Pujada al Turó de l'Home amb nens - El món ens espera\nHi ha un cim simbòlic pels vallesans; els 1706 metres d’alçada del Turó de l’Home. És una de les millors excursions per fer amb nens al Montseny. Aneu-hi un dia clar, que es vegi el mar, els Pirineus (sovint nevats) i amb una mica de sort també l’illa de Mallorca. Aneu-hi per trepitjar història: la primera estació meteorològica de la península Ibèrica, els terrenys d’una antiga base militar. I perquè és un ascens fàcil per fer amb canalla: el primer cim d’en Blai.\nDistància: 2 km anada + 2 km tornada\nAmb infants: sí, motxilla portanadons si s’escau\nL’ascens des de l’aparcament del Turó\nLa manera més més més fàcil per arribar al Turó de l’Home és arribar en cotxe fins a l’aparcament del Turó de l’Home. Hi ha una caseta d’informació del parc i ja veureu que hi ha una barrera que impedeix el pas fins al cim.\nDes de l’aparcament podeu arribar al Turó per dues vies: un caminet que neix al final del parquing que us portarà a dalt de tot en 20 minutets o continuant la carretera asfaltada a peu que va vorejant el com fins al capdamunt. Si el feu amb canalla, la pujada és molt més suau per la carretera asfaltada. Són uns 2km d’ascens lleuger i l’últim tram és més empinat i amb pedres, però és curt. El camí que fa més via és el corriol del final de l’aparcament.\nEl Turó de l’Home fa 1.712 metres d’alçada i des d¡aquest punt podreu veure el mar, Mallorca en un dia clar, els Pirineus i Montserrat, per exemple.\nPer arribar al Turó de l’Home una de les excursions més emblemàtiques és pujar-hi des de Santa Fe, partint de la Font de Passavets (us en parlem en aquest post). Són uns 5km de pujada que es poden fer en dues hores, passant per un pou de glaç i el coll Pregon.\nL’altra caminada des d’aquest punt és l’ascens fins Les Agudes, resseguint pràcticament la carena. De fet, la ruta més habitual d’uns 8-9km és fer la circular Font de Passavets – Turó de l’Home – Les Agudes i baixar per la Font de Briançó.\nCuriositats del Turó de l’Home\nEl Turó de l’Home va ser el primer observatori meteorològic de la península Ibèrica. Va començar a funcionar el 1932, però el projecte s’havia gestat molt abans, a finals del segle XIX i a materalitzar amb la Mancomunitat. Amb la victòria de Franco, l’Estat va expoliar els terrenys del cim (que continuen a les seves mans) i l’observatori va passar a mans de l’Instituto Nacional de Meteorología, que el va gestionar fins al 2004. Durant més de 70 anys al cim hi ha viscut un meteoròleg, primer Fernando García de Castro i després Miquel Meseguer. Actualment l’estació meteorològica és automàtica i està situada al Puigsesolles, el turó del costat.\nAl cim del costat, al Puigsesolles, hi van instal·lar una base militar. Formava part de l’exèrcit de terra que s’encarregava de les transmissions i telecomunicacions. Hi havia (i hi ha encara en funcionament) una gran antena i una caserna amb uns 50 soldats, que es va enderrocar l’any 2001.\nFonda del Montseny\nUn restaurant de cuina casolana al centre del poble del Montseny. Us recomanem la terrassa a l’estiu (a la plaça del poble i amb vistes) i el caliu del menjador a l’hivern. Carns a la brasa i cuina tradicional catalana. Tasteu les albergínies farides!\nPreu: Menú entre setmana 18 euros. Menús cap de setmana 22-25 euros.\nDel poble del Montseny no us perdeu una visita ala seva església, al forn de pa (boníssim el pa i les pastes) i la petita botigueta on podreu comprar productes del Montseny com iogurts i formatges.\n1 thought on “Pujada al Turó de l’Home amb nens”


VIII Jornada de didàctica de la RobòticaOlot acull el 27 i 28 d'abril la dotzena edició de ROBOLOT i la vuitena edició de les Jornades de didàctica de la Robòtica, una plataforma de difusió i d'intercanvi d'experiències relaciones amb els robots didàctics.\nEquip ICE ROBOLOT de la UdG\nJornada de difusió: 27 d'abril (concurs de robots: 28 d'abril)\nCasal Marià. C/Francesc de Bolòs (cantonada Passeig del Bisbe Guillamet - Olot )\nDel 11/04/2013 al 25/04/2013 Formulari d'inscripció Objectius\nL'objectiu d'aquesta jornada és difondre experiències entre els docents que tenen alguna implicació docent amb l'àmbit de la robòtica. Els assistents tenen l'oportunitat de participar activament exposant experiències o simplement amb l'ànim de compartir la tasca d'altres docents.\nPrograma 8:45– 09:30- Recepció d’assistents i lliurament d'acreditacions. 10:00– 10:20- Acte oficial d'inauguració del Robolot. 10:20-13:30- Múltiples ponències. La majoria dels projectes, prototips i experiències presentats estan pensats especialment per a l'entorn educatiu a nivell d'ESO, Batxillerat i Cicles Formatius.\nHi haurà presentacions de ponències de professorat i algunes fetes pels propis alumnes, procedents de tota Catalunya així com de les comunitats de Cantàbria, Madrid, Castella- La Manxa, País Basc, País Valencià i Castella-Lleó entre d’altres.\nEl tema estrella de la present edició es la de les tècniques d’impressió en 3D destinades a la viabilitat de dur a la pràctica dissenys realitzats amb programari 3D. A títol orientatiu, hi haurà ponències al voltant de:\nBluetooh, Labview i Robòtica, Robots de Laberint, impressió en 3D, Un ordinador de mida i cost d’un pendrive, scracth on line, Domòtica amb placa Imagina, Robots amb Picaxe, robots amb Arduino, Raspberry pi, lego mindstorms, Robot Aranya, Robot multifuncional, Braç Robòtic a escala humana, robot humanoide amb visió artificial de mida real, Programar amb android a l’abast dels estudiants amb APPInventor. 13:30-15:00 Dinar. Fideuà servida pels alumnes de 3r d’ESO participants al projecte Ull Canvi i Acció:Xina. (L'aforament al dinar és limitat i s'adjudicaran les places per ordre d'inscripció).\n15:00-16:45 Continuació amb les ponències de professors i alumnes. Ponència especial del Dr. Investigador del CSIC D. Miguel Antonio Peña, president de la Societat Espanyola de l’Hidrogen.\n17:00-19:30 Exposició robots de la Jornada d’Intercanvi d’Experiències. Lloc: Sala Torín. Demostracions Impressió Robots en 3D\nDemostracions Robots Laberint ( LEGO MINDSTORMS i Altres)\nDemostracions Robots MINISUMO LEGO MINDSTORMS\nDemostració Robots MINISUMO\nDemostració Robots Rastrejadors\nConsulta d'assignacions: 26 d'abril. Les places són limitades. L'aforament al dinar és limitat i s'adjudicaran les places per ordre d'inscripció. El professorat que obtingui reserva de plaça rebrà un correu de l'ICE per confirmar la inscripció a la Jornada.


Articles d'experts : AMEC\nEls estudis indiquen que les empreses exportadores són les que inverteixen més en propietat industrial (patents i marques). En fàcil entendre que un comprador preferirà adquirir un producte nacional en lloc dimportar-lo sempre que sigui possible....\nPastilles o diagnòstic? Imagini's entrant a la consulta del metge per una malaltia. Abans que pugui articular paraula el metge li estén a la mà unes pastilles i li diu que marxi. ¿Es prendria aquestes pastilles? Doncs aquest exemple és...\nAmb la finalitat d'atreure el talent i la inversió estrangera al nostre país, s'incorporen a l'avantprojecte de la nova Llei Startups un conjunt de mesures migratòries per facilitar l'entrada i la residència. Amb això, ia l'espera de la seva publicació...\nLes ciutats són la llar de la humanitat. Una declaració tan audaç probablement s'hauria contradit fa només dues dècades, però avui el món és inqüestionablement urbà. Els fets són simplement reveladors: el 55% de la població mundial viu en...\nLa ciberseguretat en l'estratègia de l'empresa\nLes tecnologies d'informació i comunicació (TI) s'han convertit en factor clau per a l'eficiència, la rendibilitat i la productivitat de qualsevol organització i, en conseqüència, el seu govern i gestió són fonamentals. El govern de TI és l'assegurament...\nNoemí Ruiz. Responsable Desenvolupament de Negoci Novaluz\nCom estalviar en la despesa elèctrica d'una empresa?\nEl consum d'electricitat és un dels principals despeses fixes d'un negoci i varia molt segons el sector d'activitat, el nombre de treballadors o la quantitat de maquinària que es precisi, entre d'altres factors.\nUn pacte per col·locar de nou la indústria en el seu lloc\nEl Govern de Catalunya està iniciant les converses amb els agents socials (Foment de l'Treball, Pimec, i els sindicats UGT i CCOO) per definir el nou Pacte Nacional per la Indústria. El nou pacte rellevarà el signat al juliol de 2017, que comptava...\nFa tan sols un mes tancàvem una de les edicions més especials del MWC Barcelona, i ho fèiem amb la satisfacció d’haver complert els objectius i haver superat un repte de gran importància. Les fires han tornat. Avui encara en formats adaptats, tant...


L’espanyol Rajoy i el veneçolà Maduro trenquen la democràcia – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 4 d'abril de 2017 Contrapunts\nEl veneçolà Nicolás Maduro comet un greu error, segons una editorial de La Vanguardia. Aquesta editorial pot aplicar-se a l’espanyol Mariano Rajoy. El diari dels Godó no ho fa. Però el lector pot fer-ho substituint només algunes paraules: Veneçuela, Tribunal Suprem i Maduro per Espanya, Tribunal Constitucional i Rajoy.\n“Poques vegades un govern ha comés un error tan flagrant com el veneçolà (espanyol), després de la sentència del Tribunal Superior de Justícia (Tribunal Constitucional) que usurpava les funcions del Parlament del país (Parlament de Catalunya).… Demostració que el chavisme (rajoisme) ha trencat l’equilibri de poders, columna fonamental de l’estat de dret i de tota democràcia … Els jutges de l’alt tribunal (sistema judicial i Tribunal Constitucional) van assumir el poder de l’Assemblea Nacional (Parlament de Catalunya)”.\nHi ha, però, una gran diferència entre Veneçuela i Espanya. La fiscal general veneçolana, Luisa Ortega Díaz, s’oposa a la postura de Maduro que es contraria a l’estat de dret. No hi ha una Luisa Ortega Díaz a l’Estat espanyol. Els demòcrates veneçolans volen urnes, defensen el seu Parlament i demanen la dimissió del Tribunal Suprem. Els demòcrates catalans volen referèndum, defensen el seu Parlament i han de demanar la dimissió del Tribunal Constitucional. Els demòcrates espanyols haurien d’estar amb els demòcrates veneçolans i catalans.


Sobredosi de clàssics – LaColumna.cat\nHome / Les Columnes / Sobredosi de clàssics\nEl clàssic monopolitza les portades. Font: Terra\nPublicat per Redacció 25 Març, 2014\t1 Comment\nCada temporada es disputen, com a mínim, dos enfrontaments entre el Futbol Club Barcelona i el Real Madrid. Un clàssic sempre és un esdeveniment molt mediàtic, que no només divideix Espanya, divideix el món sencer. Milions d’aficionats esperen ansiosos el dia i l’hora assenyalats, comptant impacientment cada minut que passa per veure el seu equip lluitant no només per una victòria, sinó pel seu prestigi.\nL’atzar, però, ha volgut que durant els últims anys merengues i culés es vegin les cares amb més freqüència de l’habitual. En el transcurs dels últims quatre anys s’han celebrat gairebé vint clàssics. Des del punt de vista de l’espectador això és meravellós, ja que li permet gaudir d’enfrontaments summament morbosos i disputats. Els mitjans de comunicació, mentrestant, es freguen les mans pensant en el gran consum d’informació que aquests clàssics suposen.\nEs freguen les mans pensant en titulars suculents i persuasius, en polèmiques arbitrals que els ajudaran a omplir hores de programa, en enfrontaments entre davanteres formades per sigles indescriptibles o en falses discussions i baralles entre jugadors. Però en el que realment pensen és en els seus interessos, en vendre el màxim de diaris o en tenir la màxima audiència.\nL’essència del clàssic s’està perdent. Han deixat de ser partits de noranta minuts, ja que els hem de viure, com a mínim, durant dues setmanes. Tot comença amb les primeres apostes per acabar, finalment, amb tertúlies sense sentit a altes hores de la matinada. Cada enfrontament entre Barça i Madrid serveix perquè els mitjans de comunicació montin el seu circ particular al voltant del partit, acabant amb l’essència del mateix.\nbarça El clàssic Jordi Mèlich madrid premsa esportiva\t2014-03-25\nTagged with: barça El clàssic Jordi Mèlich madrid premsa esportiva\n25 Març, 2014 at 20:20\nNo entenc la constatació. L’espectador, l’aficcionat vol consumir fútbol. Llegir-se els diaris, sentir’ne les tertúlies, tot això ajuda a incrementar la vinculació de l’aficcionat amb l’event deportiu i, consequentment, el nivell de les emocions viscudes durant els supracitats 90 minuts.\nQue potser hi hagi un excès de contingut no ho discutiré, però l’abundància en aquestos casos només beneficia a l’espectador. I al club. I als mitjans de comunicació.\nTambé entenc que gran part de la informació publicada és falsa, polemista i/o exacerbada. Però també s’ha d’entendre l’element narratiu de tot el que entorna el deport. Així com a una película d’acció hi ha més interès en personatges extraordinaris superant tasques grandioses a indrets exòtics, els que acompanyen el Relat del futbol firmen un contracte de suspensió de descrença en favor del seu entreteniment. La veritat és desinteressant. Volem gladiadors, volem espectacle. Ens riem del Wrestling, però volem la seva essencia al que ens agrada.\nL’essència del deport mai no ha sigut el pur deport. Avui simplement es veu amb més evidencia que mai.


Cinca afirma que "un Estat amic com Espanya no crec que vulgui perjudicar Andorra" - Altaveu el diari digital d'Andorra\nCinca afirma que "un Estat amic com Espanya no crec que vulgui perjudicar Andorra"\n30/06/2016 (14:22 CET)\nCinca afirma que \_"un Estat amic com Espanya no crec que vulgui perjudicar Andorra\_"\nEl ministre de Finances i portaveu del Govern, Jordi Cinca, que temps enrere ja es va ficar en un important fangar en mostrar-se favorable al dret a decidir dels catalans durant l'emissió d'un programa radiofònic que va portar les instàncies més altes del govern espanyol a tocar la cresta a Prat de la Creu, ha assegurat aquest dimecres que “un Estat amic com Espanya no crec que li vulgui cap mal com per perjudicar Andorra”. Cinca ha fet aquesta afirmació després de dir que “el Govern d’Andorra no ha de témer res ni ningú i hem de pressuposar que tothom actua dins el marc de la llei”. I inicialment no ha volgut aprofundir més en la qüestió per no haver de topar amb la qüestió catalana que és “tan complexa” i que “Espanya ha de resoldre de portes endins”.\nCinca ha fet aquestes manifestacions en ser preguntat per si el Govern tem ser o haver estat una víctima col·lateral de la guerra bruta que hi ha Espanya per intentar aturar el creixement sentiment independentista a Catalunya. La pregunta venia a colació per la divulgació de les gravacions d'unes converses protagonitzades per l'avui ministre d'Interior espanyol en funcions, Jorge Fernández Díaz, i el fins ara cap de l'Oficina Antifrau de Catalunya, Daniel de Alfonso. En una de les darreres gravacions publicitades pel digital publico.es, tots dos parlaven de poder implicar BPA en l'obtenció de dades -que eren inexistents- que poguessin anar contra l'exalcalde de Barcelona i dirigent de CiU Xavier Trias.\nRepreguntat sobre la mateixa matèria i de si hi hauria pogut haver elements que haguessin pressionat algunes institucions andorranes en relació amb la qüestió sobiranista, Cinca ha afirmat que “el Govern d’Andorra no té la sensació ni el sentiment de ser pressionat per Espanya ni per ningú amb els termes que exposa” (en relació al periodista que ha fet la pregunta). I després d’això, i abans d’afirmar que “tenim la sort de tenir dos veïns dels quals podem dir amb satisfacció que són amics i que ajuden Andorra”, ha explicat que la col·laboració interestatal està definida als convenis internacionals i els mecanismes per dur-la a terme també està molt clarament establerts. “A ningú no se li passa al cap que s’usin altres fórmules que no siguin” les definides legalment, ha dit Cinca.\nAccionistes actors civils\nEn relació al fet que els accionistes majoritaris de BPA s’hagin personat a la causa com a actors civils, Cinca s’ha limitat a dir que “em sembla legítim” i que “estan en el seu dret de fer-ho”. I “no puc valorar res més perquè no sé en quines condicions s’han personat”. També ha explicat que el gabinet jurídic en mans del qual van posar la responsabilitat de defensar els interessos del Govern en el mateix cas està analitzant el sumari per tal de poder fer les propostes d’accions jurídiques necessàries o escaients. I que quan aquestes siguin plantejades, l’executiu les sotmetrà a debat i, si es creu convenient, es decidiran tirar endavant.\n"A JC Flowers no se li farà cap tracte especial"\nEl titular de Finances, Jordi Cinca, ha assegurat que a JC Flowers “no se li farà cap tracte especial” alhora de completar tots els passos a donar abans d’agafar el comandament de Vall Banc. En aquest sentit, Cinca, que considera que el procés de negociació “s’està fent amb normalitat” i s’estan “acabant de tancar” els serrells pendents, no ha pogut predir el termini amb què s’acabarà firmant el contracte. Encara que hauria de ser “en breu”. El calendari, ha recordat el ministre, no depèn de l’AREB si no de l’adjudicatari, que ha d’anar aportant tota la documentació que se li demana, i de l’INAF, que és qui supervisa el procés. “No em consta cap entrebanc ni endarreriment més enllà del normal en haver de complimentar un dossier que no és fàcil”. Tampoc serà fàcil, ha recordat Cinca, poder accedir als productes de renda variable que estant a BPA han passat a Vall Banc. Pel que fa a la renda fixa, que ja està disponible per als clients encara que en alguns moments amb certes limitacions, el titular de Finances ha assegurat que “tot està funcionant amb força normalitat”.


Cayucos Sunset Inn Cayucos (CA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 48 allotjaments a Cayucos (CA).\n95 South Ocean Avenue, Cayucos, Cayucos (CA), Estats Units - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Cayucos Sunset Inn està situat idealment a Cayucos ; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Cayucos Sunset Inn, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, visites turístiques.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com massatge que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Cayucos (CA), faci de Cayucos Sunset Inn la vostra llar.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Cayucos Sunset Inn de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (214) Parelles (182) Viatgers en solitari (15) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (4) Grups (4)\nAllotjaments a Cayucos (CA)


Diccitionari: —Pau Barceló: “Sabeu què és estar a la presó Model, dia rere dia, pendent que arribi el motorista amb la llista de presos a executar?” —Salvador Espriu: “Ah, si és així, em fico la llengua al cul!”\n—Pau Barceló: “Sabeu què és estar a la presó Model, dia rere dia, pendent que arribi el motorista amb la llista de presos a executar?” —Salvador Espriu: “Ah, si és així, em fico la llengua al cul!”\nAutors: Pau Barceló i Faix (Barcelona, 1910 - Barcelona, 10 de gener de 1997), fotògraf. / Salvador Espriu i Castelló (Santa Coloma de Farners, 10 de juliol de 1913 - Barcelona, 22 de febrer de 1985), escriptor.\nFont: "El dia que Espriu va renegar" (Diari d'Andorra, 24/10/2013).\nFoto de Barceló: Enciclopèdia.cat.\nArticle complet: L’Any Salvador Espriu, en commemoració del centenari del poeta, ha arribat també a Andorra. Ho va fer ja a l’estiu, amb una suggestiva exposició a l’aire lliure a l’avinguda Carlemany, i ho fa avui mateix, amb una taula rodona i una sessió poeticomusical al vestíbul del Consell General. Una contribució ben digna, la del nostre país, a la memòria d’un dels primers poetes catalans del segle passat, que a les darreres dècades ha estat oblidat a les llibreries i a les escoles i que ha hagut d’esperar vint-i-vuit anys després de la seva mort perquè veiés la llum una gran biografia seva, el magnífic llibre Espriu, transparent, escrit per Agustí Pons. Permeti el lector que avui li conti un fet viscut fa molts anys, protagonitzat pel poeta de Sinera. L’anècdota se centra en el dia que Salvador Espriu, conegut per ser un home extremament prudent, mesurat i ben parlat, es va deixar anar i va renegar, o més exactament va malparlar, utilitzant una expressió vulgar. Era el 1966, i el noiet de dinou anys que era jo havia anat a casa seva, als Jardinets del passeig de Gràcia, acompanyant Baltasar Porcel i el fotògraf Pau Barceló. Porcel l’havia d’entrevistar per a la revista Serra d’Or, a la redacció de la qual jo treballava, i la meva funció era traginar un gros magnetòfon –no hi havia encara cassets– per enregistrar l’entrevista a fi de transcriure-la després perquè Porcel l’elaborés literàriament. En la conversa informal que va seguir l’entrevista, en Barceló va sortir a parlar de la repressió franquista en la immediata postguerra, que va qualificar de terrible. Espriu va voler desdramatitzar i va dir que molts en parlaven només d’oïda, sense coneixement de causa. Llavors el fotògraf va fer-li saber que ell havia estat condemnat a una pena de mort que finalment li va ser commutada. I va reblar: “Sabeu què és estar a la presó Model, dia rere dia, pendent que arribi el motorista amb la llista de presos a executar?” El poeta se’l va mirar, i ràpidament va concloure: “Ah, si és així, em fico la llengua al cul!” Vet aquí com el pulcre poeta, aparentment incapaç de dir una vulgaritat, es va autoinfligir un càstig verbal que sens dubte era una particularíssima manera de demanar excuses.\nEtiquetes: 00 Salvador Espriu, 11 ficar-se la llengua al cul, 11 Pau Barceló, 11 pena de mort, 11 renec, 11 renegar, cul, executar, llengua, llista, model, motorista, pena de mort, pres, presó


Laboral – Anoia Jove\nFes real la teva idea de negoci: Emprenedoria II\nWritten by Anoia Jove 13 d'octubre de 2020 Ajuntament de Calaf Calaf CRO CRO Calaf Diputació de Barcelona emprenedoria empresa idees joventut joves anoia laboral negoci ocupació orientació laboral\nEl Centre de Recursos d’Ocupació (CRO) de Calaf realitza un nou curs d’emprenedoria. El curs tindrà una durada de 15hores i serà en modalitat presencial.\n– Comprendre les dades econòmiques i financeres del pla d’empresa.\n– Elaborar la teva proposta al mercat tenint en compte els mitjans de comunicació i tecnològics.\n– Desenvolupar i elaborar una presentació.\n– Conèixer el fons de maniobra, balanç d’empresa, anàlisi del compte de pèrdues i guanys.\nEl curs es realitzarà els dies 26,28 i 29 d’octubre i 2 i 4 de novembre de 18h-21h.\nÉs un curs totalment subvencionat.\nPer més informació o inscripcions podeu fer un whatsapp al 676.476.827 o trucar al 938.698.249.\nLa Fundació Pere Tarrés ofereix una oferta d’informador/a juvenil per al Punt Jove d’Hostalets de Pierola\nWritten by Anoia Jove 6 de novembre de 2019 #puntjove educaciósocial formació Hostalets de Pierola informadorajuvenil ofertadefeina oficinajoveanoia orientació treballambjoves\nCartell de l’oferta de treball com a Informaor/a Juvenil. Anoia Jove\nDavant la necessitat de cobrir una plaça d’informador/a juvenil del Punt Jove dels Hostalets de Pierola, la Fundació Pere Tarrés ofereix una oferta de treball amb incorporació pràcticament immediata. Inscriu-t’hi en el següent enllaç.\nLes condicions per accedir a la plaça passen per tenir un mínim d’un any d’experiència, el grau o diplomatura en Educació social, experiència amb joves en Punt d’informació juvenil i en el món associatiu, coneixement del territori, bon nivell català i disposar del certificat negatiu de delictes sexuals.\nSi t’apassiona treballar amb joves, ets una persona creativa i amb iniciativa i tens interès en orientar, assessorar el jovent davant les necessitats que puguin tenir, no ho dubtis i envia el teu currículum.


Una casa per als musicals | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nUna casa per als musicals\nEl Teatre Condal, sota la direcció de Daniel Anglès, vol convertir-se en una referència per a aquest gènere\nBarcelona 21 MAR 2018 - 16:17\tCET\nSilvia Marsó a '24 horas de la vida de una mujer'. c. rosillo\n“Els somnis tenen música”. Daniel Anglès ho té molt clar. A partir del setembre s'engegarà Onyric, un projecte del Grup Focus centrat en el musical que tindrà casa seva al teatre Condal, en ple Paral·lel de Barcelona. Grans títols, clàssics contemporanis, revivals... tot i més tindrà cabuda en aquesta aventura, que pretén ser referència del gènere i que s'inspira en el West End de Londres i en el Broadway novaiorquès. El Grup Focus pretén tancar la seva particular tetralogia teatral: el Romea, teatre de directors; el Goya, teatre d'actors; la Villarroel, teatre d'autors i, ara, el Condal, teatre de musicals. “Jo soc hiperactiu, així que el Condal també ho serà, per culpa meva”, va dir ahir Anglès, director, actor, coreògraf, enamorat del teatre musical, en la presentació del primer semestre de la temporada 2018-2019.\nOnyric vol trencar idees preconcebudes i estirar els límits del gènere, fins a veure totes les coses que es poden englobar dins del gènere musical. Proposa un punt de vista contemporani; música en directe (fins i tot les paraules d'Anglès en la pomposa presentació a la premsa van estar acompanyades pel piano de Miquel Tejada); artistes internacionals de primer ordre (“Volem que igual que el Sant Jordi porta a Barcelona les grans figures de la cançó, el Condal aculli els grans musicals”); qualitat tècnica indiscutible (la inversió en aquest sentit ha estat “importantíssima”). Hi haurà produccions pròpies (almenys, una per semestre), coproduccions i obres de fora. “Està previst que també es creïn musicals per estrenar-se en espais més grans”, va avançar Anglès, i concerts, com el que oferirà Kerry Ellis el 8 d'octubre. Onyric fa realitat, a més, una obsessió d'Anglès: atreure nous públics. “Els nens s'enganxen al teatre gràcies a la música, que els impacta d'una manera brutal. Quants nens van conèixer el teatre amb Annie o amb Charlie i la fàbrica de xocolata…!”.\nEl Condal canviarà de cara. “Hi haurà un espai entre el vestíbul i el teatre obert a “propostes més íntimes, properes, còmplices, per a un grup d'uns 50 o 60 espectadors”, els que formin el Club Onyric. Des d'assistència a assajos o a col·loquis fins a sopars amb l'equip artístic per conèixer de primera mà la programació, passant per visites prèvies al backstage amb xerrada amb els actors inclosa, l'aficionat (en funció de la seva aportació econòmica) es pot convertir en un més de la família del musical.\nAl setembre obrirà aquesta nova etapa Fun Home, millor musical del 2015. Al novembre aterrarà una versió en català de 24 horas de la vida de una mujer, adaptació de la novel·la de Stefan Zweig, amb Silvia Marsó, que ara és al Teatro Abadía de Madrid. Al desembre, tornen al Condal les 25 il·lusions del Mag Lari i tancarà el semestre Els dames del perpetu socors, obra de Lee Hall (creador de Billy Elliot) en “una divertida i transgressora producció pròpia”, en paraules d'Anglès, que avui mateix comença el càsting per contractar les sis protagonistes.\nTres milions de pressupost\nEl pressupost del primer any serà de tres milions d'euros, que inclouen dues produccions. Però el teatre fa tres anys que està de reformes, en els quals s'ha invertit gairebé un milió d'euros. A més, ja s'han adequat els llums i la sonorització i s'han canviat les 690 butaques, unes reformes que han costat 650.000 euros.


El funk punk de la jove banda de Lleida EGO triomfa al Directe 2018\nActualitzada 10/04/2018 a les 10:07\nEntre els premis, actuarà a les pròximes Festes de Maig de Lleida\nLa banda lleidatana EGO es va emportar diumenge el premi de la 22 edició de la Mostra de Música Jove Directe, que organitza la Paeria, després de disputar la final del concurs al Cafè del Teatre al costat dels altres tres finalistes: 4DBoy (electrònica), Jan Mc (rap llatí) i Orgasmus Day (rock). Un jurat integrat per professionals de diferents àmbits com la música, la comunicació, la joventut i la gestió cultural van puntuar les quatre propostes musicals i va acabar decidint-se pel singular funk punk del sextet EGO, format per Oriol Vázquez i Helena Rodríguez (veus principals), Jorge Sánchez (guitarra solista), Pau Garcia (guitarra rítmica), Isaac Borràs (baix) i Lluc Martí (bateria).\nEGO va nàixer fa gairebé un any, producte de la fusió de músics amb experiències anteriors en altres formacions que han trobat una gran sintonia i han aconseguit una fusió d’estils explosiva. El grup, que al gener va publicar el primer single, Què més arrancaran, té influències molt variades, amb barreges de gèneres que transiten des del punk al funk més ballable passant pel rock i referents en bandes com Rage Against The Machine, Red Hot Chili Peppers o els burgalesos La M.O.D.A. Com a premis del Directe, EGO actuarà a la pròxima Festa Major de Maig de Lleida, així com a les festes de les altres tres localitats que col·laboren al certamen –Alcarràs, Alpicat i Torrefarrera–, a banda del consell comarcal del Segrià. També gravaran una maqueta amb cinc cançons i un videoclip d’un dels temes.


cibernauta joan: de gener 2010\na l'andana de l'estació,\nencara em retrobo amb la gravetat,\nprofunda i absent,d'aquella mirada tan teva,\nPerò TU ja no ets TU sinó una altra.\ncartoteca: berlin, polaroids\n"Samuel" és un curtmetratge experimental rodat en Súper 8, i dirigit per una tal Cornelia Klauß, a la RDA de 1984. Després de graduar-se a la'Hochschule für Film und Fernsehen' de Potsdam-Babelsberg, Klauß, natural de Dresden, començà a experimentar amb els seus primers curtmetratges mentre treballava com a reportera de televisió i als estudis DEFA del llavors encara Berlín Est. L'argument del curtmetratge suggereix una paràbola, en forma de malson visual, de la realitat quotidiana a l'antiga RDA.\nEn una estació de tren perduda en terra de ningú, les vies porten a la boira d'un no-res. A l'andana, unes persones estàticament mudes semblen esperar un tren que no arriba. Excepte un nen que juga innocentment amb unes pedres. Intenta parlar (o potser jugar?) amb quatre d'ells. Els hi ofereix el que sembla una poma que tots rebutgen. Excepte un cinquè home que, gairebé sense mirar-lo, l'agafa i se la fica a una butxaca del l'abric. El nen immediatament desapareix i més tard reapareix tot sol, assegut damunt una maleta, a l'andana de l'estació. En aquell mateix instant, se li apropen dues persones que li posen un abric i un barret. Uniformat com els altres, el nen riu mentre se li apropen cinc homes que baixen unes escales que porten a l'andana. A l'exterior de l'estació, l'home que abans ha agafat la poma ara l'esmicola amb les mans i se'n va. Finalment, el nen estàticament mut com els altres espera un tren que sembla no arribar mai.\nTot plegat molt beckettià. Probablement d'aquí el perquè del seu títol original.\ncartoteca: cinema, cornelia klauss, heterotopies\nSis moments de la pel·lícula 'Falsche Bewegung' (1975) de Wim Wenders.\n"Vull ser escriptor, però, com ser-ho amb tanta desgana cap als altres? Si pogués escriure... Escriure..."\n"Vaig contemplar la plaça, allà baix. De sobte vaig sentir enormes desitjos d'escriure alguna cosa."\n"En el camí fins aquí, m'he adonat que encara hi ha un paisatge a Alemanya. Vaig voler aturar-me moltes vegades i no vaig fer altra cosa sinó anar cada vegada més de pressa."\n"També pot passar que un vulgui escriure sense saber què, desitjar escriure com qui vol caminar. Sí. La necessitat no és escriure, sinó desitjar escriure. Potser tampoc és estimar la necessitat, sinó voler estimar."\n"De vegades mirava una bona estona cap endavant sense fixar-me en res de particular. Després tancava els ulls i era la imatge del record la que em mostrava el que havia vist abans. Quan escric, tanco els ulls i també veig clares les coses que abans no havia volgut veure amb els ulls oberts."\n"No em sentia desesperat, sinó cada vegada més idiota. I amb cara d'idiota observava als desesperats de veritat. Però em movia pel paisatge de formigó com si jo encara fos aquell a qui tot li passava: l'heroi."\ncartoteca: cinema, j.w. goethe, poesia, wim wenders\nRE-VEURE EL DOMINIQUE A\nFa una mica més de dotze anys, l'atzar i les contingències de la vida van confabular-se perquè m'equivoqués de dia. Enlloc d'anar veure a uns emergents Belle & Sebastian tocar en directe a la plaça del Rei (o potser eren The Magnetic Fields?), vaig tenir la fortuna d'acabar descobrint un cantant francès anomenat Dominique A., aleshores amb punt final. Acompanyat d'una sola guitarra i amb una vergonyosa però preciosa noia al seu costat, llavors de nom Françoiz Brrr, em va anar captivant tímidament amb les seves cançons. Tant que el dia després vaig córrer a comprar-me el seu disc "La mémoire neuve".\nAnit, monsieur Dominique Ané, de nou, em va deixar en un estat de xoc... emocional... brutal. Tot fent un repàs exhaustiu del seu últim gran disc "La musique", amb puntuals pinzellades de "La matière" com les meravelloses "Valparaiso" o "Dans l'air", i també sense oblidar petites joies com "Le métier de faussaire", "Pour la peau", "En secret" o "Revenir au monde", em va regalar un dels moments més esperats del concert: re-veure'l interpretar la mítica "Le courage des oiseaux".\nUna cançó immortal que gairebé té vint anys i que es pot escoltar, en la seva versió original, en l'autoproduït i introbable "Un disque sourd", en el seu disc de debut "La fossette" i en el seu únic disc en directe "Sur nos forces motrices".\ncartoteca: concerts, dominique a, memòries, músiques, poesia\nNOTES BERLINESES (XXV)\nUna vegada, una ciutat va ser dividida en dues parts.\nUna part es va convertir en la Meitat Bona, l'altra part en la Meitat Dolenta.\nEls habitants de la Meitat Dolenta van començar a concórrer en massa a la part bona de la ciutat dividida, augmentant ràpidament en un èxode urbà.\nSi s'hagués permès continuar aquest situació per sempre, la població de la Meitat Bona s'hauria duplicat, mentre que la Meitat Dolenta s'hauria convertit en una ciutat fantasma.\nDesprés que tots els intents d'interrompre aquesta migració indesitjable van haver fracassat, les autoritats de la part dolenta van fer un ús de l'arquitectura desesperat i salvatge: van construir un mur al voltant de la part bona de la ciutat, fent-la completament inaccessible per als seus súbdits.\nEl Mur era una obra mestra.\nOriginàriament no era res més que uns patètics cables de filferro col·locats bruscament a la línia imaginària de la frontera, els seus efectes psicològics i simbòlics eren infinitament més poderosos que la seva aparença física. La Meitat Bona, ara només albirada sobre l'obstacle prohibit des d'una distància agonitzant, esdevingué encara més irresistible. Aquells que van quedar atrapats, oblidats en l'obscura Meitat Dolenta, van començar a obsessionar-se en va amb plans de fuga. La desesperança regnava suprema en el costat equivocat del Mur.\nCom tantes vegades abans en la història de la humanitat, l'arquitectura era l'instrument culpable de la desesperació.\nREM KOOLHAAS & ELIA ZENGHELIS 'Exodus, or the Voluntary Prisoners of Architecture' (1972)\ncartoteca: elia zenghelis, heterotopies, notes berlineses, rem koolhaas\nLES TEVES MANS PLENES DE FLORS\nSempre he tingut, i encara tinc, una predilecció especial per tot allò que provingui de terres escandinaves. I concretament de Suècia. El fet és que, fa molt poc, aquesta curiositat, gairebé malaltíssa, m'ha fet descobrir un grup de música molt interessant anomenat [ingenting], no-res en suec. I, en particular, aquest duet que dóna nom al post i que, gràcies a l'ajut de Google Traductor, he tingut la barra de trair-lo al català.\nAixí et recordo: com una persona\nque em decepcionà.\nI recordo com em miraves\ni t'aferraves a mi tant com podies.\nLes teves mans plenes de flors.\nEls teus ulls plens de vida.\nLlegeixo la teva carta. Escrius que estàs tan cansada\nque no pots fer-hi front.\nAixí que et truco em dius que ets sents buida.\nÉs que no ho pots veure?Les teves mans plenes de flors.\nSisplau truca'm quan tot allò en què creies i sabies\nSisplau truca'm, vine i prèn la meva mà.\nAferra't a mi tant com puguis.\nEls teus llavis plens de cançons.\nEls teus dies plens de temps.\ncartoteca: [ingenting], músiques, poesia\nFragments de 'El quadern de Fritz Kocher' de Robert Walser:\n"L'home és un ésser sensible. Té només dues cames, però al cor hi té tot un exèrcit de pensaments i sensacions que se sent ben satisfet d'ell mateix. Es podria comparar l'ésser humà amb un jardí ben traçat on esbargir-se. [...] Si tots plegats fóssim tal com hauríem de ser, és a dir, tal com Déu mana, seríem infinitament més feliços. Per desgràcia ens entretenim amb passions inútils, que massa aviat ens minen el benestar i posen fi a la nostra felicitat. [...] En l'home no hi ha res de més bonic. Qui no sàpiga conservar el cor és un insensat."\n"Quina flor tan preciosa que és, l'amistat! [...] El cor ha de tenir un altre cor semblant i de confiança, una d'aquestes clarianes del bosc on pots reposar, jeure i enraonar. [...] D'amistat, n'hi ha diverses classes, com n'hi ha diverses de deslleialtat. Cal no confondre's. Cal rumiar. [...] Qui no voldria tenir un amic que pogués estimar i apreciar alhora! Totes dues coses, l'estimació i l'apreci, són sentiments imprescindibles per a l'amistat autèntica. Pots estimar una joguina: no cal, però, que l'apreciïs. Sí, estimes coses que menysprees. L'amic, però, no el pots estimar i alhora tenir-lo en poca estima. No pot ser, almenys pel que fa als meus sentiments. El respecte mutu és l'única terra en què pot créixer una planta tan delicada com aquesta. M'estimo més ser odiat que menyspreat."\n"Voler parlar sobre la utilitat del que resulta necessari, és superflu, ja que tot el que cal és útil per força."\n"Qui té cor, és educat."\n"Sóc massa gandul per inventar res, jo. A més, ¿què podria ser? Escric sobre qualsevol cosa amb la mateixa fruïció. No és pas buscar un assumpte concret el que m'estimula, sinó triar paraules delicades i boniques. A partir d'una idea puc formar-ne deu més, o cent, però no se m'acut mai cap idea bàsica. Què sé jo,escric perquè trobo que té gràcia això d'anar omplint les ratlles amb lletres primetes. El tema m'és del tot igual."\n"Les coses més properes estan fetes per a l'enteniment, les remotes, en canvi, per al somni."\n"Res és més eixut que tenir un cor sec, i res no té més valor per a mi que ser justament així: sec, impassible. [...] Costa menys sermonejar de valent a d'altres o a un mateix que evitar de fer el mal o de pecar en un moment donat. Cada cosa al seu temps. [...] Quina nostàlgia, aleshores! Si almenys encara sabés de què..."\n"M'agradaria morir escoltant una peça de música. M'ho imagino fàcil i natural, això, i és clar que, d'altra banda, és impossible. Naturalment, Les notes són punyalades massa fluixes. Les ferides que en resulten couen, és veritat, però no són purulentes. En comptes de sang, regalimen malenconia i dolor. Quan les notes s'acaben, tot torna a la calma dins meu. [...] La música sempre em fa posar trist, però trist com pot ser-ho un somriure. Diguem-ho així: em posa amablement trist. [...] Davant la música tinc sempre una sola sensació: que em falta alguna cosa. [...] Quan no sento música em manca alguna cosa, i, quan en sento, encara em manca amb més raó."\n"Abans de posar-te a escriure cal pensar. Començar una frase amb idees sense enllestir és una senyal de deixadesa que no s'hauria de perdonar mai. [...] L'estil és sentit de l'ordre."\n"Per escriure és qüestió d'apassionar-se en silenci."\ncartoteca: llibres, robert walser\nPENSAMENTS HERMÈTICS (XXVIII)\nMadelon Vriesendorp 'Après l'amour' 1975\nEstimo una dona que viu a Manhattan.\ncartoteca: madelon vriesendorp, manhattan, pensaments hermètics


Cursa de Muntanya Pedraforca-Saldes 2013 | Runedia\nCursa de Muntanya Pedraforca-Saldes\nDiumenge, 14-07-2013 9\nDesnivell pujada (m): 1298\nDesnivell baixada (m): 1298\nLloc de la sortida: Plaça Pedraforca\nLloc de l’arribada: Plaça Pedraforca\nAlçada màx (m): 2498\nTemps màxim: 04.30 h.\nTipus de pagament: On line TPV\nFecha límite inscripciones: 10/07/2013\nDescompte federats: 8\nDescompte per federacions: "FEEC, F. Triatló, F. Orientació, Fd Andorrana"\nMotiu de descompte: Socis de la A.E. Mountain Runners del Berguedà\nEs la cursa d'Skye Running més tècnica que es fa a Catalunya i a la resta d'Espanya.\nTelèfon informació: 616417612\nBona tarda, Sabeu quan s'obren les inscripcions per la SKY RACE PEDRAFORCA? Moltes gràcies\nXavier Salvat Alabart\nBenvinguts a la 1a. SKY RACE PEDRAFORCA 2016 que es farà a la vila de Gósol. És una cursa amb 26,5 kms i un desnivell de 1.710 m en positiu. Aquesta cursa té la particularitat de donar tota la volta al massís del Pedraforca pasant per el Coll del Verdet. és una cursa que d´na una visió diferent del Pedraforca. Aguns trams d'aquesta cursa són compartits amb l'Ultra Pirineu.


HE TINGUT UN SOMNI. Article d'opinió de CCOO Educació al Diari de Girona (Suplement Aula) del dimarts, 10 de desembre de 2013 ~ @CCOOEducació Comarques Gironines\nHE TINGUT UN SOMNI. Article d'opinió de CCOO Educació al Diari de Girona (Suplement Aula) del dimarts, 10 de desembre de 2013\n11.12.13 . Tema: articles , Diari de Girona\nHE TINGUT UN SOMNI (CONTE DE NADAL)\nS’acostava el Nadal. El solstici d'hivern, amb les seves llargues nits de fred i dies curts, havia d’arribar en qualsevol moment… Aquella nit plovia de llevant; la pluja i el vent colpejaven la finestra de la meva estança i el soroll feia que no em pogués adormir del tot… Amb els ulls tancats pensava, ves per on, que la famosa crisi havia arribat també a la Loteria de Nadal. Just abans de ficar-me al llit, fent zàping como cada nit, havia ensopegat amb l’anunci que, com tots els anys per aquestes dates, ens anima a comprar loteria… Quina por de veure la Montserrat Caballé amb aquesta cara de “compte que m’atropella un camió”, i quina llàstima de veure en Raphael fer aquest nananananá nananaaaa del final amb aquests gestos i aquest tonet que, en comptes de provocar la complicitat que busca, fa autèntica vergonya aliena. Està molt ben maquillat, això sí… I jo em demanava on seria el calb que, com cada any, anava repartint il·lusió bufant l’aire d’aquella manera tan especial i que quedarà en el nostre subconscient de per vida... Quina tristor Déu meu!... I suposo que devia ser en aquell moment quan vaig començar a adormir-me. Recordo que quan estudiava a la Facultat teníem un professor de psicologia que ens explicava les fases del son i la seva importància. És un tema que sempre m’ha interessat. Ens deia que el son és un estat fisiològic necessari per a la vida durant el qual es produeixen canvis en les funcions de l'organisme i es desenvolupa una activitat mental imprescindible per mantenir l'equilibri físic i psíquic de les persones. Sabíeu que té dues etapes?: la fase de son lent o NO REM, i fase de son ràpid o REM (sigles que corresponen al seu nom en anglès: rapid eye movements o moviments oculars ràpids). Doncs jo devia estar en una d’aquestes fases quan vaig tenir un dels somnis més agradables de la meva vida…\nVivia en un país on l’educació era un valor fonamental, un dret bàsic de tots els ciutadans i ciutadanes i que era especialment “mimat” per l’administració pública. La mateixa administració que es marcava con a objectiu imprescindible la formació en els coneixements i els valors de tots els alumnes. L’ocupació dels professors era máxima, les plantilles les millors de tota Europa, el nombre d’alumnes per aula molt baix, cosa que facilitava la tasca dels i les mestres… Es complien els acords sindicals, i els compromisos de millora de les condicions laborals i econòmiques de tots els treballadors i treballadores de l’educació. Les baixes dels professors es cobrien des del primer dia. Els majors de 55 anys tenien una reducció de jornada. Havien disminuït de 25 a 23 les hores lectives del professorat de primària. Els interins i interines tenien feina assegurada a partir de la signatura d’un pacte d’estabilitat. Havien augmentat les hores de coordinació i de tutoria. Es contractaven TEI’s i vetlladores a dojo. Les negociacions i els acords eren un tema prioritari. Els nomenaments del personal eren com a mínim de mitja jornada. Les llicències retribuïdes per estudis es tenien molt en compte. Les dotacions econòmiques per als centres eren les adequades. S’ampliaven les línies i s’obrien nous centres educatius alhora que disminuïa el nombre de barracots. L’oferta pública de places escolars era generosa i les llistes d’espera eren quasi inexistents. La política del departament d’educació d’aquell país aplicava contínuament el sentit comú i tenia una clara visió pedagògica i una voluntat ferma d’afavorir l’alumnat i la qualitat de l’ensenyament públic.\nLa tempesta va anar augmentant en intensitat i un tro ensordidor em va despertar. I em vaig adonar, malauradament, que tot havia estat un somni. Una vegada despert, i completament desvetllat, una tristor molt profunda alhora que un esgarrifós calfred van recórrer el meu cos de dalt a baix. Em vaig adonar que aquest hipotètic país del meu somni havia estat, no feia gaire temps, el meu propi país: Catalunya. Que totes aquestes coses les teníem i les havíem perdut. O ens les havien robat. O pitjor encara: ens les havíem deixat arrabassar, pràcticament sense oposar-hi resistència… I que el mateix havia passat amb la sanitat, amb les pensions, amb la protecció social, i amb tants i tants drets constitucionals de tots nosaltres…\nAra fa 50 anys, Martin Luther King va pronunciar el seu famós discurs, “He tingut un somni”, al final de la Marxa pel Treball i la Llibertat que es va fer a Washington. En aquest discurs cèlebre, Luther King expressava el seu desig de pau i de fraternitat entre tots els homes i dones de la terra, així com el final de la segregació racial que patien els negres.\nAmb aquest mateix esperit des de CCOO us diem que no pararem de denunciar públicament aquesta situació, que no ens cansarem d’aixecar la veu de la indignació les vegades que faci falta alhora que us animem a no rendir-vos, a continuar lluitant, tots junts, i a fer-nos costat en totes les mobilitzacions que, de ben segur, seran presents de forma sostinguda durant tot el 2014. Companys i companyes, la lluita continua! Bones festes i feliços somnis aquest Nadal.


El MWC i la Moncloa pacten facilitar l’entrada de visitants no europeus a Barcelona\nA xinesos i nord-americans, per exemple, se’ls donarà el tracte de treballadors altament qualificats\nEl conseller delegat del GSMA, John Hoffman // Alan Ruiz Terol\nActualitzada el 08-04-2021 09:46\nQuan falten dos mesos i mig per al Congrés de Telefonia Mòbil a Barcelona, els organitzadors i la Moncloa han pactat facilitar l’entrada de visitants no europeus a la ciutat. Per exemple, de xinesos i nord-americans, a qui els donaran el tracte de treballadors altament qualificats, segons explica GSMA en un comunicat.\nActualment, l’entrada de ciutadans no europeus està vetada per la pandèmia. El Congrés es farà del 28 de juny a l’1 de juliol i, de moment, hi ha una llista llarga d’empreses que han dit que no hi participaran presencialment, entre les quals Sony, Nokia, Ericsson, Oracle, Facebook, British Telecom i Cisco. A principis d’any GSMA calculava que vindran al Congrés unes 50.000 persones.\nEls organitzadors del MWC i la Moncloa pacten facilitar l'entrada de visitants no europeus a Barcelona. // EFE - Alberto Estévez\nTestos d’antígens per garantir la salut i seguretat dels participants\nQuirón Prevención serà l’empresa encarregada de garantir la salut i la seguretat de tots els participants al Mobile World Congress, que es farà a Barcelona. Quirón aportarà personal per fer tots els testos d’antígens necessaris als assistents al Mobile i també organitzarà els punts sanitaris que es repartiran per tota la ciutat i en què que es faran testos. Tot plegat, en coordinació amb les autoritats sanitàries del país.\nA més, tant GSMA com la Fira posen a disposició dels assistents una assegurança mèdica especial que els donarà cobertura des dels dies de muntatge fins als dies de desmuntatge, passant evidentment per les jornades que duri el Mobile World Congress.\n10-03-2021 18:18 BAIXES CONFIRMADES\nFacebook tampoc vindrà al Mobile per culpa de la pandèmia


La síndica: “Els serveis socials no funcionen en alguns barris” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nVilà, que vol repetir al càrrec, demana que el Zoo i el Park Güell siguin gratuïts per als nens\nBarcelona 18 FEB 2015 - 16:31\tCET\nLa síndica de Barcelona, Maria Assumpció Vilà, s'ha mostrat avui preocupada per la situació de vulnerabilitat que pateixen els menors de les famílies pobres de la ciutat. Vilà ha presentat l'informe 2014 de la institució i, malgrat que ha aclarit que no rep queixes específiques sobre la infància, sí que la preocupa com els veïns més petits són "víctimes especialment vulnerables" de la situació de precarietat dels seus pares i "l'impacte que suposa". Per exemple, quan es produeix un desnonament o no hi ha diners per alimentar-se correctament.\nEn aquest sentit, Vilà ha alertat que arran de les queixes rebudes constata "que el model actual d'atenció social no funciona adequadament en tots els barris de la ciutat perquè no s'ajusta a les necessitats del moment". A més, ha afirmat que igual que hi ha diferències de renda per barris, hauria d'haver-hi "compensacions en l'atenció i els recursos assistencials".\nEl problema, ha aclarit el seu adjunt, Marino Villa, és que les oficines de Serveis Socials estan desbordades, tal com s'ha constatat al districte de Nou Barris: per l'allau d'usuaris i perquè afronten qüestions que no els corresponen, com els problemes d'habitatge. "Els Serveis Socials són el front office, qui dóna resposta a la gent que ho necessita: però ara és insatisfactori per a qui ho necessita i per als treballadors i la cara no hauria de ser aquesta", ha dit Villa.\nVilà ha celebrat que l'Ajuntament de Barcelona hagi aprovat una ajuda de 100 euros per a 7.500 nens vulnerables. A més, ha demanat que es tingui especial cura que cap menor es quedi sense ajuda per dinar a l'escola i ha demanat la gratuïtat de l'entrada en instal·lacions com el Zoo, que ha qualificat de "molt cara", el Park Güell o els museus municipals.\nEn ser preguntada per la fi del seu mandat, la síndica ha assegurat que li agradaria continuar al càrrec i ha assegurat que tornarà a presentar-se quan finalitzi al maig. I sobre les eleccions municipals, ha reconegut que li agradaria veure algunes de les seves recomanacions als programes electorals. "Estaria bé, en temes socials i de ciutat". El 2014 la síndica va fer 3.185 actuacions (un 24% més que el 2013), 1.681 de les quals van ser queixes tramitades.\nEl principal gruix de reclamacions el 2014 va correspondre a urbanisme i ciutat (medi ambient, habitatge o comerços emblemàtics); seguides de les referides a transport públic i circulació (241). En aquest capítol la síndica ha demanat a la Generalitat que estengui la possibilitat de presentar documentació associada a alguns títols de transport durant dos o tres dies per evitar que col·lectius com les persones grans hagin de pagar multes elevades.\nVilà també considera "desproporcionades" algunes de les sancions que preveu l'incompliment de l'ordenança de civisme. "Sobretot quan afecta els joves", ha dit. La reclamació de deutes per impostos a famílies vulnerables, l'assignació de places de P3 o les queixes pels preus de les escoles bressol municipals són altres qüestions que el 2014 van arribar al despatx de la síndica.


Reus i l'aviació. La relació de la ciutat amb el món de l'aeronàutica al llarg de la història | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nReus i l'aviació. La relació de la ciutat amb el món de l'aeronàutica al llarg de la història\n29 de Juliol de 2013, per Joan Mañé Fort\nDibuix de l'avioneta alemanya Bücker, utilitzada l'any 1939\nLa ciutat de Reus ha tingut una llarga i intensa relació amb el món de l´aviació al llarg de la història. Des del primer Aeroclub de Reus fins a l'actual Aeroport i Universitat de l'Aire, han passat molts fets.\nEl Reial Aeroclub de Reus fou, en el seu origen, una iniciativa privada d'amants del nou món de la aviació que va sorgir pels voltants dels anys trenta del passat segle. Gràcies a aquesta iniciativa es pogueren veure sobrevolar per primer cop aeronaus, llavors 'rara avis', sobre la ciutat de Reus.\nEls convulsos i difícils anys de la Guerra Civil suposaren que, sobre aquest camp d´aviació privat, s'instal·lés un aeròdrom militar de la República, amb aparells i hangars fets per enginyers de la Unió Soviètica.\nAl tenir pròxim el Front, la principal fàbrica d'avions de tot Espanya, ubicacada a Getafe, es traslladà a Reus. Llavors, es muntaven els avions Polikarpov I-15 Xatos provinents de Rússia i, fins i tot, s´arribà a construir, íntegrament, avions de forma artesanal (menys el motor que venia de Rússia). Cal dir que des d'aleshores no s´han tornat a construir íntegrament avions de combat de primera generació a Espanya (ara només es construeixen parts dels avions). També, tràgicament, Reus va ser una de les primeres ciutats en la història en ser atacada per avions en bombardejos a la població civil.\nAcabada la Guerra Civil, s'instal·la a l'Aeroport la Base Aèria de Reus del recent creat Exèrcit de l'Aire (abans pertanyia a una rama del Exèrcit de Terra), amb avions excedents dels dos bàndols de la Guerra Civil. Amb la creació de la Base Aèria de Reus, s'hi van instal·lar també l'Escola de Suboficials del Aire i després l'Escola d'Especialistes de l'Aire. En aquesta última, nombrosos nois de la ciutat -entre ells, el que subscriu aquestes línies- hi vam realitzar el servei militar. Això va durar fins que l'any 1998 els militars se'n van anar de Reus. D'aquest període, s'ha de recordar que el fèretre del general Prim retorna a Reus amb avió a la Base Aèria.\nA partir dels anys cinquanta s'iniciaren els vols comercials de caràcter civil. Al llarg dels anys setanta, l'Aeroport de Reus s'anà obrint cap als vols gràcies al naixent turisme internacional que arribava a les nostres costes. Aquesta obertura va suposar un impuls per al que avui dia constitueix l'actual Aeroport. Posteriorment, l'any 2001, s´inaugurà l'Escola de l'Aire, el CESDA, que és un dels pocs centres de tot l'Estat espanyol que està vinculat amb una universitat, en aquest cas, amb la URV.\nActualment conviuen l'Aeroport Civil, el primitiu i original Reial Aeroclub de Reus, i aquesta Escola de l'Aire, que representen el passat, el present i el futur, respectivament, de la relació de l'aviació amb la ciutat de Reus.\n1Crema Londres a Tarragona (25): 'Seu del tacte'\n2Crema Londres a Tarragona (24): 'Coll anglès'\n3Reflexions a l'entorn de la Festa Major de Sant Pere


El CAP de Tàrrega només permet l’accés amb mascaretes quirúrgiques o FFP2 – Comarques de Ponent\nEl CAP de Tàrrega només permet l’accés amb mascaretes quirúrgiques o FFP2\nEl CAP de Tàrrega ha alertat de la nova normativa sanitària la qual només permet l’accés a l’equipament amb mascaretes quirúrgiques o FFP2, de manera que no s’hi pot accedir amb mascaretes de roba o amb vàlvula. El CAP de la capital de l’Urgell ha explicat que es tracta d’una mesura per «la vostra seguretat, per la nostra i per la de tots».\nI és que amb l’aparició de variants del coronavirus més contagioses, com la detectada al Regne Unit, s’ha tornat a obrir el debat de quin tipus de mascareta és més eficaç per evitar contagis. Les mascaretes de roba, com la resta de les higièniques, estan en el punt de mira. D’aquestes mascaretes n’hi ha de molts tipus, algunes són reutilitzables. Moltes ni tan sols compleixen cap normativa europea. Això fa difícil determinar la seva eficàcia.


L'estany d'Ivars i Vila-sana continua el seu reompliment amb la previsió de tornar a l'octubre als nivells inicials La República\nACN Vila-sana.-La làmina d’aigua de l’estany d’Ivars i Vila-sana ja ha recuperat uns 35 centímetres després de la finalització del buidatge parcial el novembre passat. La previsió dels experts és […]\nACN Vila-sana.-La làmina d’aigua de l’estany d’Ivars i Vila-sana ja ha recuperat uns 35 centímetres després de la finalització del buidatge parcial el novembre passat. La previsió dels experts és intensificar el reompliment a partir de mitjans de març amb l’objectiu que a l’octubre hi hagi el mateix nivell d’aigua que hi havia abans de l’inici del buidatge. De moment, els resultats dels estudis que s’han fet han constatat una millora de la qualitat dels sediments. L’operació també ha contribuït a incrementar el nombre d’avifauna i micromamífers, malgrat el responsable del projecte, Antoni Palau, critica que hi ha persones que accedeixen a l’interior de l’estany, fet que pertorba la tranquil·litat de la fauna i en complica el cens.\nL’operació de buidatge parcial de l’estany d’Ivars i Vila-sana va començar l’1 d’octubre passat i es va allargar fins al 25 de novembre. Durant aquests gairebé dos mesos, la profunditat màxima de l’estany va passar de 2’9 metres a 70 centímetres, és a dir, 2’2 metres menys. I és que malgrat l’objectiu inicial era buidar-lo al voltant d’1’20-1’40 metres, els experts van considerar que era necessari deixar al descobert almenys un 30% de la làmina d’aigua per garantir la millora de la qualitat dels sediments.En aquestes darreres setmanes el nivell de l’aigua de l’estany ja ha recuperat entre 30 i 35 centímetres a causa de les precipitacions, els lixiviats i les aportacions intermitents del Canal d’Urgell. El gruix important d’aigua però, s’espera a partir de mitjans de març quan el canal doni el tret de sortida a la campanya de reg i, per tant, l’aigua comenci a entrar a la cubeta de manera continuada. Els responsables del projecte es marquen com a objectiu que el pròxim 1 d’octubre hi hagi el mateix nivell d’aigua que hi havia en el moment d’iniciar el buidatge. “Ara bé, si podem arribar abans i arribarem abans”, ha assenyalat Palau, que ha afegit que també esperen que a l’estiu hi hagi el volum d’aigua “suficient per garantir la plena habitabilitat de totes les espècies”.Des de l’inici del buidatge els responsables han anat fent un seguiment dels sediments emergits i de la làmina d’aigua per determinar si realment l’acció s’ha traduït amb una millora de la qualitat de l’aigua tal com buscava. “Els resultats han estat interessants i en principi s’ajusten amb els objectius que ens havíem plantejat de reduir la càrrega de nutrients als sediment de l’estany”, ha dit Palau. En concret, el biòleg i professor de la Universitat de Lleida (UdL), ha indicat que els resultats preliminars dels estudis sobre els sediments emergits mostren una reducció del nitrogen al voltant del 39%, del fòsfor en un 20% i, en menor mesura, també de la matèria orgànica.El buidatge ha deixat al descobert les antigues parcel·lacions i camins que hi havia a la zona fa 15 any, les quals han fet que l’estany hagi quedat dividit en diverses tolles desconnectades entre si. Doncs bé, l’aigua d’una d’aquestes tolles s’ha salinitzat i ha recuperat “la situació original de l’estany”. Tot i que aquest “tret singular” canviarà de nou amb el reompliment de la llacuna, Palau explica que pot contribuir a una possible presència d’espècies adaptades a aigües salabroses de manera transitòria.Així mateix, arran del buidatge els experts també han constatat un increment important de l’avifauna i dels micromamífers. Per exemple, s’han vist exemplars de rata d’aigua i flamencs. Tot i això, Palau critica que hi ha “molta gent que no ha respectat els accessos a l’estany” i que aprofitant els sediments emergits han entrat dins la llacuna. “Això darrerament està afectant els censos perquè la gent pertorba les condicions de tranquil·litat i desassossec de la fauna”, ha lamentat. De fet, s’han instal·lat diversos cartells al voltant de l’espai que alerten als visitants de la prohibició d’accedir-hi.A l’inici del projecte es va plantejar la possibilitat de retirar exemplars de carpes, que en part són les responsables de fer malbé el fons de l’estany. Finalment però, s’ha descartat fer aquest control per les complicacions que plantejava tirar endavant l’extracció, tant amb embarcació com a peu. Tot i això, Palau es mostra confiat que “l’avifauna piscívora ha aprofitat el baix nivell de l’aigua i s’ha ocupat de fer una part de la feina” en exemplars de mides mitjanes i petites.Pel que fa a les espècies invasores, només s’ha detectat la presència de cranc americà, que ja se sabia que hi era. La part positiva és que no s’han trobat musclos zebrats ni cloïsses asiàtiques. “El musclo zebrat m’hauria sorprès molt de manera negativa. Ara bé, la cloïssa asiàtica m’ha sorprès no trobar-ne perquè als canals de reg n’hi ha”, ha valorat el responsable del projecte.Així mateix, s’ha començat a tallar part del canyissar que hi ha al filtre verd de l’estany per “reactivar el seu funcionament” i “preparar-lo” per quan comenci a entrar l’aigua de manera continuada a mitjans de març. L’objectiu d’això és evitar que quan els canyissars es morin tornin a deixar anar els nutrients que prèviament havien agafat de l’aigua, ja que seria tot el contrari a la funció que fa aquest espai.


Call dels jueus - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nEl call dels jueus o comunitat jueva establerta a Bellpuig es reduïa a l’anomenat Carrer del Call , remuntant-se probablement a l’any 1320. Un document de 1330 d’Alfons IV el Benigne adreçat a Guillem II d’Anglesola diu: “Us concedim que pogueu permetre en el vostre lloc de Bellpuig i en els altres llocs vostres treinta casetes de jueus, que us siguien sotmesos i que tinguin d’abonar les contribuciones; que observin els estatuts i les ordinacions del rei Jaime, el nostre avi i altres antecessors ...”.\nL’activitat prestadora del jueus de Bellpuig fou tant important que Hug Folch II de Cardona hagué de sortir com a fiador per evitar els interessos jueus. La comunitat jueva, malgrat esser reduïda, tingué tanta importància que l’aljama , segons consta en un document del 1339, tenia les seves pròpies autoritats, a les que havien d’abonar les contribucions.\nLa jueria de Bellpuig pràcticament desaparegué el 1391 amb motiu de les persecucions i matances i els que sobrevisqueren hagueren d’abraçar la fe cristiana per salvar la vida. Malgrat que posterior a aquests fets, el call jueu es reconstruí, ja no recuperaria la situació anterior, fins l’expulsió de 1492. Ja el 1425, en una visita pastoral del bisbe de Vic, que s’interessà per la situació religiosa de la vila, el rector li deia que no hi havia heretges ni jueus.


Primer estudi que avalua el grau de vulnerabilitat dels municipis catalans al canvi climàtic\nVULNERABILITAT I RESILIÈNCIA\nL’informe relaciona els riscos associats a diversos impactes climàtics en 11 àmbits com ara l’agricultura, la gestió de l’aigua, el turisme o les infraestructures\nRedacció Vilanova i la Geltrú 06-10-2016 11:18 Lectures 3224\nPrimer estudi que avalua el grau de vulnerabilitat dels municipis catalans al canvi climàtic. EIX\nL’Oficina Catalana del Canvi Climàtic, del Departament de Territori i Sostenibilitat, ha enllestit el primer estudi que avalua el grau de vulnerabilitat dels municipis catalans al canvi climàtic. L’informe, que aquest dijous s’ha presentat a la jornada tècnica sobre adaptació local al canvi climàtic al castell de Montesquiu (Osona), relaciona els riscos associats (canvis en els cultius, increment de les necessitats de reg, major risc d'incendi forestal) a diversos impactes climàtics (increment de la temperatura, sequera) en 11 àmbits que podrien veure’s afectats.\nEn concret, l'estudi posa a punt una nova metodologia que permet avaluar la vulnerabilitat del territori davant l’augment de la temperatura en àmbits com l’agricultura i ramaderia, la biodiversitat, la gestió de l’aigua, la gestió forestal, la indústria, els serveis i comerç, la mobilitat i infraestructures, la salut, l'energia, el turisme i l'urbanisme.\nVulnerabilitat de les necessitats de reg\nPel que fa a l’agricultura i la ramaderia, l’estudi conclou que els municipis més vulnerables al risc d’increment de les necessitats de reg degut a l’augment de la temperatura se situen principalment a la Plana de Lleida (Segrià, Garrigues i Baix Urgell) i al litoral de Tarragona, concretament al sud del Baix Ebre i al Baix Camp. També es troben principalment a tot el litoral i les planes de l’Empordà els municipis més vulnerables als canvis en els cultius degut a l’increment de la temperatura.\nRespecte la biodiversitat, els municipis més vulnerables al risc d’incendi degut a l’increment de la temperatura es troben principalment en la franja de vegetació d’influència mediterrània i als eixos fluvials, on hi ha més pressió urbana.\nL’estudi conclou que la vulnerabilitat dels municipis de Catalunya a la disminució de la disponibilitat d’aigua degut a l’increment de temperatura és, en general, baixa. Això es deu a què el risc de la disminució de la disponibilitat d’aigua està afectat en major mesura per la disminució en la precipitació i en menor mesura per l’increment de la temperatura, tot i que ambdues intervenen en el balanç hídric.\nEls resultats obtinguts en el projecte permeten seguir aplicant la metodologia desenvolupada per al càlcul de més indicadors de vulnerabilitat que incloguin altres impactes climàtics com, per exemple, la sequera. Les dades necessàries per al càlcul dels indicadors s’han obtingut de fonts públiques i una vegada processades, s’han treballat en un Sistema d’Informació Geogràfica (SIG) per a representar territorialment els resultats.\nEl més vist a Territori\n1La policia busca un felí salvatge que s'ha escapat d'una casa de Sitges\n2L’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú implantarà l'any vinent el sistema de recollida d’escombraries porta a porta\n3Veïns del Penedès denuncien "problemes greus" per l'increment d'espoliadors de llentiscle i insten el Govern a frenar-ho\n4Sant Pere de Ribes aprova el conveni urbanístic amb els promotors de l'Autòdrom Terramar\n5Vilanova avança a l'1 de març la prohibició dels gossos a la platja de Ribes Roges pel corriol camanegre\n6Les obres del parc comercial de Masia Barreres acceleren el ritme\n7Apareix mort el serval que buscava la policia de Sitges\n8La policia de Vilanova inicia una campanya de control dels patinets elèctrics a la ciutat\n9Denuncien dos motoristes en una pista forestal al Parc del Garraf per incomplir la llei que limita el seu accés a l'espai natural\n10Pescadors i científics plantegen a la Comissió Europea el tancament total de la pesca en més de 400 km2 del litoral català\nEl futur verd del Penedès\nLes notícies sobre les propostes d'implantació de les energies renovables es multipliquen a diari. A la Vegueria del Penedès portem un mes on aquestes notícies preocupen a l'opinió pública\nAmb la mirada posada al 9 de maig, data en què decau l'estat d'alarma, el Govern preveu l'escenari que es pugui aixecar el toc de queda nocturn si les dades actuals es consoliden\nEl 9 de maig s'aixeca l'estat d'alarma. Creus que és necessari mantenir el toc de queda?\nTots els drets reservats. 2001-2021.


Col·lecció de moments: Nadal 2010 o el dels 92 blocs- ANAGRAMES - 4\nfanal blau 22 de desembre de 2010, a les 0:19\nNo dic res...perquè en Xexu pugui fer feina...:), abans no es llevi el McAbeu...\nXeXu 22 de desembre de 2010, a les 0:25\nHahahaha, que bo Fanal blau!!! Com m'has fet riure.\nSí, aquí estic, però amb les presses només en sé un ara, el 6, No em diguis que és un somni...\nVaig a veure si en trobo algun altre!\nCarme Rosanas 22 de desembre de 2010, a les 0:30\nhahahahaha, a mi també m'has fet riure, fanaleta. I és que ja ens sabem els costums i els horaris de la gent. Ara és l'hora d'en Xexu, de l'Elfri, de la Fanaleta... Al matí en Mc i en Sànset...\nEts un ràpid, XeXu!\nXeXu 22 de desembre de 2010, a les 0:35\nDoncs, sí, doncs sí, massa que ens coneixem. Però no me'n sé cap més, no sé per què aquest l'he vist molt clar, i ara em comença a venir la son, grrrr. En Mac em tornarà a passar davant. I no oblidis l'Assumpta, que també són les seves hores.\nGLÒRIA 22 de desembre de 2010, a les 0:37\nNo tinc massa temps i no dedico atenció al joc però, un cop més, saludo la teva imaginació i t'envio una abraçada.\nXeXu 22 de desembre de 2010, a les 0:41\nAssumpta 22 de desembre de 2010, a les 1:12\nHahahaha... què bo això dels horaris!! :-))\nHe de dir que, a l'hora de posar el post amb la darrera imatge misteriosa he estat calculant una hora que anés bé a tothom... i és que ja ens coneixem, eh? ;-))\nAssumpta 22 de desembre de 2010, a les 1:14\nEl primer... Gino-Art ;-))\nI ara ja ho deixo per en McABEU hihi... jo ja plego per avui :-))\nRita 22 de desembre de 2010, a les 1:47\nAmb mi no patiu que no us passaré al davant, no en trobo mai cap!!! :(\nPer cert, és greu això?\nJesús M. Tibau 22 de desembre de 2010, a les 7:39\nAAAAHHHHH! no en veig cap\nMireia 22 de desembre de 2010, a les 8:34\nAssumpta m'has tornat passar al davant. Apa quan em poso a treballar quan acabi, si encara en queda algun, ho segueixo intentant.\nMcAbeu 22 de desembre de 2010, a les 9:21\nNo hi ha res com repartir-se la feina, i cadascú a la seva hora. :-DD\nEn faig dos (per no perdre el costum) :-))\n3.- T'ESPERE EN ALBANTA\nPilar 22 de desembre de 2010, a les 9:42\nBuf! Incapaç de lligar lletres, amb el cap ple de balanços i asentaments.\nJa em perdonaràs!\nEl porquet 22 de desembre de 2010, a les 9:48\nEm bull el cap...\nAssumpta 22 de desembre de 2010, a les 10:14\nEi, a la barra lateral teniu la "xuleta", la llista de tots els blogs que la CARME segueix... es tracta d'anar comparant :-))\nMortadel.la 22 de desembre de 2010, a les 11:47\nVeig que no hem acabat amb les ganes de fer-me fer el ridícul, oi?\nDoncs bé, senyora col.lecció, vindré igual però sense obrir la boca, sense dir noms. No tinc ganes de quedar més retratada del que estic.Et val? Oi que sí?\nAssumpta 22 de desembre de 2010, a les 12:09\nDoncs, després d'haver repassat la barra lateral... LA TABERNA ENCANTADA és la número 5 :-))\nEiii he deixat temps, eh? hehe però m'agrada jugar! i ara que he trobat el truco ;-))\nCarme Rosanas 22 de desembre de 2010, a les 12:27\nGràcies a tots, per passar, ja hem fet el ple dels anagrames i ara a descansar uns dies de jocs... tot i que encara en queden una trentena de blogs per endevinar, fins la setmana que ve no n'hi haurà més.\nElfreelang 22 de desembre de 2010, a les 20:02\nM'hauré de preparar per encertar el moment i a veure si pesco alguna cosa...per cert BON NADAL!\nGarbí24 22 de desembre de 2010, a les 22:30\nquin ritme i quin nivell que porteu......


Aquest estiu acull somriures – Afa Tecnos\nPublicat el 04-05-2018 25-04-2018 per AmpaTecnos\nCom cada any, per aquestes dates, les associacions amigues del Poble Sahrauí, arreu de Catalunya, estan preparant el projecte de Vacances en Pau.\nAquest és un projecte que fa possible que infants sahrauís de 10 a 12 anys, refugiats als campaments de Tindouf puguin gaudir d’un estiu diferent lluny de les altes temperatures de la zona i de les dures condicions del camp de refugiats, gràcies a les famílies catalanes que els acullen durant els dos mesos d’estiu.\nEncara els falten famílies per poder acollir tots els infants que voldríem acollir aquest estiu.\nSi esteu interessats teniu tota la informació en aquest link\nPublicat a InformacionsEtiquetat acollida, curs 2017-2018, saharaui, solidàriaDeixa un comentari\n← GRESCATECNOS: comença la venda d’entrades!\nInformació important Grescatecnos →


Protesta, festival internacional de cinema de crítica social | Biblioteca Joan Triadú\n← Club de lectura de novel·la històrica: Memòria de sang d’Enric Calpena\nLa trobada del Club de lectura amb les biblioteques d’Osona →\nTorna, per cinquè any, el Protesta, Festival internacional de crítica social, que té com a objectiu transformar la societat a través del cinema i ho vol fer amb sentit constructiu, en positiu i de forma creativa. Es tracta doncs, de la festa del cinema de denúncia.\nPer assolir aquest objectiu, el Protesta es basa en dos eixos:\nProjeccions de cinema de denúncia (mostra de llargmetratges, concurs internacional de curtmetratges i cinema infantil amb valors).\nActivitats paral·leles relacionades amb el cinema i la denúncia (xerrades, exposicions, etc.)\nAquesta any se celebra del 20 al 28 d’octubre a diferents espais de Vic i està centrat en L’art com a mitjà de transformació social. També estan programades projeccions a Barcelona i Manresa.\nPodeu consultar la programació prevista del festival Protesta:\nLa Biblioteca Joan Triadú de Vic participa en aquest certamen i una de les activitats programades es farà a la Biblioteca. Concretament serà la xerrada Art, protesta i llenguatge audiovisual, a càrrec d’Ana M. Palomo i la projecció de El mundo entero, curtmetratge espanyol on el protagonista visita la tomba de la seva mare cada any i junts decideixen com ha de continuar la seva vida, aquesta vegada però ella li proposa una cosa realment sorprenent; i Gamer girl, un curt croata on la protagonista, Lily, és un personatge de videojoc que lluita contra les seves limitacions pel seu amor. Això serà el dilluns 23 d’octubre de 2017 a les 19:00 h.\nAquesta entrada s'ha publicat en Activitats, Projeccions, Xerrades i etiquetada amb Ana M. Palomo, Art protesta i llenguatge audiovisual, El mundo entero, Festival Protesta, Gamer girl. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Bungalow Caprice – Lloguer bungalow – Bungalows Calella de Palafrugell\nDisposen de 2 dormitoris: un amb dos llits individuals, un altre amb llit doble.\nAquests bungalous permeten acomodar fins a 2 persones addicionals al sofà llit del menjador.\nDisposa d’una terrassa coberta, amb taula i cadires, connectant directament amb l’espai del menjador.\nSi busques bungalows amb piscina, aquests estan emplaçats a tocar de la piscina, així com de serveis comuns com el bar-restaurant i supermercat.\nBungalows Girona: t’oferim un allotjament cèntric a la costa de Girona, des del qual conèixer en pocs dies molts dels millors racons de Palafrugell i les seves cales, a més de pobles molt propers d’interès turístic com Palamós, Begur o Pals.\nVine a gaudir dels esdeveniments més populars a la zona: aprofita la teva estada al Kim’s Camping per conèixer la naturalesa, naturalesa i tradició que l’envolten: l’oferta és àmplia i per a tots els públics.\nInforma’t sobre els bungalous, estudis, apartaments i villes de que disposem a Kim’s Camping; si busques un càmping familiar a la Costa Brava, aquesta és l’opció a tenir en compte. La nostra ubicació privilegiada entre Llafranc i Calella de Palafrugell ofereix un entorn natural ideal per gaudir d’unes merescudes vacances.


Salmorejo de préssec – Fit on Eat\nEt presento una recepta diferent al salmorejo clàssic que tant ens agrada i què també és ideal per a gaudir-ne a l’estiu. Està feta amb aliments de temporada i de proximitat, com ara el tomàquet i el préssec. A més, no pot ser més senzilla ni més fàcil de preparar.\nSens dubte, es tracta d’un primer plat fresc i deliciós, alhora que saciant. La recepta original és del Juan Llorca (xef 100 % recomanable). La que us porto avui és la seva versió per a adults (perquè porta pebre de Caiena en pols), tot i què pots fer-la totalment apta pels nens/es, només prescindint de la combinació d’aquesta espècia més el suc de taronja.\n900 g. de tomàquet pera\n240 g. de préssec vermell\n100 g. de bastonets de pa integral (jo he fet servir mini torradetes integrals)\n120 g. de OOVE (oli d’oliva verge extra)\nPebre de Caiena mòlta (al gust)\nSuc natural de 1-2 taronges\nRetirem la pell als préssecs. Trossegem els tomàquets i els tirem a una batedora de got amb la resta d’ingredients. Sobretot, recomano que sigues prudent amb el pebre i que hi afegeixis poca quantitat. Al final, sempre podràs posar-hi més, si vols.\nProcessem tot durant un minut fins a obtenir una textura homogènia. Conserva’l a la nevera fins al moment de servir. Aleshores, pots afegir un rajolí de OOVE per sobre. Ja podreu gaudir d’aquest plat meravellós i saborós!\nQuè més??...el préssec és una fruita molt lleugera, però molt hidratant, pel seu elevat contingut d’aigua. ens aporta fibra i és rica en vitamina A. També aporta molts minerals, com ara iode, calci, magnesi i potassi.\nEl tomàquet, per la seva part, té propietats re-mineralitzants similars, a més de ser una font excel·lent d’antioxidants, gràcies al licopé. Aquest és un carotenoide amb propietats antiinflamatòries, entre d’altres. Per exemple, té cura i protegeix la nostra pell de l’exposició a agressions externes, com son els raigs solars. Per això, ara més que mai, hem de parar-hi molta atenció, tant per fora com per dins.\nEspero que t’animis a preparar aquesta recepta. Si la proves, fes-m’ho saber a través de les rrss o personalment, me’n farà molta il·lusió!\nEtiquetado entrant, estiu, plats freds, primer plat, tomàquet, vegà, vegetarià


La Garrotxa “Sèrie groga”: postals per la llibertat | Bonart\nLa Garrotxa “Sèrie groga”: postals per la llibertat\nEn l’afany d’afirmar-se el seu posicionament davant l’actual situació dels presos i exiliats polítics catalans, i també d’esperonar la implicació ciutadana, la Territorial olotina de l’Assemblea Nacional Catalana ha endegat la iniciativa Postals de La Garrotxa “Sèrie groga”.\nAquesta es basa en una arma tan pacífica i alhora potent com és la creativitat al servei de la llibertat i la democràcia, i consisteix en l’edició periòdica de dos nous exemplars de postals amb imatges garrotxines d’impacte visual i contingut al·legòric al groc solidari. L’obra funciona com a element de col·lecció, i també com a vehicle de comunicació que en usar-lo difon accions reivindicatives de la comarca.\nLes dues primeres que enceten la sèrie són “Ball de nans, cavalls i cavallets”, i “Ensenya groga”. En l’una, Duaita Prats reinterpreta el quadre de Ramon Cases “La càrrega”, convertint-lo en una sàtira olotina per foragitar mals esperits amb participació de la faràndula i la ciutadania. En l’altre, l’ANC presenta el nou escut “Ensenya groga” a partir d’un mapa de la Garrotxa treballat en colors molt olotins, on hi destaca a modus de símbol l’icònic llaç groc.\nTothom que vulgui sumar-se a aquest gest podrà trobar-les a la llibreria Drac, i cada dilluns a l’habitual concentració del Firalet d’Olot.\nEtiquetes: La Garrotxa sèrie groga


Laringoscopi de vídeo d'un sol ús per a fàbrica i proveïdors d'intubació | Biotek\nCodi de producte: BOT-VL 600\nAplicació: s’utilitza per a la intubació rutinària i difícil de les vies respiratòries en anestèsia clínica i rescat d’emergència.\nAngle de camp\n220 ° （Davant / Darrere）\n180 ° (esquerra / dreta)\nCMOS ＞ 2,0 milions de píxels\nDurada de la càrrega\nEntrada del carregador\nSortida del carregador\nAquesta màquina té els avantatges d'un disseny nou, un aspecte preciós, una mida petita, una portabilitat, una funció completa i un ús senzill.\nAquesta màquina és un laringoscopi visual mèdic que integra funcions, portabilitat, practicabilitat, durabilitat i alta\nés una configuració a mida per a la consciència de la gent. És una eina didàctica ideal per a primers auxilis hospitalaris, clínica\naplicació i intubació de la tràquea.\n1. Amb alta precisió, procés de fabricació de motlles complet, reforç d'acer inoxidable, no fàcil\ndanys, llarga vida útil;\n2. Amb pantalla de visualització en color TFT de 3 polzades, gran angle de rotació cap amunt i cap avall, esquerra i dreta;\n3. La màquina adopta una bateria de liti d’alta capacitat importada, que dura més de 300 minuts;\n4. Amb imatges, vídeo, congelació i altres funcions, i es pot emmagatzemar i exportar;\n5. Funció anti-boira dual única, és a dir, oberta i utilitzada, sense preescalfament, intubació sense persiana\nAnterior: Màscara laríngea de doble llum d’un sol ús per via aèria i lma de silicona per a anestèsia


Roig demana l'absolució de Cuixart emparant-se en el dret a reunió | betevé\nMarina Roig ha assegurat que el president d'Òmnium Cultural sempre ha fet crides a la mobilització pacífica\nSílvia Gutiérrez | dimecres, 12 de juny del 2019, a les 22.24\nL’advocada de Jordi Cuixart, Marina Roig, ha articulat l’informe final al voltant d’un dels drets fonamentals que recull la Constitució espanyola, el dret de reunió i de manifestació. La lletrada ha assegurat que s’està criminalitzant aquests drets i que s’està perseguint el president d’Òmnium per haver impulsat una mobilització social que va ser pacífica i no violenta. També ha insistit que la defensa de la unitat d’Espanya no pot anar en contra dels drets fonamentals. Roig ha criticat al Suprem que els poders de l’Estat vegin com una “amenaça” i no com un dret les protestes i manifestacions ciutadanes.\n“La Constitució no s’entendria sense les mobilitzacions dels anys 70”\nRoig ha basat la seva argumentació en el dret constitucional i ha assegurat que “no hi ha Constitució sense dret”. En una al·lusió directa a la fiscalia, ha dit que “no hi ha Constitució sense democràcia, i que no hi ha democràcia sense participació dels ciutadans i no hi ha participació col·lectiva sense les condicions materials que la facin possible”. En aquest sentit, ha posat com exemple les mobilitzacions dels anys 70 que van permetre aconseguir la Constitució espanyola.\nEl pacifisme de Jordi Cuixart\nL’advocada també ha centrat bona part del seu discurs a defensar el pacifisme de Jordi Cuixart i ha insistit que sempre va fer crides a la calma i que “mai no va voler impedir l’actuació judicial, sinó protestar per ella”, així com la resta de la ciutadania mobilitzada. Roig ha parlat del 20 de setembre i ha assegurat que els danys als vehicles no són atribuïbles als organitzadors. Sobre la protesta davant la conselleria d’Economia també ha explicat que quan Cuixart va pujar al cotxe de la Guàrdia Civil i va parlar de “mobilització permanent”, ho va fer per dissuadir als manifestants per dissoldre la concentració.\nL’informe final de la lletrada també ha retret a les acusacions la falta de proves i ha assegurat que els vídeos aportats no mostren la suposada violència de la ciutadania de que parlen fiscalia, l’Advocacia de l’Estat i Vox. Roig assegura que no es planteja una instrumentalització de la mobilització ciutadana com a eina d’insurrecció en cap dels documents en què es basen les acusacions. En canvi, la lletrada ha dit que la violència exercida per les forces policials va ser desproporcionada.\nCrítiques a Baena i el vocabulari de la rebel·lió\nL’advocada ha dit que el terme “manifestar-se” evoca dues interpretacions molt diferents: el que per a uns és un moviment de justícia social i l’exercici positiu dels drets, d’altres ho associen a “desordre, caos, malestar i desafiament o amenaça a l’autoritat”. Roig ha fet referència a les declaracions d’alguns testimonis policials de les acusacions en què els agents han concebut les manifestacions que es produïen davant de les seves casernes com a”desafiaments o amenaces a l’autoritat”.\nRoig s’ha referit en particular al tinent coronel de la Guàrdia Civil responsable dels atestats de la causa, Daniel Baena,testimoni que ja va ser qüestionat per Andreu Van den Eynde, advocat d’Oriol Junqueras i Raül Romeva, en el seu informe final. L’advocada l’ha acusat d’utilitzar un vocabulari fals, que no es correspon amb la realitat dels fets per “servir en safata” a la fiscalia un argumentari que permetés l’acusació de rebel·lió i poder “parlar de cop d’Estat i període insurreccional”.\n— Jordi Cuixart — judici del procés — Tribunal Suprem


L'alumnat universitari, indignat i desmotivat amb les classes en línia - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nL'alumnat universitari, indignat i desmotivat amb les classes en línia - Diari de Barcelona\nL'alumnat universitari, indignat i desmotivat amb les classes en línia\nLes universitats reconeixen que no poden substituir la presencialitat i de moment només "intenten sortir del pas"\nEls universitaris catalans porten entre dues setmanes i un mes de curs, segons la facultat en la qual estudiïn, però molts comparteixen la indignació davant el funcionament d'una educació que, tot i les previsions per la pandèmia, creuen que no s'ha adaptat bé al mitjà digital i perd qualitat.\n"El que se suposa que ha de ser el millor període de la teva vida està sent molt difícil, et sents molt sola", explica a Efe l'Ona, una estudiant menorquina que ha arribat aquest curs a Barcelona per estudiar Humanitats a la Universitat Pompeu Fabra (UPF).\nL'Ona afirma que tot i que està agraïda d'haver pogut començar el curs, sent que "no estan aprenent com toca" i que només ha pogut conèixer a una petita part dels seus companys, la qual cosa dificulta el poder fer amics i crear una xarxa de suport a la ciutat on comença la seva vida universitària.\nCristina Gelpí, vicerectora per a projectes de docència de la UPF, assegura a Efe que es va dissenyar "un pla d'acompanyament i acollida per compensar la falta de contacte" que els alumnes de primer tindrien entre ells i amb la universitat, i que també es va planificar "una presencialitat més alta" per a aquests cursos.\nNo obstant això, aquesta setmana la Generalitat ha decretat noves restriccions de les classes presencials per evitar la mobilitat dels alumnes i la seva interacció social, un anunci que porta entre els estudiants el record de març amb l'abandonament dels campus universitaris durant el que ja es preveu que seran més de dues setmanes.\nOna, estudiant a la UPF: "Anar un cop per setmana a la universitat no compensa l'esforç de pagar un lloguer a Barcelona"\nReferent a això, l'Ona diu que "pagar un lloguer a Barcelona suposa un esforç que no es veu compensat quan es va un cop per setmana —o ara cap— a la universitat", i el mateix passa amb el preu elevat dels bons de transport per a aquells estudiants que es desplacen diàriament des de fora de la ciutat.\nProblemes constants amb les classes virtuals\nMalgrat tot, la majoria d'alumnes entenen que la situació sanitària és complicada i accepten amb resignació l'increment de la virtualitat a les seves classes, però no estan, ni de prop, satisfets amb elles.\nLa Laura estudia el tercer curs d'Educació Social a la Universitat de Barcelona (UB) i és contundent al respecte: "Els errors del confinament se segueixen repetint. No poden demanar-nos que fem sis hores de classe en línia cada dia perquè hi ha poca interacció, ens saturem d'informació i costa seguir-les".\nEstà d'acord amb ella la Lúa, estudiant de Periodisme i Humanitats a la UPF, que comenta que a casa es distreu molt més i que a través d'una pantalla li resulta més complicat participar i, en definitiva, fa que "no estigui motivada amb la carrera".\nLa Lúa apunta també que, al seu parer, un dels principals problemes és que "la majoria dels professors no estan familiaritzats amb la plataforma" que s'usa per donar les classes en línia, la qual cosa retarda sovint l'inici de les sessions.\nÉs fàcil trobar testimonis d'estudiants que asseguren que les seves classes virtuals es retarden per la imperícia dels professors, als quals moltes vegades no se'ls sent bé per qüestions tècniques o perquè simplement no dominen el medi.\nLaura, estudiant a la UB: "No poden demanar-nos que fem sis hores de classes en línia cada dia"\nNo obstant això, des de les universitats asseguren que els professors van rebre formació des d'abans de l'inici del curs per adaptar-se al nou format.\nEl rector de la UB, Joan Elías, explica a Efe que s'han fet activitats de formació als docents, tot i que "no tota la que voldríem", si bé la vicerectora de la UPF, Gelpí, assegura que a la seva universitat tenen un pla de formació amb "acompanyament tècnic i metodològic constant".\nEn relació amb les classes en línia, una altra de les disputes en les diferents universitats és sobre l'opció que els professors gravin les classes per poder visionar-les més tard ja que, segons expliquen els alumnes, es poden produir problemes de connexió i pot ser útil per a aquells que treballen o alumnes internacionals amb altres horaris que encara no han arribat i segueixen les classes des dels seus països.\nHi ha professors que rebutgen gravar les classes amb l'argument que "les classes presencials tampoc queden gravades". No obstant això, el rector de la Universitat de Barcelona admet que "tot i que això és cert, la recomanació és que tots els materials en línia estiguin disponibles a la xarxa".\nManquen recursos a les universitats públiques\nPer què es produeixen aquests problemes? Què falla en l'educació universitària? Elías explica que la UB ha hagut de fer una gran inversió aquest curs, i que només des del rectorat "s'han gastat uns 600.000 euros per adequar les infraestructures de les aules" per a la retransmissió de les classes a distància i que "encara farien falta uns dos milions més "per acabar de fer-ho".\nGelpí afirma, per la seva banda, que aquest no ha estat el cas de la UPF, perquè creu que el grau de digitalització és alt, ja que portaven 10 anys d'inversions, tot i que coincideix amb Elías en què s'ha hagut de fer una inversió amb la compra d'ordinadors portàtils per contribuir a reduir la bretxa digital.\nTanmateix, tots dos coincideixen que les universitats estan pensades i preparades per a la presencialitat, que és "la seva fortalesa i és insubstituïble". Fins que arribi el dia en què pugui recuperar-se del tot, Elías reconeix que només realitzen "accions per sortir del pas".


Troben pirañas entre 13 noves espècies de peixos veneçolans, noticies de mascotes a Amimascota.com\nTroben pirañas entre 13 noves espècies de peixos veneçolans\nCientífics van trobar un nou tipus de piraña i de ratlla entre les 13 noves espècies de peixos d'aigua dolça descobertes en un àrea de Veneçuela, on la contaminació produïda per l'extracció d'or sorgeix com una amenaça, va indicar el dijous una ecologista.\nLeeanne Alonso, directora del grup amb seu a Washington Conservation Internacional, va dir que el seu equip va descobrir una alta biodiversitat després d'un estudi de tres setmanes sobre la vida salvatge en la confluència dels rius Orinoco i Ventuari.\nEntre les 13 espècies de peixos que es creuen són noves per a la ciència havia una ratlla, un peix gat miniatura i un tipus de piraña carnívora. Els científics també van descobrir una classe diminuta de gambeta, de la qual tampoc existien registres previs.\n"La regió encara és bastant prístina però volem assegurar-nos de la seva protecció abans que sigui massa tarda," va afirmar a Reuters Alonso.\n"La principal amenaça és l'extracció d'or il·legal". Aquesta activitat minera utilitza el mercuri, un agent contaminant, en el procés de recerca d'or i alguns dels peixos estudiats tenien en els seus cossos quantitats de mercuri més altes del normal.\nAlguns dels peixos podrien ser exposats en aquaris.\nDurant el seu viatge, científics de Conservation Internacional (rup sense fins de lucre que cercan protegir la biodiversitat en el planeta), la Fundació La Salle i de la Fundació Cisneros, van adonar d'un total de 357 espècies vegetals, 157 classes d'aus i 245 tipus de peixos, incloent els nous.


Dones Cabal de Pego es va reunir ahir per a recolzar a la víctima de la “Manada” de Manresa – Ràdio Pego\nDones Cabal de Pego es va reunir ahir per a recolzar a la víctima de la “Manada” de Manresa\n9 de juliol de 2019 Anais Ferrrer 0 Comment Condemna violència masclista, Dones Cabal, Violència de gènere, Violència Masclista\nAhir a la Plaça de l’Ajuntament de Pego es reuniren, aproximadament, unes 20 persones. La concentració organitzada pel col·lectiu Dones Cabal es feia en protesta dels últims casos de violència masclista registrats aquests darrers dies a diferents localitats espanyoles com ara Barcelona, Mallorca, Canet de Mar o Terol, entre d’altres.\nBaix el lema «No és no», «No més violacions» i «No més dones assassinades», Dones Cabal es va adherir, ahir, a la concentració convocada en tot el país per condemnar la violació múltiple, per part de 7 homes, que va patir una menor de 14 anys en la localitat barcelonesa de Manresa.\nD’aquesta manera s’iniciava l’acte.\nDones Cabal denunciava l’excés de violacions masclistes que es produeixen al país i reclamava més justícia davant aquestes situacions.\nA més, el col·lectiu demanava més implicació i conscienciació per part de la ciutadania davant de la utilització de noves tecnologies en menors.\nAl mateix temps, altres localitats de la Marina Alta com ara Dénia, Benissa, Calp, Teulada i Gata també eixiren al carrer per mostrar el seu rebuig davant qualsevol agressió sexuals.\n← Pego i les Valls es promociona a la Ciutat de les Ciències de València este cap de setmana\nEl Castell de Forna tanca provisionalment fins nou avís →\nDones Cabal oferirà un curs d’smartphones i xarxes socials per a dones\nAgenda del cap de setmana (4-6 d’octubre)\n25 de novembre de 2016 Sara Garcia 0


MARTORELLES, UN POBLE AMB LLUM PRÒPIA\nPublicat per Gràcia Pedrosa el 16/09/2014 - 08:28\nMartorelles, en el marc del Projecte Energiètica, està realitzant un conjunt d’accions encaminades a incentivar l’estalvi i l’eficiència en l’ús de l’energia.\n“De Macià a Tarradellas”, exposició d'imatges de l'Arxiu Municipal de Granollers\nPublicat per Laura Casanovas Palou el 10/09/2014 - 14:34\nAjuntament de Granollers, pl. de la Porxada, 6, planta baixa, Granollers\nFotografies de l'activitat política, social i cultural dels anys 1922 a 1984 a Granollers, complementada amb imatges que en pugui aportar la ciutadania.\nLa presència de Francesc Macià i Josep Tarradellas a la ciutat n'esdevé un bon pretext per il·lustrar una etapa més de la història local, en aquesta ocasió, dins la commemoració del Tricentenari (www.granollers.cat/arxiu).\nL'Arxiu Municipal de Granollers mostra “De Macià a Tarradellas”, dins la programació de l'Ajuntament amb motiu del Tricentenari\nPublicat per Laura Casanovas Palou el 10/09/2014 - 13:35\nFins al 28 de novembre, a l'Ajuntament de Granollers (pl. de la Porxada, 6, planta baixa), es pot veure la nova exposició fotogràfica de l'Arxiu Municipal de Granollers (AMGr), titulada “De Macià a Tarradellas”.\nPublicat per Jordi Vilamala Salvans el 21/07/2014 - 14:15\nL'any 2012 la Coordinadora de Grups Amateurs de Teatre d'Osona (CGATO) va donar el fons documental i d'arxiu al Servei d'Arxiu Municipal de Prats de Lluçanès, que forma part de la Xarxa d'Arxius Municipals de la Diputació de Barcelona. Actualment, aquest fons es troba perfectament inventariat i descrit, i ja està accessible als investigadors i al públic en general.\nEl fons històric de l’Arxiu Municipal de Sant Cugat del Vallès en línia\nPublicat per Francesc Giménez Martín el 17/07/2014 - 10:10\nUs donem notícia d'aquesta presentació que després d'anys de treball, és l'exemple de l'èxit de la col·laboració entre administracions: ANC, XAM i Ajuntament Sant Cugat. La suma de varis projectes i l'esforç de vàries persones ha fet possible que finalment tinguem l'inventari històric en línia i, vinculat a ell, les actes de ple històriques digitalitzades accessibles online. A aquestes administracions i a les persones que hi ha al darrera, moltes gràcies!\nPublicat per Marta Planell i Mas el 14/07/2014 - 09:58\nPublicat per Juan José Vas Rafael el 03/07/2014 - 13:53\nConferència-debat: L'arxiu escolar com a recurs didàctic\nPublicat per Jaume Enric Zamora Escala el 11/06/2014 - 12:40\nEl dijous 26 de juny tindrà lloc la conferència-debat "L'arxiu escolar com a recurs didàctic".\nTrobareu la informació d'aquesta activitat i el formulari d'inscripció a: http://www.ub.edu/ice/conferencies/arxius\nPublicat per Marta Planell i Mas el 06/06/2014 - 10:05


Pompes Fúnebres Baix Urgell SL - Avís legal\nEn compliment de l'article 10 de la Llei 34/2002 del 11 de juliol, de serveis de la Societat de l'Informació i el Comerç Electrònic (LSSICE) s’exposen a continuació les dades identificatives de l'empresa.\n25266 Belianes LLEIDA\n973 330 178\n973 603 531\nDades de l'inscripció al registre mercantil:\nPompes Fúnebres Baix Urgell SL, societat limitada, constituïda a Lleida l'any 1996, per Escriptura Pública número 508 cavant del notari Angel Fermín Rodríguez-Palermo García, del Il·lustre Col·legi de Barcelona.\nInscrita al Registre Mercantil de Lleida al tom 445, foli 78, i fulla L-8293, inscripció 1a.\nAquest lloc web ha estat creat per l'empresa Pompes Fúnebres Baix Urgell SL amb caràcter informatiu i per a ús personal dels usuaris. Mitjançant aquest Avís legal, es pretén regular l'accés i ús del lloc web, així com la relació entre el lloc web i els seus usuaris. Accedint a aquest lloc web s'accepten els següents termes i condicions: L'accés a aquest lloc web és responsabilitat exclusiva dels usuaris.\nEl simple accés a aquest lloc web no suposa establir cap tipus de relació comercial entre Pompes Fúnebres Baix Urgell SL i l'usuari.\nL'accés i la navegació en aquest lloc web suposa acceptar i conèixer les advertències legals, condicions i termes d'ús continguts en ella.\nEl titular del lloc web pot oferir serveis o productes que podran estar sotmesos a unes condicions particulars pròpies que, segons els casos, substitueixin, completin i/o modifiquin les presents condicions, i sobre les quals s'informarà a l'usuari en cada cas concret.\nCrta. de Linyola s/n\nPoden posar-se en contacte amb nosaltres trucant als números de telèfon:\n620 695 393\nTambé poden emprar el nostre formulari.\nA partir d'ara, ho podran saber tot sobre els nostres serveis, també a Internet.\n© Pompes Fúnebres Baix Urgell SL