els membres de l’equip, fomentant que puguin assolir un major rendiment amb esforç i afany de superació.\nEl nostre concepte d’excel•lència comprèn la perennitat de l’empresa i, per suposat, l’obtenció dels resultats desitjats. Precisament per això, CEDEC va crear, des de fa molts anys, la seva Divisió de Management Estratègic, per acompanyar les empreses en el manteniment d’aquesta excel•lència empresarial davant dels reptes i oportunitats que puguin sorgir durant la seva activitat.\nEl nostre pla per assolir l’Excel•lència Empresarial inclou:\nAnàlisi de l’equilibri existent entre l’Excel•lència Empresarial i els recursos disponibles per aconseguir-la.\nEstudi de la cultura corporativa i de l’empresa, i de si en aquestes es respecten els valors de l’Excel•lència i de l’eficiència empresarial.\nVisió d’empresa de l’equip humà.\nAplicació de models d’excel•lència empíricament comprovats.\nProspecció al futur.\nL’excel•lència és una cerca constant, no una meta.\nL’Excel•lència Empresarial és, per tant, un procés d’anàlisi i millora contínua de l’organització i l’eficàcia empresarial a tots els nivells, pel moment actual i el futur.\nAssolir l’excel•lència no és una tasca senzilla. És necessari evolucionar en la mateixa direcció que el mercat, promovent sistemes de gestió de qualitat que, a la vegada, només podran funcionar si tenim coneixement total de l’empresa.\nL’Excel•lència forma part de la naturalesa humana. A CEDEC generem valor afegit, motivant els membres de l’equip i inculcant-los un desig genuí de ser excel•lents.\nL’Empresa Excel•lent és aquella que l’empresari desitjaria tenir idealment.\nL’Excel•lència Empresarial comporta un procés d’anàlisi continuada i transversal, i l’aplicació permanent de les millores necessàries.\nClients, proveïdors, col•laboradors i la pròpia societat han de ser partícips i beneficiaris d’aquesta Excel•lència.


L’ós a Sant Galdric. | santgaldric.bressola.cat\nAqueixa setmana a Sant Galdric es notava que ja s’acosta el Carnestoltes. Hem treballat la Festa de l’Os, el Jacky nos va mostrar la tan divertida festa del seu poble, Sant Llorenç de Cerdans.\nEspieu aquest vídeo si la voleu conèixer.\nA Maternal han creat la seva propia festa de l’ós fent un gros dibuix amb tota la gent i els personatges i el gran ós a la plaça.\nA cicle 3 han fet un debat sobre la introducció de l’ós bru al Pirineu, a favor i en contra de la seva reintrocucció.\nTambé el Jordi Salgues nos ha mostrat una petjada d’ós bru i nos ha explicat un poc les característiques d’aqueix imponent mamífer.\nTambé, després de treballar l’ós i la festa nos estem preparant per a la nostra passada de Carnestoltes que se farà el divendres.\nTotes les classes estan treballan de valent per fer boniques disfresses.


Inauguració del CIRD. — Ajuntament de Creixell\nInauguració del CIRD.\nInauguració del CIRD. Inauguració del CIRD i xerrada de primers auxilis. https://www.creixell.cat/esdeveniments/inauguracio-del-cird https://www.creixell.cat/esdeveniments/inauguracio-del-cird/@@download/image/INAUGURACIÓ CIRD.jpg\nInauguració del CIRD i xerrada de primers auxilis.\nInaugurem el centre de recursos i informació a les dones (CIRD)\n17h. Informació del CIRD. Primer de tot farem una xerrada explicant com funciona el CIRD i les seves funcions dintre del municipi, també farem una pluja d'idees demanant a les dones que ens expliquin el que necessiten.\n18h. Xerrada primers auxilis als infants. A càrrec de la infermera Isabel Navarro. On ens explicarà diferents casos i que s'ha de fer en cada un d'ells. Ara que ve l'estiu els infants es banyen a la platja i poden patir alguna picada, com ho podem curar?\nEstàs interessada o interessat? Apuntat!\nA través del correu: igualtatibenestar@creixell.cat o a través del telèfon: 610 202 986.\nQuan 29/05/2021 de 17:00 a 19:10 (Europe/Madrid / UTC200)\nOn Casal Municipal de Creixell.


Diferència entre moc i moc | 2019\nDiferència entre moc i moc\nDurant segles, les paraules han evolucionat amb la humanitat. Potser en comparació amb altres trets, es tracta d’una destresa del llenguatge que ens diferencia del món animal. El llenguatge humà és molt únic en comparació amb altres formes de comunicació, com altres formes animals, perquè permet a les persones rebre moltes paraules d’un conjunt limitat d’elements i de qualsevol norma i símbol gramaticals. un determinat llenguatge és en gran mesura arbitrari i l’organització o el significat només es poden adquirir mitjançant la interacció social. D'altra banda, certs sistemes de comunicació utilitzats pels animals poden transmetre un nombre finit de clàusules, principalment transmeses genèticament. El llenguatge humà, així com la seva estructura polifacètica, estan avançats perquè realitza funcions més àmplies que qualsevol altre sistema de comunicació.\nGeneralment, les paraules covie tenen significats diferents segons com s’utilitzin en l’oració. Algunes paraules tenen un o més significats, però també hi ha paraules que ens confonen amb un mal ús. Exemples d’això són el moc i el moc. Per a alguns, aquestes paraules són les mateixes, però la veritat és que són tan diferents que no han de ser intercanviables. A continuació es mostren algunes de les diferències importants que ens poden orientar a l’ús adequat d’aquestes dues paraules.\nMucus és un cavall, que significa material de greix produït per les cèl·lules de la membrana mucosa. La mucosa es caracteritza per un revestiment suau i semblant a la pell que protegeix els diversos òrgans del nostre cos. La mucina és un ingredient clau del moc, una barreja de carbohidrats i proteïnes. A més del mukin, hi ha cèl·lules de teixit, aigua i fins i tot WBC que formen la mukin. És un moc que lubrica els nostres ulls de glàndules i membranes greixoses. També impedeix que la pols i el fum entrin als nostres pulmons com una forma de purificar el nostre sistema respiratori. La mucosa facilita l’absorció d’aliments, ja que la formació de mucosa a la gola i la boca és prima i cobreix l’estómac, cosa que impedeix que la paret intestinal sigui absorbida per l’àcid clorhídric. El moc també ajuda a netejar i lubricar la vagina que surt del coll uterí. En altres paraules, el moc atrapa substàncies estrangeres. Els bacteris i altres patògens queden atrapats pel moc, de manera que els nostres anticossos faciliten la identificació d’aquests patògens.\nEn canvi, moc és una paraula qualitativa que vol dir estar separat, semblat o revestit de moc. La mucosa es descriu com un full suau i semblant a la pell que conté diverses glàndules del nostre cos, i és la primera línia de defensa del cos. A més, es considera que la mucosa és un ornament amb glàndules mucoses permanents. Aquestes dues paraules, per descomptat, consisteixen en una lletra, que es diferencien les unes de les altres; La membrana mucosa està inscrita amb "o".\n1.Musus és un cavall.\n2. Mucus es refereix al greix produït per les cèl·lules, que és un mucós o un agent mucós.\n3. Aquestes dues paraules difereixen en la seva grafia.\n4. L’ingredient principal són el moc i les sals, les cèl·lules mortes, els glòbuls blancs i l’aigua. El moc és una membrana permanent que conté folre, glàndules mucoses, que s’assemblen a la pell tova.\n5. La mucosa és la primera branca de defensa del cos contra malalties i la mucosa atrapa substàncies estrangeres.\ncom acabaria una guerra amb Rússiacompassió i empatia budismeclasse inferior davant classe mitjanapulseaudio vs alsaoboe vs fagotemba vs mba en resumpastor alemany de l'est davant de pastor alemany de l'oestsupercentre Walmart vs Walmart\nDiferència entre Vygotsky i PiagetDiferència entre mole i polDiferència entre la capacitat del procés i la màquinaDiferència entre ciència científica i socialDiferència entre comportament ofensiu i defensiuLa diferència entre trons i llampsLa diferència entre llibertat i llibertatDiferència entre Laid i Lay


Le Città Volanti – Drap-Art\nInici\tArt\tLe Città Volanti\nTabla de surf\t1.500,00€\nLe Città Volanti\nCreat pel director de cine Enzo Francesco testa\nArtista: Leonella Masella\nquantitat de Le Città Volanti\nLeonella Masella (taranto (It), 1942)\nLeonella Masella va viure i viatjar des de la infància a diversos paï- sos d’Europa, Àsia i el Llunyà Orient. Va treballar per a les nacions Unides a roma, Moçambic, Sudan, Kampuchéa, Angola. De 1989 a 2000 va seguir cursos de tècniques d’impressió i gravat a roma, namíbia, Sud Àfrica. De 1991 a 1995 va viure i treballar a namíbia on es va matricular en la Facultat d’Arts Visuals de la Universitat de Sud-àfrica, Johannesburg, on en 2001 va obtenir el Certificat de Grau Intermedi en Arts Visuals. El 2003 gana el Premi de Crítica en el Concurs Internacional ESPOArtE (SV), Itàlia, el 2014 gana el Premi de Crítica en la Biennal d’Art Contemporani de Anagni-Frosi- none. Viu i treballa a roma.


Panattoni crearà un parc logístic a Can Estapé de Castellbisbal\nEl centre és el primer projecte de la firma a Catalunya i vol donar resposta a la demanda creixent del comerç electrònic\nL’empresa Panattoni, vinculada a l’entorn del mercat immobiliari logístic i industrial, ha anunciat l’adquisició d’una parcel·la de 46.920 metres quadrats a Castellbisbal (Vallès Occidental) per a fer-hi un parc logístic. La firma, que per primer cop duu a terme un projecte similar a Catalunya, preveu destinar l’espai al desenvolupament d’un projecte logístic per adaptar-se a la demanda de mercat i relacionada amb l’auge del comerç electrònic. Els plans de la companyia passen per construir o un edifici de magatzem o una nau de “crossdocking” per a distribució d’última milla. La ubicació ha estat triada per la proximitat amb la ciutat de Barcelona.\nL’espai comptarà amb el nom de Panattoni Park Barcelona City I, i estarà ubicat al Polígon Industrial Can Estapé de Castellbisbal. En un comunicat, la firma posa de relleu la proximitat a menys de 20 quilòmetres del centre de la capital catalana, així com les connexions amb les xarxes viàries o el Port de Barcelona, que converteixen l’ubicació en “estratègica per al mercat tant de mercaderies, com e-commerce i última milla”.\n“L’escassa disponibilitat d’instal·lacions logístiques dins l’àrea de Barcelona, unit a la creixent demanda impulsada per l’e-commerce, ens ofereixen la confiança de poder garantir l’èxit d’aquesta operació”, assenyala Gustavo Cardozo, director general de Panattoni a Espanya i Portugal. L’operació de compra ha comptat amb la intermediació de la consultora Cushman & Wakefield, qui també liderarà la comercialització d’aquesta promoció, que es preveu començar a construir al segon trimestre del 2021.


Joan Turró: “La UVic-UCC, la fan persones molt compromeses i implicades. Enlloc havia trobat una comunitat interna tan solidària amb la missió i els valors d’un projecte” | L'apunt\nJoan Turró: “La UVic-UCC, la fan persones molt compromeses i implicades. Enlloc havia trobat una comunitat interna tan solidària amb la missió i els valors d’un projecte”\nEl passat mes de març Joan Turró va anunciar que deixaria la Direcció General de la Fundació Universitària Balmes (FUBalmes), que ha ocupat durant els darrers onze anys, amb motiu de la seva jubilació. Pocs dies abans que ho faci de manera oficial, fa balanç de la seva etapa al capdavant de la institució en una entrevista a l’Apunt.\nQuins motius l’han dut a prendre la decisió de deixar la Direcció General de la FUBalmes?\nNo cal explicar-los gaire... Quan una persona es jubila a 75 anys, crec que aquesta xifra per si sola ja mostra els motius de la decisió. Sí que tenia molt clar que el període de la meva substitució no havia de coincidir en el temps amb unes eleccions municipals i, per tant, ara era un molt bon moment per fer-ho.\nDesprés d’onze anys dirigint la institució, fem una mirada als orígens: com va arribar a la Universitat i amb quins objectius?\nDe fet, el meu primer contacte amb aquesta Universitat va ser arran de la petició que em van fer el llavors president del Patronat i alcalde de Vic, Josep Maria Vila d’Abadal, i el regidor i actual president de la FESS, Josep Arimany, de col·laborar en la redacció del pla estratègic, i amb aquesta finalitat vaig participar en algunes comissions convocades pel llavors rector Jordi Montaña, per aportar-hi el meu coneixement sobre el món universitari, junt amb moltes altres persones. Posteriorment, quan Pilar Soldevila va anunciar que deixava l’entitat, els mateixos Josep Maria Vila d’Abadal i Josep Arimany em van proposar d’assumir les funcions de director general, tot i que inicialment vam acordar que seria, com a molt, per a un parell d’anys.\nI aquests dos anys inicials han acabat essent-ne onze... Com ha estat això?\nSenzillament perquè aquest projecte m’ha entusiasmat i m’ha enganxat en molts nivells. Sense gairebé ni adonar-me’n, m’ha permès incorporar a l’entitat tot tipus d’aprenentatges que havia anat adquirint al llarg de la meva vida professional. Aquí m’hi he sentit molt ben acollit, hi he trobat moltes persones molt compromeses i implicades, i això és un plaer: no has de convèncer ningú de la importància del projecte perquè tothom se’l creu. Fer de director en una comunitat tan implicada en els valors de l’entitat a la qual pertany atrau moltíssim: he passat per molts llocs i mai no havia trobat una comunitat interna tan solidària amb el projecte i la seva missió i visió. Hi he gaudit molt, aquí.\nI quin bagatge i quina experiència professionals previs tenia que ara, vist en perspectiva, creu que l’han ajudat en la seva gestió?\nEssencialment, el coneixement que ja tenia del món universitari. Jo venia de la Universitat Autònoma de Barcelona, una entitat amb un model de governança clàssic i propi de la universitat pública. Hi havia estat gerent durant 13 anys, però en feia més de 20 que en formava part de la comunitat com a professor. Coneixia bé tant els límits com els avantatges del model i en aquest sentit era bastant crític. Aquí vaig tenir l’oportunitat de reforçar els punts forts d’un altre model diferent en el qual crec molt: el de la dualitat de la governança compartida entre un patronat i l’àmbit acadèmic.\nPerò més enllà d’això, la meva visió del lideratge és la suma de totes les experiències professionals que he acumulat durant més de 50 anys ocupant funcions directives diverses, en les quals no només he liderat sinó que he après constantment què vol dir ser al capdavant d’una entitat, empresa o institució.\nI quin seria aquest model de lideratge que l’ha definit i que encaixa amb una institució com la nostra?\nPrimer de tot, quan una persona assumeix un rol directiu com el que jo he tingut la sort d’assumir aquí ha de comprometre’s totalment amb l’entitat i acabar estimant-la, essent conscient que primer van els objectius de l’entitat i després, els teus, i respectant tota l’organització i les persones que la integren, de la primera a l’última. A més, és essencial no fer d’esponja pretenent absorbir totes les funcions, sinó totalment el contrari: afavorir l’apoderament de les funcions a tota l’organització. Estic convençut que la bona direcció no és aquella que només assumeix competències pròpies, sinó que les trasllada i ajuda la resta de persones a assumir les que els pertoquen.\nDe tota aquesta etapa, quins són els moments, els assoliments... que més destacaria o que creu que han estat clau en la seva direcció general?\nDes d’una mirada estratègica, l’acord federatiu amb Manresa clarament n’és un; la creació de la Facultat de Medicina n’és un altre; l’aposta decidida per potenciar la recerca també va ser una gran decisió de la institució, i ara recentment no podem obviar la creació d’instituts especialitzats en recerca amb personalitat jurídica pròpia. Aquests han estat moments clau, però n’hi ha molts més: hi ha centenars de decisions, més grans o més petites, que hem pres entre tots i que han dut la institució al punt en què es troba ara.\nI ara que deixa el càrrec i la institució, quins reptes o projectes deixa al calaix o pensa que cal entomar en un futur a curt, mitjà i llarg termini?\nEl que no podem obviar és que el futur d’aquesta institució depèn en gran manera de moltes variables externes. Quin és el món que tindrem d’aquí a 5, 10 o 15 anys? I ara mateix hi ha variables molt potents sobre la taula: què passa amb el canvi climàtic? Amb la revolució digital? Amb la guerra d’Ucraïna? Amb la inflació? I sobretot, quines conseqüències tindrà tot això que escapa del nostre control i indirectament ens afecta?\nAra bé, també hi ha reptes que ens són molt propers i en els quals tenim capacitat d’acció. Per a mi, és vital mantenir la qualitat de la docència i adaptar-la als requeriments externs que es produeixen, sobretot a la revolució digital, que ho canvia tot i et pot fer desaparèixer, com a entitat o com a sector, si no ets capaç d’adaptar-t’hi. Si aquesta universitat s’ha anat consolidant ha estat en bona part gràcies a la qualitat docent, i al fet que els alumnes s’hi senten respectats, ben atesos, i gaudeixen d’un tracte personalitzat i d’una relació directa i propera amb tot l’equip docent i els professionals de la institució. Aquest és un punt fort d’aquesta universitat, que no es pot deixar perdre, però que cal saber adaptar als canvis.\nTambé és essencial no descuidar la recerca, que en una institució com la nostra vol dir tres coses. En primer lloc, especialització, ja que no podem pretendre ser bons en recerca en tot. Ara mateix, les ciències ambientals, les de la salut i de la vida, i les de l’educació són els tres pilars de la nostra recerca, que a poc a poc s’ha d’anar consolidant en altres àmbits. En segon lloc, excel·lència, ja que hem de ser reconeguts internacionalment per la gran qualitat del que fem. I, en tercer lloc, inversió, tant dels òrgans de govern, que han d’estar disposats a continuar dedicant-hi fons per potenciar-la, com de l’administració pública.\nUn dels temes en els quals ha dedicat temps i esforços ha estat en la renovació del conveni programa. En quin punt deixa aquest tema?\nAquesta qüestió fa que el meu final d’etapa estigui també marcat per una certa tristor. No he aconseguit prou que el país reconegui la importància que té la UVic-UCC. Quan diem que la nostra universitat és un “projecte de país“ ho diem de debò, però fer-ho entendre encara és una assignatura pendent. I espero, de veritat, que ben aviat s’aconsegueixi i que s’atorgui a la institució el finançament que requereix per aconseguir un preu just de la matrícula i uns recursos ajustats a les necessitats de la recerca.\nEl que sí que és cert és que té molt mèrit el que ha assolit la UVic-UCC amb el poc finançament públic que té. I això és gràcies a tota la comunitat, fet que ens dona molt de valor, però que no ens pot fer obviar que no es pot demanar un esforç tan gran quan estem construint un projecte públic que no té beneficis propis sinó que els aporta a la societat.\nCom el veu el futur de la UVic-UCC i de la FUBalmes?\nEl projecte el veig sòlid i consolidat. És com un vaixell que s’ha de guiar constantment perquè no perdi el rumb, però que avança en la bona direcció. És un projecte d’èxit gràcies a les persones, l’estructura humana interna que se’l creu de veritat, que té valors i els trasllueix en el dia a dia de la seva feina.\nQuè se n’emporta, en un pla personal, d’aquests onze anys a la FUBalmes i la UVic-UCC?\nMe’n vaig molt agraït a la institució per haver-me permès acabar la meva etapa laboral aquí i essent conscient que això ha estat un luxe, la cirereta de la meva trajectòria professional. També marxo content de totes les coneixences i amistats de gran qualitat que he fet aquí. I de fet, aprofito aquesta entrevista per acomiadar-me de totes i cadascuna de les persones que formen part de la comunitat, dels professionals d’administració i serveis, i dels docents i investigadors. Si en algun moment les meves decisions no han estat prou encertades, voldria dir-los que mai no ha estat la meva intenció perjudicar o afectar negativament alguna persona de la comunitat.\nI finalment també marxo amb l’alegria d’haver conegut Vic, una ciutat que coneixia poc, i Osona, un territori que m’ha encantat fins al punt que hi continuaré vivint. En definitiva, me’n vaig sentint-me afortunat i conscient que en cap altra experiència de la meva vida havia sortit amb tant bagatge acumulat a favor meu.\nI ara, quins són els projectes de futur de Joan Turró?\nTornaré a emplenar la meva vida de projectes de diferents tipus, no retribuïts, però sí que tinguin interès. Alguns ja els tinc i ara els podré dedicar més temps, com ara un projecte en el qual estic implicat i que proporciona atenció en l’àmbit de la salut mental. També en tinc de personals, com el de la nàutica, que m’ha il·lusionat i m’ha omplert tota la vida: navegaré més hores de les que he navegat fins ara i cuidaré el meu vaixell molt millor del que he pogut fer fins al moment.


Pirouette Dansa | Cercatot\nHome / Esports / Moda, sabates, complements / Pirouette Dansa\nComerç (tots) / Esports / Moda, sabates, complements\nc/ Manlleu nº36 - Osona/ Vic - 08500\nPirouette Dansa és una botiga dedicada al món de la moda i les arts de la dansa. Tant la part de moda com la de dansa està dirigida per la nostra coordinadora i ballarina Alba Soler, que sempre ha estat involucrada en els dos mons i ara els ha unit per transmetre al carrer aquesta passió.\nLa ballarina – la que ho ha set o sempre li ha agradat el món de la dansa – trobarà el seu conjunt per sentir-se al carrer com si estigués a l’escenari. Tota la part de dansa està ben estudiada amb les millors marques per a que pogueu tenir els millors productes per les classes i per l’escenari.\nA Pirouette hi trobareu: mallots i uniformes, mallots de disseny, faldilles, tutus, warm-ups, sabatilles de mitja punta, puntes i els seus accessoris, bosses i complements de dansa, collarets de ballarines i gran varietat d’articles de regal relacionats amb la dansa. També proporcionem vestuaris pels concursos i espectacles de dansa.\nDisposem d’un mirall molt gran per a que les clientes puguin veure bé com queden els seus looks en moviment. Al mirall hi tenim una barra de ballet on les ballarines podran provar les puntes i veure com de còmode els resulta el seu vestuari.Pirouette Dansa\nDe dimarts a dissabte de 9:45 a 13:15h i de 17 a 20:30h.\nc/ Bisbe Morgades nº51\nNutrició esportiva, dietes personalitzades, productes naturals de qualitat .Sport.


El reciclatge d'envasos creix un 40% en dinou municipis del Bages | Sostenible\nEl reciclatge d'envasos creix un 40% en dinou municipis del Bages\nEl Consorci atribueix aquests bons resultats al canvi d'ubicació dels nous contenidors grocs\nLa comarca del Bages ha reciclat un 40% més d'envasos que l'any passat durant els primers sis mesos d'aquest any. El Consorci del Bages per a la Gestió de Residus ha presentat aquest dimecres el balanç de la campanya "+ groc", destinada a impulsar el reciclatge d'aquesta fracció en dinou municipis. El Consorci atribueix aquests bons resultats a la decisió de substituir els 611 iglús d'envasos que hi havia fins ara per 1.570 nous contenidors grocs i al fet d'haver-los acostat als contenidors de rebuig, els de color verd. A la llarga, ha dit el president del Consorci, Antoni Julián, la resta de fraccions de recollida selectiva s'hauran d'agrupar a l'entorn dels contenidors de deixalles.\nDe fet, l'increment de la recollida selectiva d'envasos amb aquest nou sistema ha estat encara superior, del 52%, si es comparen les dades dels mesos de juny. Això representa que s'ha passat dels onze quilos d'envasos reciclats per habitant a setze quilos en les poblacions on s'ha implantat aquest nou sistema.\nLa substitució dels contenidors s'ha fet a les poblacions de Manresa, Sallent, Castellgalí, Sant Joan de Vilatorrada, el Pont de Vilomara i Rocafort, Artés, Sant Fruitós de Bages, Monistrol de Montserrat, Callús, Navarcles, Castellbell i el Vilar, Sant Vicenç de Castellet, Balsareny, Cardona, el nucli de Valls de Torroella de Sant Mateu de Bages, Avinyó, Súria, Sant Salvador de Guardiola i Navàs.\nLa campanya '+groc'\nLa campanya "+groc" ha arribat a 16.671 famílies de la comarca, s'ha perllongat durant 23 setmanes i ha inclòs una tramesa de cartes informatives, l'edició i distribució de cartells, sessions informatives i taules informatives als carrers. Les accions de difusió han anat a càrrec de tretze informadors ambientals, que al mateix temps que explicaven el canvi de contenidors i de la seva ubicació, regalaven bosses reutilitzables per anar a comprar.\nPer al Consorci del Bages per a la Gestió de Residus, l'acostament dels contenidors grocs als de rebuig és la clau d'aquest increment. Per això, tot i que no hi ha cap previsió encara, el seu president ha dit que "a la llarga, seria lògic i ideal" que els ciutadans trobin els contenidors de recollida selectiva al costat dels contenidors on dipositen les escombraries.\nLa presentació dels resultats s'ha fet coincidir amb el sorteig de deu sistemes d'organització de cubells selectius per a la cuina entre les persones que van omplir una butlleta en les taules d'informació de la campanya.\n*Escolteu en els fitxers adjunts al president del Consorci del Bages per a la Gestió de Residus explicar els resultats de la campanya.\nUn moment del sorteig de la campanya +groc 26.69 KB\nEl president del Consorci del Bages per a la Gestió de Residus, Antoni Julián, explica quin ha estat el resultat de la campanya 26.69 KB


PAe - Així afecta el Reglament General de Protecció de Dades a les dades personals obertes\nAixí afecta el Reglament General de Protecció de Dades a les dades personals obertes\nAquest Reglament actualitza la Directiva de Protecció de Dades creada en 1995 i obsoleta pel que fa al nou entorn tecnològic i els comportaments socials, unificant les exigències regulatòries en els 28 països membre\nEl nou Reglament General de Protecció de Dades (GDPR en les seves sigles en anglès, General Data Protection Regulation) suposa un abans i un després en els drets dels ciutadans pel que fa al govern de les dades personals i la privadesa dels ciutadans.\nGDPR va entrar en vigor en 2016 actualitzant la Directiva de Protecció de Dades de 1995, però les Administracions Públiques i empreses han comptat amb un termini de dos anys per adaptar-se a la nova legislació. El 25 de maig d'aquest any s'acaba aquest termini i GDPR passarà a ser de plena aplicació no solament en els estats membre, sinó també per a qualsevol organització que capti, emmagatzemi o tramiti dades de caràcter personal de ciutadans de l'O.I., independentment d'on estigui situada.\nD'acord amb GDPR, una dada personal és qualsevol informació que serveixi per identificar a una persona natural. Aquesta definició tan oberta genera una sèrie de dubtes. Amb GDPR un email professional, una adreça IP o la informació captada per les cookies d'una web són dades personals. Per no parlar de totes les dades captades per wearables o sensors lligats a Internet de les Coses o Smart cities –sempre que identifiquin a una persona-.\nAlgunes dades personals poden incloure informació de gran valor per a la ciutadania i les empreses reutilitzadores, però la seva publicació oberta pot amenaçar la privadesa. D'acord amb GDPR, els ciutadans europeus han de donar el seu consentiment “clar i explícit” per al tractament de les seves dades. Per tant, no es pot publicar per a la seva reutilització cap dada personal sense el consentiment de l'o els afectats. És important ressaltar que aquesta situació ja estava recollida en la Llei de Protecció de Dades espanyola – concretament en l'article 6.1-, per la qual cosa no suposa un gran canvi.\nNo obstant això, existeixen excepcions que permeten la publicació de dades personals:\nSi existeixen motius legítims per publicar-los. Per exemple, en el cas d'una resolució judicial.\nSi les dades han estat anonimizados. L'anonimització és un procés de dissociació a través del com les dades es desvinculen de la persona a la qual pertanyen, de manera que deixen de ser “dades personals”. És a dir, s'eliminen les dades que poden identificar a una persona o se substitueixen per variables genèriques, com a districtes postals, rangs d'edat, nivells d'estudis, etc. Com hem vist, GDPR solament afecta a les dades personals, per la qual cosa si una dada deixa de ser personal ja no està subjecte a aquest Reglament.\nL'anonimització és un bon recurs per mantenir la utilitat de les dades obertes, permetent diferents tractaments (com a anàlisis o estadístiques), però també té els seus riscos. No cal confondre anonimització amb pseudoanonimización, on s'oculta la identitat, però es deixa un rastre que pot permetre identificar al ciutadà. L'anonimització ha de garantir que no es pot reunificar la informació sobre un individu concret per inferència a partir de dades no personals en un conjunt de dades obert.\nEn el context actual, la privadesa és una preocupació inevitable quan parlem de dades obertes. Per garantir el compliment normatiu és important regular i monitorar els fluxos de dades, de manera que la privadesa i la llibertat d'informació, i els interessos dels ciutadans i els reutilitzadors de dades puguin equilibrar-se. D'aquesta forma aconseguirem promoure l'economia lligada a la reutilització de dades, generant nous productes i serveis que aportin valor a la societat, i respectant al mateix temps els drets dels ciutadans.


Compromís i Podem, el dilema (Joan Garí)\nCompromís i Podem, el dilema\n4 min. 27/10/2015 18:18\nS’acosten les eleccions generals de desembre, i el panorama que dibuixen les enquestes sembla prefigurar un horitzó una mica depressiu. La possibilitat que el Partit Popular, amb Mariano Rajoy al capdavant, torne a guanyar (tot i que, naturalment, sense majoria absoluta) dibuixa un escenari masoquista d’alt voltatge polític. A ningú se li escapa que un PP amb cinquanta diputats menys necessitaria el suport de Ciutadans per mantenir-se a dalt de la trona. Envalentits pel seu excel·lent resultat als comicis catalans, ara mateix és difícil imaginar que els d’Albert Rivera no estengueren la mà al partit més votat en lloc de buscar alternatives una mica massa arriscadament imaginatives (la suma, per exemple, amb PSOE i Podem).\nPrecisament perquè en política “mai” vol dir “encara no” i “no” vol dir invariablement “potser”, Rajoy deu estar ara mateix somiant en una escena de llit amb Rivera com a partenaire... si a aquest no li molesta el fum de l’inveterat havà del dirigent gallec. Mentrestant, el panorama a l’esquerra i en el camp del nacionalisme s’assembla excessivament a un vaixell sota els embats de la maregassa. Els bascos fan la viu-viu (ara amb la nova força de l’abertzalisme navarrès), però a Catalunya les forces de Junts pel Sí han de decidir la fórmula per a participar en els comicis del 20-D, amb un ull posat en l’abellidor electorat orfe de la CUP. El PSOE necessita revalidar un resultat mínimament digne per assentar el lideratge de Pedro Sánchez. I Podem, al seu torn, es dessagna demoscòpicament en paral·lel a l’estranya malenconia del seu líder, Pablo Iglesias.\nFa només uns mesos, semblava segura una victòria de les forces estatals progressistes, amb el concurs de les marees gallegues, ICV a Catalunya, Més a Mallorca i Compromís a València. Ara tot està un poc més boirós. El consell nacional del Bloc Nacionalista Valencià (pal de paller de Compromís) ha publicat recentment una resolució en la qual es reclama “que s’impulse una candidatura d’ampli espectre polític i social sense excloure cap component, que incloga els valors del valencianisme, l’esquerra, l’ecologisme i el progrés amb una fórmula que garantisca legalment la constitució d’un grup parlamentari valencià i valencianista al Congrés de Diputats espanyol”.\nÉs la resposta al dilema que ha mossegat en els últims mesos l’escena valenciana: si Compromís ha d’anar a les eleccions amb Podem o no. Mentre que Iniciativa del Poble Valencià, la formació de Mónica Oltra, era partidària d’aquesta entesa, el Bloc d’Enric Morera era reticent a coalitzar-se amb un partit d’àmbit estatal.\nEn realitat, la llei electoral privilegia els espais de confluència, i a ningú se li escapa que Compromís i Podem, amb altres forces, comparteixen valors essencials com la necessitat d’una regeneració democràtica, la lluita contra la corrupció, la reversió de les retallades i el marc d’austeritat a ultrança impulsat per les necessitats de l’economia alemanya, i una nova visió de l’Estat més d’acord amb la realitat plurilingüística i plurinacional.\nUna papereta difícil, que segurament es resoldrà formalitzant una oferta electoral de nou encuny, amb una marca paraigua on no només càpiguen Compromís i Podem, sinó també les restes d’Esquerra Unida i altres formacions.\nSi amb això s’aconseguira un grup parlamentari propi a les Corts espanyoles -la condició irrenunciable dels nacionalistes valencians-, es visibilitzaria per primera vegada el problema polític del País Valencià (aquesta “comunitat autònoma” que, situada per sota de la renda per càpita estatal, és obligada a contribuir amb els seus impostos a l’economia d’altres comunitats més riques).\nComprenc les aprensions del Bloc davant les incògnites que desperta una força com Podem, articulada en general una mica com l’Exèrcit de Pancho Villa, a trossos i mossos, però també amb una formidable capacitat de renovació d’una política -la del Regne d’Espanya- que s’ha demostrat definitivament caduca i necessitada d’un fort colp de puny damunt la taula. Si és possible una confluència de forces amb projectes paral·lels, i això fa possible la constitució d’una Minoria Valenciana al Congrés, els rèdits polítics de tot plegat podrien ser molt sucosos.\nAl capdavall, el País Valencià ha sigut sempre la Ventafocs d’Espanya, un rebost de què Madrid disposava a voluntat, la capacitat exportadora del qual (juntament amb la resta dels Països Catalans) ha solucionat moltes vegades el raquitisme crònic de l’economia celtibèrica. És hora de canviar de marxa. Serà possible el 20-D?


La primera Trobada Sense Barreres, per a educació ordinària i especial .\nHome / Promoció / Destacat / La primera Trobada Sense Barreres, per a educació ordinària i especial\nAl Consell de l’Esport Escolar de Barcelona l’esport s’entén com la unió entre persones amb diferents capacitats. Precisament per això, les Trobades d’Esports Sense Barreres estan orientades a escoles ordinàries i d’educació especial. Divendres, 30 de novembre, se celebra la primera del curs. El pavelló del CEM La Mar Bella acollirà una matinal plena d’activitats esportives. Acollirà tasts de disciplines com l’hoquei, el kinball i el futbol 5. A més a més, aquestes activitats estaran dinamitzades per alumnes de l’Escola Lexia.\nTots aquells centres docents que vulguin inscriure als seus alumnes poden fer-ho a través del correu promocio@elconsell.cat. Es preveu una bona acollida de noies i nois de diferents edats, escoles i instituts de Barcelona.\nDestacat, Esports d'Equip, Promoció, Sense Barreres