L’expressió diferencial de gens entre femelles i mascles de mamífers | Les Set Edats\n← Adipima 1, un home anatòmicament modern de fa 210.000 anys\nRespectar els límits de partícules en suspensió de menys de 2,5 micres previndria el 33% de nous casos d’asma infantil →\nGenètica molecular humana: El dimorfisme sexual fa referència a les característiques (fenotips) secundàries que difereixen entre els sexes d’una espècie. Des del punt de mira genètic, els mamífers segueixen una determinació sexual cromosòmica de manera que el sexe femení és el sexe homogamètic i el sexe masculí és el sexe heterogamètic. Els cromosomes sexuals, doncs, són representats com a X i Y (amb Y com a minicromosoma) i si les femelles tenen una configuració XX, els mascles tenen una configuració XY. En el cromosoma Y es troba l’interruptor genètic que orientarà el programa de desenvolupament embrionari cap al sexe masculí. Aquest programa embrionari es manifestarà en el desenvolupament gonadal però també en totes aquelles característiques secundàries que diferencien mascles de femelles. Els cromosomes sexuals (X, Y) suposen tan sols una part minoritària de tota la dotació cromosòmica, però la diferenciació sexual acaba per afectar l’expressió de gens situats també en els altres cromosomes (autosomes). O, dit d’una altra manera, l’expressió diferencial és la base transcriptòmica del dimorfisme sexual. El grup de recerca de David C. Page és conegut, fins i tot més enllà de l’àmbit de les ciències biològiques, pels seus estudis sobre les diferències (epi)genètiques entre mascles i femelles. Aquesta setmana la revista Science publica un article del grup de Page sobre les diferències sexuals en l’expressió gènica de dotze teixits diferents de cinc espècies de mamífers (humans, ratolins, rates, gossos i macacos). En aquest estudi paren especial atenció a com afecta aquesta expressió diferencial de gens a les diferències sexuals en l’altura de l’espècie humana. També observen com en diferents espècies divergeixen els patrons d’expressió gènica vinculada al sexe. En termes generals, hom pot dir que en els mamífers els mascles són més grossos que les femelles, i que hi ha diferències metabòliques, cardiovasculars i immunitàries, però en aquest estudi Naqvi et al. contribueixen al catàleg del biaix sexual de l’expressió gènica. L’objectiu en darrer terme és identificar quins factors de transcripció contribueixen en diferents mamífers al dimorfisme sexual. D’acord amb el model de Naqvi et al. hi ha uns 3000 gens que en les cinc espècies estudiades mostren un biaix de sexe en l’expressió, que a més sol ésser específic de teixit. Aquests gens on el biaix de sexe és conservat entre els mamífers podrien explicar el 12% de les diferències sexuals en l’estatura mitjana humana. Un exemple és el factor de transcripció LCORL, que tendeix a expressar-se més en femelles, i que s’associa genèticament amb la mida corporal. No obstant, la major part (vora un 77%) dels gens que presenten una expressió esbiaixada segons el sexe, ho són de manera exclusiva d’una espècie o d’un grup d’espècies, i no part dels tots els mamífers. Això darrer és particularment rellevant per Naqvi et al., ja que llavors les diferències sexuals moleculars que s’observen en una espècie de mamífer no necessàriament es mantenen per a d’altres espècies.\nNaqvi et al. han realitzat un estudi transcriptòmic en dotze teixits diferents (cervell, glàndula pituïtària, tiroides, cor, pulmó, fetge, melsa, glàndula adrenal, còlon, teixit adipós, pell i múscul) de cinc espècies de mamífers (humans, macacos, ratolins, rates i gossos)\nLa genètica del dimorfisme sexual\nAquesta recerca fou dissenyada per Sahin Naqvi, Alexander K. Godfrey, Jennifer F. Hughes i David C. Page. Tots quatre són investigadors del Whitehead Institute de Cambridge (Massachusetts). Naqvi, Godfrey i Page pertanyen a més al Department of Biology del MIT. Page també treballa al Brigham and Women’s Hospital, de la Havard Medical School, de Boston.\nHughes aportà les mostres de teixits de Macaca fascicularis. Mary L. Goodheart, del Howard Hughes Medical Institute i del Whitehead Institute, aportà mostres de teixits de rata (Rattus norvegicus) i de ratolí (Mus musculus), amb l’ajut de Naqvi.\nNaqvi processà les mostres de teixit i realitzà les anàlisis bioinformàtiques, amb l’ajut de Godfrey. El metge patòleg Richard N. Mitchell, del Brigham and Women’s Hospital, realitzà les avaluacions histològiques de les preparacions de teixits humans.\nLa supervisió de la recerca anà a càrrec de Page. Naqvi i Page redactaren l’article. Les dades d’expressió gènica s’han publicat a la base de dades Gene Expression Omnibus. Els autors agraeixen a Daniel W. Bellott, Lukáš Chmátal i Richard Ransohoff la lectura crítica que feren de l’estudi. L’estudi fou finançat gràcies al projecte que Biogen, Inc té amb Naqvi i Page, i aportacions del Whitehead Institute, del NIH (R01HG007852 dedicat a fer accessibles regions genòmiques estructuralment complexes, i U01HG007857), del HHMI, i de donacions de Brit i Alexander d’Arbeloff i Arthur W. i Carol Tobin Brill.\nQuan parlem de dimorfisme sexual pensem en els trets antropomètrics, però l’expressió també es pot estendre a les diferències sexuals en el metabolisme energètic, la morfologia cerebral i en les funcions immunitària i cardíaca. Aquestes diferències anatòmiques i fisiològiques també s’expressen en diferències de caire patològic, és a dir en la incidència, prevalença i mortalitat de malalties autoimmunitàries i cardiovasculars, o de trets com l’autisme.\nLa fisiologia comparada s’ha ocupat de com s’expressen aquestes diferències en diferents espècies. En els mamífers, en termes generals, els mascles són més grossos que les femelles, i sovint s’observen diferències en els sistemes neurològic, immunitari i cardiovascular, però el cert és que hi ha espècies més i menys dimòrfiques.\nLes diferències fisiològiques i anatòmiques, és a dir les diferències fenotípiques, deuen tenir una base material en l’expressió gènica, és a dir en el transcriptoma de cada espècie. És cert que hi ha diferències genòmiques per sexes entre els mamífers, ja que el cromosoma Y, exclusiu dels mascles, conté gens que són específics d’aquest sexe, alguns dels quals s’expressen en molts teixits. També és cert que mentre els mascles són monosòmics per al cromosoma X, les femelles són disòmiques, encara que cal dir la inactivació d’un dels cromosomes X és gairebé general en tots els teixits de l’organisme. Però, comptat i debatut, els genomes de mascles i femelles d’una mateixa espècie no difereixen prou com perquè es pugui explicar el dimorfisme sexual per factors purament genòmiques. Les diferències, doncs, cal trobar-les en l’expressió gènica, i Naqvi et al. pensen que per fer-ho cal una aproximació òmica: que abasti tot el genoma, que estudi el nombre més elevat possible de teixits i que ho faci amb una perspectiva comparada entre diferents espècies. Aquesta perspectiva comparada els ha de permetre diferenciar entre el biaix d’expressió per sexe que és conservat en tots els mamífers i el que és específic de llinatges o espècies concretes. La perspectiva multitissular permet confrontar aquest biaix d’expressió per sexe en diferents tipus cel·lulars.\nEls teixits estudiats\nPer als teixits humans, Naqvi et al. han recorregut al projecte Genotype-Tissue Expression (GTEx). En aquesta banc de teixits, les mostres histològiques es troben classificades d’acord amb la causa de la mort, l’historial mèdic i anotacions dels patòlegs que les prepararen.\nLes mostres de teixits procedents de macacos, ratolins, rates i gossos procedeixen d’animals sans (tres per cada espècie i sexe), i es recolliren en la primera hora després de l’eutanàsia. En el cas de femelles, en el moment de l’eutanàsia eren fora de l’estre. L’extracció d’ARN, la preparació de la genoteca i la seqüenciació d’ARN es feien en lots de preparació aleatoritzats pel que fa al teixit, l’espècie i el sexe.\nEl conjunt de dades transcriptòmiques fou analitzat amb un model lineal mixt per tal d’identificar gens que mostressin un biaix consistent d’expressió segons el sexe en diferents espècies i per a cada teixit. Amb una reducció adaptativa multivariada (mashr) s’identificaven canvis específics de llinatge en el biaix per sexe. La repetició de les anàlisis amb permutacions de les mostres va permetre d’estimar la taxa de falses descobertes. Les magnituds dels biaixos eren comprovades en bases de dades independents a través de la reanàlisi de les dades crues. Els biaixos específics de llinatge en cada teixit servien per a identificar quins llocs d’unió a factors de transcripció participaven en aquests biaixos. Els models existents servien també per predir l’impacte dels biaixos sobre l’estatura en l’espècie humana.\nCent milions d’anys d’evolució\nLes cinc espècies contemplades en aquest estudi (Homo sapiens, Macaca fascicularis, Mus musculus, Rattus norvegicus i Canis familiaris) són totes membres del clade dels boreoeuteris, el darrer ancestre comú dels quals degué viure fa 80-100 milions d’anys. Els boreoeuteris són actualment el clade més important dels mamífers placentaris (euteris), del qual tan sols són exclosos els afroteris (on hi ha l’elefant) i els xenartres (on hi ha l’ós formiguer).\nEls dotze teixits analitzats són: teixit adipós, glàndula suprarenal, cervell, còlon, cor, fetge, pulmó, múscul, hipòfisi, pell, melsa i tiroide. Aquests dotze teixits cobreixen les tres capes germinals embrionaris (ectoderma, mesoderma i endoderma).\nDesprés d’aplicar-hi un control de qualitat, Naqvi et al. obtingueren 740 mostres humanes de seqüències d’ARN de teixits humans i 277 de teixits no-humans. Per relacionar aquestes mostres es tingueren en compte els nivells d’expressió de 12.939 gens codificants de proteïnes ortòlogues. És interessant remarcar que les mostres s’agrupen abans d’acord amb el teixit que no pas amb l’espècie, i que l’agrupació segons el sexe va darrera de l’agrupació d’acord amb el teixit i l’espècie. De totes maneres, el sexe contribueix de manera significativa en les diferències en expressió gènica.\nEl biaix d’expressió per sexe conservat en les cinc espècies estudiades\nPer a cada teixit, es considera que un gen mostra un biaix conservat per sexe, si hi ha un canvi en un sentit superior al 5% que és present, si més no, en quatre de les cinc espècies estudiades. Naqvi et al. assumeixen que en aquest cas el biaix per sexe seria una característica heretada del darrer ancestre comú dels boreoeuteris.\nDe 113.853 parells de gen expressat+teixit, n’hi ha 3885 parells que mostren un biaix conservat per sexe. Aquests 3885 parells es corresponen a 3161 gens diferents. Cal dir que en la majoria de casos (90%) el biaix d’expressió no arriba a 2 (és a dir que el sexe que expressa més aquest gen en un teixit no ho fa més de 2 vegades el nivell d’expressió de l’altre sexe). El teixit que mostra un major nombre de gens amb biaix conservat per sexe és la glàndula hipofisària (805 gens) i el que menys és el còlon (128).\nDels 3161 gens que mostren biaixos conservats per sexe, n’hi ha 562 (18%) que mostren un biaix d’expressió en més d’un teixit. En general, els biaixos per sexe en diferents teixits d’un mateix gen tendeixen a anar en la mateixa direcció. De tota manera, podem dir que el biaix conservat per sexe és majoritàriament específic de teixit.\nEls gens dels cromosomes sexuals, com era d’esperar, mostren un major biaix d’expressió per sexe. Tots els gens localitzats en els cromosoma Y tenen un biaix masculí d’expressió. Entre els gens localitzats en el cromosoma X trobem una major proporció de biaixos conservats d’expressió per al sexe femení. Aquests gens de biaix femení del cromosoma X solen ésser els que escapen a la inactivació d’un dels dos cromosomes X en correspondre’s a la regió dels cromosomes sexuals que tenen homologia entre els cromosomes X i Y.\nCal dir, de tota manera, que el 85-95% dels gens amb biaix d’expressió per sexe són presents en cromosomes no-sexuals (autosomes).\nEl biaix d’expressió per sexe específic de llinatge\nLa major part del biaix d’expressió gènica per sexe no és conservat en les cinc espècies estudiades. Naqvi et al. estimen en 6539 (23%) els parells gen-teixit de biaix per sexe que ja serien presents en l’ancestre comú dels boreoeuteris, mentre que 22.194 (77%) del parells haurien adquirit el biaix per sexe en algun moment posterior en l’escala evolutiva. El quadre és més complex quan es consideren 8495 parells que no es poden assignar fàcilment ni a “biaix conservat” i a “biaix específic de llinatge”).\nSi hom considera els diferents teixits, els biaixos conservats dominarien únicament en la glàndula pituïtària, mentre que en els altres la major part dels biaixos serien específics de llinatge.\nEls gens amb biaix per sexe tendeixen a patir una menor pressió selectiva\nEls gens que s’expressen en molts teixits i que ho fan a forts nivells d’expressió són considerats gens clau (“housekeeping genes”) i se suposa que pateixen una pressió selectiva més a forta, en el sentit que la selecció natural restringeix més fortament la seva deriva. Naqvi et al. observen que els gens amb biaix per sexe mostren un abast d’expressió inferior al gens que no tenen aquest biaix. Entre els teixits, el pulmó és una excepció, ja que en el teixit pulmonar els gens amb biaix per sexe mostren una expressió més ampla. Però val a dir que els gens que en mamífers mostren un biaix per sexe també tendeixen a presentar un menor abast d’expressió en una espècie no-mamiferiana com són els pollastres. D’alguna manera, es reprodueix l’antic concepte darwinià segons el qual la selecció per sexe ocupa un lloc secundari darrera de la selecció adaptativa general.\nEls gens que mostren un biaix per sexe en l’expressió en cor, melsa o fetge, també són els que presenten una menor conservació de seqüència quan es comparen entre espècies diferents de mamífers. Com més pleiotròpica és l’expressió d’un gen o més rellevant sembla ésser la seva funció, i més conservada la seva seqüència, menys probable és que pugui arribi a presentar un biaix d’expressió per sexe.\nBiaix d’expressió per sexe i mida corporal\nEn la majoria d’espècies de mamífers els mascles són significativament més grossos que les femelles. En l’espècie humana, la mitjana d’estatura dels homes és 10-15 cm superior a la mitjana de les dones: una diferència del 7-13%. És clar que això no impedeix que hi hagi moltes dones que siguin més altes que alguns homes, i que hi hagi molts homes que siguin més baixos que algunes dones. En altres espècies, la diferència és més marcada i el grau de superposició entre sexes és força menor.\nL’estatura humana depèn de factors genètics i ambientals (particularment, nutricionals). En el factor genètic de l’estatura humana hi intervenen molts gens, que ho fan, a més, d’una manera semblant en homes i dones. Més de 700 gens mostren una associació amb l’estatura humana, i només un grapat s’hi associen de manera específica d’acord amb el sexe. La diferència d’estatura entre sexes s’ha atribuït a pressions selectives diferents, que fan que l’estatura òptima per a l’èxit reproductiu sigui superior entre els homes que entre les dones. Estudis en altres espècies de mamífers troben resultats semblants.\nLa diferència en l’estatura entre dones i homes s’associa a biaixos en l’expressió gènica, alguns dels quals són compartits amb altres primats i d’altres, de manera més general, amb altres boreoeuteris\nNaqvi et al. han trobat 560 parells gens-teixits que mostren una associació amb l’estatura humana i un biaix conservat per sexe. Aquests parells afecten a tots els teixits, però el nombre més elevat es troba en els teixits muscular, adipós i pituïtari. Molts d’aquests gens participen en funcions metabòliques. Els gens amb un biaix masculí presenten una associació més elevada amb l’estatura que no pas els gens amb un biaix femení. En general, els gens amb biaix masculí contribueixen a una estatura més elevada, els gens amb biaix femení ho fan en un sentit oposat.\nEl biaix conservat per sexe podria contribuir a una diferència entre sexes d’1,6 cm d’estatura mitjana, és a dir al 12% de la diferència observada. Un exemple d’aquests gens és el factor de transcripció LCORL, que presenta un biaix conservat en la glàndula pituïtària que el fa expressar-se més en femelles de mamífers. Aquest gen, en l’espècie humana, contribueix a una reducció en l’estatura, però polimorfismes d’aquest gen també condueixen a diferències en la mida corporal de gossos, bous o cavalls.\nEls efectes metabòlics del biaix d’expressió per sexe\nEls biaixos conservats i adquirits per sexe afecten diferents sistemes biològics. Els gens amb un biaix conservat masculí en la glàndula pituïtària participen especialment en la via de senyalització de l’AMPc, important en la resposta a l’estrès. Els gens amb un biaix conservat femení en el còlon i en la tiroides participen especialment en vies del sistema immunitari adaptatiu. Els gens amb un biaix conservat femení en el teixit adipós participen especialment en la síntesi mitocondrial de proteïnes i en el processament d’ARN ribosomal. Els gens amb un biaix adquirit masculí en el fetge, en el teixit adipós i en el cor participen especialment en el metabolisme d’àcids grassos, en la regulació de la secreció hormonal i en el metabolisme nucleotídics. Els gens amb un biaix adquirit femení en el fetge participen especialment en l’organització de la matriu extracel·lular.\nL’evolució dels biaixos d’expressió per sexe en els factors de transcripció\nNaqvi et al. han estudiat els promotors de gens que presenten un biaix adquirit d’expressió per sexe en un teixit, i els han comparat amb els promotors de gens ortòlegs d’altres espècies que no presenten aquest biaix. En 83 casos troben que aquests promotors contenen llocs d’unió a factors de transcripció que presenten un biaix per sexe en el mateix teixit. Aquests 83 casos es corresponen al biaix per sexe de 6073 parells gen-teixit, és a dir el 27% de tot el biaix específic per sexe.\nUn exemple d’aquests factors de transcripció és PKNOX1, que presenten un biaix masculí d’expressió en teixit muscular. Els canvis en els motius d’unió a PKNOX1 expliquen els canvis en el biaix per sexe que experimenten altres gens.\nLa limitació dels models no-humans en l’estudi de les diferències sexuals en l’espècie humana\nL’estudi de Naqvi et al. posa de manifest l’existència un biaix conservat per sexe en l’expressió gènica. Però alhora també mostra que hi ha una major afinitat en els nivells d’expressió d’acord amb l’espècie que no pas d’acord amb el sexe. A més, la major part del biaix per sexe en l’expressió gènica no és conservat entre tots els mamífers, sinó que ha evolucionat de manera més recent i diferenciada en cada llinatge.\nNaqvi et al. posen com a exemple el fet que les variants genètiques que disminueixen l’expressió del gen KLF14 en teixit adipós s’associen en l’espècie humana amb un augment de la resistència a la insulina i un major risc de diabetis de tipus 2 únicament en les dones. En canvi, una reducció en l’expressió del gen Klf14 en el teixit adipós de ratolins té un efecte pro-diabètic semblant en tots dos sexes.\nNaqvi et al. recorden que el biaix conservat per sexe explica tan sols el 12% de la diferència sexual en l’estatura mitjana humana. Hi ha altres factors genètics esbiaixats per sexe que hi deuen contribuir, i que encara no han estat identificats. Entre els gens que hi podrien contribuir, Naqvi et al. citen a SHOX.\nNaqvi et al. consideren que el pas següent és catalogar de manera específica segons cada teixit i cada espècie, els factors que expliquen l’adquisició o pèrdua de l’expressió gènica esbiaixada per sexe durant l’evolució de cada llinatge de mamífers. Es tractaria de reconstruir de manera detallada com des dels cromosomes sexuals s’activa un programa hormonal diferent que condueix a un biaix d’expressió en factors de transcripció.\n– Conservation, acquisition, and functional impact of sex-biased gene expression in mammals. Sahin Naqvi, Alexander K. Godfrey, Jennifer F. Hughes, Mary L. Goodheart, Richard N. Mitchell, David C. Page. Science 365 eaaw7317 (2019)


novembre | 2013 | Toni Mollà\nA ca Joan Fuster, amb Pau Viciano\nAquesta entrada s'ha publicat en Sense categoria el 25 novembre, 2013 per Toni.\nUn adéu a la tribu a ca Joan Fuster\nTERTÚLIES DE CA FUSTER 26-03-13 TONI MOLLÀ from Sueca Televisió on Vimeo.\nAquesta entrada s'ha publicat en Vídeos el 25 novembre, 2013 per Toni.\nLA REFORMA DE LA LUEV\nDissabte farà 30 anys de la LUEV. Alguns, majoritàriament els socialistes, s’han llançat a celebracions surrealistes. Ací us deixe un segon article que vaig publicar al diari Levante-EMV, amb motiu del 10è aniversari d’aquesta llei (?).\nHo he dit en alguna altra ocasió i em repetiré, per tant: no sóc d’aquells que s’emocionaren amb la promulgació de la LUEV –perquè no m’emocione amb la promulgació de cap llei. Per una raó: perquè el paper és molt sofert. Perquè els textos –legals o il•legals- depenen sempre dels contextos. No hi ha només la legislació, hi les actituds, les mentalitats, els costums i els prejudicis que mantenen latents ideologies suposadament superades i ben enterades amb la derogació o la proclamació dels textos. És ací on es fonamenten les mesures correctores, com ara la discriminació positiva.\nEn qualsevol cas, és evident que una llei pot ajudar, efectivament, a l’extensió social d’un idioma. N’hi ha casos. Però, la legislació per se no és, ni ací ni a Tanzània, el motor de cap procés de normalització lingüística. Pot iniciar o facilitar el procés, pot ser-ne un factor rellevant, però no n’és la causa darrera. En primer lloc, perquè difícilment un text legal té cap transcendència sense un poder que l’execute i un altre que en penalitze la desviació. En segon lloc, perquè les mateixes interpretacions del text depenen de les circumstàncies en què ocorre. Consegüentment, el canvi de context hauria de fer canviar el text. En definitiva, la valoració d’una llei com a progressista o retardatària depén de les coordenades històrico-socials en què es dóna. Montesquieu ja assenyalava a l’Esprit des Lois que el dret és relatiu i mutable segons els ciutadans, la situació política del país, els costums, les tradicions o la religió.\nAmb tot, no pretenc restar ni un pèl d’importància als textos legals en matèria lingüística: són mecanismes de seguretat imprescindibles en les societats modernes: mecanismes de control social –sociolingüístic. Per descomptat, com més normal serà una societat des del punt de vista lingüístic, més innecessari serà aquell control. Però dissortadament, els comportaments irresponsables com els del PP-Calomarde-i-Cia. demostren que, al País Valencià, són imprescindibles els mecanismes de protecció dels drets més elementals: el perill d’involució és, encara, a tocar de mans.\nTanmateix, han passat deu anys des de l’aprovació de la LUEV i molts anys més des que els valencians més il•lustrats van optar pel valencianisme com a via a la modernitat. Des de llavors, milers de persones s’han alfabetitzat, milers de pares i mares han optat per un model d’escola en valencià per als seus fills –en un dels projectes pedagògics, l’Escola Valenciana, més progressistes d’Occident–, més de cent mil persones s’han matriculat en exàmens de la Junta Qualificadora de Coneixements del Valencià, milers de persones s’ha fet addictes a mitjans de comunicació en valencià, etcètera. Paral•lelament, el projecte valencianista ha incorporat els segments socials més dinàmics i creatius del país, fins al punt que les mateixes enquestes oficials demanen insistentment una intensificació del procés de valencianització social en àmbits tan emblemàtics i decisius com els mitjans de comunicació i els sectors econòmics. ¿Qui és el carabassot que diu que ni ha demanda?\nEfectivament, cal un pacte social que reculla aquesta demanda i que possibilite l’avança del procés normalitzador. I cal, si molt convé, que es substituesquen o que es reformen aquelles disposicions legals que ho han de permetre i incentivar. El desè aniversari de la LUEV n’és una bona ocasió. Cal, per exemple, que ens allunyem de les declaracions emfàtiques com la cooficialitat fictícia en què ens ofeguem i que mirem de bastir un nou ordenament legal que reconega els drets valencians a expressar-se en valencià, a comunicar-se en valencià, a ser educats i informats en valencià, a treballar, a distraure’s i a consumir en valencià, per exemple, ¿D’acord, Calomarde?\nEn fi, em fa l’efecte que no serà tampoc en el terreny legislatiu que ens posarem d’acord el PP-Calomarde-i-Cia. i jo. Tanmateix, si és ací on ara cal centrar el debat, doncs ara els n’avance una invitació de treball enraonada i possible. Es tracta d’una proposta elaborada, dins les Bases de Política Lingüística per al País Valencià dels 90 redactada per Vicent Pitarch i jo mateix per encàrrec de la Fundació Gaetà Huguet de Castelló de la Plana, en commemoració del seixantè aniversari (el 1992) de les Normes de Castelló.\nAquesta proposta inclou tota una sèrie de reformes legislatives imprescindibles per a incentivar un procés de normalització lingüística. A banda de la Constitució, l’Estat i diverses disposicions, per exemple sobre mitjans de comunicació, la LUEV és òbviament, un dels textos legals de reforma urgent, d’acord amb la nova realitat socio ingüística del país. La reforma hauria de posar fi a la seua ambigüetat. La consideració de la normalització com una simple despenalització d’usos lingüístics. La nova redacció hauria de partir, per tant, d’una explícita voluntat valencianitzadora del àmbits trasncendentals en la vida col•lectiva d’una societat moderna i establir els principis de doble oficialitat i de discriminació positiva com a eines jurídiques al servei de la comunitat lingüística subordinada, fonamentalment en els mitjans de comunicació de titularitat pública i en el món de les activitats econòmiques. En definitiva, la consideració de la preponderància del valencià com una qüestió de justícia. El fet implica la necessitat de refer allò que s’hi estableix sobre l’ensenyament, els mitjans de comunicació i l’Administració pública i la de justícia; però, també, la introducció de noves disposicions que faciliten i que impulsen la incorporació de la llengua a altres àmbits, com ara el món comercial, el publicitari, el productiu i el laboral. Per evitar malantesos, fóra convenient també que la nova redacció incloguera el reconeixement oficial de la unitat lingüística del valencià amb la resta de la llengua catalana.\nPer descomptat, la nova redacció hauria d’establir els instruments de seguiment del procés de normalització i les claus de l’eventual reformulació. La normalització lingüística és un procés dinàmic els objectius del qual cal (re)actualitzar a mesura que s’assolesquen etapes parcials, i sempre d’acord amb la dinàmica social i política del moment. En fi, aquesta és la meua, Calomarde. Si hem de tocar la llei, parlem-ne. Que estigues bo i que passes un bon estiu.\nMOLLÀ, Toni (2007): Quina política lingüística, Ed. Bromera.\nPublicat dins Levante-EMV, València, 28 de juliol de 1993.\nAquesta entrada s'ha publicat en Sense categoria el 22 novembre, 2013 per Toni.\nEn la meua majoria d’edat\nAvui fa 38 anys que va morir Franco. Al llit. També en fa 38 que jo vaig iniciar els meus estudis universitaris. Poca broma. És el (meu, si més no) aniversari de majoria d’edat. Ho vaig explicar en el meu primer diterari:\nEd. Bromera, 2000.\nPer si algú hi té interès:\nDeu ser la paternitat. Després de no sé quants anys al marge del món de l’ensenyament, ara em sorprenc llegint amb avidesa literatura pedagògica. El llibre de Savater i La mestra, un llibre sobre l’experiència pedagògica de Marifé Arroyo a l’escola de Barx m’han remogut el cos com feia temps que no em passava. El fet m’ha portat, amb una nostàlgia infinita, a tot un món de records quasibé juvenils que vénen i se’n van.\nTinc el dia cristal.litzat en la memòria més de vint anys enrere. Vaig començar a estudiar Magisteri el 20 de novembre de 1975. Per tant, la primera activitat universitària van ser no-sé-quants dies de festa, que no de dol. Aquell dia i aquell any van ser un autèntic equador de la meua vida, un punt de no retorn. Com per a tanta gent. Els estudis són la línia divisòria de moltes coses.\nAquell any, gràcies al meu amic Miquel, vaig llegir el primer llibre en valencià: El mestre de Barbiana. El segon, vés per on, va ser el Nosaltres els valencians, una autèntica sacsejada de consciència. I del mestre de Barbiana i Fuster, a Summerhill, a Makarenko, a Montessori, a les publicacions de la Rosa Sensat, a Alexandre Galí, a Freire i a Freinet; i, per damunt de tot, al meu estimadíssim Ferrer i Guàrdia, ensenyant racionalista assassinat durant la Setmana Tràgica amb complicitats inexcusables.\nSóc, amb certesa, un cas de manual. La lectura, la il.lustració llibresca em va fer caure la bena dels ulls. Sense estudis, vés a saber qui seria jo. Gràcies a les bones lectures i a les universitats que són les amistats, vaig descobrir un món de passions i de desitjos que no fa sinó créixer.\nEn un tres i no res vaig ser mestre i vaig començar a treballar a l’Escola La Masia, perquè Pau Cebrian i Devís tingué el bon gust de nàixer. I lògicament em vaig haver de posar mans a la faena. Vaig visitar escoles arreu del país per assabentar-me què feien els mestres que ensenyaven en valencià.\nLa cosa va anar de tal forma que vaig fer cap a Barx. M’havien dit que hi havia una mestra que es deia Marifé i que era casada amb Josep Piera, un poeta entrevessat de Pablo Neruda, Kavafis, Salvador Espriu i Vicent Andrés Estellés. I allà que em vaig encaminar.\nLa sorpresa va ser en arribar-hi. Vaig entrar en aquell vell casalot i em vaig quedar de pedra. Marifé era tot allò que m’havien explicat. Però Marifé era també la filla de “la senyora del llavador”, la companya de tertúlies de ma mare, del carrer de Mulet, de Meliana: una dona que recorde fent la bugada al carrer de la Font. La recorde com si fora ara, més educada i servicial del que marcava l’època.\nEn aquell viatge d’exploració pedagògica vaig saber també de la tasca de Josep Cebrià, que anys després va ser mestre de la meua filla, i de Vicent Pitarch, que ha esdevingut un dels meus amics i còmplices més íntims. Vaig aprendre, amb això, que Barx pot ser Summerhill i l’Escola de Barbiana; i, sobretot, que les idees no vénen obligatòriament de l’estranger.\nL’agraïment és ara immens a aquella primera generació de mestres valencians que es partiren la cara per un projecte d’escola que potser també s’ha quedat pel camí. Sense la seua tasca en els anys durs, aquest país seria només un trist paisatge erm. ¡ I a gosades que alguns s’hi han encabotat ! Sense la seua tasca militant –permeteu-me la llicència– hauria estat impensable cap utopia necessària.\nLa pedagogia, la descoberta de la llengua literària, l’arrelament al medi més vital, la renovació pedagògica per a mi va ser tot una. Com ha de ser, d’altra banda. ¿ Què intentàvem sinó crear una nova cosmovisió ? La nostra aposta no era salvar només arrels, per molt legítimes que foren, sinó, sobretot, crear un món més solidari, més igualitari; més humà, en definitiva. L’educació i els mestres hi tenen una gran responsabilitat. L’educació és, per definició, una croada contra l’obscurantisme, contra les falses imatges i contra l’endarreriment cultural, contra l’irracionalisme i contra el localisme malaltís. L’educació és l’antídot necessari contra el fanatisme –ni que siga indigenista.\nAquesta entrada s'ha publicat en Sense categoria el 20 novembre, 2013 per Toni.


El CHV invertirà 635.000 € per crear un gran parc d'energia solar als hospitals de Vic i Manlleu | Actualitat | Hospital de Manlleu\nEl CHV invertirà 635.000 € per crear un gran parc d'energia solar als hospitals de Vic i Manlleu\nEl Consorci Hospitalari de Vic durà a terme aquest 2022 el projecte d'implantació d'energies renovables més ambiciós de la seva història. Una aposta estratègica amb la qual es vol guanyar autosuficiència energètica, reduir l'impacte ambiental derivat del consum d'electricitat i, a mig termini, fins i tot estalviar costos.\nEn total, s'instal·laran 1.413 plaques per generar energia fotovoltaica sobre els edificis de l'Hospital Universitari de Vic (1.940 m2) i de l'Hospital Sant Jaume de Manlleu (1.440 m2). Amb una potència instal·lada conjunta de 635,85 KWp, els nous parcs solars permetran autogenerar un 13,7% de l'energia que consumeixen els centres que el CHV té a Vic i Manlleu.\nSi bé el cost inicial de la inversió serà de 631.287 €, es calcula que suposarà un estalvi econòmic anual de 162.558 €. D'aquesta manera, es preveu recuperar la inversió en només 3,9 anys. A més, el projecte opta a rebre una subvenció a través dels fons Next Generation de la Unió Europea -tot i que la seva consecució no en condiciona la implantació efectiva-.\nLa situació actual: major consum energètic i més cost\nL'electricitat representa vora el 50% de l'energia que consumeixen els centres del Consorci Hospitalari de Vic -l'altra meitat és gas natural-. El seu consum està associat principalment a l'enllumenat, els sistemes informàtics, els equips mèdics i la refrigeració. Amb la pandèmia, ha augmentat de manera important el consum associat a la climatització, ja que, per complir amb els requeriments per evitar la transmissió, els aparells renoven completament l'aire de forma continuada.\nDes del 2003 i fins a l'inici de la construcció del nou edifici dels Laboratoris, el recinte de l'Hospital Universitari de Vic i Osona Salut Mental disposava d'una superfície de 400 m2 de plaques solars -avui inutilitzades- d'energia solar tèrmica. A l'Hospital de Manlleu es disposa actualment de 72 m2 de plaques solars, una instal·lació solar tèrmica de l'any 2010 que aporta únicament un 0,46% del total d'energia que utilitza el centre.\nLa instal·lació dels nous parcs de generació d'energia solar s'emmarca en l'aposta del Consorci Hospitalari de Vic cap a la transició energètica per contribuir a mitigar el canvi climàtic. El darrers anys, també s'han implementat mesures per millorar l'eficiència energètica com la progressiva substitució de l'enllumenat per sistemes LED, la substitució de les calderes de l'Hospital Universitari de Vic i de la Clínica de Vic, la instal·lació de sistemes de climatització d'alta eficiència, o la renovació dels sistemes de generació d'emergència.\nInstal·lació actual de plaques d'energia solar tèrmica a l'Hospital Sant Jaume de Manlleu\nPlànol amb la distribució de plaques fotovoltaiques a l'Hospital Universitari de Vic\nPlànol amb la distribució de plaques fotovoltaiques a l'Hospital Sant Jaume de Manlleu


Les Refardes - guia proper.cat - productes de proximitat\nLlistats >> SuperCoop Manresa >>Entitats i associacions\nLlavors eco fetes aquí\nLlavors locals i varietats autòctones\nAl poble de Mura, a tocar del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac, hi treballa l’equip de Les Refardes. Són l’Anna, la Paula, l’Ernest i l’Ester. Són cooperativa. Es dediquen a la producció de llavors, ecològiques, locals i de varietats autòctones.\nLa seva feina és cultivar per produir llavors. Netejar-les, triar-les i vendre-les. Però encara més important, fan una feina de recerca i divulgació.\nL’origen de les llavors és el resultat d’una etapa de prospecció etnobotànica. Una etapa de buscar i parlar molts amb pagesos i hortolans. Han estat ells els que les han guardat, seleccionat durant generacions, juntament amb una valuosa informació agronòmica i cultural. Ara aquests agricultors han cedit les seves llavors a Les Refardes per tal d’assegurar-ne la supervivència.\nPosteriorment les sembren per tal de realitzar una valoració sobre el rendiment, rusticitat, sanitat, post-collita d’aquella varietat. També els interessa saber la opinió dels consumidors. Per això organitzen tastos on hi participen gent de totes les edats i origens.\n18 finques implicades\nPer aquesta feina del manteniment del cultiu, Les Refardes compta amb la col·laboració de 18 finques productores de llavors repartides per tot el territori català:\nPuig de la Bauma , Mura (Bages)\nMas Serrarica, La Guixa (Osona)\nCal Valls, Vilanova de Bellpuig (Pla D’urgell)\nCal Carbonell, Gorguja, Llívia (Cerdanya)\nCal Ton Gros, l’Espluga Calba (Les Garrigues)\nCasa Lo Guinyo d’Aldover, Aldover (Baix Ebre)\nLa Fanecada, Cardedeu (Vallès Oriental)\nLa Datzira, Castellcir (Moianès)\nMas El Segalàs, Viladrau (Osona)\nL’Hort d’en Pau, Teià (Maresme)\nAurora Del Camp, El Masnou (Maresme)\nCal Pauet, L’Espunyola (Berguedà)\nMas Collbahí, Mieres (Garrotxa)\nCan Bosc del Baró, Foixà (Baix Empordà)\nEsporus , Can Poc Oli (Manresa, Bages)\nJM. Figueres, I un Rave (Valls, Alt Camp)\nJoan Hidalgo, finca Mallades, Aldover (Montsià)\nMaria Riera, finca el Mas Roig, Palafolls (Maresme)\nOn comprar les llavors de Les Refardes?\nLes podem trobar en fires i mercats, en què participen.\nLes podem comprar anant al local que tenen a Mura, al carrer de la Muntanya.\nO bé en línia, des del seu lloc web.\nFinalment, també les podem trobar, en petits sobrets, en algunes botigues arreu del país, com ara el SuperCoop Manresa.\nCarrer Muntanya 15\nMura 08278 CT ES


Pocs vocables, tenen tantes accepcions com "dignitat", depenent de l'època i el context social i jurídic se'l relaciona amb excel·lència, gravetat, de la conducta que pretengui afectar i fins el com les persones es comporten, des del decòrum i la finesa fins l'ofensa i l'agressió. Etimològicament es vincula amb el mèrit que correspon a algú o alguna cosa sent rellevant que en algun temps històric es considerava dignes als que posseïen cert nivell econòmic, circumstància que ha canviat en moderns estats que pretenien fer de la dignitat una cosa accessible a tots, per la qual cosa es va ponderar el dret a tenir educació i habitatge dignes només per donar exemples que han suposat canvis d'interpretació perquè finalment i en termes de dret natural assumim que una persona digna posseeix sentit ètic, moral elevada i per tant produirà accions honorables.\nSi en essència la dignitat és una qualitat dels humans -que estan en possibilitat de canviar la seva manera d'existir valent-se de la seva racionalitat- com és que aquesta qualitat es pot fer col·lectiva a grau de suposar que certa actitud d'una persona, pugui afectar la dignitat d'una nació? En el procés de rescat, de la crisi financera de Grècia, el factor determinant van ser les mesures d'austeritat decretades pels països preponderants de la Unió Europea. Per què els discursos de polítics i involucrats en aquests fets apel·laven a l'atemptat en contra de la dignitat de Grècia? Definitivament l'afectació era clara en contra de tot un poble que havia de ser sotmès a retallades de pressupostos ia la prioritat del salvatgisme de la macroeconomia i no de la condició dels ciutadans d'aquesta nació. Es va prendre en compte l'opinió d'un grup d'individus que a final del dia van ser sotmesos a una austeritat no desitjada? El tema de la sobirania també va saltar a la palestra perquè les decisions van ser preses bàsicament per governs estranys convertint aquests criteris en una imposició aliena com va passar amb territoris colonitzats en els segles XV a XIX. Aquesta violació a la dignitat grega va permetre a aquesta nació, anivellar el seu dèficit, pagar el seu deute i solucionar els seus problemes econòmics?\nL'exercici de la llibertat, intrínsec en el tema de la dignitat, suposa la possibilitat de millorar la situació de cada individu, per això hem de tenir cura en l'ús d'aquest qualificatiu, perquè no es converteixi en una arma retòrica que impedeixi reflexionar, en la possibilitat de veure a qui pretén defensar la dignitat d'un poble, grup o nació, com a real el causant de condicions que en si mateixes estiguin atemptant en contra d'aquesta possibilitat de ser excel·lents; bé perquè se'ls llança a la desocupació o es pretén exigir-assumeixin rols i funcions per als quals no estan capacitats.\nIndubtablement que una sèrie de frases ofensives -no per la seva essència sinó per la seva falsedat i interès de fer mal- provinguin d'una mandatari estranger o de membres de qualsevol poder públic o influent privat, han de ser analitzades en el context de l'estat de dret nacional i internacional . Pot el govern nord-americà, complir la seva amenaça d'aplicar-nos aranzels no pactats si tenim vigent el Tractat de Lliure Comerç? Aquesta normativitat subscrita per Mèxic, Estats Units i Canadà, ens deixa en complet estat d'indefensió si de cas s'apliquen quotes unilaterals als nostres connacionals i socis estrangers en l'activitat que dit TLC protegeix?\nSi un escolapi de secundària m'insulta, es refereix als companys amb frases i paraules altisonants, la dignitat afectada és la dels assenyalats o de qui profereix tals insults?\nCoincideixo i ho faré sempre en l'opció de privilegiar el diàleg i la pau, per sobre de la guerra, l'insult, l'amenaça i la violència; però aquesta opció té més possibilitats d'èxit si els que exerceixen aquestes actituds són en si mateixos dignes persones Quin és el marge de negociació per a aquell que se sap disposat a sacrificar a la baixa drets adquirits de la població a la qual representa? Algú que en el personal transgredeix les normes bàsiques -rectitud, honradesa, etc.- que fan a una persona ser digna, pot exigir respecte a la dignitat dels seus representats?\nEl tema de subestimar als ciutadans d'un altre país és un error majúscul de qui això fa, sobretot en un món global, que pretén viure en pau. Això és de tal importància que moltes constitucions i poders judicials suprems -SCJ- així ho han validat i Mèxic no és l'excepció; per això hem d'actuar sense pressa, amb oportunitat però amb el degut estudi per poder aplicar els precedents jurídics que ens assisteixen, posant al centre l'interès dels ciutadans en el seu conjunt sense privilegiar només a uns quants, sinó com una mesura encaminada a defensar en aquest diàleg la dignitat el mateix dels rics que dels pobres, sense privilegiar a uns o d'altres, ja que tots a fi de comptes per naturalesa mateixa tenen igualtat de dignitat.\nS'ha dit milers de vegades, que la dignitat de la pàtria mai serà negociada. No hem d'acceptar que a canvi dels interessos financers o electorals de qui es refereixi a Mèxic amb poc moderació, acceptem ser un país al qual s'obliga a rebre a tot aquell individu que té un tràmit pendent amb el veí del nord i molt menys, que es tolerin tropes estrangeres en la nostra frontera sud. Imaginem que Guatemala, pot coincidir amb nosaltres sobretot perquè han viscut diverses generacions amb les conseqüències del poder militar, és veritat són milers de milions de dòlars, el que costaria a Mèxic, acceptar passivament els aranzels que creu poder-nos aplicar el president estranger, però ull, no permetem que l'oportunitat l'aprofitin instàncies financeres també estrangeres com li va passar Grècia.


Catalunya Ràdio. POPAP. Una empresa catalana ha creat purificadors d'aire contra la COVID-19\nNo sempre és possible ventilar per evitar contagis i per això treballem amb diverses etapes de seguretat: ventilar, netejar l’aire i les mesures de distància social, higiene i ús de mascareta.\nQuan ventilar per tenir una qualitat d’aire adient no és del tot possible, el més adequat és l’ús de purificadors portàtils, que no necessiten instal·lació, i que utilitzen la mateixa tècnica de filtració d’un quiròfan. Aquests filtres estan certificats individualment acord a la normativa europea EN1822, que garantitza que compleixen amb la tasca per la qual han estat fabricats.\nEls filtres HEPA capturen partícules molt petites, d’una mida de 0,2 micres i amb una eficàcia del 99,995%.\nEls purificadors, com REINTAIR, netegen els aerosols que respirem i que són els responsables del 75% dels contagis.\nUn exemple que ens ajuda a visualitzar com de petit és el coronavirus: el virus fa entre 0,02 i 0,2 micres. Si tallem un cabell per la meitat, en el seu diàmetre hi cabrien 500 virus en fila.\nEl CSIC aconsella purificadors HEPA certificats per la normativa europea EN1822 que van embalats i certificats individualment conforme han passat l’assaig. Els purificadors REINTAIR de Casals Ventilació són un dels recomanats pel CSIC en la seva guia sobre com ventilar correctament les aules.\nCasals, creada el 1881, ha sapigut adaptar-se a la situació de crisi amb el desenvolupament d’un producte efectiu contra el COVID-19 arribant a crear dues línies de producció i incrementant la plantilla d’operaris per dur endavant les comandes que entren diàriament.


La consellera de Salut i l’alcalde inauguren la Unitat de Salut Mental de l’Hospital i el nou CAP La Llàntia - Ajuntament de Mataró\nLa consellera de Salut i l’alcalde inauguren la Unitat de Salut Mental de l’Hospital i el nou CAP La Llàntia\nLa consellera de Salut de la Generalitat, Marina Geli, visita avui Mataró amb motiu de la inauguració de la Unitat d’hospitalització d’aguts de Salut Mental de l’Hospital i de la inauguració del nou CAP La Llàntia.\nEl Consorci Sanitari del Maresme ha posat en marxa la nova unitat de salut, que té una capacitat màxima de 54 llits, 44 d’adults i 10 infantojuvenils, que donarà servei a una població de més de 400.000 persones a la comarca del Maresme. L’acte d’inauguració té lloc a les 13.30 h i compta amb l’assistència del president del consorci, Carles Manté, i de l’alcalde de Mataró i vicepresident del consorci, Joan Antoni Baron, entre d’altres.\nLa nova unitat substitueix els llits que actualment estaven situats dins l’Hospital i s’amplien d’acord amb les previsions de creixement poblacional i necessitats fins al 2015.\nPer tant, es posa en funcionament en dues etapes, una primera amb una capacitat de 30 llits d’adults i 6 llits infantojuvenil, i una segona etapa el 2010/2011 s’acabarà de posar en funcionament la resta de llits, d’acord amb les necessitats assistencials.\nLa nova àrea incorpora les darreres innovacions tecnològiques com la prescripció mèdica, història clínica i administració de medicació informatitzades. També s’ha posat especial èmfasi en els sistemes de seguretat i en la recerca de la màxima comoditat per als pacients.\nInauguració del CAP La Llàntia\nA les 16 hores, la consellera Marina Geli i l’alcalde, Joan Antoni Baron, es desplacen al carrer Verge de Guadalupe per inaugurar el nou Centre d’Atenció Primària La Llàntia, que es va posar en marxa dilluns a la confluència del carrer Verge de Guadalupe i de la Boixa.\nEl nou CAP s’obre amb part dels equips sanitaris que fins ara oferia l’Insitut Català de la Salut (ICS) al CAP de la ronda de La Cerdanya (carrer del Vallès), de manera que s’han enviat comunicats als veïns informan-los dels canvis i dels noms dels metges i infermeres que s’hi traslladen perquè els usuaris puguin triar on ser atesos.\nL’equipament està preparat per atendre una població de 10.000 habitants, malgrat que en el barri hi ha censada actualment una població de 4.146 ciutadans. D’aquesta manera, el CAP tindrà capacitat per atendre futures necessitats assistencials de la zona.\nEl CAP té una superfície construïda de 1.088,40 m2 i la inversió de l’obra ha estat de 2.232.649 €. Mitjançant un conveni signat el 2006, l’Ajuntament va avançar el finançament per a la construcció de l’equipament i es va encarregar del projecte i tota la tramitació i permisos per tirar-lo endavant. Les obres, tant dels enderrocs previs com de construcció del nou edifici, van ser adjudicades a l'empresa Construccions Deco, SA.\nL’edifici té tres plantes, però només dues són accessibles per als usuaris des del carrer de la Verge de Guadalupe:\nA la planta baixa s'hi situa l'accés, la recepció, l'arxiu, la sala de treball administratiu i la sala de treball social, així com una bateria de sales de consulta de pediatria i medicina general, donant façana a un pati interior triangular.\nPlanta +1: s'hi situen les sales de consulta polivalent i l'aula d'educació sanitària amb els seus vestidors. També hi haurà una bateria de sales de consulta d'odontologia, ginecologia i medicina general.\nPlanta +2: s'hi situen la sala i els vestidors del personal, la sala de reunions-biblioteca, els magatzems i els locals de serveis. Aquesta planta tindrà un accés independent, aprofitant el desnivell del carrer.\nPlanta coberta: a la coberta del cos paral·lel al carrer de la Boixa s'hi situa el volum tècnic amb la maquinària de les instal·lacions. S'hi podrà accedir des de l'escala general de l'edifici.\nEl projecte d'edificació ha tingut en compte criteris d'economia constructiva i estalvi energètic, com l'entrada de llum natural.\nEl CAP La Llàntia sanitari forma part del Pla Especial de Millora Urbana de La Llàntia, que inclou també la construcció d’altres equipaments al barri, com una pista poliesportiva, un aparcament públic i diverses zones enjardinades que l’empresa municipal PUMSA està acabant.


Associació Amics de l´Òpera de Sabadell - Representacions - Temporada 2015 - 2016 - LA SERVA PADRONA / IL SEGRETO DI SUSANNA\nLA SERVA PADRONA / IL SEGRETO DI SUSANNA\nGiovanni Battista Pergolesi / Ermanno Wolf-Ferrari\nIntermezzo en dues parts (sobretitulat en català)\nLlibret de Gennaro Antonio di Federico\nEstrenat en el Teatro San Bartolomeo de Nàpols, com a intermig per a l'òpera Il prigioner superbo del mateix Pergolesi, el 28 d'agost de 1733\nIntermezzo en un acte (sobretitulat en català)\nLlibret d'Enrico Golisciani\nEstrenat en el Teatre Nacional de Munich, el 4 de desembre de 1909\nAvantcambra a casa d’Uberto, un home ric i de certa edat. Aquest s’està vestint i s’impacienta perquè la cambrera Serpina no li porta la xocolata (Aspettare e non venire). L’home està molt molest amb el comportament de la minyona: l’ha criada a casa seva com si fos una filla i ella l’ha pagat amb arrogància i supèrbia, tanta que ell tem que al final, de serventa passarà a senyora. Uberto envia el criat Vespone a apressar Serpina, però aquesta el maltracta i el pega davant el senyor, que queda bocabadat. La capriciosa serventa vol ser respectada com si fos la senyora. Que el senyor vol la xocolata? Doncs Serpina no l’ha preparada perquè ara ja és tard i és més l’hora de dinar que no pas la d’esmorzar. Uberto no sap ja on té el cap i troba insuportable aquest caràcter, així que decideix acabar-ho (Sempre in contrasti con te si sta). Per trobar una mica de pau decideix sortir, però Serpina ho impedeix i l’adverteix que a partir d’aleshores haurà d’estar a les seves ordres (Stizzoso, mio stizzoso). Aquesta és la gota que fa vessar el vas: Uberto ordena Vespone que li trobi de seguida una muller, encara que sigui una harpia, per tal d’alliberar-se de la tirànica minyona. Serpina, però, diu que només es casarà amb ella. Fa temps que ha vist que, malgrat les aparences, l’amo l’estima. Uberto, agafat a contrapeu tem haver de cedir davant la noia (Lo conosco a quegli occhietti).\nSerpina i Vespone s’han aliat: si ella aconsegueix casar-se amb l’amo, ell també gaudirà d’avantatges. Amb aquest objecte, preparen una farsa. Anuncia al senyor que ha decidit casar-se. El nuvi serà el Capità Tempesta, un militar de molt mal caràcter. Deixarà, doncs, la casa, esperant no ser oblidada i s’excusa per si alguna vegada ha estat impertinent (A Serpina penserete). Uberto queda tocat però no es decideix a ocupar el lloc del Capità Tempesta (Son imbrogliato io già). El promès de Serpina arriba i de males maneres, sense parlar, fa saber que vol quatre mil escuts com a dot. Uberto, al·lucinat, li diu que mai pagarà tal suma i Tempesta l’amenaça de fer-lo miques, a no ser que... ell mateix es casi amb la noia. Uberto reflexiona i considera el matrimoni com el mal menor i accepta de casar-se amb Serpina. Un cop obtingut el que volia, la noia anuncia que Tempesta no és altre que Vespone disfressat. Uberto, sorprès i enfadat, acaba per resignar-se al seu destí i l’obra s’acaba amb un duet ple de tendresa (Contento tu sarai).\nL’òpera comença amb una obertura ‘en miniatura’. Som a l’apartament del Comte Gil i la Comtessa Susanna, que fa un mes que són casats. Gil entra tot inquiet perquè acaba de veure al carrer una dona jove vestida de gris i amb un barret rosa exactament com el de la seva dona (Mantiglia grigia). Quan marxa, entra Susanna amb el seu servent, Sante. Encara que té prohibit sortir sola, la dona acaba de tornar de fer uns encàrrecs i li dona un petit paquet al servent.\nSe’n va i torna el Comte. Ensuma l’aire i detecta l’olor de fum de cigarreta. Com que ni ell ni la seva dona fumen, arriba a la conclusió que Susanna ha rebut un amant i decideix investigar. Torna Susanna i el seu marit intenta fer-li confessar la seva infidelitat. Discuteixen i després de demanar disculpes a la seva esposa, ell se’n va cap el seu club.\nUn cop sola, Susanna encén una cigarreta (O gioia la nube leggera). La seva abstracció mentre fuma és interrompuda per Gil, que diu que ha oblidat el paraigües. Amb la pudor de tabac encara més forta ara n’està més convençut de la infidelitat de la seva esposa. Un registre de la casa, però, li mostra que no hi ha ningú i, encara ple de sospites, se’n va. Susanna encén una segona cigarreta i retorna al seu estat somiador.\nEl Comte retorna altra vegada, aquest cop per la finestra! (Ti colgo questa volta!). Sorpresa in fraganti Susanna no té més remei que confessar la seva afecció pel tabac. El Comte, alleujat en veure que la seva dona li és fidel, està d’acord en que, a partir d’ara, fumaran plegats.


Catarroja acaba l'any amb més de dos milions d'euros de superàvit\nL'Ajuntament de Catarroja ha tancat l'exercici 2017 amb més de 2 milions d'euros de superàvit. El consistori podrà fer ús d'esta quantitat a partir de l'aprovació dels Pressupostos Generals de l'Estat per a realitzar actuacions dins del que es consideren com Inversions Financerament Sostenibles. És a dir, estos 2 milions d'euros podran invertir-se, per exemple, en la reparació de carrers i places del municipi o en espais municipals d'usos múltiples.\nTots els grups polítics del Ple han agraït l'esforç i la implicació de les treballadores i els treballadors de l'Ajuntament, ja que gràcies a la seua tasca s'ha aconseguit tancar l'any en situació de superàvit i amb uns fons líquids que ascendeixen a més de 5 milions d'euros. Així mateix, el deute a llarg termini s'ha reduït fins al 42%. Cal dir que a principi de legislatura, este deute superava el 62%, per tant, el departament econòmic ha aconseguit reduir-lo en més d'un 20%.\nPer altra banda, també s'ha produït una baixada important quant al pagament dels proveïdors, ja que actualment es realitza al cap de 28 dies, per davall del que preveu la llei. En 2015, els pagaments es realitzaven de mitjana als 54 dies.\nA causa del bon estat dels comptes de l'Ajuntament, s'han pogut emprendre diverses accions fent ús dels recursos propis i evitant préstecs amb entitats financeres. Un dels projectes més importants és la reforma integral de l'avinguda de la Diputació, per a la qual s'han invertit 1,8 milions d'euros. A més, també s'han pogut realitzar intervencions al carrer de La Reina i Blasco Ibáñez i, pròximament, començarà la reconversió de l'antiga casa de l'escultor Alfonso Pérez en un Espai Jove.\nEl regidor d'Hisenda, Juan Carlos Martínez, ha valorat el treball del personal del consistori i ha destacat "la importància d'haver reduït els temps de pagament als proveïdors". "El fet que estos pagaments es realitzen en menys de 30 dies té un impacte molt positiu en el comerç i la indústria local", ha declarat.


Kärcher HDS 13/20 4 S | MOTOR ALBET\nHidronetejadora Kärcher HDS 13/20 4 S\nUna potència impressionant i un àmpli equipament caracteritzen a la netejadora d’halta pressió amb aigua calenta HDS 13/20-4 SX de la gamma superior HDS de Kärcher. Disposa, entre d’altres accessoris, d’un enrotllador de mànegues integrat, incloent una mànega d’alta pressió de 20 metres. Gràcies al seu elevat cabal d’aigua, s’ha concebut també per al servei amb 2 llances polvoritzadores i destaca amb excel·lents resultats de neteja. La pistola d’alta pressió EASY!Force aprofita la força de retrocés del raig a alta pressió, neutralitzant així la força de retenció al gatell. Intel·ligents innovacions com el mode eco!efficiency, la precisa dosificació del detergent i la tecnologia de cremadors optimitzada, la HDS 13/20-4 SX funciona de manera molt eficient i amb baix consum.\nquantitat de Kärcher HDS 13/20 4 S\nSKU: 1.071-927.0 Categories: Agricultura, Hidronetejadora Etiquetes: aigua calenta, hidronetejadora, Karcher, penedès, professional, vilafranca\nCabal (l/h) 600 – 1300\nPressió de treball (bar/MPa) 30 – 200 / 3 – 20\nTemperatura màx. (con entrada a 12 °C) (°C) 80 – 155\nPotència de connexió (kW) 9,3\nConsum de gasoil o gas a plena càrrega (kg/h) 8,3\nDipòsit de combustible (l) 25\nPes (kg) 195\nDimensions (lla. × am. × alt.) (mm) 1330 x 750 x 1060\nnext post: Kärcher HD 5/15 C


Auerhof Schladming Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAuerweg 8, Rohrmoos, Schladming, Àustria, 8971 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Auerhof\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Schladming, Auerhof és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Auerhof és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de esquí, parc infantil, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Auerhof.


Llibre del mes 2 – Sagrat Cor de Sarrià\nLlibre del mes 2\nPandèmia, Slavoj Žižek\nUna reflexió d’urgència sobre la crisi del coronavirus d’un dels filòsofs actuals més importants.\nSobre la seva relació amb la política, l’economia, la por i les llibertats. I sobre la necessitat de repensar políticament la societat contemporània.\nŽižek reflexiona sobre la pandèmia del coronavirus :\n“…si al final la vida recupera un cert aspecte de normalitat, aquesta normalitat ja no serà la mateixa que la d’abans del brot. Ja no podrem donar per descomptades certes coses que havien format part de la nostra vida quotidiana, haurem d’acostumar-nos a viure una vida molt més fràgil, amb amenaces constants. Haurem de canviar completament la nostra actitud envers la vida, envers la nostre existència com a éssers vius entre altre formes de vida. En altres paraules, si entenem la filosofia com el nom que donem a la nostra orientació bàsica a la vida, caldrà que tots plegats experimentem una veritable revolució filosòfica.”\nAquí pots començar a llegir Pandèmia


Wayfare Motel Guelph (ON) Canadà - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 15 allotjaments a Guelph (ON).\n19 Woodlawn Road West, Woodlawn, Guelph (ON), Canadà - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Wayfare Motel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Guelph (ON). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nWayfare Motel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Guelph (ON). Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Wayfare Motel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb servei de despertador, banyera hidromassatge, aire condicionat, escriptori, telèfon a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Guelph (ON), el Wayfare Motel és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (89) Parelles (35) Viatgers en solitari (31) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (6) Grups (10)


La ministra de Cultura per la confiança en la directora del Centre Documental de la Memòria Històrica i la destitueix La República\nLa ministra de Cultura per la confiança en la directora del Centre Documental de la Memòria Històrica i la destitueix\nLa ministra de Cultura, Ángeles González-Sinde, ha destituït la directora del Centre Documental de la Memòria Històrica (CDMH), María José Turrión. Segons ha informat el Ministeri de Cultura espanyol a l’ACN, la ministra ha decidit destituir Turrión per una ‘pèrdua de confiança’. González-Sinde pren aquesta decisió quasi dos mesos després de tornar a Catalunya els ‘papers de Salamanca’, una decisió que la màxima autoritat del CDMH i càrrec de confiança de la ministra no compartia, ja que defensava que els arxius es quedessin a Salamanca.\nTot i el desacord de Turrión, González Sinde s’ha compromès a fixar un calendari pel retorn definitiu del fons documental espoliat durant el franquisme a Catalunya i que ha estat emmagatzemat des dels anys 30 a l’arxiu de Salamanca. Tant el conseller de Cultura, Ferran Mascarell, com la Comissió de la Dignitat han denunciat en reiterades ocasions el retard en el retorn dels documents.\nEl Centre Documental de la Memòria Històrica alberga els fons relatius al període comprès entre el 1936 i el 1978. Amb seu a Salamanca, el seu nucli documental fonamental és el que hi ha a l’Arxiu General de la Guerra Civil espanyola, que conserva els seus fons documentals per a la investigació, la cultura i la informació. La documentació del CDHM pot ser utilitzada pels ciutadans. A més, es dedica també a la conservació, descripció i difusió de documents per garantir el coneixement del passat històric més recent.


Una dona en estat molt greu en un incendi a l'av. Madrid\nEls serveis sanitaris dels Bombers han hagut de fer tasques de reanimació a l'afectada durant més de 25 minuts\nAriadna Comas | dissabte, 21 de maig del 2022, a les 10.05\nEls bombers de Barcelona han intervingut aquesta matinada en un incendi en un habitatge a l’avinguda de Madrid. Per causes que encara es desconeixen, un dels pisos del bloc d’edificis s’ha incendiat pels volts de les 5h. Hi ha una dona d’avançada edat que ha estat traslladada en estat molt greu a l’Hospital Moisès Broggi .\nEls serveis sanitaris dels Bombers han hagut de fer tasques de reanimació a l’afectada durant més de 25 minuts. Dues persones més han estat ateses per inhalació de fum.\nSegons fonts municipals, l’incendi ha afectat íntegrament tot l’edifici de nou plantes i tres escales. Per això, s’ha hagut d’evacuar els 45 veïns i veïnes. Fins al lloc dels fets s’hi han desplaçat nou vehicles de bombers de Barcelona, Mossos d’Esquadra, Guàrdia Urbana i SEM.\n🚒 Aquesta matinada nou dotacions de #BombersBCN hem intervingut en l'extinció d'un incendi en un habitatge a l’av. Madrid.\nEls serveis sanitaris de Bombers han reanimat la persona resident del pis, una dona d'avançada edat, que s'ha traslladat en estat molt greu a l'hospital. pic.twitter.com/AIGFaQ0MML\n— Bombers Barcelona (@BCN_Bombers) May 21, 2022\nAltres incendis a la ciutat\nL’últim incendi del qual betevé ha tingut coneixement va ser el 10 de maig a l’avinguda de Josep Tarradellas. Hi va morir un home de 60 anys. També al mes de maig, el dia 3 al carrer de Llull, hi va haver un altre foc en un pis. Va ser a la quarta planta d’un edifici i una persona va resultar ferida lleu. Dies abans, el 12 d’abril, es va produir un foc al carrer de València, en aquest cas d’embergadura, que va afectar fins a vuit finques. Les flames van començar en un bar per causes que s’estan investigant i hi va haver quatre ferits.


Frísia La República\nA les ribes sud i est del mar del Nord hi trobem Frísia, un poble de diversos centenars de milers d’habitants que sovint passa se’ns oblida de les llistes de […]\nA les ribes sud i est del mar del Nord hi trobem Frísia, un poble de diversos centenars de milers d’habitants que sovint passa se’ns oblida de les llistes de les nacions i cultures minoritzades d’Europa. Situat principalment a la província de Friesland, als Països Baixos, però amb presència també en alguns punts del nord d’Alemanya i la frontera amb Dinamarca, el poble frisó ha aconseguit preservar les seves llengües pròpies -sobretot el frisó occidental- així com obtenir un cert grau de representativitat política.\nLa primera cosa que crida l’atenció del poble frisó és la seva discontinuïtat territorial. Segles d’expansió dels seus veïns han anat fracturant la Frísia històrica en petites illes de població que preserven la cultura, llengua i identitat frisones. Actualment, la major part d’aquest poble, en termes lingüístics i d’auto-identificació, viu concentrat a la província de Friesland (Fryslân, en frisó occidental), que està situada al nord dels Països Baixos. Els altres nuclis de població significatius són al nord d’Alemanya, concretament als länder de la Baixa Saxònia (en un territori del nord anomenat Frísia oriental) i Schleswig-Holstein (Frísia del nord), tocant a la frontera amb Dinamarca.\nPolíticament, el principal partit amb un marc de referència frisó és el Partit Nacional Frisó (FNP, Fryske Nasjonale Partij), una formació nascuda l’any 1962 a la província de Friesland amb l’objectiu de defensar la llengua i la cultura del país, a més de reivindicar una major autonomia dins de l’Estat neerlandès. El partit té una certa presència tant a l’assemblea provincial (set membres d’un total de 55) com a la majoria d’ajuntaments. A més, és membre de l’Aliança Lliure Europea.\nUn altre partit significatiu és la Federació de Votants de Schleswig del Sud (SSW, Südschleswigscher Wählerverband, en alemany), una formació que limita la seva acció a l’estat de Schleswig-Holstein, on representa les minories frisona i danesa. L’SSW té dos escons al parlament del länder, d’un total de 69, i presència a 82 consells locals, a més de dos consells regionals. També és membre observador de l’Aliança Lliure Europea.\nFinalment, també a la part frisona d’Alemanya hi trobem un altre partit de formació recent, Die Friesen (Els Frisons). A diferència del SSW, Die Friesen actua al länder de la Baixa Saxònia. Va néixer l’any 2007 com a resposta a la manca de representació dels frisons orientals. Les principals tesis d’aquest partit són la defensa de l’autodeterminació, el desenvolupament econòmic per tota la regió, la potenciació d’energies renovables i la defensa de les seves llengües pròpies, el frisó i el baix alemany.\nMalauradament, Die Friesen no es va poder acollir a l’exempció del llindar electoral del 5% que a Alemanya gaudeixen els partits que representen a minories -condició que sí que reuneix el SSW-, de manera que els seus representants consideren que pateixen una “exclusió electoral”. La raó d’això fou que l’Estat posava en qüestió que els habitants de la Frísia oriental formin part del “grup ètnic frisó”.\nPer últim, cal dir que la bandera que acompanya aquest article és la bandera no oficial proposada pel grup independentista Groep fan Auwerk, que reivindica l’autodeterminació de tot el territori frisó.\nPoblació: 2.300.000 h.\nSuperfície: 3.349 km²\nInstitucions: Govern (Gedeputeerde Staten) i Parlament (Provinciale Staten) de la província de Friesland, als Països Baixos\nCiutats importants: Ljouwert (Leeuwarden), It Hearrenfean (Heerenveen), Drachten, Snits (Sneek), Hüsem (Husum)\nAdministració estatal: Països Baixos, Alemanya, Dinamarca\nLlengües territorials: frisó, baix saxó\nLlengües oficials: frisó, baix saxó, alemany, neerlandès i danès\nCultura religiosa: cristianisme protestant


Partit Liberal Fusionista ▸ Arrels Democràtiques\nEstàs aquí:Inici / Partits Polítics / Partit Liberal Fusionista\nEl principal impulsor en fou Práxedes Mateo Sagasta que al 1880 agrupà els sector liberals més progressistes i fins i tot de centre-esquerra que no es trobaven dins el moviment republicà. Al 1885 és consignà el sistema bipartidista de torn al Pacte del Pardo entre el Partit Liberal i el Partit Conservador, la vigència de l’acord s’assegurà mitjançant les xarxes de cacics.\nLa seva primera gran fita es prodruí al 1890 quan s’imposà el sufragi universal masculí, però no fou efectiu per l’acció desvirtuadora del caciquisme.\nLa desaparició de Sagasta provocà el sorgiments de diversos corrents dins el partit. A l’entorn de 1910 José Canalejas amb fa amb el control i intenta portar els liberals cap a posicions més democràtiques però el seu assassinat truncà aquest canvi. La decandència del sistema de la Restauració porta als partits dinàstics a successives escissions i a la participació a governs de concentració fins al cop d’estat de Primo de Rivera a 1923.\nArxivat com a: Partits Polítics Etiquetat com a: Monarquisme


35 anys mimant el teu cos\nJa en són 35. 35 anys creant, vetllant i mimant la família del Saló Yang, amb un equip de professionals proper i excel·lent i un servei exclusiu i personalitzat.\nLa bellesa natural, la salut i l’interès a tenir cura del nostre cos són la clau per mantenir l’harmonia i el benestar d’un mateix.\nEstem d’aniversari i ho volem celebrar amb tu! Conscients de les responsabilitats i l’estrès del dia a dia et volem ajudar a trobar el teu moment, el moment de cuidar-se i mimar-se, de gaudir dels petits plaers, de sentir-se bé amb un mateix equilibrant el cos i la ment.\nAl Saló Yang aconseguim l’harmonia i el benestar a través del tacte, les aromes i els olis essencials. Amb motiu dels 35 anys, cada mes t’oferim la possibilitat de descobrir un ritual d’spa diferent amb un especial descompte.\nAquest mes d’abril, relaxa´t amb el tractament corporal INSPIRACIÓ ART I BELLESA. Mitjançant un llenç i culleres de porcellana, aconseguim alliberar les tensions, activar l’energia i hidratar la teva pell profundament. És un tractament pensat per a tot tipus de pell, tant per a homes com per a dones.\nGaudeix d’un 35% de descompte durant el mes d’abril en el tractament corporal INSPIRACIÓ ART I BELLESA i descobreix la reforma del saló. Hem millorat les nostres instal·lacions per oferir-te un espai més càlid i modern i aconseguir una experiència immillorable en cada un dels nostres tractaments.\nPublicat per Saló de Bellesa Yang a 11:20 Cap comentari:\nUs volem comunicar d'aquesta Reforma\nPublicat per Saló de Bellesa Yang a 10:34 Cap comentari:\nLA REVISTA L'AGENDA ENTREVISTA A CONCEPCIÓ TERRADAS\nPublicat per Saló de Bellesa Yang a 14:11 Cap comentari:\nAvui parlem dels exclusius sèrums magistrals SKIN UP ® i dels seus aplicadors electrònics, tota una NOVETAT per la vostra pell!\nEls sèrums antiaging són capaços de restaurar el factor d'hidratació de la pell en la seva totalitat i les seves característiques cada vegada que s'aplica.\nGràcies a la innovadora tecnologia ultrasònica SKIN UP ®\nEls ingredients actius anti-envelliment es redueixen a un núvol de micropartícules que conté molècules d'àcid hialurònic d'origen biotecnològic i extracte d'Aloe Vera.\nAmb aquest fantàstic aplicador que podràs dur sempre amb tu, augmenta l'efecte de penetració en la pell i potencia els seus efectes.a un núvol de micropartícules que conté molècules d'àcid hialurònic d'origen biotecnològic i extracte d'Aloe Vera. Amb aquest fantàstic aplicador que podràs dur sempre amb tu augmenta l'efecte de penetració en la pell i potencia els seus efectes. Ho tenim a Saló Yang especialment per tu!\nPublicat per Saló de Bellesa Yang a 10:14 Cap comentari:\nEl passat dia 2 vam fer una jornada de portes obertes per presentar el Nou equip LPG Alliance, i ha estat tot un èxit!\nGràcies a totes per venir i confiar en nosaltres.\nPer qui no hagi pogut venir, no dubteu en contactar amb el nostre equip de professionals per tal d'informar-vos de tot el que us ofereix aquesta nova tecnologia: drenatge, difuminacio de la pell de taronja, remodelació i fermesa, tot des del primer minut.\na un núvol de micropartícules que conté molècules d'àcid hialurònic d'origen biotecnològic i extracte d'Aloe Vera. Amb aquest fantàstic aplicador que podràs dur sempre amb tu augmenta l'efecte de penetració en la pell i potencia els seus efectes. Ho tenim a Saló Yang especialment per tu!a un núvol de micropartícules que conté molècules d'àcid hialurònic d'origen biotecnològic i extracte d'Aloe Vera. Amb aquest fantàstic aplicador que podràs dur sempre amb tu augmenta l'efecte de penetració en la pell i potencia els seus efectes. Ho tenim a Saló Yang especialment per tu!a un núvol de micropartícules que conté molècules d'àcid hialurònic d'origen biotecnològic i extracte d'Aloe Vera. Amb aquest fantàstic aplicador que podràs dur sempre amb tu augmenta l'efecte de penetració en la pell i potencia els seus efectes. Ho tenim a Saló Yang especialment per tu!\nPublicat per Saló de Bellesa Yang a 10:41 Cap comentari:\nA Saló Yang invertim constantment a renovar-nos per estar al dia en les millors tecnologies. Per això, us presentem el darrer equip de LPG Endermologie Alliance Lab Premium, que com ja sabeu és una tècnica de remodelació facial i corporal que ens ha donat molts bons resultats els darrers anys. Aquest nou equip ens permet fer un pas endavant, ja que millora les seves prestacions en el tractament de greixos localitzats, flaccidesa, reafirmar des de la primera sessió i tractar l'envelliment de la pell. Avancem de la mà de les millors marques per oferir-vos els millors tractaments i resultats.\nPublicat per Saló de Bellesa Yang a 11:36 Cap comentari:\nPublicat per Saló de Bellesa Yang a 14:44 Cap comentari:\nArxiu del blog de març 31 (1) de febrer 3 (1) de desembre 30 (1) d’octubre 21 (1) d’octubre 14 (1) de setembre 23 (1) de juliol 29 (1) de juny 24 (2) d’abril 8 (2) de desembre 24 (1) d’octubre 8 (1) de setembre 24 (1) d’agost 6 (1) d’abril 2 (1) de març 19 (1) d’octubre 9 (1) de setembre 18 (1) d’agost 28 (1) de juliol 31 (1) de maig 15 (1) d’abril 10 (1) de març 6 (1) de febrer 28 (1) de gener 10 (1) d’octubre 4 (1) de març 1 (1) de desembre 14 (1) de desembre 7 (1) de novembre 9 (2) d’octubre 26 (1) d’octubre 19 (1) d’octubre 12 (1) de setembre 21 (1) d’agost 10 (1) de juny 8 (1) de maig 25 (1) de maig 18 (1) de maig 11 (1) de maig 4 (1) d’abril 20 (1) d’abril 13 (2) d’abril 6 (2) de març 30 (1) de març 23 (2) de març 16 (1) de març 9 (1) de març 2 (1) de febrer 9 (1) de febrer 2 (1) de novembre 17 (1) de novembre 10 (1) de novembre 3 (1) d’octubre 20 (2) d’abril 21 (1) de març 31 (1) de setembre 16 (1) d’agost 5 (1) de juny 3 (2) de març 11 (1) de febrer 26 (2) de novembre 20 (2) d’octubre 30 (4) d’octubre 23 (1) d’abril 10 (1) de març 6 (7)


La cantonada de les 'apps'\nCada creador podrà explicar com la seva aplicació ajuda a les persones i a la ciutat.\nEl Mobile World Centre acollirà trobades entre creadors d'aplicacions mòbils i ciutadans.\nPoques iniciatives posen a l'usuari en el centre de les reunions dedicades a les 'apps'.\nEl Mobile World Center, ubicado en el antiguo edificio de Telefónica (Propias)\nActualizado a 23-02-2013 12:30\nEl mític Speakers’ Corner, aquell racó de l’orador del Hyde Park de Londres, on es permet que els ciutadans facin els seus discursos sobre els temes més diversos, sembla haver inspirat una iniciativa innovadora que tindrà lloc a Barcelona del 25 al 28 de febrer, en el marc del Mobile World Congress. El número 2 del carrer de Fontanella –la seu del Mobile World Centre–, acollirà les trobades de l’Apps4bcn Live! Parlen els emprenedors de les apps, unes microxerrades en què els creadors d’aplicacions mòbils desenvolupades per fer més fàcil la vida a la ciutat podran explicar els seus projectes davant de curiosos, usuaris d’apps, afeccionats i professionals del sector.\nEl millor d’apps4bcn\nApps4bcn Live! permetrà connectar els creadors d’aplicacions amb els seus usuaris finals, tot esdevenint un espai inèdit de relació entre productors i consumidors. Ja existeixen nombrosos espais de trobada entre desenvolupadors i possibles inversors, però són molt escasses les iniciatives que col·loquen en el centre de les reunions vinculades a les apps a l’usuari final –els veïns i les veïnes, però també els visi- tants, els estudiants estrangers o les persones que estan de pas a Barcelona per motius de feina–.\nLes presentacions aniran a càrrec d’una selecció de creadors d’apps incloses al nou portal Apps4bcn, que reuneix les millors aplicacions mòbils per viure i gaudir de Barcelona, seleccionades i valorades per experts de diferents àmbits, com la cultura, l’esport, la salut o els negocis. una trentena d’emprenedors podran explicar –de 19 h a 20 h i durant els quatre dies del Mobile World Congres– les característiques i especificitats de les aplicacions mòbils que han creat, tot posant l’accent en el benefici que aquestes tenen per a l’usuari i per a la ciutat. Cada emprenedor disposarà de cinc minuts per explicar als assistents la seva proposta i per donar resposta a les inquietuds de la ciutadania. Les sessions seran gratuïtes i de lliure accés, limitat a l’aforament.\nApps4bcn, un projecte fruit de la col·laboració público-privada, involucra tots els agents relacionats amb les aplicacions mòbils: l’Ajuntament de Barcelona, les empreses i els emprenedors del sector de les TiC (Tecnologies de la informació ila Comunicació) i la ciutadania com a usuari principal dels serveis. La iniciativa, que s’emmarca en el context dela Capitalitatde Barcelona com a Capital Mundial del Mòbil per al període 2012-2018, té l’objectiu de fomentar la cocreació i donar visibilitat als creadors locals, d’acord amb el valor que l’emprenedoria té en el teixit productiu de Barcelona.\nQuitNow! és una de les aplicacions mòbils que participaran a l’Apps4bcn Live! ajuda a deixar de fumar: l’usuari hi registra quantes cigarretes fuma al dia i quant val el paquet a la seva ciutat, i l’aplicació, mitjançant regles de tres, indica quantes cigarretes –i euros– es va estalviant. En un altre apartat, unes barres creixen a mesura que la probabilitat de morir d’un atac cardiovascular es normalitza respecte els no fumadors. Però l’opció que més els agrada als ex-fumadors és la que permet compartir els seus reptes assolits a les xarxes socials. A més, hi ha un xat on els usuaris s’animen entre ells. “Nosaltres –apunta Roc Boronat, cocreador de l’app amb Esteve Aguilera– no som metges. És una aplicació 100% motivacional”. Fa dos anys van començar a desenvolupar-la per a Android. Amb els ingressos van fer la versió per a Iphone. “Ara tenim un acord amb Nokia. Hem de fer molts contactes durant el Mobile World Congress. I a veure quan ens posem ambla Blackberry!”\nEl Mobile World Center, ubicat en ple cor de Barcelona, té l’objectiu de divulgar els avenços en solucions i tecnologies mòbils a la ciutadania. Es va inaugurar el proppassat 14 de febrer i compta amb 1.800 metresquadrats distribuïts en tres plantes. La primera conté un espai expositiu permanent anomenat mWorld –obert al públic i d’entrada lliure–, on es poden descobrir les darreres novetats en tecnologies mòbils en quatre seccions: mHistory, que recull la història del mòbil; mWorld Speed, amb pantalles dinàmiques que mostren dades sobre la telefonia mòbil; mWolrd Definition, que aprofundeix en la capacitat de les tecnologies per transformar la vida de les persones; i mWorld Experience, amb pantalles interactives i de realitat augmentada. La segona planta de l’edifici té una zona polivalent destinada a exposicions temporals i conferències, mentre que a la planta baixa s’ubica l’Espacio Movistar, una zona comercial d’avantguarda, on es mostren els darrers serveis disponibles de l’empresa.


UGT i CCOO subscriuen el manifest per una selectivitat justa | AJEC\nLes federacions d’ensenyament d’UGT i CCOO, els sindicats AVALOT-Joves de la UGT i Acció Jove-Joves de CCOO i l’Associació de Joves Estudiants de Catalunya...\nLes federacions d’ensenyament d’UGT i CCOO, els sindicats AVALOT-Joves de la UGT i Acció Jove-Joves de CCOO i l’Associació de Joves Estudiants de Catalunya (AJEC) van signar ahir un manifest conjunt per demanar una selectivitat justa.\nD’aquesta manera es reafirma la unitat d’acció dels sindicats de professors, joves sindicalistes i estudiants abans de la jornada de mobilització convocada per l’Ajec per demà dimecres 16 de febrer a Barcelona, Tarragona i Lleida.\nMANIFEST PER UNA SELECTIVITAT JUSTA\nEl curs passat, 2009-2010, va entrar en vigor un nou model d’accés a la universitat amb l’objectiu de millorar la relació entre els estudis cursats i la carrera a la qual es vol accedir. Malgrat l’esperit positius d’aquesta reforma, el seu caràcter transitori i alguns errors del Ministeri d’Educació, van provocar que l’accés a la universitat fos el més accidentat en molts anys. Després d’algunes modificacions fruit de les reivindicacions de la comunitat educativa, la selectivitat va tenir lloc el mes de juny amb el nou model ja en vigor.\nA l’arribar el període de matrícula a la universitat, molts estudiants van quedar-se sense poder accedir als estudis desitjats malgrat superar amb èxit tant el batxillerat com la selectivitat. El mateix va passar amb un grup nombrós d’alumnes provinents de formació professional. Això va succeir a causa d’unificar les vies d’accés a la universitat per ambdós estudis. Aquest curs, el Ministeri ha confirmat que manté una única via d’accés, amb la novetat que els alumnes de formació professional hauran de fer la part optativa de la selectivitat.\nLes entitats promotores d’aquest manifest, malgrat rebutjar l’anterior sistema de quotes, ens mostrem contràries al nou model implantat pel Ministeri d’Educació i per això denunciem:\n• Els canvis en l’accés a la universitat no poden produir-se a meitat de curs, quan els alumnes ja estan matriculats als seus estudis (batxillerat o formació professional) amb unes determinades condicions. Modificar els criteris a mitja partida perjudica tota la comunitat educativa.\n• És totalment injust que els estudiants de formació professional hagin d’examinar-se de la part optativa de la selectivitat, integrada per matèries cursades al batxillerat. En el millor dels casos, els estudiants de FP que facin la selectivitat hauran fet aquestes assignatures tres cursos enrere. No té sentit, per tant, que s’hi hagin d’examinar.\n• El nou model pot perjudicar tant els estudiants de batxillerat com els de formació professional, ja que accediran tots a la universitat per la mateixa via quan abans ho feien per dues. El Ministeri no ha previst que fer en el cas que un elevat nombre d’alumnes que hagin superat amb èxit tant els seus estudis com la selectivitat es quedin sense plaça desitjada.\n• Els canvis en l’accés a la universitat s’han de consensuar amb la comunitat educativa. De la mateixa manera s’haurien de publicar tres anys abans de la seva entrada en vigor, per tal que els alumnes tinguin tota la informació necessària a l’hora de triar el seu itinerari formatiu i que les condicions d’aquest no siguin modificades a mitja partida.\nPer tot això, les entitats sotasignants instem el Ministeri d’Educació que faci marxa enrere i enceti un debat amb el conjunt de la comunitat educativa que permeti establir un model just i coherent d’accés a la universitat, que asseguri un futur estable i segur a tots els estudiants, tant els de batxillerat com els de formació professional i que acabi amb anys de discriminació d’aquests últims. Una model amb una única via d’accés ha de contemplar criteris d’avaluació coherents amb els estudis cursats anteriorment. Creiem que les administracions no poden jugar amb el futur d’una generació sencera i han de tenir en compte totes les conseqüències del model aplicat i preveure’n les solucions, la qual cosa no s’ha fet.\nEn definitiva, les entitats sotasignants volem un model d’accés a la universitat just.


La família de Piedad Moya reclama des de fa tres anys que es busqui el seu\nLa família de Piedad Moya reclama des de fa tres anys que es busqui el seu cadàver a Dosrius\nDemanen 17 anys de presó pel veí de Mataró acusat de matar i fer desaparèixer el cos de l'exparella\nper Redacció dissabte, 18 de març 2017 - 10:59h\nLa mare de la víctima i una de les seves germanes amb la foto de Piedad Moya | CatalunyaDiari.cat\nLa família de Piedad Moya demana 17 anys de presó per l'assassinat d'aquesta veïna de Mataró, desapareguda ara fa tres anys. L'acusat, l'ex-parella de la víctima, hauria fet desaparèixer el cos en una zona boscosa del municipi de Dosrius, segons es desprèn de la investigació policial, però fins ara ningú ha pogut trobar el cadàver. La família de la víctima creu el cos està enterrat en un pou que hi ha en una finca familiar de Dosrius, però la instrucció del cas no ha previst la recerca en aquest punt. «Portem tres anys i el pou no s'ha tocat. Creiem que allà hi ha alguna cosa perquè no es normal que estigui tapiat amb formigó», ha assegurat a l'ACN una de les germanes de la víctima, Glòria Moya. El judici contra Mohamed T. per la mort de Piedad Moya arrenca el 24 de març a l'Audiència de Barcelona.\nDurant els tres anys que han passat des de la desaparició de la dona, la família ha demanat en diverses ocasions que es pogués fer una recerca amb un sistema de georadar, capaç de detectar la presència de restes humanes en un indret concret i que ja es va fer servir en el cas de la jove sevillana Marta del Castillo. «Ens diuen que el bosc és molt frondós i que seria molt complicat», es lamenta la germana de la víctima. Glòria Moya s'explica en una barreja d'emocions, entre indignació i desolació: «Tinc la sensació que han deixat el cas de banda». La família critica també el tractament que ha rebut l'acusat de l'assassinat, que després de dos anys en presó preventiva va quedar en llibertat a l'espera del judici. Actualment viu «a només dos carrers» de casa de la germana de la víctima, al barri de Cerdanyola de Mataró.\nA partir del pròxim divendres arrencarà el judici contra Mohamed T. amb la constitució del jurat popular. La declaració de l'acusat es faria entre divendres i dilluns, a l'espera que es tanqui el guió definitiu del judici. Els familiars de Piedad Moya, així com amics i companyes de feina estan citats a declarar a partir de dilluns 27. Tant la fiscalia com l'acusació particular demanen 15 anys de presó per a l'acusat per un delicte d'homicidi. Per l'ocultació del cos l'acusen d'un delicte contra la integritat moral, pel qual la fiscalia demana un any i vuit mesos de presó més. L'acusació particular reclama dos anys de presó per aquest fet. En el seu escrit d'acusació, la fiscalia també reclama que l'home no pugui viure a Mataró durant els cinc anys posteriors a la condemna i que tampoc es pugui apropar a menys d'un quilòmetre als familiars directes de la víctimes. Per a ells reclama indemnitzacions per un valor global de 222.000 euros.\nEl cas es remunta al 4 d'abril de 2014, quan la dona va desaparèixer sense deixar rastre. La família va denunciar-ho als Mossos d'Esquadra, que un mes després, el 6 de maig, van detenir l'ex-parella i van començar a treballar amb la hipòtesi que la dona era morta i enterrada al bosc que hi ha entre Dosrius, on la parella tenia una finca, i Mataró, on vivien. Des del dia de la seva desaparició, la dona no es va posar en contacte amb cap persona del seu entorn –tenia dues filles menors d'edat i l'últim que va fer és trucar a una d'elles per dir-li que aniria a veure a Mohamed–. Després d'allò tampoc va fer cap moviment bancari ni es va endur res de casa seva, no va anar a treballar i tampoc fa utilitzar les xarxes socials.\nEl jutge de Mataró que va iniciar la instrucció del cas explicava en la seva primera interlocutòria que el dia de la desaparició de la víctima, l'acusat va fer diversos viatges a la finca que tenien a Dosrius i va passar-hi varies hores. L'home, que ja llavors va negar les acusacions, explicava la seva estada a la finca com una situació dins la normalitat, ja que hi anava sovint a donar de menjar a uns gossos que, segons la investigació, no existeixen.\nTambé segons el relat del jutge instructor, l'home va tenir un «comportament sospitós» amb les seves filles, amb l'objectiu que cap familiar anés a casa seva i, dies abans de la desaparició de la dona, l'havia estat assetjant telefònicament, amb fins a setze trucades diàries. El matí de la desaparició la va trucar tres vegades, segons va revelar la investigació policial.\nDurant les setmanes posteriors a la desaparició, la Unitat Canina dels Mossos va buscar sense èxit el cos de la dona i també els veïns van organitzar una batuda ciutadana que tampoc va aportar noves pistes. Tres anys després, el c continua sense aparèixer. La família manté la certesa que el cos de Piedad és al pou de la finca de Dosrius.\nTERROR A FRANÇA: Nou atac al nord de París amb ferits\nDETINGUTS: Tacaven bitllets robats amb líquid refrigerant per blanquejar-los a l'Estat\nAssassinat Mataró Crim


atic vistes piscina Costa Brava Platja d'Aro\nÀtic amb vistes a mar i montanya\nObra nova de gran qualitat\nMagnífic pis modern amb acabats de qualitat, disposa de 90m2 de superficie més terrassa de 50m2. Saló menjador molt ampli de 40m2, amb sortida a terrassa on gaudir de precioses vistes. Dues habitacions dobles (una en-suite) i dos banys. El pis també té dues places de parking i un traster. Propietat exlusiva en un edifici d'obra nova que disposa de zona verda comunitària amb piscina.


La Nucia no aguanta el ritme de l'Intercity, nou líder en solitari de la Segona RFEF - À Punt\nLa Nucia no aguanta el ritme de l'Intercity, nou líder en solitari de la Segona RFEF\nL'Hèrcules ha marcat com a visitant 555 minuts després, però el Reial Múrcia li ha empatat en el descompte\nEls jugadors de l'Intercity celebren un gol contra l'Alzira / Twitter: CFIntercity\n10 d'abril 2022 - 20:05\nSis jornades després, l'Intercity ha recuperat, gràcies a la victòria contra l'Alzira, la primera posició de la classificació de la Segona RFEF, un lideratge que ha compartit durant les últimes setmanes amb La Nucia, que se n'ha tornat de buit d'Águilas.\nIntercity 3-0 Alzira\nDesprés d'encadenar dos triomfs consecutius a domicili i amb tres baixes importants (el porter Manu Herrera, el defensa Ivan Kecojevic i el migcampista Maxi Ribero), l'Intercity ha golejat l'Alzira amb gols d'Álvaro Pérez, Benja i Cabrera, tots entre els minuts 60 i 76.\nL'equip de Sant Joan d'Alacant, entrenat per Gustavo Siviero, no perd des de setembre i no deixa marge d'error a La Nucia pel lideratge, que atorga l'ascens directe a Primera RFEF. En canvi, l'Alzira de Dani Ponz només ha sumat onze punts en les dotze jornades de la segona volta, registre que l'ha allunyat de les cinc primeres posicions en les quals va arribar a estar classificat en els mesos de desembre i gener.\nÁguilas 2-0 La Nucia\nL'equip de César Ferrando ha cedit en el pols amb l'Intercity, i el fet de no sumar la quarta victòria seguida ha fet que els del Camilo Cano caiguen a la segona posició. Tot i això, La Nucia depén de si mateix per a acabar líder de grup perquè rep l'equip alacantí en l'última jornada de la fase regular.\nReial Múrcia 1-1 Hèrcules\nUn gol de Pau Miguélez en els primers compassos del partit ha trencat la ratxa de l'Hèrcules sense marcar com a visitant. 555 minuts després: des que Diego Jiménez va marcar en el minut 23 del partit contra el Marchamalo, els alacantins s'havien quedat a zero en les eixides al camp dels filials del Granada i del Llevant, del Mar Menor, del Socuéllamos i de La Nucia.\nPerò l'alegria no ha sigut total perquè, en l'últim minut del temps afegit, l'equip murcià ha empatat de penal i deixa els de Sergio Mora sense la segona victòria seguida. Els dos equips es mantenen en posicions de promoció d'ascens a Primera RFEF.\nMelilla 3-2 Eldenc\nSegona derrota seguida dels de José Juan Romero. Després d'encadenar cinc partits invicte, l'equip d'Elda ha vist frenada la seua progressió en la classificació i, després de la derrota a Múrcia, hui també ha tornat de buit de Melilla.\nToledo 2-2 Atlètic Llevant\nL'equip granota rescata un empat que li permet no caure a posicions de descens. Arasa, en el minut 31, i Raúl Alcaina, a deu minuts del final del partit, han permés al filial granota sumar un punt que li permet esquivar el descens contra el cuer. No obstant això, l'Atlètic Llevant ha d'espavilar si vol salvar-se, ja que acumula cinc partits sense guanyar.


L'Informatiu - Amics de Santiga celebra demà dissabte la Festa de Santa Prisca\nAmics de Santiga celebra demà dissabte la Festa de Santa Prisca\nL’Associació Amics de Santiga organitza aquest dissabte 16 de gener la Festa de Santa Prisca. La programació començarà a les 10.30 hores a l’Església de Santiga amb la celebració d’una missa i amb la benedicció i repartiment dels panets. L’activitat finalitzarà, a les 12 hores, amb la conferència Romànic del baix Vallès: els casos de Gallecs i Sant Cebrià de Cabanyes.\nL’acte organitzat per l’Associació d’Amics de Santiga, Cercle de Recerques i Estudis Mogoda (CREM) i el Cineclub Cisco Mosenya.\nCom mana la tradició el dia de Santa Prisca (18 de gener), es repartia entre els assistents el panet. El costum ve de l’ofrena del Panet beneit que els pagesos de Santiga feien a Santa Prisca en demanda de protecció de les seves collites.\nD’altra banda, la conferència girarà entorn al nou projecte que pretén donar a conèixer aquesta ruta pel romànic del Baix Vallès. Les esglésies de Santa Maria de Gallecs (Mollet), Santa Maria l’Antiga, Santiga (Santa Perpètua) i Sant Cebrià de Cabanyes (Sant Fost) formen part de la ruta de les esglésies amagades. El CREM, Amics de Cabanyes i el Centre d’Estudis Molletans, conjuntament amb els ajuntaments dels tres municipis, recorden que aquestes esglésies van ser l’epicentre de les seves comunitats fins que la història va atorgar un paper principal a les esglésies titulars dels tres municipis, transformant-se en esglésies sufragànies. Totes tres llueixen avui dia amb esplendor enmig d’uns entorns agrícoles i forestals insospitats a la industriosa comarca vallesana.\nEl president d'Amics de Santiga, Jaume Vinyals, ha comentat que es parla d'amagades perquè no són tan conegudes i cal anar-hi expressament i per això s'ha pensat que estaria bé que els responsables expliquessin les característiques i història de les esglésies de Gallecs i Sant Cebrià de Cabanyes. Vinyals ha manifestat que aquest any no se celebra Santa Prisca el dia concret, el 18 de gener, i que diumenge no es pot realitzar per que coincideix amb la festivitat de Sant Antoni Abat i l'inici de la programació del centenari de la Societat de Carreters. El president d'Amics de Santiga ha informat que com és tradició es farà la benedicció dels panets de Santa Prisca i l'entitat regalarà un per família.\n08 Maig 2020 11:20 - RedaccióMés de 700 alumnes participen en els Premis Primavera 2020\nUn total de 712 alumnes dels nou centres educatius del municipi han participat en els Premis Primavera [ ... ]\n20 Abr 2020 09:55 - Marta HiraldoLes floristeries no podran obrir per Sant Jordi però sí vendre per internet i fer enviaments a domicili\nL’Ajuntament de Santa Perpètua ha informat que, amb motiu de la celebració de la diada de [ ... ]\n30 Mar 2020 11:59 - Marta HiraldoL'Agrupació Sardanista ajorna al 13 de setembre l'Aplec\nL’Agrupació Sardanista de Santa Perpètua ha anunciat que posposa la celebració de l’Aplec de [ ... ]