What Do I Do If I Absolutely Hate M...\nMarketing a business online masterc...\nNevienadibas un sistemas_teorija\nAqui podeu trobar el diari d-avui en format PDF. Que tingueu un Bondia!!!\nText per deﬁnir les\nEls professionals de l’ediﬁ-\ncació entreguen al Govern un\ntext per deﬁnir les competèn-\ncies i el presentaran als grups\nSergi Gil substitueix Josep Lluís\nDonsion com a nou president de\nl’Associació de Taxistes\nLa policia demana col·laboració\nper cercar l’autor d’un robatori\namb violència a Escaldes\nLes terrasses de Carlemany\nhauran de ser mòbils i sense\nEls empresaris del Pas de la\nCasa proposen la creació d’un\nconjunt de taules de treball\nL’FC Santa Coloma empata\namb el Breidablik i la UE Santa\nColoma perd amb el Zrinjski\nEl projecte del Centre de\nTecniﬁcació d’Ordino es veu\nrebaixat en vuit milions\nESPORTS Pàgina 19\nEconomia vol tenir\nabans de ﬁnal d’any\nEl conveni obre la\nporta a col·laborar\nsuperior amb França\nDIVENDRES, 12 DE JULIOL DEL 2013D’INTERÈS2\nCap de setmana càlid\nAvui el cel estarà al llarg del matí serè o amb\npoca nuvolositat. Durant la tarda, les nuvola-\ndes creixeran ràpidament ﬁns a deixar el cel\ncobert. A partir del migdia, ja poden començar\na descarregar algunes precipitacions en forma\nde ruixat o tempesta aïllada. Les temperatures\nseran més elevades i aquesta serà la tònica ge-\nneral al llarg del cap de setmana. També, tot i\nque els matins seran estables, les tardes torna-\nran a instal·lar-se en la inestabilitat amb ruixats\ni tempestes més probables diumenge. El vent\nbufarà de component oest als cims i variable a\n3Divendres, 12 de juliol del 2013\nAndorra i França van forma·\nlitzar ahir la renovació del\nconveni d’educació per un pe·\nríode de deu anys. La ministra\nd’Educació i Joventut, Roser\nSuñé, i el seu homòleg fran·\ncès, Vincent Peillon, van firmar\nahir a París aquesta renovació\nde l’acord en matèria educa·\ntiva. Suñé va manifestar des·\nprés d’aquesta signatura que\nera “una notícia excel·lent”, ja\nque suposa la continuïtat del\nsistema educatiu francès al\npaís. Una de les qüestions no·\nves de l’acord és que fa èmfasi\nen la qüestió de l’ensenyament\nsuperior. D’aquesta manera,\nsegons Suñé, s’obre la porta a\nun treball entre tots dos països\nper tirar endavant, per exem·\nple, formacions conjuntes. És\na dir, es crea el marc necessari\nper a col·laboracions en ense·\nnyament superior, que s’aniran\nconcretant en el futur.\nSegons Suñé, aquest aspec·\nte nou s’inclou ara que el país\ncompta amb una estructura\nque permet aquestes possi·\nbles col·laboracions entre els\nEn el text també es crea el\nmarc necessari per a la col·\nlaboració a través de diferents\naccions per enfortir la franco·\nfonia al país, ja sigui a través\nd’activitats culturals o d’altres.\nEl conveni també fixa la pos·\nsibilitat que hi pugui haver un\nintercanvi de professors entre\nel sistema educatiu francès i\nl’andorrà. Suñé va destacar que\naixò no vol dir que es tiri enda·\nvant aquest intercanvi ja aquest\ncurs vinent, però destaca la\nimportància que aquestes col·\nlaboracions ja estiguin fixades\nUn altre aspecte que les au·\ntoritats andorranes i les france·\nses volen potenciar és la conei·\nxença per part dels estudiants\nde l’oferta d’estudis superiors\nque tenen al seu abast a Fran·\nça. D’aquesta manera, Suñé va\ndestacar que hi ha la intenció\nd’enfortir l’orientació educati·\nva sobre les possibilitats d’es·\ntudis que els alumnes tenen a\nFrança. De fet, tot i que l’opció\nd’anar a estudiar a Catalunya\nencara té molt de pes entre els\nalumnes que han de cursar es·\ntudis superiors, en els darrers\nanys, segons la titular d’Edu·\ncació, s’ha anat invertint la ten·\ndència i cada vegada són més\nels estudiants que mostren un\ninterès per les formacions que\npoden realitzar a França.\nD’aquesta manera, Suñé va\nposar en relleu que una vintena\nd’alumnes del sistema educatiu\nandorrà han mostrat aquest\ncurs interès per anar a estudi·\nar a França i ara caldrà veure\nquines d’aquestes opcions es\nconcreten finalment. La minis·\ntra insisteix que ella pretén que\nels estudiants puguin conèixer\ntota l’oferta que tant Espanya\ncom França posen al seu abast\nperquè d’aquesta manera pu·\nguin escollir l’opció que més\nl’executiu, el nou conveni con·\nserva els principis bàsics de\nl’anterior i assegura la presèn·\ncia del sistema educatiu francès\nal país per un període de deu\nanys. El primer acord que els\ndos països van firmar data del\n1993 i va ser renovat el 2003.\nAra, per tant, calia signar un\nnou conveni i Suñé va destacar\nl’ambient de treball fluid que\nhan tingut amb l’Estat francès.\nA banda de les novetats es·\nmentades, el text actualitza al·\nguns articles, que s’han adaptat\na canvis legislatius o a les ne·\nSuñé va aprofitar la reunió\nmantinguda a París per tractar\namb el seu homòleg francès la\nqüestió de les infraestructures\nescolars. D’aquesta manera, es\nva reiterar que el projecte per a\nla construcció d’un nou liceu a\nPrada de Moles està “en stand\nby”, tot i que des d’Andorra\ns’ha posat en relleu que es con·\ntinua mantenint una línia ober·\nta als pressupostos i el terreny\nen reserva per si en el futur cal\nconstruir aquesta escola allà.\nSuñé va recordar que l’execu·\ntiu francès vol veure quina és\nl’evolució de la població escolar\ni, en funció de les necessitats,\navaluar la construcció d’aques·\nta infraestructura a Encamp.\nD’altra banda, tal com pre·\nveu el conveni entre el Prin·\ncipat i la República francesa\nen l’àmbit de l’ensenyament,\nes va reunir la comissió mixta\nfranco-andorrana abans de la\nEn finalitzar la signatura, la\nministra d’Educació es va mos·\ntrar “molt satisfeta” per aquest\nacord, que “culmina gairebé\ndos anys de negociació”.\nSegons van informar des\nde l’executiu, la trobada es va\ndesenvolupar en un clima de\ngran cordialitat i col·laboració\nmútua i va servir per recordar\nla importància que té per a\nAndorra la presència i el man·\nteniment del sistema educatiu\nEl conveni amb França obre la porta a la\ncol·laboració en ensenyament superior\nTambé posa sobre la taula la possibilitat d’intercanvis de professors entre sistemes\nSuñé i Peillon van signar ahir a París el nou conveni.\nEl text també vol enfortir\nla francofonia al\npaís a través de\nLa ministra mostra\nla satisfacció per la\nrenovació, que dóna\ncontinuïtat al sistema\nOPINIÓ4 DIVENDRES, 12 DE JULIOL DEL 2013\n“El cos és l’únic mitjà pel qual la ment es desenvolupa\nper a l’ediﬁcació del caràcter.”\nEn el tema anterior vàrem estudiar les causes de les\nmalalties psicològiques, i també vaig dir que l’ésser\nhumà consta de tres parts: una part física, una altra\nde mental i una altra d’espiritual o afectiva, i també\nvaig explicar que totes aquestes tres parts s’inﬂueixen\nentre si, tant per bé com per mal.\nAvui estudiarem la inﬂuència del cos sobre la\nment; per tant, si volem tenir una ment sana haurem\nde tenir un cos sa. En primer lloc diré que tot malalt\npsíquic és també un malalt físic. No hi ha ningú que\ntingui depressió, ansietat, angoixa i estrès que no tin-\ngui alguna d’aquestes malalties: cansament general,\ninsomni, restrenyiment crònic, gasos o acidesa d’es-\ntómac, trastorns de la menstruació, infecció d’orina,\nﬂux blanc o groc durant el mes, obesitat, anèmia, he-\nmorroides, peus i mans freds, mala circulació, artrosi\ncervical, varius, tiroides, migranyes, etc.\nAquests desajustaments físics afecten la ment. Per\ntant, si vull guarir deﬁnitivament la depressió, l’ansi-\netat, l’angoixa i l’estrès he de guarir primer els proble-\nmes físics, cosa que s’aconsegueix en dos o tres mesos,\nperquè ells són, generalment, els que han ocasionat els\nproblemes psicològics. Recordeu: Cos sa, ment sana.\nAl nostre organisme li afecta molt el que mengem,\nperquè ﬁns a cert punt Som el que mengem. Tant la for-\nça física com la mental vénen en gran part de l’aliment\nque ingerim, i hem de tenir molta cura en l’elecció de\nla nostra dieta. Recordeu l’aforisme hipocràtic: “Que\nel teu aliment sigui la teva medicina i que la teva me-\ndicina sigui el teu aliment.”\nPodem dividir els aliments en tres grups:\n1. Aliments que nodreixen i curen a la vegada. Aquí\nestan incloses les fruites, les verdures i les hortalisses,\ntot allò que es pot menjar cru, en amanides, i conserva\naixí totes les propietats alimentàries i terapèutiques.\n2. Aliments que nodreixen i són saludables però\nque no curen. Aquí estan inclosos els llegums, els ce-\nreals integrals, els tubèrculs, etc.\n3. Aliments que nodreixen però que posen ma-\nlaltes les persones. Aquí estan incloses les carns, els\nembotits, el marisc, la llet, els formatges, els dolços i\npastissos, etc., que omplen el cos de colesterol, àcid\núric i toxines. Tots aquests aliments embruten la sang,\nperjudiquen les digestions, produeixen hemorroides\ni atroﬁen la ment.\nPer curar la majoria de les malalties hem de reco-\nmanar els aliments del grup número 1, que alimenten\ni curen a la vegada, seguint així el consell hipocràtic:\n“Menja aliments que a més de nodrir curin, o regene-\nrin l’organisme.” Una vegada curats, hem de combi-\nnar el grup número 1 amb el grup número 2, per tenir\nuna dieta sana i equilibrada, i conservar així la salut\ndurant molts anys (recordeu que Prevenir és millor que\ncurar). Però si volem tenir una bona qualitat de vida\nno hem d’alimentar-nos del grup número 3, perquè\naquests aliments, encara que nodreixen, poden pro-\nduir moltes malalties. Així constatem que mai s’havia\ngastat tants diners en menjar com en aquesta genera-\nció actual, però mai hi havia hagut tant càncer, infart,\ndiabetis, artritis, ﬁbromiàlgia, depressions, asma i al-\nlèrgia com ara; tant en els adults com en els nens.\nJuntament amb l’alimentació sana, natural i ade-\nquada, caldrà utilitzar altres mitjans curatius natu-\nrals, com la hidroteràpia, l’exercici, la ﬁtoteràpia, etc.,\nde què ja anirem parlant. Una vegada tenim soluci-\nonats els problemes físics, ja tenim el 50% de la cura\nfeta, ja hem posat la base per curar les malalties de la\nment. Aquest serà el tema que tractaré la setmana que\nve. Espero que us agradarà molt i podré ajudar-vos a\nresoldre els vostres problemes de salut física i mental.\nCom moltes altres persones, gairebé cada dia pas-\nso prop del parc Central, on hem vist créixer l’es-\ntructura necessària per acollir el Cirque du Soleil.\nEl seu espectacle, Scalada, es podrà veure tres cops\ncada setmana des del 13 de juliol ﬁns al 3 d’agost\ndel 2013. Un total de dotze representacions.\nCom que un cop fet, ja està fet, espero que sigui\nun èxit, que els espectadors gaudeixin i que fun-\ncioni bé com a reclam turístic, amortitzant el cost\nque ha representat. Temps tindrem de fer balanç.\nDit això, durant els darrers dies no he pogut\nevitar pensar en la conveniència, o no, de jugar-se\nla promoció turística a una sola carta, quan nosal-\ntres ja teníem un espectacle propi, únic i d’abast\nglobal. Un espectacle que malauradament ens\nvam deixar escapar per qüestions pressupostàri-\nes, tot i costar xifres molt inferiors a les del Cirque\ndu Soleil ara contractat.\nAquell malaguanyat espectacle havia nascut\naquí, fruit de l’entusiasme i bona visió dels seus\npromotors. A poc a poc va anar creixent en pres-\ntigi gràcies a l’èxit de les successives edicions bi-\nanuals. Potser només calia anar-lo consolidant,\napostant fort per promocionar-lo més enllà d’An-\ndorra, tot compartint la seva organització entre\nels serveis parroquials i els de l’Estat.\nAquell festival, que també oferia nombroses re-\npresentacions, incloïa a més a més altres aspectes\nimportants per a la cultura, com són la formació,\nprofessional i amateur, l’intercanvi de coneixe-\nments i la presència de programadors culturals\nSí, gràcies al dit festival venia gent de tot lo\nmón a les nostres valls. Durant uns dies els carrers\ni espais teatrals s’omplien d’espectacles originals,\nalguns mai estrenats, fets per gent alegre i una\nmica estrambòtica, que gratuïtament acceptaven\nanimar els turistes, que s’emportaven bones sen-\nDe forma similar al Festival de teatre de Tàr-\nrega, el Festival de pallasses d’Andorra, absolut\nreferent del gènere, podia haver crescut ﬁns a ar-\nribar a ser el referent internacional al qual aspira-\nven els seus creadors. Era teatre però també era\ncirc, perquè el circ sempre va associat al clown.\nEra qüestió de triar entre dos models: sembrar\nara per recollir uns bons fruits més endavant, o\napostar per la franquícia del Cirque du Soleil.\nAbans i ara, els decisors eren els mateixos.\nCuriosament, l’alma mater del Festival de pa-\nllasses d’Andorra, Pepa Plana, ha encetat una\nnova etapa de la mà del Cirque du Soleil.\nEnyoro les pallasses. Eren úniques, com ho és\nsigui un èxit\n(Tècniques d’autoajuda i tractaments naturals)\nAutor: Dr. Julián Melgosa (doctor en psicologia i actual-\nment és degà de la Facultat d’Educació i Psicologia de la\nConsta de 331 pàgines. Molt il·lustrat. Mida: 26 x 20\n(tapa dura). PVP: 35 euros.\nAndorra i França van signar ahir el nou conveni en\nmatèria educativa i que serà d’aplicació pels pròxims\ndeu anys. Entre les novetats que s’inclouen en el text\nhi ha que es pugui col·laborar en matèria d’ensenya-\nment superior i que hi hagi intercanvi de professors\nentre el sistema educatiu francès i l’andorrà. D’aquesta\nmanera, s’estrenyen els lligams entre els dos estats en\nmatèria educativa i es conﬁrma la continuïtat del sis-\ntema educatiu francès al país pels propers deu anys.\nAmb la signatura d’aquest acord i l’obertura de noves\npossibles col·laboracions, França mostra també l’aposta\nper la seva presència al país i per oferir una educació\nde qualitat que vagi creixent o, si més no, mantenint\nel volum actual d’alumnes. Al contrari del que passa\namb Espanya, des de França no es planteja, de moment,\ncap tancament de centres, al contrari, es deixa oberta la\npossible construcció d’un nou liceu a Prada de Moles\nen cas que fos necessari en el futur si la població escolar\naugmentés. Cal celebrar, doncs, aquest nou conveni,\nque continua consolidant el nostre sistema\neducatiu, basat en tres ensenyaments: l’es-\npanyol, el francès i l’andorrà.\nUn conveni important\npublicitat 5Divendres, 12 de juliol del 2013\n6 Divendres, 12 de juliol del 2013\nLa variació mensual dels preus\nal juny és del -0,1% (juny 2012,\n-0,3%), cosa que fa que la varia-\nció anyal de l’IPC de juny se situï\nal +0,4% (maig 2013, +0,3%). Així\nho va fer públic ahir el departa-\nment d’Estadística en una nota,\nen què també assenyala que\nl’IPC subjacent anual s’ha situat\nal 0,8%. Les dades mostren un\ncomportament inflacionista de\ngairebé tots els grups, excepte\nels d’hotels i restaurants, i en-\nsenyament. Els que mantenen\nvestit i calçat, aliments, begudes\ni tabac (tot i que han baixat els\npreus de tabac, llet, formatge i\nous), esbarjo, mobles i estris do-\nmèstics, i habitatges. Finalment,\nels grups salut, béns i serveis\ndiversos, i transport mantenen\nla mateixa variació que l’any an-\nterior. A banda, al mes de juny\nla diferència entre l’IPC i la in-\nflació subjacent és de -0,4 punts.\nEstadística assenyala que pugen\nles variacions anuals dels preus\ndels productes frescos (3,8% en\nvariació anual; 1,7% en variació\nmensual) i es mantenen les dels\nproductes petroliers (-2,5% en\nvariació anual; -1,3% en variació\nL’IPC baixa un 0,1% al mes\nde juny i se situa en el 0,4%\nEls aliments mantenen un comportament a l’alça.\nLa demanda que es determini\nde manera clara a través d’una\nllei quines són les competències\ndels diferents professionals que\nintervenen en l’edificació és molt\nantiga, però el cert és que no s’ha\narribat mai a fer una regulació\nrespecte d’això. Per aquesta raó,\nels diferents col·lectius d’aquest\nàmbit van decidir que si no eren\nels polítics els que impulsessin\nuna llei d’aquest tipus, serien\nells mateixos els que n’elabora-\nrien una. Finalment aquest text\ns’ha enllestit i ahir al matí el van\nentregar al Govern perquè el\ntingui en compte, i ara es farà\ntambé una presentació als grups\nEl Col·legi Oficial d’Arqui-\ntectes d’Andorra, el Col·legi\nd’Aparelladors i Arquitectes\nTècnics i el Col·legi de Dissenya-\ndors d’Andorra van entrar ahir\nal servei de Tràmits una propos-\nta de llei d’ordenació de l’edifi-\ncació amb la qual es vol definir\nles competències de cadascun\ndels col·lectius que intervenen\nen les obres d’edificació. El degà\ndel col·legi d’arquitectes, Víctor\nBlasi, va explicar que es tracta\nd’una eina que “ens fa falta a\ntots per poder desenvolupar mi-\nllor la nostra tasca i també per\ngarantir una bona feina a tots els\nnostres clients i al país”.\nEls treballs per redactar el\ntext van ser iniciats ara fa un\nany per l’entitat que agrupa els\narquitectes del país, que poste-\nriorment va convidar també la\nresta d’associacions professio-\nnals a participar en el procés.\nEl resultat de la feina que s’ha\nportat a terme és una proposta\nconsensuada que hauria de faci-\nlitar que finalment es pugui en-\ntrar a tràmit al Consell General\nun projecte o una proposició de\nllei sobre aquest àmbit, ja sigui\nel mateix Govern el que elabori\nel text o bé algun dels grups par-\nlamentaris. O sigui, que ara ja es\ndisposa com a mínim d’un text\nsobre el qual puguin començar\na treballar els polítics.\nLa llei que s’hauria d’aprovar,\nsegons va manifestar Blasi, hau-\nria de ser molt similar a la que ja\nexisteix avui dia als països veïns,\nEspanya i França, “que diu molt\nclarament quins són els tècnics\nque intervenen en aquest camp\ni quines competències tenen,\ni sobretot dóna les cobertures\nnecessàries pel que fa a respon-\nsabilitat civil i permet regular\ntambé altres parts que hi inter-\nvenen com són els promotors i\nconstructors”. I és que fins ara\nqüestions com la responsabili-\ntat civil no estan ben definides,\ncosa que origina que de vegades\nsigui difícil determinar a qui\ncorrespon, fet que obliga a diri-\nmir els casos a la Batllia.\nEls diferents col·lectius im-\nplicats consideren que aquesta\nllei ja era necessària fa uns anys,\nperò ho és encara més avui dia\namb el procés d’obertura econò-\nmica que s’ha posat en marxa,\nque implicarà que professionals\nde fora vulguin venir a exercir\nla seva professió al país. “El que\nés clar és que no hi pot haver\nuna disbauxa i que qualsevol\npersonal pugui fer de tot”, va\nEl degà del col·legi d’arqui-\ntectes es va reunir també ahir\namb el ministre d’Economia i\nTerritori, Jordi Alcobé, per trac-\ntar qüestions que afecten especí-\nficament aquest col·lectiu. Una\nde les demandes del col·legi\nés que es regulin els concursos\npúblics d’aquest sector i, segons\nva assenyalar Blasi, hi ha en\naquests moments una predispo-\nsició en aquest sentit per part de\nSegons va explicar Blasi, la\nintenció és fer un conveni “per\najudar-los i assessorar-los de\nmanera altruista” per millorar\nels concursos públics, i fer que\nd’aquesta manera “els produc-\ntes d’arquitectura i enginyeria\nsiguin tan òptims com sigui pos-\nsible per al país i per a l’usuari”.\nEl problema que els arquitectes\ntroben que hi ha actualment és\nla manca d’una reglamentació\nsobre les puntuacions i els pa-\nràmetres que serveixin per a\ntots, i un procés que sigui “més\nigualitari i equitatiu”, ja que,\nper exemple, “ara hi ha joves\namb bones idees que queden\nsempre descartats per la manca\nEls professionals de l’edificació fan un\ntext per definir les seves competències\nLa llei estableix les tasques dels col·lectius que intervenen en les obres i la seva responsabilitat\nEls representants dels col·legis després de lliurar la proposta.\nandorra 7Divendres, 12 de juliol del 2013\nEl ministeri d’Economia i Ter\nritori vol que abans que acabi\nl’any en curs estigui enllestit el\nprojecte de llei de transport i es\npresenti a tràmit parlamentari.\nEs tracta d’un text llargament\nreivindicat pels sectors afectats,\nperò que s’ha anat posposant al\nllarg dels últims anys. Ahir ma\nteix al matí, representants del\nministeri van mantenir la pri\nmera reunió de treball amb les\ndiferents associacions que tenen\nalguna cosa a dir sobre aquesta\nregulació, com l’Associació de\nTransports de Viatgers d’An\ndorra (ATVA), l’Associació de\nTransportistes de Mercaderies i\nCarburants (ATMCA) i l’Associ\nació de Taxistes (ATA).\nFonts de l’executiu van expli\ncar que el punt de partida dels\ntreballs, que es volen fer amb la\ncol·laboració dels col·lectius im\nplicats, és el text que es va ela\nborar l’any 2006, tot i que final\nment es faci un projecte de llei\ndiferent i millorat.\nEl portaveu de l’ATMCA, Víc\ntor Filloy, va expressar en nom\nde l’associació que representa la\nsatisfacció perquè finalment es\npugui presentar un projecte de\nllei que ha estat reclamat al llarg\nde molts anys. Filloy va destacar\nla importància que hi hagi un\nmarc general sobre el transport,\nuna eina que permetrà homo\nlogar Andorra en aquest àmbit\namb els països de l’entorn euro\npeu, ja que ara el sector està re\ngulat per una normativa interna\ndispersa i per les directives in\nUn dels aspectes importants\nque es volen aconseguir amb la\nnova llei, tant per als transpor\ntistes de mercaderies com per als\nde viatgers, és que les empreses\nestrangeres hagin de complir els\nmateixos requisits que s’exigei\nxen a les andorranes quan actu\nen a l’exterior. “Ara no hi ha les\nmateixes normes de joc i és més\nfàcil per a ells venir a Andorra”,\nva assenyalar Filloy.\nEl president de l’ATVA, Ga\nbriel Dallerès, es va referir tam\nbé a aquesta homologació com\nun dels aspectes importants que\npermetrà la llei quan estigui\naprovada. La intenció d’aquesta\nentitat és que els diferents asso\nciats es puguin pronunciar so\nbre l’últim esborrany d’aquesta\nllei que es va fer i que ahir els\nva lliurar el ministeri. Segons va\nexplicar Dallerès, al setembre es\ntornarà a parlar amb el ministeri\nsobre aquest tema amb les ob\nservacions que hagin pogut fer\nels membres de l’associació.\nEconomia vol presentar abans de final\nd’any el projecte de llei de transport\nEl ministeri manté la primera reunió de treball amb les associacions del sector\nSergi Gil nou\nd’Andorra (ATA) té final\nment una nova junta directi\nva, elegida en l’assemblea que\nl’entitat va celebrar dimarts\npassat. El nou president és\nSergi Gil, que fins ara era el\nsecretari i que substitueix en\nel càrrec Josep Lluís Donsion,\nque continuarà com a vocal\ni relacions públiques. Gil va\nexplicar que la nova junta\nrealitzarà una tasca conti\nnuista, ja que moltes de les\npersones que en formen part\npertanyien a l’anterior. L’as\nsociació estarà especialment\natenta, segons va assenyalar\nGil, a com queda finalment\nredactat el reglament del\ntaxi, ja pràcticament enllestit\npel ministeri i sobre el qual la\nmateixa ATA va presentar els\nseus suggeriments. Una de\ndel sector continua sent l’in\nANDORRA8 DIVENDRES, 12 DE JULIOL DEL 2013\nAl llarg del passat mes de juny\nvan entrar al Principat 320.713\nvehicles a través de les dues\nfronteres. Això suposa una vari-\nació percentual positiva respec-\nrior del 3%. Segons assenyalen\npel departament d’Estadística,\nels turismes provinents d’Es-\npanya han tingut una variació\npercentual positiva del 3,7%.\nEl mateix ha passat amb els\ncotxes provinents de França,\nque en aquest cas han crescut,\nperò, un 0,6%. Si ens ﬁxem en\nels vehicles pesants, també\nsegueixen una variació posi-\ntiva, tant els que entren per la\n(4,5%) com per la franco-andor-\nTot i així, l’acumulat d’aquest\nany 2013 és inferior al del pas-\nsat en un -3,3%. En total han\nentrat 1.846.066 vehicles. Els tu-\nrismes han tingut una variació\npercentual negativa del -3,3%\ni el total de vehicles pesants\nQuant a l’acumulat dels dar-\nrers dotze mesos, els cotxes que\nhan accedit al Principat per les\ndues fronteres ascendeixen a\n4.048.025. Això també suposa\ntiva respecte al mateix període\nde l’any anterior, en aquest cas\ndel -1,9%. Cal destacar la re-\nducció de l’entrada de vehicles\npesants, un -12,2%, amb un de-\ncrement similar tant a la fronte-\nra hispano-andorrana (-14,1%)\ncom a la franco-andorrana\n(-7,3%). Pel que fa a l’acumulat\nd’entrada de turismes respec-\nte al mateix període, ha tingut\nuna reducció del -1,6%.\ntambé va informar de les dades\najustades estacionalment, que\nsón una estimació que té com\na objectiu comparar dades amb\nles d’anys anteriors tenint en\ncompte els efectes del calendari\no estacionals. La variació res-\npecte als darrers sis mesos pre-\nsenta unes disminucions per-\ncentuals negatives en el període\ncomprès entre el gener i ﬁns\na l’abril, tot estabilitzant-se al\nmes de maig (0,0%) i augmen-\ntant durant aquest darrer mes\n(+0,1%). Aquesta variació és\ndeguda, principalment, a l’aug-\nment de vehicles pesants pro-\nvinents tant de França (+3,5%)\ncom d’Espanya (+4,1%).\nL’entrada de vehicles creix\nun 3% durant el mes de juny\nAl juny van entrar més vehicles que el mateix mes de l’any passat.\nTot i així, l’acumulat d’aquest 2013 és un 3,3% inferior al de l’any passat\nLa policia ha demanat la col-\nlaboració ciutadana en la recer-\nca de l’autor d’un robatori amb\nviolència i intimidació a Escal-\ndes-Engordany. Els fets van\npassar ahir al voltant de les onze\ndel matí en un domicili particu-\nlar de l’avinguda Fiter i Rossell.\nLa investigació va determinar\nque la víctima (una dona d’edat\navançada) havia quedat citada a\nles onze amb un individu al seu\ndomicili per mostrar-li un pis\nper llogar. L’home va colpejar\nde forma contundent la dona,\ndemanant-li on tenia guardats\ndiners, i es va apropiar ﬁnal-\nment de diners i joies que porta-\nva posades i la va deixar immo-\nbilitzada amb cinta americana.\nLa víctima va ser assistida pels\nserveis mèdics. La descripció de\nl’individu correspon a un home\nde menys de 50 anys, d’entre\n1,75 i 1,80 metres d’alçada, d’as-\npecte prim però fort i de parla\ncastellana amb accent francès.\nAl moment dels fets portava la\ncara pintada de blanc amb una\nfranja negra a les galtes i por-\ntava una jaqueta blava tipus\nimpermeable amb caputxa i\nulleres de sol grosses i fosques.\nLa policia demana posar-se en\ncontacte amb el cos per facilitar\nL’UTE Saur-Vallnet ja ha pa-\ngat 600.000 euros de la indem-\nnització per l’afer de la depu-\nradora d’Anyós. Així ho va\nconﬁrmar ahir el cap de Go-\nvern, Antoni Martí, que va as-\nsegurar que aquest és un pri-\nmer pagament però que l’UTE\ns’ha compromès a pagar tot el\nque deu, s’han ﬁxat els termi-\nnis en què ho farà i n’ha do-\nnat garanties. Això s’ha pro-\nduït després que el Tribunal\nConstitucional desestimés el\nrecurs d’empara en què l’UTE\ndemanava l’anul·lació dels\nautes que la condemnaven a\npagar 1,8 milions d’euros. Fi-\nnalment ha arribat a un acord\nextrajudicial amb el Govern\nper al pagament de la indem-\nRecerca de l’autor d’un\nSaur-Vallnet ja ha pagat\n600.000 € de la multa\nDEMANDA DE COL·LABORACIÓ CIUTADANA\npublicitat 9Divendres, 12 de juliol del 2013\nandorra10 Divendres, 12 de juliol del 2013\nEl Punt 400 ha organitzat\nuna setmana temàtica de\nBMX per comprovar l’interès\ndels joves per aquest esport.\nCada matí, una desena de\njoves han estat introduint-se\nen la pràctica d’aquest esport\nal circuit d’Arinsal. L’experi-\nència ha estat positiva. Avui\na la tarda se celebra una festa\nde cloenda del curs al mateix\nEl Comitè Nacional d’Andor-\nra per l’Unicef continua la seva\ncampanya de lluita contra la\ndesnutrició infantil a Maurità-\nnia i el Camerun i per això ha\nposat en marxa l’acció El repte de\nla Unibella, un concurs de foto-\ngrafies de l’amiga de l’Unicef, la\nUnibella, al lloc favorit de l’es-\nAixí, qualsevol lloc és bo per\nemportar-se la Unibella (en figu-\nreta, clauers, braçalet, etc.) i fer-\nla la protagonista de l’estiu. Fins\nal pròxim 7 de setembre, a través\ndel Facebook d’Unicef Andorra,\nes podran anar penjant les foto-\ngrafies fetes, així com votar les\nque més agradin.\nEntre les cinc més votades,\ns’escollirà la fotografia guanya-\ndora, que rebrà com a premi\nuna càmera de fotos Casio Exi-\nlim EX-N1. Entre totes les per-\nsones que hi participin, ja sigui\npenjant una fotografia de la Uni-\nbella o votant la fotografia que\nmés els agradi, també se sorte-\njarà una càmera de fotos Casio\nExilim EX-N1. Les càmeres són\nofertes per Pyrénées Andorra.\nEls productes de la col·lecció\nUnibella es poden adquirir a la\nsecció de joguines de Pyrénées\nAndorra i a la botiga de l’Unicef\nl’Unicef, a Mauritània els casos\nd’infants que pateixen malnu-\ntrició es doblaran aquest any\nrespecte al 2012: s’estima que\n122.719 infants de menys de 5\nanys en patiran i 23.901 patiran\nmalnutrició severa aguda. Al\nCamerun, les previsions tam-\npoc són bones: s’estima que du-\nrant el 2013 s’hauran de tractar\n57.616 infants per malnutrició\nsevera aguda i 93.456 patiran\nmalnutrició. En tots dos països,\na més de la sequera que estan\npatint, la situació empitjora do-\nnat l’augment dels refugiats que\nfugen dels conflictes als països\nveïns, Mali i la República Cen-\nA Mauritània, el programa\nper a aquest any 2013, entre al-\ntres accions, pretén incrementar\nels centres de desnutrició des\nde 291 fins a 488 per arribar a\nmés de 50.000 infants d’entre 6\ni 24 mesos. Al Camerun, es dis-\ntribuiran prop de 7.000 paquets\nnutricionals a les famílies amb\ninfants que estan en situació de\nEstiu amb la Unibella per la\nlluita contra la desnutrició\ndany s’ha reunit aquesta set-\nmana amb els restauradors de\nl’avinguda Carlemany per ex-\nplicar-los les característiques\nque hauran de tenir les ter-\nrasses que s’instal·lin al carrer\nun cop sigui per a vianants, i\nque s’aprovaran en la sessió de\ncomú del 19 de juliol. El cònsol\nmenor, Marc Calvet, ha expli-\ncat que les terrasses hauran de\nser mòbils per poder-les retirar\nen cas que se celebri algun es-\ndeveniment i que no podran\ntenir tancaments laterals, ja\nque es vol que siguin al màxim\nEls restauradors hauran de\ndeixar 2 metres entre la façana\ni la terrassa, i aquesta només\npodrà tenir una amplada de\ntres metres, per deixar un car-\nril de tres metres al centre de la\nvia. La llargada serà en funció\nde la façana de l’establiment i,\nsi mai es vol fer més llarga, es\nnecessitarà l’acord del propie-\ntari i del llogater de l’edifici del\ncostat, i en tot cas mai no podrà\nsuperar els 18 metres.\nCalvet ha indicat que, de\nmoment, tots els restauradors\nde la zona, una mitja dotzena,\nestan interessats a instal·lar\nterrasses, que es concentraran\nprincipalment entre l’avingu-\nda de les Escoles i la plaça Co-\nprínceps, i que hauran de ser\nal màxim d’homogènies. Així,\ns’ha proposat que els para-\nsols siguin de color cru i que\nel mobiliari no sigui d’alumini\nbrillant, sinó de materials que\nimitin la fusta o elements mats\no setinats, així com cadires de\nfusta i alumini.\nLes terrasses no podran te-\nnir tancaments laterals, tot i les\ndemandes dels restauradors\nsobretot amb vista a l’hivern,\nperò finalment, a demanda\ndels restauradors, s’ha accep-\ntat que disposin d’una tarima\n“dissimulada” per anivellar\nles taules. També han dema-\nnat que com a mínim es pugui\ntancar un lateral de la terras-\nsa, on posarien la marca del\ncarrer, i Calvet ha indicat que\nho estan estudiant. Als carrers\nperpendiculars, les terrasses\nsí que poden ser tancades, ja\nque s’han d’encabir en l’espai\nd’aparcament, i a la plaça Co-\nprínceps es vol impulsar “un\nprojecte més global”, per arri-\nbar a “un concepte diferent del\nque és la plaça actualment”,\nque el cònsol encara no ha vol-\nL’avinguda Carlemany es\ntancarà al trànsit el 24 de juliol,\ni per inaugurar el nou carrer\nper a vianants el Comú escal-\ndenc està preparant un acte\n“senzill” que tindrà lloc al ves-\npre a la plaça Coprínceps.\nLes terrasses de Carlemany hauran de\nser mòbils i sense tancaments laterals\nprojecte per fer per a vianants l’avinguda\nCalvet destaca que tots els restauradors de la zona estan interessats a fer la instal·lació\nUna imatge de l’avinguda Carlemany.\nandorra 11Divendres, 12 de juliol del 2013\nDIARI ANDORRA 99X340 mm Illa carlemany 4t Aniversari FF.pdf 1 11/07/13 12:4\nnou camps de\ntabac per les\nLes pedregades de dimecres i\ndilluns passats han afectat com\na mínim nou camps de tabac.\nAquestes són les declaracions\ndels danys que l’Associació\nde Pagesos i Ramaders d’An\ndorra havia recollit fins ahir, tot\ni que recorden que els afectats\ntenen cinc dies hàbils per fer-\nles. La pedregada de dilluns\nva provocar més afectacions,\nsobretot a la zona de Fontane\nda, per les quals s’han regis\ntrat tres declaracions. Tot i així,\ndes de l’APRA es va assenyalar\nque “tampoc no n’hi ha hagut\nEls empresaris del Pas de la Casa\nhan proposat la creació d’un\nconjunt de taules de treball enca\nminades a millorar la vida quo\ntidiana de la vila. La idea és que\ncada carrer o barri s’organitzi per\nanalitzar les millores necessàries\nen cada zona i plantejar idees i\nsolucions als problemes. Les ini\nciatives serien trameses al Comú\na través del representant que es\npreveu que cada carrer elegeixi.\nEl president d’Iniciativa Pu\nblicitària (Inpub), Jean-Jacques\nCarrié, va destacar que a totes les\nciutats hi ha coses per millorar i\nqui millor pot dir com s’hauria\nde funcionar són els veïns. Per\naixò espera que d’aquest treball\nen puguin sortir idees en positiu,\nque després hauran de ser exe\ncutades de forma conjunta amb\nla corporació, en la mesura que\nsigui possible. Algunes qüesti\nons que s’han posat sobre la tau\nla i que els comerciants creuen\nque s’haurien de millorar fan\nreferència a l’embelliment dels\ncarrers, les voravies, les escom\nbraries, la circulació i els gossos,\nAquest tema va ser tractat\nen una reunió mantinguda amb\nels cònsols dimecres passat. Els\nrepresentants comunals també\nvan exposar durant la trobada\nque el carrer Major es reobrirà\npròximament a la circulació en\ndirecció a la frontera francesa.\nAvui, un tram d’aquest carrer és\nzona per a vianants. Carrié no es\nva voler pronunciar sobre la me\nsura ja que considera que això\npertoca als veïns afectats.\nEls comerciants sí que van ce\nlebrar el projecte per construir\nuna rotonda davant de Gasopas,\nja que és un tram perillós, i més\nendavant la de l’entrada del tú\nnel d’Envalira, que permetrà un\naccés directe al nucli.\nAixí mateix, en la reunió tam\nbé es va recordar que està prohi\nbida la captació de clients, una\nactivitat que es pot sancionar.\nQuant a la possibilitat d’habi\nlitar un vehicle elèctric que faci\nel transport intern del Pas de la\nCasa, Inpub està a l’espera de re\nbre l’autorització del Comú. Tot\nseguit es plantejarà als comer\nciants si estan disposats a assu\nmir els 4.900 euros per mes que\ncosta el bus. La intenció és reunir\ncom a mínim uns cent associats.\nCarrié destaca, però, que si fos\nsin 200 seria més econòmic per a\nProposta per crear una taula\nde treball per millorar el Pas\nUn dels aspectes que cal millorar és la recollida de les escombraries.\nEs vol que els veïns de cada carrer aportin idees per valorar amb el Comú\npublicitat12 DivenDres, 12 De juliol Del 2013\n13Divendres, 12 de juliol del 2013\nEl Festival de música antiga\ndels Pirineus (Femap) alçarà\naquesta nit, a les deu, el teló\namb l’actuació a la catedral de\nLa Grande Chapelle, que pre-\nsentaran la producció pròpia\nEl repertori se centrarà en\nla Missa Scala Aretina, del com-\npositor català i mestre de cape-\nlla de la catedral de Barcelona\nFrancesc Valls. Es tracta d’una\nde les obres més polèmiques\ndel barroc hispànic que va cos-\ntar a Valls –partidari declarat\nde l’arxiduc Carles– l’expulsió\ndel seu càrrec l’any 1719. Amb\naquesta producció, que es po-\ndrà escoltar també el 13 de ju-\nliol al Teatre Municipal de Ber-\nga, el Femap es vol sumar a la\ncommemoració dels 300 anys\nPrèviament, a dos quarts de\nnou, la sala de plens de l’Ajun-\ntament acollirà un acte de ben-\nvinguda que serà encapçalat\nper la presidenta del Parlament\nde Catalunya, Núria de Gis-\npert. També hi assistirà la còn-\nsol general de Polònia a Catalu-\nnya, Marzenna Adamczyk, en\nrepresentació del país convidat\nde l’edició 2013.\nAl concert també s’hi ha con-\nvidat alcaldes i regidors dels\nvint municipis implicats en-\nguany en el Femap. El prestigi-\nós ensemble La Grande Chape-\nlle, dirigit per Albert Recasens,\noferirà un concert que serà en-\nregistrat i emès en directe per\nEl Femap, que preveu 40\nconcerts, compta en aquesta\nedició 2013 amb dues novetats\nimportants: d’una banda, una\noferta d’estades turístiques al\nPirineu que inclouen l’allot-\njament més l’entrada als con-\ncerts, i d’altra banda un concert\núnic que tindrà lloc a l’estany\nGento, dins del municipi de la\nTorre de Cabdella. Per assistir a\naquest concert, que tindrà lloc\nel dia 20 de juliol, serà neces-\nsari accedir-hi amb telefèric,\nja que és l’única via per po-\nEl Femap 2013 alça el teló\naquesta nit a la Seu d’Urgell\nUn moment de la presentació del Femap a la capital alturgellenca.\nEl festival té programats en aquesta edició 40 concerts en 20 municipis\ncap de setmana la festivitat de\nSant Cristòfol, patró dels auto-\nmobilistes i protector de tots\nels qui viatgen, segons va in-\nformar l’Ajuntament. Els actes\nfestius s’iniciaran demà a les\nsis de la tarda, al passeig Joan\nBrudieu, on es podrà veure un\nespectacle de mecànica agres-\nsiva i de conducció de vehicles\nclàssics. Després els partici-\npants i assistents degustaran la\ntípica coca i sangria. A les onze\nde la nit se celebrarà una gran\nrevetlla a la plaça Catalunya\namb l’orquestra Aquario, en la\nqual se sortejarà un viatge.\nDiumenge la jornada co-\nmençarà amb una concentració\nde vehicles clàssics i de motos\nHarley. A les dotze del migdia\nse celebrarà una missa a la ca-\ntedral de Santa Maria d’Urgell\nen sufragi dels companys di-\nfunts i, tot seguit, es farà la tra-\ndicional benedicció de clauers.\nL’acte central, però, serà la\nbenedicció de vehicles al pas-\nseig Joan Brudieu, en la qual\nparticiparan tractors, camions,\nautomòbils i motocicletes, que\ntindrà lloc a la una. La festivi-\ntat de Sant Cristòfol finalitza-\nrà a les deu de la nit amb una\nrevetlla popular al carrer Sant\nJosep de Calassanç amb Jordi\nRojals i l’Acordió Màgic.\nCristòfol a la Seu\nLa regidoria de la Gent Gran de\ngell, juntament amb el Con-\nsorci d’Atenció a les Persones\nde l’Alt Urgell i la Comunità-\nria de Serveis Socioeducatius,\nhan organitzat per al pròxim\nmes d’agost un taller gratuït de\nmemòria a través de la música\nadreçat a les persones grans.\nEl taller tindrà lloc els dies\n1, 7, 14, 21 i 28 d’agost, de cinc\na sis de la tarda, a les instal·\nlacions de l’Escola Municipal\nde Dansa, al centre cultural\nLes Monges. Les inscripcions\nes poden fer fins al 26 de juliol\nal centre cívic El Passeig.\nTaller de memòria a\npirineus14 Divendres, 12 de juliol del 2013\nUn cop acabats els treballs de\nrecuperació de les pintures ori-\nginals a Sant Climent de Taüll,\ns’estan duent a terme tasques de\ncondicionament del paviment\nromànic que s’ha trobat a la part\nbaixa de l’absis durant l’excava-\nció. Els treballs consisteixen a\nrefer les franges inferiors i conso-\nlidar el paviment.\nParal·lelament s’està treballant\nen la col·locació de sis projectors\nper a les imatges en tres dimen-\nsions que es projectaran a les pa-\nrets de l’església. Es tracta d’una\ntasca molt minuciosa donat que\ns’han d’ajustar al mil·límetre.\nEls tècnics destinaran els mesos\nde juliol i agost a aquests ajusta-\nments de les imatges a la paret.\nEl públic que aquests dies visi-\nta Sant Climent de Taüll pot veu-\nre un fragment de la còpia del\npantocràtor que va fer Ramon\nMillet als anys 60 i que ha pre-\nsidit l’absis central fins al març\nEls visitants també poden\nveure, per primer cop, els dibui-\nxos inicials i les capes profundes\nde la pintura romànica origi-\nnal. Els arrencaments fets l’any\n1920 es van fer amb la tècnica de\nstrappo, sense arrencar totes les\ncapes que formen l’obra.\nDesprés de l’arrencament i en\nuna operació de rehabilitació de\nl’església, es va aplicar una capa\nd’emblanquinat sobre les restes\npictòriques del fresc. Aquesta\ncapa ara s’ha eliminat amb l’ob-\njectiu de recuperar-la i conser-\nvar-la i perquè el visitant pugui\nveure les parts de dibuixos ini-\ncials que el pintor va fer direc-\ntament sobre l’arrebossat aplicat\nal mur i encara fresc i que van\nquedar adherides a la paret. Es\ntracta de restes de pintura romà-\nEn aquest cas les pintures re-\ncuperades són les originals, però\nen el cas de Santa Maria de Taüll\na les parets no han quedat restes\nde pintura i s’ha optat per col·\nlocar-hi còpies. Aquests dies es\ntreballa per col·locar-les. Aques-\ntes reproduccions són de temes\nhistoriats i estan situades al\nAquests treballs són fruit del\nconveni de col·laboració firmat\nel juliol del 2012 entre el Museu\nNacional i el Consorci Patrimoni\nde la Humanitat de la Vall de Boí\ni impulsat pel departament de\nEn una segona fase, es comple-\ntarà el conjunt, que ha d’incloure\nla reproducció de la resta de les\npintures dels murs laterals de\nl’església conservades al Museu\nNacional, i que permetrà evo-\ncar, in situ, el conjunt de pintura\nmural romànica més extens dels\nconservats a Catalunya. L’esglé-\nsia de Santa Maria de Taüll va ser\nconsagrada el 1123 i les pintures\nes consideren d’aquesta data, que\ncorrespon amb la de les pintures\nde Sant Climent de Taüll.\nAquesta actuació se suma al\nprojecte d’intervenció a l’esglé-\nsia dirigit pel departament de\nCultura, dins el programa Romà-\nnic obert 2008-2013, que compta\namb la col·laboració de la Funda-\nció La Caixa.\nEnllestida la restauració dels originals\ndel pantocràtor de Sant Climent de Taüll\nLa restauració de les pintures de l’església de Santa Maria s’acabarà a principis d’agost\nEls dibuixos originals a l’absis de Sant Climent un cop retirada la capa de calç.\n15Divendres, 12 de juliol del 2013\nJa feia temps que Ahmed Keshta\n(Giza, 1978) es deixava veure en\ndiverses col·lectives d’art, en què\nla seva obra cada vegada gua-\nnyava més protagonisme, com\na la 23a Mostra d’art d’Andorra\ni a la segona edició dels Llibres\nd’art. Finalment, l’escultor acon-\nsegueix el reconeixement i enge-\nga el projecte 1+1, impulsat pel\nministeri de Cultura, en què un\nartista amb una llarga trajectòria\ncomparteix la Sala d’Exposici-\nons de Govern amb un de no-\nvell. A Keshta l’acompanyen les\npintures d’Alfons Valdés. Cada\nartista té la seva zona de la sala\ni, per tant, es poden veure dues\nexposicions en una.\nPreguntes és la primera mos-\ntra individual de Keshta a An-\ndorra, però l’artista ja ha presen-\ntat mostres individuals en altres\nllocs, a Egipte, París, Madrid i\nA la mostra, Keshta demostra\nper què cisella la llum. Les seves\nescultures, que evoquen petits\ncosmos, juguen amb la llum i\nles ombres. La peça que dóna la\nbenvinguda a l’exposició és la\nsorprenent Utopia (180 x 180 x\n200), de tècnica mixta, realitza-\nda el 2012. És una escultura de\nquatre nivells, blanca, com tota\nl’obra que presenta, en què po-\ndem imaginar un món sorpre-\nA l’entrada de la sala es pro-\njecten dos vídeos sobre el procés\ncreatiu dels artistes. En l’audi-\novisual de Keshta es pot veure\nl’autor durant tot el procés cre-\natiu d’Utopia, en què expressa\namb el seu treball l’harmonia de\nles formes, la perfecció de la na-\nturalesa, el misteri de la bellesa i\nUna altra peça que destaca és\nla instal·lació Inside out, una obra\nde tela de grans dimensions\n(40 x 4 x 250), realitzada aquest\nany. La col·locació de les teles,\nla tibantor, el joc de llums... om-\nplen el racó de la sala.\nContinuant amb els paisat-\nges onírics que recrea Keshta\n(que podrien ser la plasmació en\ntres dimensions dels del pintor\nFrancisco Sánchez), l’exposi-\nció inclou la peça Món paral·lel\n(120 x 120 x 100; tècnica mix-\nta, 2012-2013). Un altre món\nparticular suspès sobre la base\nels colors de valdés\nEn realitat, Keshta no comen-\nça sol l’aventura de l’1+1, sinó\nque comparteix espai amb l’ar-\nquitecte i artista Alfons Valdés,\nque presenta quadres realitzats\nl’any passat, alguns de l’última\ndècada i, fins i tot, dos creats fa\nmés de vint anys. L’audiovisual\ntambé segueix el procés creatiu\nde l’obra pictòrica de Valdés, re-\nalitzada en tècnica mixta.\nL’escultor de la llum, Ahmed Keshta,\naconsegueix la seva mostra individual\nL’artista inicia a la Sala d’Exposicions de Govern el projecte 1+1 amb el veterà Alfons Valdés\nA dalt, ‘Utopia’, i al costat, un detall de l’escultura. A sota, la instal·lació ‘Inside out’ i la peça ‘Món paral·lel’.\nLa galeria Art al Set continua\namb la seva aposta per difondre\nl’art en allotjaments hotelers i\ndurant tot l’estiu exposarà una\ndesena d’escultures de José Luis\nPascual (Barcelona, 1947) al jar-\ndí i a l’interior del Park Hotel,\non també ha prorrogat la mostra\nde pintura de José Duván.\nAl jardí de l’hotel hi ha qua-\ntres escultures de gran format,\nd’entre 1,80 i 2 metres d’alçada.\nTotes són figures de dona, rea-\nlitzades en acer corten. Pascual\nutilitza una superfície plana de\nferro i la retalla, i per donar-li\nvolum la retorça. Entre les es-\ncultures hi ha una menina, una\nnoia nua a la dutxa i una altra\nnoia amb la cabellera al vent.\nPer dins del restaurant s’han\nrepartit escultures de petit for-\nmat, d’entre 50 i 60 centímetres,\nla majoria caps de dona. Tam-\nbé hi ha una flor, un gos ajagut\nArt al Set ja havia exposat a la\ngaleria obra de José Luis Pascu-\nal, que a part d’esculpir també és\nautor de pintures planes, sense\nArt al Set exposa escultures\nde ferro de José Luis Pascual\nUna de les escultures de José Luis Pascual exposades al jardí del Park Hotel.\nCULTURA16 DIVENDRES, 12 DE JULIOL DEL 2013\nCompte enrere per a l’estrena de\nScalada, l’espectacle en exclusiva\nque la companyia Cirque du So-\nleil ha preparat per a Andorra.\nAquesta nit es farà l’assaig ge-\nneral davant del públic convi-\ndat (premsa, veïns, autoritats) i\ndemà, a les deu de la nit, es re-\npresentarà la primera funció del\nxou circense a l’escenari muntat\na l’aparcament del parc Central.\nLes localitats de pagament\n(les de seient) es van esgotar\nràpidament. D’entrades gratu-\nïtes (dempeus) encara se’n pot\ntrobar, ja que algunes prereser-\nves s’han cancel·lat o no s’han\nconﬁrmat i queden espais buits.\nL’aforament per a cada especta-\ncle és de 5.000 persones, de les\nquals 3.500 restaran a peu dret i\nles altres 1.500 places seran per\nEl dia que es van presentar\nels detalls de l’espectacle, el mi-\nnistre de Turisme i Medi Ambi-\nent, Francesc Camp, i el direc-\ntor d’Andorra Turisme, Betim\nBudzaku, van explicar que les\ndates s’havien triat segons els\ndies de més aﬂuència de vehi-\ncles al país. Els dies de funció\nsón demà, 13 de juliol, els di-\nmarts 16, 23 i 30 de juliol, i els\ncaps de setmana 19-20 i 26-27 de\njuliol, i 2-3 d’agost. Si per incle-\nmències del temps se suspenen\nﬁns a tres actuacions, es podran\nrepresentar altres dies durant\nles tres setmanes previstes. To-\ntes les funcions començaran\na les deu de la nit i duraran\nScalada vol evocar que An-\ndorra es pot viure intensament\ndurant les quatre estacions de\nl’any i que en qualsevol època\ns’hi pot fer moltes activitats.\nTot a punt perquè Cirque du\nSoleil estreni el xou ‘Scalada’\nEls responsables de l’espectacle el dia de la presentació.\nEncara es poden aconseguir algunes entrades gratuïtes dempeus\nLa coral estoniana en una actuació.\nLa coral de noies Ellerhein, d’Es-\ntònia, actuarà el pròxim 22 de\njuliol al santuari de Meritxell, a\nles 19.30. L’entrada serà lliure. El\nrecital l’organitzen l’ambaixada i\nel consolat honorari de la Repú-\nblica d’Estònia. Quaranta-dues\nveus del cor Ellerhein, que estan\nde gira per Europa, vindran per\nprimera vegada al Principat pro-\ncedents del Festival internacio-\nnal de música de Cantonigròs.\nEl grup coral femení va ser\nfundat l’any 1951 per Heino Kal-\njuste (1925-1989), director de la\ncoral ﬁns a la seva mort. La di-\nrectora actual és Ingrid Korvits.\nLa formació Ellerhein acumula\nbastants premis, entre els quals\nEl seu repertori conté tant\nmúsica clàssica com música de\ncoral contemporània. En el reci-\ntal de Meritxell, el cor interpreta-\nrà alguns temes de compositors\ncom Verdi i Britten, i una àmplia\nselecció de música estoniana.\nEl cònsol honorari d’Estònia,\nAntoni d’Ortodó, subratlla que\nel concert és una oportunitat de\nLa coral de noies Ellerhein\nactua el dia 22 a Meritxell\nSembla que la pluja s’hagi\ndecidit a boicotejar la Setma-\nna de jazz. Finalment, amb\nuna hora de retard, el temps\nva permetre ahir a Big Dani\nPérez oferir el seu concert.\nNomés queden dues actuaci-\nons: avui, La Vella Dixieland\namb Maria Barahona, i dis-\nsabte, Balaguer & Coloma &\nSimón Blues Express.\nEl jazz de Big\nEls rockers Tobacco Road van\nactuar ahir als Dĳousderock\nde la plaça del Poble. El grup\nva interpretar les versions\ndels èxits de les grans ban-\ndes del rock i el heavy amb\nla seva empenta habitual. El\ngrup ha guanyat el Concurs\nde bandes d’Esplugues de\nLlobregat 2013 i tocarà a la\nfesta major de la localitat.\nPUBLICITAT 17DIVENDRES, 12 DE JULIOL DEL 2013\nPIT DE POLLASTRE GROC\nPERNIL CUIT EXTRA 220 GR\nVÀLIDES FINS A\nPREUS VÀLIDS DE\nL’11 AL 14 JULIOL 2013\n3,95 € KG 5,55 € KG 8,90 € KG\n1,98 € KG 7,95 € KG\nCUIXA DE XAI AL FORN A/VERDURES 600 GR\nESPATLLA DE XAI DEL PAÍS CONGELAT\n18 Divendres, 12 de juliol del 2013\nPur tràmit el que van passar FC\nSanta Coloma i Breidablik. L’eli-\nminatòria estava del tot encarada\nper als islandesos, així que no\nvan fer sang. Als andorrans ja els\nanava bé el resultat i el matx va\nacabar tal com havia començat,\namb empat a zero. Tampoc no\nvan ajudar els dos penals come-\nsos, un per banda, ja que no van\nPacte de no-agressió. A aquest\nacord semblava que haguessin\narribat els dos conjunts. Els colo-\nmencs provaven d’acostar-se cap\na l’àrea visitant, però amb poc en-\ncert, mentre que els islandesos es\ndedicaven només a tocar i tocar.\nJuanfer i Mercadé van provar-ho\ndes de molt lluny i els seus xuts\nno trobaven porteria. La primera\nrematada als tres pals no va arri-\nbar fins al minut 24, amb Quiño-\nnes engaltant des de la frontal\nla pilota tal com venia. No la va\ntocar bé i Gunnleifsson va atra-\npar-la sense problemes. Faltava\nintensitat i ritme al partit. En el\ntemps de descompte arribava la\nmillor oportunitat per inaugurar\nel marcador. Mercadé va entrar\ndes de la banda, feia la paret amb\nJuanfer, que li passava de taló, i\nRohde per darrere el feia caure\nquan encarava el porter. L’àrbi-\ntre xiulava penal. Quiñones el va\nllançar, però li va faltar convenci-\nment, i Gunnleifsson li encertava\nla direcció. El rebuig el recollia el\nmateix Quiñones, que es tornava\na trobar amb el cos del porter. El\ncol·legiat, tot seguit, xiulava el\nComençava la segona part\namb força més moviment que\nla primera. Havia passat poc\nmés d’un minut quan Quiñones\ncometia penal sobre Jonsson. I\na més li suposava l’expulsió. In-\ngason era l’encarregat de xutar\nla pena màxima, però tampoc\nacabava en gol, ja que l’esfèrica\ns’estavellava al travesser. Trans-\ncorrien els minuts i l’enfronta-\nment tenia el mateix caire que en\nel primer període. Molt mig del\ncamp i poc encert en la darrera\npassada. Faltava precisió. On sí\nque va haver-n’hi va ser en la de\nRohde cap a Jonsson, que encara-\nva Eloy, però sobre la seva sorti-\nda xutava fora.\nEl Breidablik aportava el\nseu joc per la banda dreta, amb\nPorsteinsson penjant pilotes a\nl’àrea. Una la rematava amb el\ncap Vilhjalmsson avançant-se a\nla sortida d’Eloy, i Wagner sobre\nla línia allunyava la pilota. Els is-\nlandesos en els últims 10 minuts\nvan apujar una marxa. Ingasson\nen planxa rematava amb el cap i\nel porter enviava el cuir a córner\namb el peu. Tot seguit rebutja-\nva un tir d’Ingason. Hreinsson\nsortia en els darrers instants i\nera l’encarregat de despenjar les\npilotes aprofitant la seva alçada,\nperò Eloy no va tornar a patir.\nEls dos equips compleixen el tràmit i\nno encerten ni des del punt de penal\nfase de classificació de l’europa league\nEn un matx amb poca intensitat, Quiñones, que acabaria expulsat, i Ingason van fallar un penal\nRohde va fer penal a Mercadé en el temps de descompte de la primera part.\nEstadi Comunal: 300 espectadors\nCanvis: Porsteinsson per Lydsson (m.\n46), Genís per Sánchez (m. 61), Yeoman\nper Adalsteinsson (m. 63), Renato per\nSmith (m. 69), Alejandro per Mercadé\n(m. 72), Rohde per Hreinsson (m. 87).\nÀrbitre: Dennis Antamo (FIN).\nTargetes: Wagner, Sánchez, Porsteins-\nson, Vilhjalmsson, Blanco, Margeirsson\n(groga). Quiñones (vermella).\nFC santa coloma breidablik\nEstadi NK Zrinjski: 1.500 espectadors\nGols: 1-0 Djuric (m. 76).\nCanvis: Popovic per Bekic (m. 60),\nDjuric per Crnov (m. 68), Luis per Ber-\nnat (m. 73), Pereira per Vall (m. 78), Si-\nmeunovic per Pehar (m. 82), Blázquez\nper Crespo (m. 84).\nÀrbitre: Duncan Sultana (MLT).\nTargetes: Rubio i Roca (groga).\nZrinjski mostar ue santa coloma\nL’objectiu amb què la UE Santa\nColoma anava a Bòsnia i Herce-\ngovina es va complir. Volia plan-\ntejar un partit seriós i, en cas de\nperdre, que fos per la mínima.\nVa aconseguir totes dues coses,\ni va quedar eliminat a mans del\nZrinjski Mostar, que va gaudir\nd’un bon nombre d’ocasions al\nllarg de l’enfrontament.\nKantar es va presentar des\nd’un inici com el jugador balcà-\nnic més perillós. En els primers\n10 minuts va tenir fins a tres\noportunitats per posar al da-\nvant el seu equip. Bekic i Pehar\nvan agafar-li el relleu i només\nla manca de punteria va impe-\ndir el gol. Els andorrans estaven\nveient com el rival creava mas-\nsa perill. Va decidir-se a dispo-\nsar més del control de la pilota\ni guanyar metres al camp. Així\narribava la primera ocasió colo-\nmenca, al minut 22, amb Rubio\ncom a protagonista. Triquell va\ngaudir d’una falta directa que\nDujkovic aturava sense proble-\nmes. Stojkic va posar a prova\nFriday i el porter va impedir que\nel gol aturant la rematada poste-\nrior de Pehar.\nEn la segona part els bosni-\nans van sortir a buscar el partit.\nA sumar la segona victòria en\naquesta eliminatòria, després de\nl’aconseguida la setmana pas-\nsada a l’estadi Comunal, amb\nremuntada inclosa. Bekic va fer\nlluir Friday. Savic també es va\ntrobar amb l’encert del nigerià,\ntitular per la baixa de Periánez.\nLa seva actuació permetia que\nel marcador seguís reflectint\nl’empat a zero inicial. El tir de\nPopovic també el rebutjava.\nPerò al minut 68 Djuric sortia\nal camp substituint Crnov. I sis\ndesprés marcava. Tot i tenir el\nresultat a favor, el Zrinjski en\nvolia més. Scepanovi i Pehar\nvan provar-ho, amb llançaments\nque no van trobar porteria. La\ndarrera ocasió, ja en el temps de\ndescompte, va ser per a Stojkic.\nL’actuació de Friday permet\nperdre només per la mínima\nesports 19Divendres, 12 de juliol del 2013\nEl pavelló del Prat Gran d’Escal-\ndes-Engordany acull una nova\nedició del Campus Enric Masip.\nCelebra la seva quinzena edició,\nmantenint el nombre de partici-\npants d’altres anys.\nSón 111 els joves que hi prenen\npart, dels quals sis són nacionals,\nfruit de l’acord que existeix amb\nla Federació Andorrana d’Hand-\nbol. “Es nota que fa poc que han\ncomençat, però l’evolució s’ha\nd’anar fent”, exposa Masip.\nL’excapità de l’FC Barcelona\nes mira amb preocupació l’estat\nactual de l’handbol, com la pos-\nsible desaparició de l’Atlètic de\nMadrid i de l’esport en general.\n“Seria una desgràcia”, afirma, ja\nque el Barça es quedaria sense ri-\nval a la Lliga Asobal. Considera\nque aquest és un mal endèmic\na Espanya i que en altres paï-\nsos s’ha tingut molta més cura.\nMenys els grans clubs de futbol,\nla resta pateixen “per haver vis-\ncut per sobre de les seves possi-\nbilitats”. Considera que “és im-\npossible que els jugadors cobrin\nmilionades quan no es generen\naquestes xifres”, fruit moltes\nvegades de l’abús de les subven-\ncions públiques i del suport eco-\nnòmic d’empresaris que tal com\napareix, desapareix. “És inassu-\nmible i tot era fictici.” I vaticina\nque “tot això ja no tornarà a exis-\ntir”, així que hi haurà d’haver un\nreplantejament general: “Molts\nesports passaran a ser semipro-\nMasip valora que s’ha de fer\nun replantejament en l’esport\nEnric Masip amb la cònsol major d’Escaldes-Engordany, Trini Marín.\nEl Centre de Tecnificació d’Or\ndino encara una nova fase de\nconstrucció, mentre que les\ninstal·lacions ja acullen esportis-\ntes. Del projecte inicial, de mo-\nment queda aparcada la cons-\ntrucció del pavelló situat al costat\nde l’edifici principal. Aquesta\nmodificació permet que el cost\nde l’obra es vegi reduït dels 13,3\nmilions d’euros inicials a 5,3.\nEn la visita del cap de Govern,\nAntoni Martí, es van donar a co-\nnèixer les novetats del projecte.\nAquest mes s’iniciaran les obres\nde la fase quatre, ja adjudica-\ndes. Consta d’una graderia per\nal camp de futbol de 525 seients\ni un edifici polivalent, amb una\npista de 115 metres de llarg i 8\nd’ample per practicar atletisme,\na més d’un espai de 27 x 17 me-\ntres per entrenar-se en diferents\nesports, com bàsquet, handbol,\ntir amb arc o tennis.\nEl que queda descartat és el\npavelló projectat, que constava\nde tres espais delimitats, amb\ndues pistes de tennis, una pis-\nta per practicar esports com el\nbàsquet i una sala de 1.200 m2\nper a les arts marcials. Aquest\nequipament queda ajornat i com\na mínim durant aquesta legisla-\ntura no serà una realitat. Aquest\nreplantejament comporta una re-\nbaixa significativa en el pressu-\npost total de les obres del Centre\nde Tecnificació. En un principi el\ncost era de 13,3 milions d’euros, i\namb el redimensionament passa\na 5,3. La decisió s’ha pres per ra-\nons d’estalvi econòmic i perquè\nel Govern entén que es cobreixen\nles necessitats amb el pavelló de\nl’escola Germans Riba d’Ordino.\nPart de les instal·lacions cons-\ntruïdes estan en funcionament,\namb diverses disciplines uti-\nlitzant-les. El centre és també\nun equipament pensat per a la\nformació tècnico-esportiva. Per\naquest motiu des del mes pas-\nsat acull l’Escola de Formació\nde Professions Esportives i de\nMuntanya, la tecnificació i pre-\nparació física dels corredors de\nla Federació Andorrana d’Esquí i\nles classes de suport del batxille-\nrat lliure esportiu. La instal·lació\nconsta d’una superfície total\nde 12.599 metres quadrats, dels\nquals 4.679 metres corresponen\nPel secretari d’Estat d’Esports,\nJordi Cerqueda, el centre és “una\neina per dinamitzar l’esport\nandorrà” i permetrà als espor-\ntistes “entrenar-se amb moltes\nmés facilitats”. També serà un\nreclam per al turisme esportiu,\nque permeti “fomentar estades\nper a equips forans”. El que de\nmoment no es plantegen des\nde l’executiu és traslladar-hi el\nCasal de l’Esport, actualment al\npoliesportiu d’Andorra, tenint\nen compte un possible ascens del\nBC River Andorra a l’ACB. “No\nés una prioritat ara mateix”, va\nafirmar, remarcant que “estarà\nanys al pavelló”.\nEl projecte del Centre de Tecnificació\nd’Ordino es veu rebaixat en 8 milions\nAntoni Martí va visitar el Centre de Tecnificació d’Ordino.\nEl pressupost total passa de 13,3 a 5,3 en quedar aparcada la construcció del pavelló\nal FOJE d’Utrech\nLa Cursa Migfons d’An\ndorra es disputa diumenge\ni tindrà més de 300 partici-\npants. Organitzada pel Club\nDoval, té un recorregut de\ndeu quilòmetres pels carrers\nd’Andorra la Vella, Escaldes-\nEngordany i Santa Coloma,\namb sortida i arribada a l’es-\ntadi Comunal. L’inici és a les\ndeu del matí i és també Cam-\nTres andorrans participaran\nen el Festival olímpic de la\njoventut europea, que se ce-\nlebrarà a Utrech (Holanda)\ndel 14 al 19 d’aquest mes. En\njudo hi prendrà part Magda-\nlena Sánchez, en la categoria\nde -63 quilos. En natació Gui-\nllem Brigués competirà en les\nproves de 100 metres esque-\nna, 100 papallona i 200 estils,\ni Miquel Oliveros ho farà en\nels 50, 100 i 200 lliures.\nEl Nike Camp Andbank va comptar amb la presència del da-\nvanter de l’Athletic Club de Bilbao Iker Muniain, recentment\ncampió de l’Eurocopa sub-21 amb la selecció espanyola. El\njugador basc va estar a la seu d’Andbank responent a les pre-\nguntes formulades pels joves participants del campus, i també\nva estar sobre el terreny de joc per compartir un entrenament\namb els aspirants a futbolistes professionals.\nIker Muniain visita el Nike\nNIKE CAMP / Adrià Fontanet\nCLASSIFICATS20 DIVENDRES, 12 DE JULIOL DEL 2013\nparticulars de suport ﬁns a\n4 persones, horaris ﬂexibles\nCLASSIFICATS 21DIVENDRES, 12 DE JULIOL DEL 2013\nRef.119282m21hab,1bany,cuinatancada, amplisaló,pksolivistes.Despesesincloses ...680€\nRef.1204Pis cèntric 75m2,3h,bany,cuinaindep,terrassa,solivistes.....................................400€\noﬃce tancada i moblada,\nperfície ediﬁcable d’uns\nediﬁci sense ascensor. PREU: 400 €\nCLASSIFICATS22 DIVENDRES, 12 DE JULIOL DEL 2013\nCLASSIFICATS 23DIVENDRES, 12 DE JULIOL DEL 2013\nris, 2 banys, cuina ofﬁce,\nMarketing a business online masterclass | Bixfix.co.uk Bizfix


VOLS: Pau per a Bolívia\nVOLS - Voluntariat Solidari vol transmetre la seva solidaritat i preocupació pel poble bolivià davant la situació d'inestabilitat que s'està vivint aquests dies.\nDes de fa aproximadament dues dècades VOLS, conjuntament amb Solidaridad Don Bosco treballa en diferents regions de Bolívia, impulsant projectes de desenvolupament per a la joventut i poblacions indígenes, amb la família salesiana i la Fundació Machaqa Amawta.\nPer això mostrem el nostre rebuig davant les accions violentes i la vulneració de drets que s'estan produint i que, malauradament, estan afectant en major mesura a la població més vulnerable i desprotegida.\nFem una crida perquè es garanteixin els drets humans de la població boliviana i es restableixi la convivència pacífica, especialment vulnerada pels cossos de seguretat de l'estat com pels militars.\nReclamem una solució pacífica que garanteixi tant la constitució boliviana com els tractats internacionals.\nAgraïm tant als salesians i salesianes a Bolívia, com a la Fundació Machaqua Amawta l'acompanyament al poble en aquest difícil moment prestant el seu servei educatiu i de promoció integral en la mesura que les circumstàncies ho permeten.\nAgraïm la proximitat de tota la família salesiana en el món, i desitgem la ràpida, pacífica i justa solució a el conflicte.\nDarrera modificació el Dijous, 21 Novembre 2019 14:11


Educació Infantil Garbí Pere Vergés Esplugues: LA COMUNICACIÓ EN ANGLÈS: IMPRESCINDIBLE\nLA COMUNICACIÓ EN ANGLÈS: IMPRESCINDIBLE\nUna de les funcions del llenguatge és la comunicació. Sovint, és important poder comunicar en una llengua que no és la pròpia i els infants des de ben petits estan capacitats per fer-ho. Per tant, cal potenciar aquesta habilitat.\nInternet és una gran via per relacionar-se, però la presència directa és millor. I la possibilitat d’utilitzar totes dues vies encara més.\nPer això, durant tot el curs els alumnes d’EI5 treballen la relació amb els seus companys de Saint Peter’s School.\nEs coneixen a través de la pantalla i al connexió a les xarxes i es comuniquen abans de la primera trobada que ja s’acosta. Amb il·lusió, preparen un petit obsequi que esperen que sigui valorat pels altres nens que ja són amics.\nTot plegat incentiva l’ús de la llengua anglesa i es practica d’una manera significativa.\nLes imatges mostren els alumnes de les classes Del Parc, del Bosc i Virolets realitzant algunes activitats en aquests dies previs a la visita a l’altra escola, que es viuen intensament (preparant l'obsequi i comunicant-se online).\nL’INTERÈS PER LES HISTÒRIES. ELS TITELLES\nVISITA DELS CAPS DE COLOR GENERALS\nREUNIONS DE CÀRRECS\nDECORACIÓ DE L’ENTORN\nSORTIDA A SAINT PETER’S SCHOOL\nCANVI DE CÀRREC\nTORNEM A INICIAR EL TREBALL PER AMBIENTS


Vaig veure una pel·lícula de zombis i em va semblar molt bona. La vaig guardar per poder veure-la amb els meus fills.\nEls meus fills no van veure tota la pel·lícula, però si la primera part. Que es la que volia que veiessin. Bàsicament el meu fill mitjà (7) es una mica poruc amb aquestes coses i llavors té pors, sino ja la veuríem tota.\nAl veure-la amb els meus fills, vaig entendre que encara era més bona. Va ser xulo saber gaudir millor la peli gracies al que ells percevien al mirar-la.\nAbans que apareguessin els zombis de debò, el protagonista recorre els carrers, els autobusos, les botigues i apareix gent, el típic de gran ciutat....\nLa pel·lícula era una comèdia, per tant, estava fet a posta, però em va fer gracia que alguna situació confongués als meus fills. La peli es diu, en la versió espanyola, Zombis Party. (Shaun of the Dead, en la versió original)\nPer exemple, a l'autobús, la gent que es veia darrera del protagonista tenien la mirada perduda, alguns mig dormint, altres amb cara de pasmats...semblaven zombis i estava fet a posta. El director volia fer comèdia d'una part de la societat que va per la vida com uns zombis.\nJo tenia clar que no eren zombis, que era part del gag de la pel·lícula.\nEls meus fills, durant la primera part de la pel·lícula em preguntaven tota l'estona si aquell era un zombi, aquest era zombi?, i aquest? i aquest?, aquests son zombis, no? aquest si, no? ara si, no? i aquest?\nCap era zombi.\nO quan els protagonistes confonen una zombi amb una persona drogada.\nLa confusió que va provocar als meus fills, em fa fer rumiar. Potser la primera vegada que vaig veure la pel·lícula ho havia vist i havia rigut, però encara vaig riure més quan veia als meus fills dubtar tota la estona.\nM'encanta que els meus fills m'ajudin a veure el món amb els seus ulls. Em fan rumiar.\nI, tot i que la pel·lícula forçava la situació, algunes situacions tampoc estan tan allunyades de la realitat. Em va servir per parlar-ne amb els meus fills.\nEn el fons, estem envoltats de zombis.....\nEs provable que les pròximes eleccions ens demostrin que hi han molts zombis entre nosaltres, que voten als de sempre encara que se'ls riguin a la cara. Vaja, el que faria un bon zombi, actuar sense pensar, per pura inèrcia...\nCom deia el gran Emilio Duró....hi ha gent que es mor als 40 anys i els enterren als 90. Com els zombis, que estan morts però encara caminen.\nAnònim 20 de maig de 2015 a les 11:22\nNo dius el títol per què no vols fer publicitat de la peli? Per què no? Trobo que es una gran peli! Molt bona, la gent hauria de veure Shaun Of The Dead!\nGaby 20 de maig de 2015 a les 13:41\nHa, Ha..no estava premeditat no dir el titol...molt sovint escric tard i em deixo coses...\nEm va agradar la primera part, on no apareixen gaires zombis, la vaig trobar molt divertida per veure amb els meus fills.\nTrobava una sàtira bonissima de la nostra societat i al veure-la amb els meus fills em vaig adonar que la sàtira era més bona encara...\nEl titol es el que dius però en castellà la van titular "Zombie Party"...que crec, per dir-la aixi no feia falta canviar-la de nom.\nI pel que veig, a tu també et va agradar...a la meva parella no li va agradar gens....pensava que el raro era jo.... ;)\nLa vaig veure per casualitat i em va agradar aquests tocs d'humor angles/absurd.\nGaby 21 de maig de 2015 a les 18:36\nJa he afegit el títol a l'escrit!\nM'han entrat al correu, com pot ser?


“Les administracions parteixen de la idea que la ruralitat morirà i el que intenten és fer més fluix el colp”\nPublicado el 29 marzo, 2020 25 mayo, 2020 por albaseguraantolinn\nEl Fòrum de la Nova Ruralitat s’ha convertit en un moviment social per revertir la despoblació\nXavi Ginés, coordinador del Fòrum de Nova Ruralitat / Fòrum de la Nova Ruralitat\nXavi Ginés, és doctor en sociologia i professor del Departament de Filosofia i Sociologia en la Universitat Jaume I de Castelló. Des de sempre la ruralitat ha estat el seu principal objecte d’estudi i també l’escenari de la seua vida professional, fet que el va portar a ser un dels impulsors del Fòrum de la Nova Ruralitat. Aquest és el resultat de molts anys de treball amb el Programa d’Extensió Universitària de l’Uji, que va portar a celebrar les I Jornades d’Afirmació de la Nova Ruralitat el novembre del 2016 a Benlloch. A partir d’ací, i amb quatre jornades posteriors realitzades arreu del territori, el 2019 es consolida aquest grup de pressió, que intenta canviar les polítiques que s’estan donant de desenvolupament rural.\nQuè és això de la nova ruralitat?\nLa nova ruralitat és una manera de veure la ruralitat que comença en Llatinoamèrica fa alguns anys, i que bàsicament s’ha importat ara ací perquè es fonamenta una espècie de nova visió del fet rural, basada en dos elements. El primer és que no hi ha una diferència social entre la ruralitat i la urbanitat. A escala social i cultural, els dos entorns són els mateixos, allotgen la mateixa població, les persones rurals no són diferents de les persones urbanes, el que sí que tenen és un context diferent que dificulta la seua vida d’acord amb els patrons que tota la ciutat actual té, els patrons de confort, de consum, de serveis… Per altra banda, també és una forma de parlar de la ruralitat. Fins ara se li ha ficat sempre un adjectiu com a pobre, no en el sentit econòmic, sinó en el sentit desil·lusionant, de trista, de vella o d’acabada. I per altra banda, també s’utilitza la ruralitat des d’un punt de vista idealitzat, es planifica com un espai idíl·lic, que es pot fer una vida natural, primant eixos valors naturals i mediambientals que té i que moltes vegades entra en conflicte amb la mateixa gent que hi viu en la mateixa ruralitat.\nCreus que amb el pas dels anys, la imatge del món rural ha canviat o segueix sent la mateixa? Quan es parla de món rural es pensa en ramaderia, agricultura o turisme rural, o amb altres coses?\nSí, crec que sí. Fins i tot diria que eixa visió és massiva, tot i que en els últims anys algunes veus d’alarma i alguns moviments socials, com el de la nova ruralitat, han tendit a canviar aquesta perspectiva. El problema d’aquesta perspectiva, no és que la gent de la ciutat la tinga respecte a la ruralitat, el greu és que la mateixa ruralitat el té respecte a ella, perquè com t’he dit abans la gent de la urbanitat i la ruralitat no són diferents. A tots els agrada consumir al Zara, veure les mateixes pel·lícules, reben impactes dels mateixos mitjans de comunicació… Amb la qual cosa eixa idea era fins i tot pròpia, hi havia una espècie d’autoodi, una desconfiança de la ruralitat com un espai de possibilitats, com espai de futur. Eixa visió alguns moviments socials estan intentant canviar-la. Jo crec que en certa manera s’està canviant en algun nivell, el que passa és que encara hi ha una visió minoritària.\n“Un poble amb 400 persones no té per què ser un mal poble, i fins i tot, podem dir que és un bon poble per a viure d’acord a certs estils de vida, es converteix en un mal poble quan no té serveis que garanteixen els drets de ciutadania dels habitants”\nCreus que aquesta imatge negativa del món rural també es veu afectada per la gent que sols parla del despoblament, i sols busca les coses negatives? Si la gent en lloc de parlar de les coses negatives, parla dels beneficis o oportunitats d’aquest territori que no es donen a conéixer canviaria aquesta idea?\nSí, nosaltres com a col·lectiu universitari que està al capdavant del moviment de la nova ruralitat, insistim molt en la necessitat de desvincular, o almenys, de no fer tan primordial el concepte aquest de despoblació quan es parla de ruralitat, perquè el mateix concepte de despoblació ja està victimitzant-la, està, d’alguna manera, marcant-la com una cosa en perill d’extinció, en perill de mort o a punt d’acabar-se. Totes aquestes veus alarmistes ens posen la mosca en l’orella, és a dir, no parlem tant de despoblament i de les coses negatives, i comencem a parlar d’una visió positiva, i igual així, contribuïm al fet que no hi haja eixe nivell tan alt de despoblament. Canviem una miqueta la narrativa, canviem els marcs d’interpretació de com s’ha construït socialment la ruralitat en la nostra ment. La ruralitat no sols és despoblació, de fet alguns corrents de la sociologia rural, insisteixen en el fet que el despoblament no té per què ser roín, hi ha pobles que han tingut 1.600 habitants algun dia i ara tenen 400. Però això no és negatiu, el que era insostenible era tenir 1.600 persones en una època en la qual després d’això va tindre conseqüències dramàtiques com per exemple la fam. És a dir, un poble amb 400 persones no té per què ser un mal poble, i fins i tot, podem dir que és un bon poble per a viure d’acord a certs estils de vida, es converteix en un mal poble quan no té serveis que garanteixen els drets de ciutadania dels habitants. La ruralitat es defineix com a territoris que tenen pobles, ja no de baixa densitat demogràfica, sinó de concentracions menudes de població, i això, en si no és roín. Per això nosaltres tenim molta prudència, és veritat que és un concepte que ha servit per a denunciar molt i posar molt de manifest la situació de la ruralitat, per tant, tenim eixa ambivalència. Per un costat, ens està obrint portes per tractar els problemes de la ruralitat, però, per l’altra, veiem que també caldria modificar la terminologia. Un canvi es va produir arran de la “España vacia“, i després la “España vaciada“, no era ella la que s’estava buidant, sinó que eren les polítiques la que l’estaven buidant. Nosaltres fins i tot això ho posem en qüestió, diem, no és la “España vaciada”, és l’Espanya rural, i aquesta té unes característiques que no tenen per què ser roïnes en si.\nPer què quins són aquests punts favorables o beneficis de viure en l’entorn rural?\nJo tampoc crec que hem de remarcar ni els beneficis ni els dèficits. Pot tindre alguns beneficis com l’educació o la sanitat propera, o també l’existència d’una comunitat que identifica les persones i que els dóna sentit, però en certa manera també passa en la ciutat. No és una qüestió que es visca millor o pitjor, és una qüestió de drets, és a dir, si algú ha nascut i vol viure en aquestes comunitats, ha de poder fer-ho. El gran problema de la nostra societat, més que el despoblament, és la concentració urbana, és a dir, el focus aquest que se centra en la despoblació s’està oblidant que el problema és la massificació urbana. Hi ha una ciutat de València i la perifèria que té un milió i mig d’habitants, que té col·lapsades les vies d’entrada, que això genera una despesa energètica brutal i que si aquesta població estigués distribuïda en el territori, el conjunt del territori seria més positiu per a la vida de les persones. Això sempre s’oblida, sempre es mira als pobles, una altra vegada tornem a centrar el focus de la debilitat, del que està malament en els pobles, però no és així, hi ha un problema de densitat alta, no de densitat baixa.\nPel que fa als avantatges, també pot caure en la idealització de la vida rural en la qual no volem caure. Hi ha avantatges igual que la ciutat també té els seus. Al final és una qüestió de drets, qui vulga viure en la ruralitat, que visca en la ruralitat.\n“El Fòrum de la nova ruralitat, intenta consolidar-se com una espècie de Lobby, un grup de pressió, que intenta canviar aquesta perspectiva i canviar les polítiques que s’estan donant de desenvolupament rural”\nEl Fòrum de la nova ruralitat es va consolidar l’any passat, però porta des del 2016 amb aquesta idea. Com es crea i que hi ha darrere d’aquest?\nEl fòrum de la nova ruralitat és el resultat de 15 o 20 anys de treball del Programa d’Extensió Universitària, PEU, de l’UJI que ha treballat posant en contacte a la universitat amb el territori des de fa ja més de 20 anys, i que va entestar-se a treballar des de l’aspecte acadèmic, social i cultural, aquesta ruralitat. Es va identificar amb ella, es va expandir, va projectar la universitat en el territori i el resultat ha estat que l’Ajuntament de Benlloc, en el que estava treballant, i l’UJI, van aliar-se per a fer unes jornades enfocades des d’aquesta perspectiva de la nova ruralitat. Les jornades van ser un èxit, fins al punt que quatre jornades posteriors, l’última d’elles recentment, s’ha consolidat un grup de treball estable que és el Fòrum de la nova ruralitat, que intenta consolidar-se com una espècie de Lobby, un grup de pressió, que intenta canviar aquesta perspectiva i canviar les polítiques que s’estan donant de desenvolupament rural que pensem que no són les correctes.\nS’organitza de manera molt precària. Realment, hi ha una comissió coordinadora formada per unes 10 persones, dues o tres universitàries, i després les altres persones són un metge, un mestre, un forner… Una sèrie de gent que és més activa i activista distribuïda pel territori i ens reunim cada tant per elaborar respostes, elaborar articles, a partir d’un document base que vam fer 150 persones que és com uns apunts de polítiques de despoblament, una espècie de diagnòstic comunitari que es va fer en el seu dia.\nAlguns membres del Fòrum de la Nova Ruralitat / Fòrum de la Nova Ruralitat\n“Els joves estan sent expulsats, ja no per una necessitat econòmica, que en part també, sinó sobretot perquè s’ha considerat com a perdut l’origen”\nEn aquest manifest dieu que el despoblament és un problema social, originat sobretot per l’èxode juvenil. Llavors, quines serien les propostes perquè aquests joves puguen quedar-se i viure en aquestes comarques?\nNosaltres tenim molt clar que els joves que es formen en aquestes comarques han de tenir disponibilitats de formar-se fins a certs nivells i també considerem normal i lògic que vulguen eixir del poble, com qualsevol altre jove, per anar-se’n a estudiar una carrera o el que siga a un altre lloc. La clau està en el fet que aquest jove ha de tindre clar o ha de tindre una mirada que incloga la possibilitat de tornar al poble a desenvolupar la seua tasca per la qual ha estat capacitat en la universitat. Això és el que ara entenem que no s’està produint. Els joves estan sent expulsats, ja no per una necessitat econòmica, que en part també, sinó sobretot perquè s’ha considerat com a perdut l’origen. Si una persona estudia dret, es muntarà un gabinet d’advocats a la ciutat on hi ha més oportunitats. S’ha desconsiderat la ruralitat com a espai d’oportunitats i això és el que volem capgirar, perquè retenir als joves és importantíssim. Aquest és un aspecte, però l’altre és que els joves són joves, i després fan famílies, i després tenen treball… Si a eixos joves que tenen família no els dotem d’uns serveis públics bàsics que puguen fer compatible la seua vida professional amb la seua vida familiar és un altre motiu d’expulsió. És a dir, necessitem guarderies, centres mèdics, escoles, i una sèrie de serveis que garantisquen que eixe jove que ha decidit quedar-se en el poble, es puga quedar, o els joves que han decidit anar al poble i siguen de ciutat, dóna igual.\nTot i això, trobem gent a la comarca que ha aconseguit tirar endavant el seu projecte emprenedor, però des de les administracions no se’ls ha ficat fàcil. Per què passa açò?\nAixò passa per una qüestió senzilla i demandada en els nostres documents, i és bàsicament, que s’està oblidant que les característiques territorials de la ruralitat són diferents de les característiques territorials de les ciutats. S’estableixen normatives que són pensades des de la ciutat i per a la ciutat, oblidant-se que les possibilitats i els públics, els clients, la configuració rural del territori impossibilita o fa inviable aplicar aquesta normativa als projectes econòmics i empresarials que es produeixen en la ruralitat. Nosaltres apostem, en repetides ocasions, per un concepte que és el de la doble normativa. Una normativa que es faça pensant en els entorns d’alta densitat demogràfica i l’altra que es faça pensant en entorns diferents d’altres densitats demogràfiques. Podríem dir que seria una espècie de discriminació positiva, però tampoc en el sentit estricte, no és que vulguem que es compense la ruralitat, sinó que es regulen les activitats de manera diferent, adaptada a la realitat territorial. Per exemple, en el cas de les administracions públiques, no és possible ni és viable, ni és coherent que en un centre, que t’obliguen a fer tres aules de 0 a 3 anys, amb tres nivells, amb tres professors independentment dels alumnes que hi haja, és una cosa absolutament absurda per a un poble de 200 habitants, això és inviable. Hi ha un cas, per exemple, en Alfondeguilla, d’un hotel que al mateix temps és alberg i restaurant que, òbviament en eixe territori rural, el normal és fer diverses activitats en un mateix establiment. Doncs, no li han deixat, perquè és incompatible un hotel amb un alberg d’acord amb la legislació turística actual que impedeix que un establiment siga tres coses alhora. Després també hi ha casos, moltes vegades dramàtics, de la presència de parcs naturals en la ruralitat. Aquests estan concebuts des d’una perspectiva urbana, que és eixa perspectiva que considera al món rural com una espècie d’ideal natural, on la vida s’ha d’expressar en la seua màxima expressió i que les persones no tenen cabuda en eixe paratge idíl·lic. Aleshores quan et plantifiquen un parc natural d’acord amb la legislació actual que en Espanya, especialment en el País Valencià està desfasada, cosa que en Europa ja no està així, resulta que tot són impediments perquè es desenvolupen activitats econòmiques o esportives, i això és absolutament inconcebible. En Europa i en la resta de països més normalitzats i més coherents s’està ajudant a eixes empreses a què munten negocis en els parcs naturals, fins i tot, perquè s’entén que eixes persones que estan vivint en l’entorn del parc, són gràcies a les quals s’ha conservat la natura com a estat fins ara. És a dir, damunt que atorguen a la ciutat un entorn idíl·lic, damunt que ara ho declares tu com a idíl·lic, els vols impedir que facen vida i que tinguen ingressos.\nEl despoblament és un problema que ha estat sempre present, però pareix que en els últims anys ha guanyat importància. Creus que és perquè la gent s’ha conscienciat més d’aquesta situació?\nSí, sobretot gràcies a la “España vacia” que ha suposat un revulsiu important. També cal tindre en compte que la despoblació fa molts anys que es dóna, però no es dóna pels mateixos factors. Hi ha una diferència entre la despoblació actual i la despoblació que es va produir entre els anys 50 i 70. En aquests anys, es produeixen dos factors: una certa sobrepoblació rural, inassumible per a certs pobles; i dos, una demanda incipient de mà d’obra que es produïa a les ciutats, aleshores va haver-hi un transvàs quasi lògic de població en edat laboral. Ara mateixa no s’età produint eixe moviment. Els moviments migratoris que hi ha ara són bàsicament els que es produeixen per joves, i no és perquè hi haja una gran mà d’obra a la ciutat i en els pobles un excés de població, sinó que són per altres factors, entre ells eixa consciència o eixe “perjudici” que en els pobles no es poden desenvolupar les mateixes iniciatives que en la ciutat. És parcialment veritat que hi ha més dificultats, però també és veritat que estan eixint projectes que són molt innovadors i que estan aprofitant, fins i tot, les característiques de la ruralitat, eixa baixa densitat o eixa tranquil·litat, per a fer projectes empresarials que són més viables en la ruralitat que en la ciutat, però eixa òptica és la que estem contribuint a canviar.\nAixò també s’ha influenciat per moviments socials com “Teruel Existe” o “Soria Ya”, Què hi penseu d’aquests grups? Al cap i a la fi, el Fòrum de nova ruralitat podria ser un moviment social com aquests?\nSí, nosaltres plantegem que la nova ruralitat era ja un moviment social, que estava contribuint amb moviments com els de “Teruel Existe” o “Soria Ya”, a evidenciar eixa reivindicació que hi ha de la ruralitat. La veritat que esta reivindicació…, l’altre dia que una revista que es diu Sobirania Alimentària hi havia un número que feien un monogràfic de la ruralitat, de com enfocar els problemes de la ruralitat. Gràcies a aquests moviments socials que hi ha ara s’ha aconseguit que altres comencen a enganxar-se a la roda de reivindicació d’aquesta nova mirada.\n“Parteixen de la idea que la ruralitat és un lloc on hi ha molt poca cosa a fer, que la ruralitat morirà i el que intenten d’alguna manera és contribuir a fer més fluix el colp”\nAixò també ha fet que les institucions com la Generalitat o la Diputació de Castelló es plantegen més polítiques destinades a aquests territoris d’interior. Creus que les mesures preses fins ara són suficients per a revertir el despoblament?\nNo, en absolut clarament, crec que fins i tot a vegades contribueixen a reforçar-lo. Parteixen de la idea que la ruralitat és un lloc on hi ha molt poca cosa a fer, que la ruralitat morirà i el que intenten d’alguna manera és contribuir a fer més fluix el colp. Però no s’han plantejat realment que elles i les seus polítiques tenen la major part de la responsabilitat que eixa ruralitat estiga desapareixent. No val que dónes uns centenars de milers d’euros als ajuntaments, com a gran política estrella contra la despoblació, és absurd per dos aspectes: un ajuntament amb 10 o 15 mil euros no fa absolutament res, això no reverteix res; i dos, en realitat el que estàs fent amb eixa política és culpabilitzar a l’ajuntament perquè estàs dient-li que la gran solució perquè la despoblació revertisca és subvencionar als ajuntaments, ergo els ajuntaments tenen la gran responsabilitat de retenir a la població. És a dir, damunt s’està, implícitament, culpabilitzant als ajuntaments que no fan les polítiques adequades, que no s’ho treballen prou, perquè la població siga retinguda. Nosaltres plantegem: no dónes tants diners als ajuntaments i gastat els diners en serveis. Menys paraules i més ficar, per exemple, transport a demanda, que seria la gran solució a la manca de serveis de la ruralitat, perquè evidentment, no pretenem que hi haja un hospital en un poble de 400 habitants, però si pretenem que en mitja hora eixe habitant d’aquest poble puga estar en un hospital ingressat en cas d’urgència. Millora les infraestructures, millora el transport públic, fes eixa doble normativa, no faces polítiques que al final són repartir entre els pobles. Realment les administracions públiques estan en la fase de creure’s que elles són les responsables de la despoblació en la versió actual, de l’antiga també però eixa és irreversible.\nD’aquesta manera, des del Fòrum què és el que demaneu a aquestes institucions?\nEntre els punts més destacats demandem, per una banda, una doble normativa, en ample espectre des d’econòmica, educativa, de serveis socials, i per una altra, transport a demanda. Acabar amb el concepte anti transport públic que actualment es dóna en la ruralitat, és a dir, autobusos que van buits i que passen una vegada al dia o no passen cap vegada al dia pels pobles. Cal trencar amb això, i creiem que pot ser més econòmic i més barat. El que passa és que hi ha interessos d’empreses adjudicatàries que no estan molt conformes, lògicament.\nBàsicament serien eixos dos punts, però primer també passaria perquè assumeixen la seua responsabilitat. Assumisquen que són els culpables del que està passant i després anem a treballar dues mesures urgents.\nUna altra mesura que també demandem i reivindiquem ha de veure en el mercat laboral i els serveis públics, i són les borses de treball territorialitzades. El que no pot ser és, tenint una escola que podria ser millor del que és, no ho és perquè resulta que qui va a l’escola rural te damunt d’ell una espècie de llosa, que són professors penitents, perquè no han demanat anar a eixos pobles, van com a càstig perquè no han pogut triar una ciutat, però gent que són d’origen d’eixos pobles resulta que estan enviant-se a altres llocs del territori. Per això, en l’àmbit educatiu, de serveis forestals, metges… haurien de territorialitzar-les, que la gent poguera marcar com a opció anar a la ruralitat, i no sols anar a una província o a una altra que és el que educació està fent. Aquestes serien demandes de primer nivell, després ja hi han demanades de llarg recorregut que anirien per altres vies de canviar polítiques més profundes.\n“Els polítics actuals tenen voluntat, però no tenen ni idea en el bon sentit, no saben realment com començar a treballar el problema.”\nCom podeu fer per fer entendre als polítics d’aquest problema i que us facen cas?\nEixa és la gran pregunta. Hi ha ferramentes pròpies dels moviments socials que són l’activisme, activisme comunicatiu, però estem treballant en altres vies, a través de la universitat per a evidenciar i ficar-los davant dels morros quins són els problemes. Els polítics actuals tenen voluntat, però no tenen ni idea en el bon sentit, no saben realment com començar a treballar el problema. Han fet eixe tipus de polítiques de donar diners a veure si així se soluciona tot, doncs no. La voluntat està, aleshores, ara estem en una fase en la qual ells ens estan escoltant, pot ser d’ací a un temps, es farten i ja no ens facen cas, però de moment estan en fase d’escoltar-nos. Molts d’ells, no tots, estan intentant plasmar en les seues polítiques els nostres diagnòstics, en gran part dels discursos polítics nosaltres veiem, entre línies, que s’han llegit el manifest. El que passa és que quan això ho apliquen per a fer política, és quan es desbaraten perquè no estan acostumats a treballar en aquesta línia ofensiva. No obstant això, per exemple, en el tema del gènere sí que s’ha aconseguit en certa manera. El moviment feminista sí que ha aconseguit ficar damunt de la taula, encara amb moltes deficiències, però si ha aconseguit la mateixa presència de dones en els governs per exemple, o que quan es fa una política es mire com afecta els drets de les dones. Això en la ruralitat encara no s’ha aconseguit.\nPer acabar, com veus el futur d’aquestes comarques de l’interior en uns anys?\nTot el futur que jo podia veure fa dues setmanes ara ja no el veig igual. De fet la resposta seria diferent. Si abans veia un futur, ara ja no el tinc clar, o almenys, ja no tinc clar que vaja pel mateix camí a causa d’aquesta crisi sanitària. No tenim elements com per apostar o dir alguna cosa, tot el que poguérem dir seria una endevinació de com pot afectar.\nEn canvi, si anem a les claus anteriors i no canviara massa la cosa, jo crec que la ruralitat ho passarà mal, però crec que hi ha possibilitats de revertir en certa manera la situació. El moviment cada vegada és més fort, sobretot la clau és que la gent dels pobles està començant a prendre consciència. Nosaltres, per exemple, hem fet més de trenta xerrades en menys de sis mesos i són xerrades que ens ha demanat la gent dels pobles, i és curiós, perquè quan fem una xerrada d’aquestes són coses tan evidents i tan senzilles les què diem que la gent ix en una altra cara. Veiem com de sobte canvia la perspectiva i comencen a veure la realitat d’una altra manera. Aleshores, si aconseguim que la gent dels pobles comence a canviar eixe marc, crec que eixa pressió serà irresistible, no serà aturable per part de les institucions, tinguen o no voluntat de fer alguna cosa. Aleshores, jo li done un futur esperançador. S’ha de desdramatitzar, si un poble que té 20 habitants i es deshabita, tampoc és la mort de ningú. Actuem sobre altres que sí que tinguen voluntat d’estar, actuem sobre els pobles que tinguen voluntat de ser poble, tampoc volem obligar a algú que visca on no vol. Aleshores si un poble de 400 habitants s’organitza, per exemple com Almedíjar, que estan ara amb un moviment social amb el qual hem col·laborat aportant dinamitzadors socials, eixe poble doncs tirarà endavant, perquè la gent ha cregut en ell, ha fet un projecte de poble i té una mirada i una perspectiva nova que ja s’encarregaran ells de reivindicar al polític de torn les mesures que calga. La clau és la mobilització, sempre ho ha estat, i la conscienciació de la població, si la gent dels pobles vol, els pobles es mantindran, falta aconseguir que vulguen.\nEtiquetado Despoblament, NovaRuralitat\nEntrada siguiente Esperança als pobles dels Ports


EUA no ha sol·licitat més col·laboració que la prevista al conveni\nEls Estats Units no han fet a Espanya cap petició dins dels preparatius per a la possible guerra a l'Iraq que estigui fora del Conveni de Defensa que mantenen ambdós països. Així va respondre el ministre de Defensa, Federico Trillo, davant de preguntes sobre certes qüestions, com ara la construcció de 44 barracons per a més de 600 militars a la base de Rota, que podrien estar llests abans que acabi d'aquest mes. IU creu que el ministre està mentint «de manera descarada» i que ja hi ha concessions al Govern nord-americà per a l'eventual conflicte armat.\nTrillo va assegurar que tot allò que els Estats Units han demanat a Espanya entra en el Conveni bilateral de Defensa. «El Govern no sosté que no hagi autoritzat l'ús de les bases, entre altres coses perquè no hi té gens de dret», va explicar. «El que sosté el Govern és que no hi ha hagut cap condició fora del conveni», va afegir. Per corroborar el que ha dit Trillo, el Govern assegura en una resposta parlamentària que per ara no hi ha hagut cap contribució específica amb vista a una possible intervenció.


Washington celebra la Diada – Gustau Alegret\nCat 3 comentarios Andrew DavisCatalunyaCosmos ClubDecatour HouseDiadaEstats UnitsWashington\nSerà una petita recepció presidida pel Delegat del Govern, Andrew Davis, qui no fa ni un any que viu a Washington. La importància de tenir veu pròpia a la capital va portar a la Secretaria d’Afers Exteriors a traslladar l’oficina de representació de la Generalitat de Nova York i instal·lar-la a l’estratègic K Street, conegut per ser el carrer dels lobbies i les oficines de representació d’interessos i influència a la capitat dels Estats Units. Des d’aquesta nova seu –i amb una plantilla reforçada– s’ha pres la decisió d’organitzar per primer cop una recepció oficial destinada a «atreure representants nord-americans del Govern i el Congrés», expliquen fonts de la Delegació.\nLa cita serà dimarts, dos dies abans de la Diada, i només s’hi podrà assistir amb invitació. Des dels atemptats de l’11 de setembre de 2001, la data de la Diada és complicada d’explicar als nord-americans, perquè pel país aquella jornada negra és un dia de record i orgull nacional pels caiguts. «Organitzar una recepció oficial el dia 11 de setembre no és factible… és molt difícil atreure representants governamentals».\nEl Govern ha encarregat la recepció al Grup J Street, una companyia que es presenta amb gran experiència en «desenvolupar i executar esdeveniments d’alt perfil en honor de dignataris, caps d’estat i membres del Congrés, així com en actes per recaptar fons a gran escala amb la participació de celebritats i per generar visibilitat». Segons el seu web, el Grup J Street ha treballat per «líders mundials, empreses llistades a la prestigiosa Fortune 500 i les principals organitzacions sense ànim de lucre» dels Estats Units.\nDijous 11 de setembre, però, la comunitat catalana no renunciarà a celebrar la Diada d’una manera més familiar. Organitzada al voltant del Casal Català de Washington DC –de la qual en sóc un dels organitzadors–, els catalans continuaran la tradició d’aplegar-se als salons de l’elitista Cosmos Club, un club social privat fundat el 1878 per prohoms de l’època que es distingien en els camps de la ciència, la literatura i les arts. Des d’aleshores, mai ha perdut la seva ànima intel·lectual; en la seva presentació oficial, el Club es vanta d’haver tingut com a socis al llarg de la seva història a tres presidents, dos vicepresidents o 32 guanyadors del Premi Nobel.\nEn aquest ambient, els catalans es trobaran dijous per escoltar una conferència dictada pel periodista i escriptor Xavier Vilà, i que porta per títol ‘El domini d’Espanya: fins a quin punt és possible la independència de Catalunya’. Al final, els assistents cantaran el Cant dels Segadors i se servirà una copa de cava. Altres anys, a més dels catalans, també ha assistit alguns socis del Cosmos.\nFoto: Elegance & Simplicity\nArticle publicat dimarts 09/09/14 a Diari de Tarragona\n3 comentarios en “Washington celebra la Diada”\nTancant hospitals a Catalunya i reduint despesa social i després ho gasten en embaixades a US. #vergonya #postureo #icebucketchallenge\nGeri , 08/09/2014 a las 12:47 am\nCom sempre un comentàri «sosegat» de la caverna centralista..\nEl que hauria d´explicar es que les retallades son obligades per l´enorme déficit fiscal que segon el Govern Espanyol son 8.500 M€ i segons la Generalitat 11.000..\nL´estat espanyol no ha reduit ni un € del seu pressupost !, els que ajuden son les autonomies i els ajuntaments ..\nAlgún dia, compararem la despesa de les embaixades espanyoles i les catalanes amb proporció al seu PIB i veurem qui gasta mes.., per cert que les espanyoles molt de » boato i circompstància» però de » forment ni un grà» ( entenguis que de feina ..i recoltzament a l´exportació, poca).\nPep , 08/09/2014 a las 2:12 am\nNo solamentens gastem els cales a USA, tambe donem soport al Monago i la Cospedal perque pugui baixar impostos a Castella i Extremadura, Com. receptoras de diners «estatals»….\nTarragoni , 08/09/2014 a las 5:54 am


Maulets Elx: Accions de protesta convoquen a l'1 de maig a Canals\nEntre altres accions, destaquen les que s’han realitzat contra una oficina de la CAM a Elx, on es realitzà una pintada amb el lema <Culpables de la crisi>; les oficines del SERVEF de Llíria i Cullera, on es llançà pintura roja i es col·locà una pancarta o la pintada que es realitzà contra la seu de les juventuts del PSOE d’Elx .\nDes del punt de vista dels Col·lectius Juvenils del País Valencià els bancs i caixes d’estalvi, el Govern Espanyol i el goovern autonòmic, els partits polítics parlamentaris, els sindicats grocs, les ETT’s, els INEMs i demés organismes de Treball són els responsables de l’actual crisi capitalista que ha condemnat a més d’1 milió persones del País Valencià a l’atur; i a la resta, a una situació de precarietat laboral, sous mínims i contractes temporals. Una situació que, si més no, encara s’agreujarà més amb el nou projecte de Reforma Laboral impulsat per la patronal.\nDavant d’aquet panorma de crisi social i ofensiva del capitalisme, els joves del País Valencià hem decidit organitzar-nos i assenyalar els culpables de la crisi, del capitalisme i de la seua misèria. És per això que s’han realitzat aquestes accions, perquè no estem disposats a patir les conseqüències d’una crisi que no hem generat, ni d’un model econòmic i social que no hem escollit.\nAixí, encoratgem als joves del País Valencià a organitzar-se per tal de construir una alternativa juvenil que aporte solucions als problemes als que els empresaris i els seus partits i sindicats ens han avocat.