Aprendre a ensenyar: TEMA 15 Actuacions i plans educatius\nACTUACIONS I PLANS EDUCATIUS\n— Pla Educatiu d’entorn\n— Administració local i serveis educatius\n— Plans de formació i actualització docent\nPOLITICA D’ EDUCACIÓ\n— Administració Educativa - Catalunya\n— Plans educatius: un pla és un model sistemàtic que es desenvolupa abans de concretar una certa acció amb la intenció de dirigir-la. En aquest sentit, podem dir que un pla d’estudi és el disseny curricular que s’aplica a determinats ensenyaments impartits per un centre d’estudis. Exemple: Projecte per la millora de la qualitat dels centres educatius ( PMQCE)\nTé dues línies d'actuació, una primera de caràcter general, a la qual poden acollir-se tots els centres educatius públics, i una específica adreçada als centres que imparteixen dues o més famílies de formació professional o són centres específics de formació professional.\nServeis educatius i CESIRE\nEls centres específics de suport a la innovació i la recerca educativa (CESIRE) tenen com a funcions:\n1. Conèixer la recerca que es fa en didàctica i educació de l'àrea respectiva: promoure i difondre'n els resultats i adequar-los a les necessitats del professorat.\n2. Dissenyar i difondre activitats i recursos que ajudin el professorat en la seva tasca innovadora.\n3. Promoure i difondre activitats que tenen com a finalitat l'estímul entre l'alumnat de l'interès i els gust per a l'aprenentatge de les àrees i matèries respectives.\n4. Detectar, impulsar i fer el seguiment de bones pràctiques i experiències didàctiques d'interès especial en l'àmbit d'actuació específic de cada CESIRE.\n5. Donar coherència i difondre, de manera coordinada amb els serveis educatius i els ICE, la formació permanent relacionada amb l'àrea específica del CESIRE, i col·laborar en la detecció de necessitats en l'àmbit formatiu.\n6. Promoure i difondre iniciatives en l'elaboració de recursos i materials de qualitat i innovació en l'àrea específica\n7. Constituir bancs de recursos (bibliogràfics, materials, informàtics, de recerques teòriques i altres) per a l'ensenyament i l'aprenentatge de l'àrea específica.\n8. Difondre serveis i activitats, relacionats amb l'educació de l'àrea respectiva, que ofereixen institucions, associacions i centres implantats en tot el territori.\n9. Explorar i promoure oportunitats per posar en contacte l'educació de l'àrea corresponent amb diversos àmbits de la societat: l'empresa, la indústria, el món rural, l'art en les seves diverses expressions, els mitjans de comunicació...\n10. Ser punt de trobada i de reflexió per al professorat de les àrees i matèries respectives, estimulant el coneixement i la coordinació entre els diferents nivells educatius i també amb la universitat.\nEls CRP són equips que donen suport a l'activitat pedagògica dels centres i a la tasca docent de mestres i professorat, especialment, en temes de formació permanent, de recursos pedagògics i de dinamització de projectes de centre i de la zona.\nDocents dels cossos de mestres i de professorat d'ensenyament secundari.\nL’accés al servei és a partir de demandes dels centres educatius, d’equips docents, de grups de professorat o en la coordinació amb altres serveis i agents educatius que actuen a la zona.\nEs tracta d’un servei d’atenció directa a les demandes de mestres i professorat i s’atenen les seves consultes per a proporcionar-los orientacions o assessorament o informar-los sobre serveis o recursos de la zona o externs.\nQualsevol docent de la zona pot accedir-hi presencialment, per correu electrònic, telefònicament o a través de les pàgines web.\nXarxa de CRP\nEls CRP, com equips integrats en el servei educatiu de zona (SEZ) actuen territorialment atenent tots els centres educatius d’un àmbit territorial generalment comarcal, municipal o d’un districte en el cas de Barcelona. Estan integrats en els sistema educatiu públic i depenen dels serveis territorials del Departament d’Educació o del Consorci d’Educació de Barcelona en el cas d’aquesta ciutat.\nPer tal de facilitar les actuacions dels CRP en una part de l'àmbit territorial que tinguin assignat, en alguns casos s’han creat extensions.\nEls camps d’aprenentatge\nEls camps d'aprenentatge (CdA) són una xarxa de serveis situats en contextos singulars que donen suport al professorat per tal que l’alumnat assoleixi objectius d’aprenentatge relacionats amb l’estudi del medi a partir de projectes que es desenvolupen en estades al camp d’aprenentatge, en activitats a l’entorn o en el centre mateix.\nLes Zones Educatives\nTipologia de plans educatius: PLANS D’ENTORN\n— Els Plans educatius d’entorn són una proposta educativa innovadora que vol donar resposta a les múltiples necessitats de la nostra societat.\n— S’adrecen a tot l’alumnat, i a tota la comunitat educativa, però amb una especial sensibilitat als sectors socials més desafavorits.\n— L’educació de ciutadans i ciutadanes per a un món complex i divers hauria de ser:\n- Integral: per abastar tots els aspectes de la persona. No solament ha d’instruir i ensinistrar en unes habilitats intel·lectuals determinades sinó que ha de facilitar també competències socials i proporcionar capacitats per adaptar-se i conviure en una societat canviant.\n- Contínua: per comprendre tot l’espai-temps vital . El temps de formació ja no es pot entendre avui parcel·lat, unes hores al dia (escola) i una època de la vida (infància i joventut), ha d’abastar tota la vida.\n- Arrelada: per tenir uns referents compartits. La incertesa que caracteritza els nostres temps fa que esdevinguin indispensables uns referents identitaris compartits que vinculin les persones a projectes de futur i que donin un sentit al treball i a la convivència.\n- Cohesionadora: per promoure la integració social . L’arribada de nous ciutadans i ciutadanes al nostre país planteja nous reptes que requereixen una sèrie d’accions innovadores per promoure la cohesió social mitjançant l’educació intercultural i l’ús normalitzat de la llengua catalana en un marc multilingüe.\n- Inclusiva:per incloure a tothom .I per fer-ho possible ha de garantir la igualtat d’oportunitats i evitar qualsevol tipus de marginació i exclusió.\n- En xarxa: per ser-ne tots coresponsables. És necessari teixir entre tots una xarxa educativa molt ben cohesionada i això requereix un treball ben articulat, coordinat i coherent de tots els organismes que treballen en l’atenció i l’educació dels membres més joves de la societat catalana.\nPACTE NACIONAL D’EDUCACIÓ 2005\n— Augmenta el valor que la societat atorga a l’educació i que la situa com un dret bàsic de caràcter universal. Es considera, així, l’educació com un bé públic que cal assegurar a tothom en condicions d’igualtat, d’equitat i de justícia social. Així doncs, l’educació és vista per la societat catalana com una eina fonamental per a la construcció d’una societat plenament democràtica, socialment cohesionada i econòmicament pròspera. S’espera que el sistema educatiu català pugui donar una resposta satisfactòria a tres requeriments bàsics:\n• La cohesió social i la igualtat d’oportunitats.\n• L’educació ètica i ciutadana.\n• La transmissió de cultura, de coneixements científics, d’eines de treball i de capacitats que permetin a les persones esdevenir autònomes mitjançant el treball i incorporar-se de ple dret a la societat.\nPer aquest motius:\n— El Govern i els agents socials coincideixen a assenyalar que l’educació és un factor clau per a una formació integral de les noves generacions i, en conseqüència, per al progrés econòmic i social de Catalunya. Així, el Pacte Nacional per l’Educació expressa l’acord bàsic assolitpels agents socials i el Govern, amb el qual es pretén donar un impuls de confiança i estabilitat al nostre sistema educatiu.\nAdministració Local i Educació\n— Competències en :\n- Edificis i personal subaltern a les escoles\n- Provisió de solars per a euficacions escolars\n- Serveis de menjador i transport intern (opcional)\n- Gestió d'ajuts socials i beques\n- Convenis de cursos ocupacionals a ESO\n- PQPI Programa Qualificació Professional Inicial\nL'Àrea d'Educació de la Diputació de Barcelona treballa al costat dels ajuntaments i els dóna suport tècnic i econòmic per a la planificació i el desenvolupament de les seves polítiques educatives.\nSuport directe amb:\nActivitats de dinamització educativa (teatre, música, itineraris)\nAjuts econòmics a projectes de centre educatiu\nINSTITUT MUNICIPAL D’EDUCACIÓ DE CATALUNYA\nCreat l'any 1993, l'Institut d'Educació de Barcelona (IMEB) és un organisme autònom de caràcter administratiu de l'Ajuntament.\nL'Institut d'Educació actua perquè l'oferta educativa s'adeqüi a les necessitats de la ciutat, corregint els desequilibris territorials i les desigualtats socials, reforçant la xarxa pública i contribuint a la millora del sistema educatiu.\nL'Institut d'Educació també realitza nombroses actuacions per promoure la participació, la innovació i la millora de l'acció educativa en el marc del compromís de Barcelona com a Ciutat Educadora.\nEn aquesta plana web podem trobar diferents cursos que el professorat pot realitzar.\nEls Plans de Formació de Zona són un recurs de formació al servei de la millora dels centres i el professorat d'una zona educativa.\nPublicat per Julia Argelich Cepas a 13:44


Santa Agnes | Mosaics de la parroquia\nPere Nolasc fou un mercader, fundador de l’Orde de la Mercè, que ès venerat com a sant per l’Església catòlica. Es desconeixen amb seguretat les dades del seu naixement, i en alguna biografia se’l fa d’origen francès. Mercader Barceloní, l’any 1203 inicia a València una obra per la redempció de captius i amb el seu propi patrimoni organitzava expedicions per a negociar l’alliberament de cristians presoners dels musulmans. En aquell temps eren molts els cristians que eren capturats i venuts com a esclaus pels musulmans, com a resultat de la pirateria i les incursions de pirates als pobles costaners; habitualment, els presoners eren portats al nord d’Àfrica, on eren venuts com a esclaus o esperaven el pagament d’un rescat. La nit de l’1 al 2 d’agost de 1218 se li va aparèixer la Verge i li va demanar que fundés una orde que es dediqués a la redempció de captius. Juntament amb Ramon de Penyafort, creà l’Orde de Nostra Senyora de la Mercè el 10 d’agost de 1218, amb el consentiment del rei Jaume I. El papa Gregori IX la va aprovar el 1235 sota la regla de Sant Agustí. Estava composta per religiosos i cavallers que van rebre la institució canònica del bisbe de Barcelona i la investidura militar de Jaume I. Els mercedaris pronunciaven quatre vots: pobresa, castedat, obediència i un quart pel qual havien d’estar disposats a lliurar-se com a ostatges si aquest fos l’únic mitjà de complir la seva promesa, és a dir a lliurar-se com a ostatges si no obtenien els diners necessaris per al seu rescat. Els mercedaris, durant els primers anys de funcionament de l’orde, en vida del seu fundador, van aconseguir alliberar prop de quatre mil captius Va morir a Barcelona el 6 de maig de 1256 i fou canonitzat pel papa Urbà VII l’any 1628. La seva festa és celebra el 6 de maig\nVa ser un prevere barceloní. És venerat com a sant per l’Església Catòlica i té una particular devoció a Barcelona. Era un barceloní de soca-rel que, tot i que era una persona molt espiritual, vivia plenament la realitat del seu temps. Es diu que tenia poders profètics i miraculosos. Se li atribuïren curacions de cecs, sords, coixos i paralítics i la resurrecció de morts. És anomenat “Taumaturg de Barcelona”. En una època en què la sanitat pública era inexistent i només els rics podien accedir als professionals de la salut, ell es donava als malalts i els atenia amb els mitjans que eren al seu abast: els rentava les ferides, els posava ungüents, els donava remeis casolans, els atenia i pregava amb ells. El juny de 1687 comença a exercir com a beneficiat de l’església del Pi i, des del primer moment, cada final de mes, quan cobrava el que li corresponia del benefici, els pobres ja l’esperaven a la porta i ell els ho repartia gairebé tot. Aquesta benèfica tasca i la seva austeritat, el portaria a ésser conegut com el doctor Pa i Aigua. Nasqué al carrer d’en Cuc (avui, Mare de Déu del Pilar) el 23 de novembre de 1650 i fou batejat a Sant Pere de les Puelles el mateix dia. Era el fill petit de vuit germans de Joan Oriol i Vaquer i Gertrudis Bogunyà i Martí. De petit va viure al barri de la Ribera. Escolà de Santa Maria del Mar, fa els estudis a la Universitat de Barcelona, obtenint el títol de Doctor en Teologia l’1 d’agost de 1674. Ordenat prevere el 30 de maig de 1676, va cantar la seva primera missa a l’església de Canet, el 29 de juny de 1676. Exerceix el seu ministeri a l’Oratori de Sant Felip Neri i, sobretot, a la Parròquia de Santa Maria del Pi de la qual és beneficiat des de 1686. La família de la seva mare va tenir una bona relació amb la família Milans de Canet de Mar. Josep Oriol va rebre un benefici al seu favor a l’inici de la seva carrera eclesiàstica de Marc Antoni Milans i Macià qui, anys més tard, confiaria l’educació del seu fill al futur sant. Desitjant el martiri, anà a Roma l’abril de 1698 per a oferir-se per anar com a missioner a terres llunyanes, però caigué malalt a Marsella i va tornar a Barcelona. On resideix al carrer de la Flor (tocant a Canuda) i morí el 23 de març de 1702 al carrer de la Dagueria. Va ser enterrat a l’església del Pi. Va ser beatificat per Pius VII el 5 de setembre de 1806 i canonitzat per Pius X el 20 de maig de 1909. La seva festivitat és el 23 de març, en l’aniversari de la seva mort. Entre 1915 i 1926 a Barcelona es va construir una església dedicada a Sant Josep Oriol\nDorotea de Chopitea y de Villota, va ser una laica salesiana, protectora i benefactora de diversos ordes catòlics i promotora d’obres socials. Va ser proclamada venerable per l’Església catòlica el juny del 1983 i el seu procés de beatificació està en estudi. És recordada per les seves activitats en el camp de la beneficència. Neix a Santiago de Xile el 4 de juny de 1816, filla d’un emigrant basc Pedro Nicolás de Chopitea y Aurrecoechea originari de Lekeitio (Pais Basc) i de la xilena Isabel de Villota. En declarar-se la independència de Xile l’any 1818, la família es trasllada a Barcelona i s’instal·la al barri de Ribera, prop de Santa Maria del Mar. Als setze anys es casa (1832) amb Josep Mª Serra i Muñoz, industrial metal·lúrgic, consol de Xile a Barcelona i un dels fundadors del Banc de Barcelona. Establerts al carrer de Moncada tingueren sis filles. Ben aviat la família va començar a col·laborar en diverses obres pies. En el 1844 participa en la fundació del Col·legi del Sagrat Cor de Sarrià, poble on hi tenien la casa d’estiueig. El 1860 Dorotea funda una residència per a fills de treballadors de tallers i fabriques, que permetés tenirne cura mentre els pares treballaven i en el 1868 funda el primer hospital de nens de l’estat espanyol a càrrec de Ercole Menni (que més tard seria canonitzat com a San Benet Menni). L’any 1873 la família es trasllada a un palauet senyorial al eixample de Barcelona, avui hotel Granvia. El 1879 trobem a la família col·laborant en la fundació del Hospital del Sagrat Cor. L’any 1882 mor el marit i ella és lliura íntegrament al seu compromís social, participant en la fundació d’escoles, asils, temples, etc.. Manté una llarga correspondència amb San Joan Bosco i contribueix a l’expansió de l’obra salesiana inaugurant una primera escola taller a Sarrià (1884) a més de diverses fundacions a Xile. També finança la construcció de l’església del Sagrat Cor dels Jesuïtes al carrer de Casp, i promogué la construcció d’un temple, també dedicat al Sagrat Cor, al cim del Tibidabo. També deixa la seva empremta a Palafrugell, d’on era natural el seu marit, Morí a Barcelona el 3 d’abril de 1891 als 75 anys d’edat, declarada venerable pel papa Joan Pau II el 9 de juny de 1983, actualment s’està tramitant la seva causa de beatificació.\nPacià de Barcelona, fou un religiós cristià romà, bisbe de Barcelona entre c. 365 i c. 386. Mort en avançada edat durant el regnat de l’emperador Teodosi el Gran, fou també un dels autors del cristianisme primitiu. Per aquesta raó és considerat un dels Pares de l’Església, en l’àmbit llatí. Tanmateix, és el primer autor nascut en terres de l’actual Catalunya, del qual se’n coneix el nom i se’n conserven obres. És venerat com a sant per l’Església Catòlica i l’Ortodoxa. La seva festivitat se celebra el dia 9 de març. Les seves data i lloc de naixement són desconeguts, es considera que va néixer a la ciutat de Bàrcino o bé a la seva àrea d’influència, en el si d’una família adinerada. Rebé una àmplia formació de caràcter clàssic. Al llarg de la vida va casar-se i va tenir un fill, Va ser escollit bisbe de Barcelona probablement el 365, i hauria succeït a Pretextat, primer bisbe documentat de la ciutat.\nBEAT LLUIS EIXARC I BERTRAN


Residència Escena Nord | Boca Nord\nCategoria: Agenda, art, Circ, dansa, Música, teatre.\nResidència Escena Nord\nL’Espai Jove Boca Nord amb la col·laboració de la Casa d’Oficis de l’Espectacle en Viu, (programa del Servei Públic d’Ocupació de Catalunya* en el marc del Projecte treball als barris), engega la novena Residència de Creació ESCENA NORD.\nPrecisament, si alguna cosa es pot destacar de l’Espai Jove Boca Nord és la varietat de disciplines artístiques que procurem incloure a la nostra oferta habitual: música,\nteatre, dansa, circ, performance, accions, poesia, clown, etc… Ens agrada apropar-nos a qualsevol activitat o escenificació cultural que proposin els joves, i en aquest sentit, donem sortida al màxim possible d’activitats d’aquesta mena.\n*Finançat pel Ministerio de Empleo y Seguridad Social.\nEl projecte s’adreça a joves creadors i col·lectius professionals o en vies d’inserir-se en la professionalització. La mitjana d’edat de tots els membres de la companyia, no podrà superar els 35 anys.\nEl període per presentar projectes a la residència ESCENA NORD serà entre el 15 de març de 2018 i restarà obert fins el 26 de maig a les 15h.\nPresencialment a l’oficina de l’Espai Jove Boca Nord, Agudells, 37-45 08032 Barcelona. De dilluns a divendres entre les 08:00h – 15:00h.\nPer correu postal, dirigit a l’Espai Jove Boca Nord – Residència Escena Nord 2018 (C/ Agudells, 37-45 08032 Barcelona)\nEl projecte finalista es farà públic el 26 de juny de 2019 a www.bocanord.cat\nEl premi pot quedar desert.\nAquest és un projecte subvencionat pel Servei Públic d’Ocupació de Catalunya en el marc del Projecte “Treball als Barris”\n← Remodelació de la Rambla del Carmel\nPicnic & Break 2019 →


Sort dels poetes | els nostres clubs de lectura\n← Respirem, doncs\nEls sense nom →\nSort dels poetes\nPosted on 31 Mai 2014\tby itinerant\nDivendres 9 de maig es va reunir a Sant Sadurní el Celler de Lletres de la Biblioteca Ramon Bosch de Noya. Els comentaris sobre El llaütista i la captaire abasten tota la novel·la: des de l’inici (per alguns deliberadament caòtic “costa saber qui és la Clara i qui és la Bel”), el nivell de detall, la intercalació d’històries paral·leles o el final.\nAnem a pams. Tot i que alguns lectors manifesten una certa confusió en els primers capítols a l’hora d’identificar qui és qui, un cop avança la història tot sembla més clar. Les marcades diferències entre les dues protagonistes femenines i l’entorn que les envolta, fa que no calguin gaires dades per intuir de qui parla Jordi Llavina en cada moment.\nHi ha qui ha extret de la història una actualització de la seva visió de les relacions sentimentals i ha observat els rituals de festeig i aparellament d’en Marc amb el mateix rigor científic amb el que la Bel estudia el comportament de les llúdrigues.\nI què podem dir (que no haguem dit ja) de la força dels detalls en la narració de Llavina? Potser (i resumim molt): que el detall supera la ficció. És tal la importància de cada petit bocinet de realitat que preval sobre qualsevol altre cosa. De vegades ha sobtat aquesta capacitat per escodrinyar-ho tot, especialment venint d’un home (aquí ensopeguem amb certs clixés) “Que si això està escrostonat, que si està florit, que si estava penjat d’aquella manera…”\nL’abundància de petites històries “secundàries” i el final de la novel·la també han estat objecte de debat. En Marc se sent alliberat en conèixer a en Karel, tot i que els motius semblen difusos. Que en Karel no el reconegui, és clau per a ell, però per què? Teories per a tots els gustos.\nI per acabar aquesta petita crònica, us deixo una reflexió del club de lectura Celler de Lletres més que digna d’esment:\n“Gràcies als poetes i escriptors que enriqueixen la llengua i amplien el nostre vocabulari. Els poetes ens salven els mots. Sort que hi ha Llavines!”


Impremta Anfruns / copisteria papereria impremta\nAGENDES ESCOLARS 20-21\nPAPER A4 BLANC 80G\nIMPRESSIÓ DE FITXERS\nTENS DESCOMPTES CARNET JOVE\nIMPRIMIM DES DE 1919\nImpremta Anfruns neix el 19 de juny de 1919 a Canet de Mar, el mateix any que Danone i en el qual Albert Einstein publicà la Teoria de la Relativitat.\nFundada per el jove tipògraf Anfruns, va aconseguir consolidar la impremta malgrat els esdevenimets socials de la época. Impremta Anfruns va trevallar per els comerços, industries, associacions, Ajuntaments... i continuà treballant fins el 1962, data en que va prendre el relleu la seva filla Caterina Anfruns, formant societat amb Josep Bertran.\nActualment aquesta societat continua amb el nom de Impremta Anfruns, S.L., administrada pels seus respectius fills Alexandre Isern Anfruns i Mª Pilar Bertran López, donant servei de qualitat a qualsevol treball o projecte que ens proposi el client.\nCOPISTERIA, PAPERERIA I IMPREMTA\nA Impremta Anfruns tenim servei de copisteria, impremta i papereria. Oferim impressió digital i òfset. La impressió digital ens permet realitzar feines amb agilitat i grans acabats. La impressió òfset més adient per a treballs de grans tirades, impressions en CMYK o tintes planes, mantenint el nostre compromís d'oferir la màxima qualitat i definició en la impressió. Això ens permet gran flexibilitat i adaptació a tot tipus d'impressió, aportant així als nostres clients un gran valor afegit als seus productes.\nDes de fa 40 anys a Impremta Anfruns oferim servei de papereria a la nostra botiga. Ara donem un nou pas! Tot el que necessites per a la teva oficina ens ho pots demanar per la nostra nova botiga online. Tenim un ventall de productes de papereria i material com llibretes, paper, folis, agendes, productes d'escriptura, dietaris, accessoris d'oficina...\nENCARREGA FEINES ONLINE\nMitjançant la nostra impremta online, t'oferim els teus treballs d'impremta de forma fàcil i ràpida. Impressió professional en un sol clik i també impressió low cost per als treballs més estàndars, el qual ofereix la mateixa qualitat i el mateix servei, amb els nostres avançats sistemes d'impressió.\nImpressió online dels teus productes a les millors mans. Qualitat garantitzada. Només cal que ens facis arribar els teus arxius, pujant-los online seguint les indicacions de la nostra web o si ho prefereixes fer-nos arribar un usb a la nostra botiga i ens encarregarem de imprimir els teus arxius i entregarte'ls amb la major rapidesa i qualitat.\nAixí de fàcil, des de casa o desde l'oficina. La impremta gràfica sempre al teu servei.\n+34 93 794 19 94 (oficina)\n+34 616 820 729 (mòbil)\nPas d’en Marges, 6, Canet de Mar (BCN) +34 93 794 19 94 +34 616 820 729 info@impremtaanfruns.com


Benicarló aclama a la reina de les seues Festes Patronals 2019 - el Diari online\nInici\tExpress\tBenicarló aclama a la reina de les seues Festes Patronals 2019\nLa jove Anna Redó Arenós va ser elegida ahir per aclamació en un acte que va discórrer en l’auditori Pedro Mercader\nLa jove era ahir escollida com a representant màxima de les Festes Patronals 2019 de Benicarló en l’acte d’elecció que es va realitzar a l’Auditori Municipal Pedro Mercader. Anna, que va ser l’única candidata que es va presentar al càrrec, en representació de la Penya Barcelonista, és una jove de 18 anys que cursa 2n de Batxillerat a l’IES Ramon Cid. L’acte d’elecció de les reina de les Festes es va desenvolupar amb un guió que va seguir el protocol de nombrar a cadascuna de les representants de l’anterior edició de les Festes 2018 per tal de compartir escenari. A continuació, es va projectar un emotiu vídeo de comiat.\nLes paraules de la reina de les Festes 2018, Sara Herrero, van descriure tot el que havia significat per a ella la vivència d’encapçalar lar epresentació de la joventut benicarlanda durant aquest any. Amb un GRÀCIES desgranava una a una les lletres que composen la paraula per tal d’incloure experiències, sensacions personals i situacions viscudes. Com anècdota, la xiqueta que anava depositant cada mot que integrava la paraula d’agraïment va tenir que col·locar les lletres en la posició correcta en més d’una ocasió, un detall que va despertar el somriure i la simpatia entre el públic. Les paraules de la reina 2018 tancaven la primera part de l’acte. Posteriorment, el presentador Iván Alemany va desgranar els noms de les representants de l’actual edició 2019, que una a una, van saludar a la reina 2018 i van ocupar el seu lloc a l’escenari. La Dulcinea 2019, Aitana Querol, era l’última a pujar a l’escenari.\nAquell va ser el moment escollit en el qual es va desvetllar que Anna era l’única que s’havia presentat al càrrec, pel que era proclamada com a reina per a aquest any. Les dues reines s’encarregaven de descobrir el cartell anunciador de les festes d’enguany, la imatge es va triar entre les fotografies presentades al concurs convocat per la Comissió de Festes. La guanyadora en aquesta edició ha estat María José Sánchez, gràcies a una tendra imatge d’una nena jugant amb confeti durant l’últim acte de les festes patronals. El discurs de l’alcaldessa de la ciutat, Xaro Miralles, tancava l’acte d’elecció de la reina de les Festes Patronals de Benicarló.


Última hora : Casos de PPA a Europa el 2014 - carndeporc.cat, el web de la indústria càrnia\nUE: evolució de la PPA en 2014\nFins a l'agost els països de la Unió Europea han declarat 91 focus de pesta porcina africana (PPA) a l'OIE: 56 en senglars, 33 en petites explotacions i 2 en explotacions comercials.\nDimecres 3 setembre 2014 (fa 3 anys 10 mesos 14 dies)\nPresentem un resum dels focus de pesta porcina africana (PPA) declarats a l'OIE per països de la Unió Europea durant el 2014.\nFins a l'agost s'han declarat 91 focus de PPA: 56 en senglars, 33 en petites explotacions i 2 en explotacions comercials.\nLituània: Dels 8 focus declarats, 3 d'ells afecten senglars i 4 a petites explotacions. El més destacable és el que ha tingut lloc en una granja de prop de 20000 porcs ubicada a Rupinskai village a la regió d'Utena.\nRegió Focus Casos Susceptibles\nVilnius, Alytus, Utena Senglars 3 3 -\nUtena Porcs domèstics – explotacions petites 4 5 7\nUtena Porcs domèstics – explotacions comercials 1 19411 19411\nPolònia: Tots els focus reportats excepte dos involucren a senglars i tots ells se situen a la zona fronterera amb Bielorússia, a la regió de Podlaskie. Els casos en porcs domèstics s'han donat en dues explotacions petites en aquesta mateixa zona.\nPodlaskie Senglars 14 33 -\nPodlaskie Porcs domèstics – explotacions petites 2 6 9\nLetònia: Tots els focus s'han reportat en els 3 últims mesos. Els animals afectats són senglars o porcs domèstics d'explotacions petites excepte una explotació de prop de 200 caps. Si bé gran part dels focus es reporten a la frontera amb Bielorússia alguns d'ells s'ubiquen en altres zones del país, tal com es pot veure al mapa.\nDagdas, Daugavpils, Ludzas, Valkas, Kraslavas, Madonas, Rezeknes\nKraslavas, Dagdas, Valkas Porcs domèstics – explotacions petites 27 46 280\nKraslavas Porcs domèstics – explotacions comercials 1 9 196\nA més dels països anteriorment esmentats, els altres països europeus que han reportat focus de la malaltia en 2014 són Rússia i Ucraïna. Dins de la Unió Europea, la malaltia també es troba present a l'illa italiana de Sardenya.\nAgost de 2014/OIE\nUSA: Primer enviament de carn porcina refrigerada a Colòmbia04-set-2014 fa 3 anys 10 mesos 13 dies\nFrança/Espanya: trobada de treball sobre l'impacte de l'embargament rus a la importació de productes agroalimentaris de la UE02-set-2014 fa 3 anys 10 mesos 15 dies


Els Piera de Les Corts: Vicenç Piera Parras\nVicenç Piera Parras\nVicenç Piera Parras va néixer l'any 1938 a La Garriga fill de Vicenç Piera Forment i Carmen Parras Ripoll. La seva família tenia una parada al mercat de la Boqueria\nVa destacar al juvenil del FC Martinenc, seguidament va jugar a l'equip aficionat del RCD Espanyol on era una de les promeses. Va arribar a jugar alguns partits amb el primer equip, encara que la majoria van ser amistosos.\nEl seu únic partit oficial amb el RCD Espanyol a primera divisió va ser al camp de l'Atlético de Madrid, l'Estadio Metropolitano, el 6 d'octubre de 1957, va jugar els 90 minuts del partit, sortint de titular. El resultat va ser de 2 a 3 a favor dels periquitos.\nL'endemà del seu debut a primera divisió es podia llegir al diari esportiu 'Mundo Deportivo' :\n"El otro debutante era un novel. Un muchacho que apenas ha llegado al fútbol: Piera. Le vimos una gran condición o cualidad: lucha siempre por la posesión del balón. No estuvo acertado el muchacho pero siempre, siempre, acosó a los defensas. Está bastante verde, pero se le advierten buenas maneras."\nEl Servei Militar el va portar a Figueres, on va fitxar per la UE Figueres, posteriorment va jugar al CE Sabadell a 2a divisió. Després va jugar al CE L'Hospitalet, per tornar a l'Espanyol que el va cedir al Mahó. Finalment, va marxar al AD Guíxols on va jugar una temporada a gran nivell.\nFitxa de Vicente Piera Parras al web Fuerza Perica.\nFitxa de Vicenç Piera Parras al web BDFutbol.\nCrònica del partit At.Madrid - RCD Espanyol al diari La Vanguardia.\nCrònica del partit At.Madrid-RCD Espanyol al diari Mundo Deportivo.\nLa llengua ha de servir per fer ironies, jocs, per...


Roba nen Jaquetes Groc preus a Dressinn, comprar, ofertes\n$ 136.76 $96.99\n$ 181.93 $120.49\n$ 73.8 $47.99\n$ 91.62 $66.49\nPots estar segur que amb dressinn, la teva botiga online de moda , tindràs la oportunitat d’estalviar en totes les teves compres de material de moda . Recorda que t’oferim diversos mètodes de pagament com PayPal, targeta de crèdit o transferència bancària perquè escullis el que més et convingui i facis les teves compres en un entorn 100% segur. dressinn sempre és la millor opció per fer les teves compres de material de moda . No només trobaràs la major varietat de productes i els preus més baixos. Sinó que també podràs realitzar la compra en un entorn totalment segur i fer el seguiment online de totes les teves compres. No esperis més i fes la compra de material de moda avui mateix. T’ho portem directament a casa! A dressinn, el nostre equip d’experts treballa perquè puguis fer la compra online de material de moda amb totes les comoditats. Revisem el catàleg de Roba nen a diari per oferir-te sempre els millors preus de Jaquetes; i assegurar-nos que tens al teu abast el catàleg més ampli de material de moda sense moure’t de casa. Disfruta d’una compra fàcil, segura i intuïtiva a través del nostre buscador de productes. O bé utilitzant els filtres per preu, marques, atributs i talles que trobaràs al nostre catàleg. La botiga dressinn.com és el lloc idoni perquè facis les teves compres de Jaquetes. Podràs llegir opinions de clientes, descripcions completes i totes les característiques de cadascun dels productes de moda . I trobaràs per a cada marca una guia completa de compra en la qual hi trobaràs Jaquetes de les millors marques com Napapijri, O´neill, Superdry, Pepe jeans....


Torra: ''La violència no ens representa ni ens representarà mai'' - El Gerió Digital\nEl president participa en la columna gironina de les Marxes per la Llibertat\nDimecres, 16 d'octubre de 2019 19:00h\n© Jack Gou\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha afirmat que "la violència no ens representa ni ens representarà mai" al "moviment independentista català", l'endemà dels aldarulls que es van produir en diferents ciutats de Catalunya.\nTorra s'ha mostrat "molt orgullós d'aquest esperit de civisme" que s'està vivint durant la primera jornada de les Marxes per la Llibertat que han impulsat les entitats independentistes. El president ha participat en un tram de la columna gironina d'aquest moviment. Concretament, Torra s'ha unit a la marxa en el municipi de Caldes de Malavella (Selva) i ha caminat fins a Sils (Selva), que era el final del recorregut que es feia aquest matí.\nEl president, Quim Torra, s'ha negat a respondre sobre els aldarulls que es van viure aquest dimarts a la nit a la ciutat de Barcelona, però també en altres punts com Girona, Tarragona i Lleida.\nDe fet, Torra només s'ha limitat a respondre que les mobilitzacions de rebuig a la sentència de l'1-O són "un missatge claríssim" a la classe política i que ara han d'"escoltar" per conèixer la voluntat ciutadana. El president ha assegurat que amb protestes com les Marxes per la Llibertat es manté activa "la lluita pels drets socials, civils i polítics" i també "la lluita per l'autodeterminació" del poble de Catalunya.\nQuim Torra ha definit les mobilitzacions que han començat aquest dimecres a diferents punts de Catalunya com una "manifestació cívica i pacífica" i que són "un exemple magnífic de com volem aconseguir la llibertat". Torra ha afegit que cal anar "units" en aquesta lluita. "Ens volen dividits i ens volen violents, doncs no", ha reblat el president de la Generalitat.\nConjuntament amb Torra, Juan José Ibarretxe també ha seguit un tram de la marxa que es feia a comarques gironines.


Catalunya: pròxim ‘data center’ d’Europa - MetaData\nLa cursa per posicionar-se com un ‘hub’ logístic per a l’emmagatzematge de ‘big data’ situa el territori com un lloc estratègic per garantir les millors connexions i condicions\nAida Corón Dimarts, 8 de juny de 2021 | 08:00h\nLa situació geogràfica de Catalunya i la construcció del port de cable submarins poden posicionar el territori com a seu de centres de dades | CC0\nSi les dades ja s'havien convertit en el nou or per a l'economia digital, la covid-19 ha fet que aquest coneixement cotitzi a l'alça. L'increment del consum de continguts a Internet va disparar el trànsit d'informació i no va ser pas transitori, sinó que ha suposat fet una passa endavant de 5 anys respecte a les previsions que havien fet els experts pel que fa a l'ús de la xarxa. I s'espera que l'ús massiu del 5G ho acabi de catapultar. Ara les grans companyies tenen un repte: construir centres de dades capaços d'emmagatzemar tot aquest big data i garantir-ne un accés a baixes latències.\nA Europa destaquen Frankfurt, Londres, Amsterdam, París i Dublín, conegudes com a FLAPD, com a punts neuràlgics d'aquests espais on les companyies tecnològiques mantenen i operen les infraestructures IT. Algunes tenen les seves instal·lacions pròpies, mentre que d'altres subcontracten l'allotjament de servidors i sistemes d'emmagatzematge per executar les aplicacions que processen i les dades que registren. En només un any, aquestes urbs europees han incrementat un 22% la contractació d'espai, segons JLL Report.\nEl 'hub' del sud d'Europa\nEspanya es troba en la cursa per posicionar-se com un hub en gestió de dades al sud d'Europa aprofitant la seva posició geogràfica estratègica. "La connexió amb Amèrica, Àfrica i l'Orient Mitjà és el seu clar avantatge", afirma l'enginyer en Telecomunicacions Jordi Sureda, qui destaca la xarxa de fibra òptica i l'accés a energies renovables com la solar i l'eòlica com a punts forts del país. Una opinió compartida per la consultora Savills Aguirre Newman, que avala amb la predicció d'una inversió de 3.000 milions d'euros en data centers en els pròxims cinc anys dins de les fronteres espanyoles.\nActualment, el 45% de les instal·lacions estan situades a Madrid, mentre que Catalunya n'aglutina el 25%, segons la consultora. Però el territori vol guanyar la partida i encapçalar la cursa, i "va per bon camí", assenyala Sureda. Més enllà de les connexions amb Europa amb ferrocarril i el trànsit marítim que l'acosta a la resta del món, l'expert esmenta el port de cables submarins en construcció a Sant Adrià de Besòs com l'element clau: "Serà una instal·lació que permetrà la connexió amb els centres de potències com Google o Microsoft". "Sempre s'ha comparat aquests cables amb autopistes que traslladen les dades d'un punt del planeta a un altre, i realment és així, es podrà transportar una quantitat d'informació inimaginable", afegeix. Fa poc més d'un any es confirmava la inclusió de Catalunya el 2023 en la ruta del cable de fibra òptica 2Africa, amb 37.000 km de longitud que uneixen Europa, l'Àsia, l'Orient Mitjà i Àfrica, un dels projectes més llargs i complets del món.\nCatalunya té el 25% dels centre de dades a Espanya i vol atraure’n més amb la construcció del port de cables submarins\nAixí, si Google ja va anunciar una aliança amb Telefónica per obrir la seva primera regió de dades a Espanya a Madrid, el nombre d'ofertes de la mateixa magnitud per situar infraestructures IT a l'Àrea Metropolitana de Barcelona anirà a l'alça. Ja ho ha fet Edged Energy a través de la filial Endeavour i de la mà de Merlin Properties, que ha escollit la capital catalana juntament amb Madrid, Bilbao i Lisboa per construir una xarxa de data centers a la península.\nPotència energètica i connexió amb punts neuràlgics\nEls centres de dades dels gegants tecnològics als Estats Units acostumen a ocupar naus de 10.000 m², tot i que es poden trobar casos com el Centre de Dades de la Iniciativa Nacional de Ciberseguretat Integral de la Comunitat d'Intel·ligència a Utah que frega els 500.000 m². Malgrat que la Xina no ostenta tantes instal·lacions com el país nord-americà, sí que supera amb creus aquestes xifres amb l'espai per al big data de telecomunicacions del país a Mongòlia i el centre de China Mobile a Harbin, de 3,2 milions de m² i 2 m², respectivament. Però el sector no acostuma a usar els m² com a mètrica de referència, sinó que es parla de megawatts. En els anteriors casos, estaríem parlant de plantes que tenen un consum d'entre 850 i 100 MW, segons la mida i l'activitat. A Europa, on un centre considerat gran podria estar sobre els 83 MW, al continent americà estaria vist com un de mitjà, segons apunta Savills Aguirre Newman.\nEls ‘data centers’ han d’estar en zones amb espai per créixer i a prop de les ciutats per garantir baixes latències en el trànsit d’informació\nEn la tria dels espais físics, les empreses prioritzen "terrenys on es pugui assolir una potència elèctrica robusta i sense interrupcions", apunta la directora d'indústria i logística de la immobiliària, Gloria Valverde, qui també esmenta "la capacitat de creixement en termes de potència de consum, que també implica un creixement en superfície" com a punts importants. Elements que posicionen els terrenys industrials i logístics com a preferents. La proximitat amb ciutats grans és un altre aspecte molt valorat, motiu pel qual l'experta considera que "la falta de sòl finalista de gran superfície a Barcelona ha portat a treballar en la segona corona". Aquest és un requisit fonamental per a les empreses que volen garantir latències baixes de senyals i no perdre qualitat en el trànsit de la informació. A més a més, els terrenys escollits no poden trobar-se en regions sísmiques o inundables ni amb empremta aèria per evitar contingències amb accidents.\nEl problema: consum excessiu\nEl funcionament continu dels centres de dades tenen un problema: requereixen un consum elevat d'energia, que augmenta com més graus de temperatura hi hagi a la zona escollida per a la seva ubicació. Una bona refrigeració assegura el correcte funcionament de tota la maquinària, per això la tria de països amb temperatures més baixes poden guanyar la partida si aconsegueixen equilibrar la balança.\nA Europa, el data center més gran es troba a Kolos, a Noruega. Ocupa 2 milions de m2 en quatre plantes i preveu créixer fins a assolir els 1.000 MW d'energia el 2027. D'una banda, compta amb l'al·licient d'oferir un entorn fred; de l'altra, està dissenyat per proveir-se d'energia 100% renovable aprofitant la infraestructura hidroelèctrica del país per reduir la petjada ambiental i reduir en un 60% la despesa energètica.\nSi no s’aposta per l’energia renovable, els centres de dades generaran el 2030 el 10% de les emissions de carboni\nLes altes temperatures de la península Ibèrica són el principal hàndicap de la zona, tot i això, no espanta. La xarxa de quatre centres de dades d'Edged Energy i Merlin Properties a Barcelona, Madrid, Bilbao i Lisboa s'ha projectat per consumir un 67% menys d'energia en la refrigeració de la nau en comparació amb la mitjana de les plantes d'Europa. La seva font d'energia serà totalment renovable, seguint l'esquema de l'espai noruec, però amb instal·lacions fotovoltaiques al terra i les cobertes. La previsió és que els centres de les capitals catalana i espanyola treballin amb 20 MW i que les altres dos puguin arribar a una capacitat de 100 MW.\nSegons el professor britànic Ian Bitterlin, un dels principals experts en centres de dades al món, aproximadament el 65% de l'energia d'aquestes plantes provés de combustibles fòssils i s'espera que el 2030 representin el 10% de les emissions de carboni si no es prioritzen les energies alternatives.


La Marxa dels Cinc Cims reuneix 550 participants al Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac | FEEC – Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nIniciNotíciesCaminades de resistènciaLa Marxa dels Cinc Cims reuneix 550 participants al Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac\nPublicat en 14/04/2015 - 12:38h\nEl Centre Excursionista Castellar del Vallès (CECV) ha organitzat la 12a Marxa dels Cinc Cims aquest passat cap de setmana, dins el marc de la Copa Catalana de Caminades de Resistència de la Federació d’Entitats Excursionsites de Catalunya (FEEC).\nLa prova, amb un recorregut circular de 52 quilòmetres i més de 2.600 metres de desnivell positiu, ha recorregut els pics de la Mola de Sant Llorenç del Munt, el Montcau, Sant Sadurní de Gallifa, El Farell i el Puig de la Creu. Els organitzadors han rebut 550 inscripcions i al final del recorregut 483 caminadors ha han completat la ruta en el temps establert.\nLa meteorologia ha acompanyat al desenvolupament de la prova amb un temps primaveral, clar i amb una lleugera brisa que ha permès gaudir de les bones vistes de l’entorn. La Marxa dels Cinc Cims s’alterna bianualment amb la Ruta de les Ermites, que se celebrarà per onzena edició l’any vinent.\nFotografies: Xavier Capdevila i CECV\nFotografia de Xavier Capdevila.\nFotografia de la organització.\nAquesta entrada s'ha publicat en Caminades de resistència, General el 14/04/2015 per Núria Casaldàliga.


Agustí Puig - Des de la cambra - Itinerància /ca\n“Des de la cambra”, el nou projecte expositiu d’Agustí Puig (Sabadell, Barcelona, 1957) inserit en el programa Itiner’ART, furga en les interpel·lacions que assetgen l’ànima humana a través d’un projecte d’instal·lació pictòrica subterrània: un corredor on els murs són revestits amb teles de grans dimensions aplega els símbols i motius que acompanyen la producció de l’artista —l’ull, el rostre turmentat, el bastó vacil·lant, la presència obsessiva de xifres i rellotges que marquen el pas del temps— i recrea una escenografia que desvetlla cavil·lacions existencials.\nL’exposició, que exhibeix les creacions més recents del seu autor i vulnera els confins que separen les tradicionals disciplines artístiques, es completa amb grans xilografies, treballs escultòrics de preciosisme primitiu i ceràmiques que retenen el gest lànguid de l’home.\nEn paral·lel, l’Escola Municipal d’Art (ema)-Centre Cultural La Mercè ha preparat un taller monogràfic dirigit per l’artista que, sota el títol de “Sense por”, explorarà l’essència del procés creatiu i com es relaciona la mirada de l’autor amb el ventall de tècniques creatives. El taller se celebrarà al mateix centre els dies 8, 15, 22 i 29 d’abril de 2016, de 17 a 20 h. Cal inscripció prèvia.\nEscola Municipal d’Art-Centre Cultural La Mercè\nAgustí Puig. Taller monogràfic “Sense por”.


Indignació de l'actriu Núria Gago per una miserable i inhumana troballa a Mollet\nBarcelona. Diumenge, 6 de Setembre 2020. 14:43\nA Núria Gago li agrada molt la seva feina. és una actriu majúscula i sempre és un plaer veure-la davant les càmeres o damunt d'un escenari. Però Núria Gago té una altra gran passió, a banda de la interpretació: els animals, especialment, els gossos.\nNúria Gago i la seva gossa (@nurigago)\nLes seves xarxes socials són un àlbum de fotos meravellós al costat de la seva gosseta caniche. Però la felicitat i joia quan és al seu costat, es transforma en ira indissimulada quan veu la sort ben diferent que corren altres gossos. No només col·labora amb associacions que ajuden aquests animals, sinó que sempre que pot, aporta el seu granet de sorra quan hi ha algun gos que ha desaparegut, o que han abandonat. Però si habitualment ja posa el crit al cel amb miserables comportaments humans cap als seus animals, el que ara ha passat a Mollet del Vallès li ha fet remoure tot per dins: perquè allà, algun desgraciat ha llençat al cubell de les escombraries un cadell. Així, com qui es desfà de la brossa que comença a fer pudor a casa. Gago té clar què cal fer:\nAmig@s de Mollet, se becesita colaboración ciudadana: ALGUIEN TIRO A ESTE CACHORRO A LA BASURA, si has visto algo raro o crees saber quién ha sido, por favor, avisa e informa en el tweet que estoy compartiendo 🙏🏻♥ https://t.co/GBMrXZCfFq\n— Nuria Gago (@NuriGago) September 6, 2020\nCal tenir molt poca humanitat per fer una cosa així. Esperem que es trobi aviat el culpable.


Guitarra, baix: Charles Greywolf\nAve Maria, Al·leluia! Any 2015, imparell, toca nou disc dels germano-polonesos Powerwolf, sisè disc des de 2005, torn ara per Blessed & Possessed, que com va succeir amb el seu anterior treball té l'àrdua tasca d'aconseguir superar el seu predecessor o com a mínim mantenir aquest altíssim nivell.\nParlar de Powerwolf no és fer-ho d'una banda comuna, es tracta d'una d'aquestes bandes a les que premiem per seguir fidels al seu so particular sense criticar-les per no evolucionar ni sorprendre'ns amb noves influències com va passar en el seu moment amb Running Wild o actualment amb Sabaton. Sonen igual i ni punyetera falta que fa que canviïn, aquests sí, és una arma de doble tall. El que avui ens agrada demà podem avorrir i quedar com a banda per als incondicionals de sempre. Si tot fos senzill no tindria tanta gràcia l'èxit.\nBlood Of The Saints, 2011, va ser el treball que els va encimbellar i els va portar a la primera fila dels festivals, dos anys més tard amb Preachers Of The Night van superar totes les expectatives i es van convertir en un dels grans del power europeu, ja sigui per la novetat del seu so èpic / religiós, o pel seu directe imparable. Amb aquest nou disc toca revalida ...\nPorto un parell de setmanes escoltant gairebé sense parar Blessed & Possessed i que grandíssims fills del ... metall, l'han tornat a aconseguir. Gran disc en tota regla, osties contínues a la cara en forma de riffs ràpids i compactes i aquest cop amb més sols del que ens tenien acostumats, teclats sacres i so reverberat a dojo. Anem el que esperem de Powerwolf, que tornin a fer un disc 100% Powerwolf, sense invents i sense anar-se'n per les branques. Repte aconseguit i com a mínim igualant al seu predecessor, que no és poc.\nEl disc obre amb el títol que dóna nom al disc, que ens tenen acostumats, els primers temes són els més directes i salvatges "Blessed & Possessed" obre les portes del sòl sant amb teclats com no podria ser d'una altra manera per reventarnos amb 1 riff potent i veloç. Si, al·leluia! No estava esperant quan trobava el primer al·leluia ... i zas! "Dead Until Dark", aires power europeus emanen els riffs del segon tall, tralla en vena per als més puristes del speed / power, del millor del disc sense dubte.\nCors grandiloqüents arrenquen amb "Army Of The Night", aires marcials, per a les tropes fosques religioses powerwolfianas. Pista contundent i molt addictiva. "Armata Strigoi" segueix amb aquest punt de contundència extra on Attila Dorn es creix i està pletòric. En tot disc té esperem aquest tall que serveix d'himne i que en els directes pot ser apoteòsica, "We Are The Wild". Tornada en forma de cors per fer-nos cridar, mig temps pesat i contundent amb ritme creixent.\n"Higher Than Heaven", és la meva tall preferit, unes línies vocals contrastades, passant del èpic a un ritme veloç, sense pauses, hòstia després hòstia, literals, en aquest cas. Tema per lluir la potència vocal d'Attila Dorn. "Christ & Combat" torna a donar-nos a la cara el seu ritme speed veloç i potent. "Sanctus Dominus" ... m'encanten les lectras en llatí, sonen grandiloqüents, són la forma de la sabata de Powerwof, del millor del disc també.\nEn onze temes a vegades ens topem amb temes que bé, ja hem escoltat abans o no tenen la frescor i potència dels primers, danys col·laterals de moure en un espai tan reduït, ull i que segueixin fent sempre el mateix eh? No és una queixa només evidenciar una realitat al meu parer. "Sacramental Sister" tan pompós com altres tants temes, però ull, es deixa escoltar molt bé, però omplir onze temes ... té aquests problemes.\nEl disc es tanca amb "All You Can Bleed", power en vena i com no, amb una èpica creixent i desmesurada, genial i "Let There Be Night", un mig temps grandiloqüent, amb un títol genial per la temàtica del grup, que va guanyant octanatge, un bon final amb magnificència, sortint una mica de la línia global del disc.\nSi et fas amb l'edició especial, vindrà amb un segon disc titulat Metallium Nostrum amb deu versions de bandes com Running Wild, Judes Priest, Iron Maiden, Black Sabbath o Gary Moore entre d'altres passats pel filtre fosc de Powerwolf.\nNo han defraudat en la seva sisena entrega discogràfica, mateix estil, mateix tema, mateix encert i de nou l'han clavat. ¿Evolucionar? Hi ha bandes que no necessiten canviar per estar en el més alt i ni punyetera falta que fa que canviïn. El dubte està en si d'aquí a uns anys diguem que Powerworlf segueix amb la seva enèsim disc igual que l'anterior .. fins llavors, a gaudir dels senyors de la nit.


Luis Suárez, feliç de “tornar a sentir-se jugador” - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesLuis Suárez, feliç de “tornar a sentir-se jugador”\nLuis Suárez, feliç de “tornar a sentir-se jugador”\nEl davanter uruguaià ha començat a entrenar-se amb els seus companys en la sessió d’aquest matí, i després ha atès els mitjans del Club “S’ha de pensar en el futur, que és estar al FC Barcelona, el Club on havia somiat jugar”, ha dit\nLuis Suárez s’ha pogut entrenar aquest divendres amb els seus nous companys per primera vegada després del laude emès dijous pel TAS sobre la sanció imposada per la FIFA al jugador. Després de la sessió matinal a la Ciutat Esportiva, el davanter uruguaià ha atès Barça TV i fcbarcelona.cat per valorar les seves primeres sensacions. “Estic molt feliç de tornar a sentir-me jugador de futbol i estar amb els companys. Tenia moltes ganes de començar”, ha assegurat Suárez.\nEl fitxatge del nou davanter blaugrana es va tancar fa unes setmanes, però el jugador no s’havia pogut entrenar encara amb l’equip. Suárez ha definit aquesta situació com a “complicada”: “Era una situació que em feia sentir incòmode. Estic pagant un error que vaig cometre i pel qual ja vaig demanar perdó, però això s’ha d’oblidar”. En aquest mateix sentit, el ‘9’ blaugrana ha afirmat: “S’ha de pensar en el futur, que és estar al FC Barcelona, el club on havia somiat jugar”.Ara cal esperar per tornar a jugar, tenir contacte amb l’afició i tenir la sensació de jugar en un estadi com el Camp Nou\nEl jugador es presentarà davant la seva nova afició dilluns amb motiu de la presentació de l’equip i la disputa del Trofeu Joan Gamper. Sobre aquest fet, Luis Suárez s’ha mostrat amb moltes ganes. “Ara cal esperar per tornar a jugar, tenir contacte amb l’afició i tenir la sensació de jugar en un estadi com el Camp Nou”.\nPer acabar, el davanter uruguaià ha volgut agrair l’ajuda rebuda pel Club des de l’anunci del seu fitxatge. “Estic molt agraït al Club per tot el que ha fet per mi aquestes últimes setmanes i dies. M’han tractat molt bé i ho agraeixo perquè compleixo un desafiament com és jugar al Barça”.\nSuárez s'incorporarà als entrenaments divendres


Coses de la campanya\n12 maig 2021 09:23\nPere Fullana | 18 maig 2011\nMai no he estudiat el protocol d'una campanya electoral i servidor desconeix, veritablement, els resultats d'aquesta inversió d'energia que es crema tota en funció d'un objectiu únic. Allò més clar, en qualsevol cas, és que la ciutadania necessita despertar-se, abandonar la rutina i prendre consciència d'allò que significa viure amb els ulls ben oberts i de forma conscient. Durant aquests dies, he seguit la campanya a la meva manera i estic col·laborant en tot allò que està associat a les meves conviccions i a les meves possibilitats. Dilluns a vespre, em vaig dedicar a seguir un debat entre candidats a una batlia, retransmès per una emissora d'àmbit municipal, ulls clucs, talment com si hom tornàs a viure alguns anys enrere, fent abstracció i interioritzant amb atenció el raonament de cadascun i la lectura més o menys assajada que algun candidat feia del programa. El resultat final de tot plegat dóna per a poca cosa més i hom ho sap.\nQualsevol valoració sobre la qualitat d'aquests debats aniria en contra de l'opinador, molt probablement considerat un outsider que no està al corrent, ni és sensible, ni coneix els problemes reals de la gent. Ho deixarem així. Dues hores abans, havia assistit a un acte, també electoral. Un acte d'una altra categoria, amb una altra dimensió, més pretensiós i més estratègic. D'aquest acte en vaig sortir pensatiu. Això de la campanya fa recapacitar i t'ajuda a connectar amb la realitat, molt probablement perquè aquesta realitat és més cruel, desestructurada i fràgil d'allò que tenim codificat en el nostre imaginari col·lectiu. En qualsevol cas, aquesta setmana d'esforç encaminat a obtenir una finalitat única té una atmosfera enrarida, difícil de descriure i de treure'n conseqüències clares. La campanya anuncia temporal. Al marge del mosaic climàtic que pronostica tempestes sobre indrets peninsulars, hom té la sensació que la nigulada que s'acosta sobre les Illes Balears ja no és gaire agradable des del punt de vista òptic.\nEls meteosats dedicats a l'elaboració d'enquestes preelectorals han pronosticat negror imminent; un punt de vista que ha estat particularment plaent, com és lògic, als mitjans de comunicació més cridaners. Hi ha senya de pluja forta i els pronòstics no acostumen a fallar. Aquesta predicció no equival a inundació, ni a catàstrofe, ni molt menys a catàstrofe natural, talment com si ens haguéssim de resignar a creure que feim part d'un país maleït per la natura. Tampoc no és qüestió d'abrigar-se abans de ploure, sinó més aviat de creure que l'home té una capacitat extraordinària de plantar cara a l'adversitat i de construir dics de contenció a l'ona expansiva que el medi físic i la naturalesa humana imposen de forma dramàtica. El pobles forts són aquells que es creixen davant les adversitats. En aquest sentit metafòric, la campanya apareix com una mostra gràfica d'allò que són les virtuts i les ombres del país, tot i que allò que s'hi destaca són les boires i les bubotes. Tanmateix, la principal finalitat de la campanya, almenys en el nostre cas, és fer sonar el despertador i desvetllar d'aquest malson que angoixa profundament una part de la ciutadania de les Illes.


ENS CAL UN BON ACORD, NO QUALSEVOL ACORD | Bloc de Miquel Ortega Cerdà\n← Finaliza la reunión de Copenhague\nREFLEXIONES POST-COPENHAGUE: MÁS ALLÁ DE LA UNANIMIDAD EN NACIONES UNIDAS →\nPosted on 19 Desembre 2009 | 1 comentari\nDavant de la conclusió de la Cimera de Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic, des de l’ODG:\nLamentem que els països presents a la reunió de Copenhaguen no hagin estat capaços d’arribar a un acord vinculant, suficient i just i per a tots els països. La problemàtica del canvi climàtic requereix una actuació urgent, decidida i vinculant, qualsevol endarreriment en la lluita contra el canvi climàtic no és una bona notícia.\nFelicitem als països de l’ALBA, Tuvalu i Sudan, entre d’altres, per la seva oposició a un acord insuficient que ha estat dissenyat en un procés poc transparent i democràtic. El document proposat per la presidència danesa conegut com l’Acord de Copenhaguen no acomplia els mínims exigibles (veure Annex a aquesta nota per una justificació d’aquesta posició). Considerem que és millor que no s’accepti al marc de la Convenció del Canvi Climàtic i, per contra, es reprengui un procés de negociació que ens ha de portar a assolir a un curt termini un acord vinculant, suficient i just.\nLamentem que el procés de negociació hagi suposat un pas endarrere en la governança global. La ronda final de les negociacions no ha estat a l’alçada dels estàndards mínims exigibles de transparència i democratització de les decisions que caracteritzaven els processos de les cimeres de canvi climàtic fins aquesta última setmana. La negociació de textos excloent determinats països del procés negociador, l’expulsió dels observadors i la proposta de signatura d’un acord que no és fruit directe del treball que s’ha anat realitzant durant els últims anys sota la Convenció fa que només es pugui considerar aquest procés com decebedor. L’ODG vol assenyalar que en futures negociacions considera imprescindible que es recuperi la transparència i democràcia que haurien de caracteritzar les tasques desenvolupades a l’Organització de Nacions Unides.\nLa negociació ha ignorat les demandes i propostes ciutadanes expressades a Copenhaguen. En paral·lel a la cimera oficial s’ha portat a terme una cimera (Klimaforum) on han participat centenars d’organitzacions. Partint de propostes molt diverses han estat capaces d’articular un text conjunt molt més ambiciós i transformador que el proposat a la cimera oficial. Aquest document ja ha estat signat per més de 400 organitzacions. Al Klimaforum propostes basades en l’equitat i la preparació d’una societat postpetrolera han arribat al nucli de la problemàtica socio-econòmica de la qual el canvi climàtic és només una conseqüència, proposant mesures concretes i objectius ambiciosos. Volem denunciar que tot aquest potencial ha estat ignorat a les negociacions de la cimera oficial.\nPer a analitzar aquests i altres punts, l’ODG, juntament amb Ecologistes en Acció, en el marc de la Campanya El Clima no està en Venda, convoquem el debat “I després de Copenhaguen, que?”, el proper dimarts 22 de desembre, a les 18.45h, a la Federació Catalana d’ONG per al Desenvolupament (C. Tàpies 1-3, Raval, Barcelona).\nContacte responsable de comunicació\nIolanda Fresnillo – premsa@odg.cat – 93 301 17 93 / 678 296 979\nANNEX. Per què l’Acord de Copenhaguen no és suficient?\nAnàlisis realitzat a partir del darrer esborrany disponible\nConsiderem que l’acord proposat no responia a la urgència i importància de la problemàtica tractada. Després de més de dos anys de negociacions, amb el coneixement adquirit de quasi dues dècades d’estudis sobre el canvi climàtic, i enfront a una problemàtica ecològica i social reconeguda i cada vegada més accentuada, era imprescindible un acord d’obligat compliment que establís les bases d’un nou règim climàtic suficient. El tractat proposat era només una declaració política sense validesa legal vinculant, ni amb previsions perquè acabés sent-ho, i per tant no era l’eina que es requeria.\nEls continguts no eren prou ambiciosos en els aspectes més importants de la problemàtica ecològica. El nucli de qualsevol acord sobre canvi climàtic ha de ser la reducció de les emissions de gasos amb efecte d’hivernacle. L’acord proposat no assegurava les reduccions necessàries que segons el Panell Internacional de Canvi Climàtic es requereixen per assegurar l’objectiu proposat al text de no superar els 2oC d’increment de la temperatura atmosfèrica respecte als nivells pre-industrials. L’acord no incorporava cap compromís de reducció. Tampoc establia l’any que les emissions globals havien de començar a reduir-se (“peaking year”). Finalment tampoc definia un sistema de verificació dels nivells de reducció assolits suficient i fiable pels països en desenvolupament. L’ODG considera que sense fites intermèdies ni sistemes adients d’avaluació l’acord era buit de contingut. Igualment considera que l’objectiu proposat al document de 2o donades les darreres recerques científiques era insuficient, caldria no superar 1,5o per tal d’evitar el desplaçament de centenars de milers de persones i el patiment dels més pobres del món.\nEl finançament estava mal definit, i restava incert. Si bé l’acord establia importants fluxos financers dels països desenvolupats als països més pobres i especialment afectats pel canvi climàtic, tant a curt com a llarg termini, l’acord tenia importants mancances en aquest capítol. Al finançament a llarg termini si bé s’establia la xifra de 100.000 milions anuals per l’any 2020, a diferència del curt termini no s’establia un compromís en ferm sinó només la voluntat d’aconseguir els recursos. Tampoc s’establia quina part serien recursos públics, privats o “nous sistemes de finançament”. No s’explicitava tampoc en quina modalitat seria aquest finançament: donacions, préstecs o mixt.\nPer a més informació sobre la lectura que des de l’ODG fem del que ha estat la Cimera de Nacions Unides sobre Canvi Climàtic, podeu posar-vos en contacte amb nosaltres (premsa@odg.cat / 93 301 17 93 / 678 29 69 79) o participar en el debat “I després de Copenhaguen, que?”, que tindrà lloc el proper dimarts 22 de desembre, a les 18.45h, a la Federació Catalana d’ONG per al Desenvolupament (C. Tàpies 1-3, Raval, Barcelona).\nOne response to “ENS CAL UN BON ACORD, NO QUALSEVOL ACORD”\nRetroenllaç: Crónica de un fracaso anunciado: Copenhague certifica la incapacidad política para lograr un acuerdo climático vinculante « Altermon_Consciència pel canvi


Infermeria davant la covid: som essencials, cal vacunar-nos! - Associació d'Infermeria Familiar i Comunitària de Catalunya :: AIFiCC\nInfermeria davant la covid: som essencials, cal vacunar-nos!\nTenim la vacuna contra la Covid-19; aquesta és sens dubte la millor notícia des que patim aquesta pandèmia.\nCada any, les vacunes eviten més de tres milions de morts a tot el món. Algú pot dubtar sobre aquesta eina que ha demostrat en el passat, i continua fent-ho en el present, els seus beneficis? No estem tots convençuts que hem d’aturar la Covid-19 i que, ara per ara, l’únic mitjà per fer-ho és la vacuna?\nLa Covid-19, ja ha provocat més de 76 milions de casos i, més de 1,7 milions de morts. La possibilitat que ens immunitzéssim de forma natural comporta massa conseqüències, econòmiques, socials, de salut física i emocional i de vides humanes. Hem de fer-ho amb una eina, la vacuna i la immunitat de grup, per detenir la propagació del virus, creant una barrera a la malaltia i aconseguir, així, frenar-la.\nÉs el poc temps en què s’han desenvolupat les vacunes el què ens genera dubtes? Probablement, però els passos han estat els mateixos que en qualsevol altre procés. La gravetat de la situació ha fet que des del primer moment, s’hagi concentrat gran part de la investigació en la cerca d’una vacuna. Davant l’emergència, s’ha treballat amb investigacions ja iniciades per a altres vacunes, i s’han solapat els processos, que s’han anat analitzant a mesura que s’anaven generant resultats. S’ha disposat d’una inversió econòmica molt elevada que ha permès investigar a un ritme molt alt. I els laboratoris han començat a produir a risc de que no s’aprovés la vacuna. La suma de tots aquests factors ha fet que puguem tenir vacunes en un termini inferior a un any, haver-les provat en un nombre molt alt de persones i que a l’estar ja aprovades per les agències reguladores, s’han pogut administrar ja a milions d’individus arreu del mon.\nI ens preguntem, per què ens hem de vacunar? Perquè correm un risc molt elevat de patir la malaltia. Un percentatge alt en desenvoluparem un quadre lleu o asimptomàtic, però tot i així podem transmetre la malaltia als nostres pacients, familiars, amics i companys, a altres que poden patir un quadre greu i fins i tot la mort.\nPer altre banda, vacunar-nos no és només un acte individual, sinó que és un acte solidari amb la família, amics, companys i amb la comunitat i tenim la responsabilitat ètica de fer-ho per protegir i cuidar als nostres pacients.\nEns hem de vacunar per no contagiar-nos i per evitar contagiar els altres. Per aturar la malaltia, hem d’aconseguir estar immunitzats al voltant del 70% de la població; per tant, estem davant una responsabilitat social. Vacunem-nos per protegir-nos, per protegir als nostres pacients, a la nostra família i amics, per protegir a tots aquells que no es puguin vacunar. I fem-ho també per sortir de l’aïllament social, per abraçar-nos, per relacionar-nos, per fer la vida d’abans…\nVacunem-nos per tornar-nos a abraçar !!!!\nPepi Estany Almirall i Glòria Mirada Masip\nMembres del Consell Assessor de Vacunacions de Catalunya, del Grup de Vacunes de l’Associació d’Infermeria Familiar i Comunitària de Catalunya (AIFiCC) i de l’Asociación Española de Vacunología (AEV)


Quant a l'any nou jueu: Rosh Hashanah - Altres\nPrincipal Altres Un any nou al setè mes!\nSobre l'Any Nou jueu\nSovint les persones, especialment aquelles que no estan familiaritzades amb els costums jueus, es confonen amb l’aparició de l’any nou jueu al setè mes del Tishri. Tot i que en parla la Bíblia Rosh Hashanah en caure el primer dia del setè mes, la pregunta és com es pot celebrar un any nou el setè mes del seu propi calendari.\nEn lloc d'això, es podria haver celebrat al Nissan, el primer mes del Tishri. I Nissan apareix al març i abril.\nAquí va una explicació:\nEn lloc de l'únic habitual, el Judaisme té diversos 'nous anys', cadascun dedicat a una causa específica.\nEl concepte, però, pot semblar estrany al principi, té la seva lògica. Per exemple, el 'nou any' americà comença al gener, però el nou 'any escolar' comença al setembre. De nou, moltes empreses tenen 'exercicis fiscals' que comencen en diverses èpoques de l'any. Per tant, fins i tot aquí tenim anys nous diferents, cada llibre marcat per a un propòsit diferent.\nDe la mateixa manera al judaisme, Nissan 1 és el nou any amb el propòsit de comptar el regnat dels reis i els mesos del calendari.\nElul 1 (a l’agost) és el nou any del delme dels animals.\nShevat 15 (al febrer) és el nou any dels arbres. Ajuda a determinar el moment en què es poden menjar les primeres fruites.\nEn conseqüència, Tishri 1, quan se celebra el Rosh Hashanah, és el nou any des de fa anys. És llavors quan els jueus comencen a comptar el nombre de l'any. Els anys sabàtics i jubiliars comencen en aquest moment.\nSegons historiadors com Josephus Flavius, Tishrei va servir com a principi d'any, basant-se en la tradició que el món es va crear en aquest mes. Però la Torà va determinar que 'Aquest mes [i.e. Nisan] és per a tu el començament dels mesos, serà el primer mes de l'any per a tu. ' Tot el recompte ha de complir-se amb el Èxode d'Egipte. Perquè comptant així, Israel es distingeix de les altres nacions que compten amb Nisan, marca la data en què la majestat de Déu va ser revelada a Am Yisrael. I específicament a 'yom teru'ah', el dia en què es manifesta el caràcter especial d'Israel, entenem la idea de comptar l'any a partir del mes de Nisan, convertint Tishrei en setè en aquest cicle.


Sistema d'avaluació - Màster Universitari en Estudis Àsia-Pacífic en un Context Global (UPF)\nLa normativa acadèmica de màster universitari (acord del Consell de Govern de 6 de febrer del 2013) estableix el sistema d'avaluació dels coneixements en els màsters de la UPF. Les normatives acadèmiques de màsters estableixen que hi ha dues convocatòries d'examen o avaluació per assignatura i una única convocatòria per curs acadèmic. El tancament definitiu de les actes del curs acadèmic es produeix al mes de setembre.\nEls estudiants que no hagin superat una assignatura o activitat formativa, podran tornar-la a matricular el següent curs acadèmic sempre que compleixin allò establert a la normativa de permanència, és a dir, haver superat, com a mínim, el 50% dels crèdits corresponents a les matèries de què s'hagin matriculat en el primer curs del màster. La dedicació de l'estudiant es comptabilitza com a 25 hores de dedicació (incloent les hores de classe presencial) per crèdit, és a dir, una assignatura de 5 ECTS tindrà una dedicació mínima per part de l'estudiant de 125 hores.\nPrincipis de l'avaluació en el Màster Universitari en Estudis Àsia-Pacífic en un Context Global:\n1- En el cas del Màster universitari en Estudis d’Àsia Pacífic l'avaluació de les assignatures es realitza, amb caràcter general, mitjançant avaluació continuada, la qual es basa en un mínim de tres fonts d'avaluació, proves o exercicis realitzats durant el període lectiu de classes i una avaluació final a través d'un treball final o un examen, o ambdues coses. Per fonts d'avaluació s'ha d'entendre pràctiques de seminaris, ressenyes, informes de lectura, informes orals, esquemes o propostes per treballs, treballs en equip, etc. Les fonts han de ser objectivables i cal que estiguin documentades. Es poden afegir, a més a més, altres criteris com la participació en les discussions a classe.\n2- Els Plans Docents d'Assignatura (PDA) de totes les assignatures del Màster en Estudis d’Àsia-Pacífic expliciten de manera clara i detallada els procediments i criteris d'avaluació. El professor determinarà, d'acord amb el seu criteri i les característiques de l'assignatura, els instruments d'avaluació continuada o final. El professorat vetllarà de manera especial perquè el pes o percentatge de les notes dels exercicis parcials en la qualificació final sigui proporcional al volum de feina que requereixen.\n3- L'avaluació de les assignatures en el Màster en Estudis d’Àsia-Pacífic podran combinar una dimensió formativa a través de l'avaluació continuada (participació activa a classe, treballs lliurats al llarg del curs, ressenyes, presentacions i seminaris etc.) i una avaluació final a través d'un treball final o bé un examen, o bé ambdues coses.\n4- El Màster universitari en Estudis d’Àsia-Pacífic conclou amb l'elaboració i defensa pública d'un treball de fi de Màster. L'avaluació d'aquest treball correspon a un tribunal, nomenat per la comissió responsable del departament al qual pertanyi el màster.\n5- La metodologia de treball del Màster en Estudis Xinesos implica una necessària participació activa en les discussions, debats, anàlisis i presentacions, activitats d'avaluació continuada que exigeixen la presència de l'estudiant a l'aula.\n6- Les notes de tots els instruments d'avaluació parcials, així com la nota final, s'expressaran amb qualificacions numèriques del 0 al 10, d'acord amb la normativa vigent.\n7- D'acord amb la normativa vigent, el professorat haurà de conservar la totalitat dels documents relacionats amb l'avaluació durant almenys un any, ja que poden ser requerits en procediments de revisió oficial dins de la universitat o, posteriorment, en la jurisdicció contenciosa administrativa. Aquesta obligació inclou tots els documents escrits, sonors, audiovisulas o electrònics de l'avaluació continuada i final.\n8- La còpia o el plagi de l'estudiant en el procés de l’avaluació és una falta administrativa que comporta sancions proporcionals a la gravetat del cas. Els capteniments que es prenen en consideració són la còpia (utilització de mitjans fraudulents per conèixer les respostes correctes durant la realització d'exàmens o altres proves) i el plagi (incorporació com a pròpies d'idees o paraules d'altri en els textos de l'estudiant sense esmentar-ne degudament la procedència).\n9- La còpia o el plagi en qualsevol dels instruments d'avaluació implica el suspens de tota l'assignatura. Els docents tenen l'obligació de notificar al Coordinador del Máster el nom de l'estudiant, l'assignatura, l'exercici i els procediments pels quals s'ha produït i s'ha detectat la còpia o plagi. En els casos de plagi caldrà diferenciar amb precisió entre el comportament dolós i el mer desconeixement o descurança en els sistemes de citació i referència.\n10- En el cas que al llarg dels estudis un estudiant incorri per segona vegada en una falta de còpia o de plagi, se sol·licitarà al rector la incoació d'un expedient administratiu per manca de probitat que, després de l'adequada instrucció, es podrà resoldre amb sancions que van des de la pèrdua del dret a l'avaluació en una o diverses assignatures durant un període acadèmic, fins a l'expulsió de la universitat, que comporta la pèrdua de drets econòmics, d'assistència a classe, d'avaluació i d'anul·lació de convocatòria durant els trimestres o anys acadèmics que es determini en la sanció.\nNOVETATS CURS 2019-20:\nInstruccions AVALUACIÓ ÚNICA pel primer trimestre de curs 2019-20


Cassà de la Selva. S'aprova el nou pla local de joventut que pretén fomentar les habilitats per la vida, l'ocupació, la formació i la comunicació\nPublicat el Dijous, 24 Novembre 2016 21:00 Escrit per Ajuntament de Cassà de la Selva\nS'aprova el nou pla local de joventut que pretén fomentar les habilitats per la vida, l'ocupació, la formació i la comunicació\nA partir de l'any vinent es modernitzarà l'Espai Jove l'Escorxador i hi haurà un dinamitzador juvenil.\nEl ple de novembre també ha aprovat un conveni per fer més visible el vagó del tren petit situat al carrer Sant Martí.\nEl ple de Cassà ha aprovat aquest vespre el pla local de joventut del 2017 al 2020. El document, que recull les principals polítiques juvenils destinades a un 21% de la població, estableix com a eixos de treball l'ocupació, la formació, les habilitats per la vida i la comunicació, els quatre grans àmbits que s'han considerat prioritaris segons l'estudi de la realitat juvenil de Cassà realitzat durant el 2016 i que ha comptat amb la col·laboració de professionals, tècnics, joves i entitats.\nLes principals novetats que es desenvoluparan l'any vinent en matèria de joventut serà la remodelació de l'Espai Jove l'Escorxador que se li donarà un aire més modern i renovat, i on s'incorporarà un dinamitzador juvenil que serà la persona de referència de tots els joves del municipi. La funcionalitat de l'espai també es reorientarà ja que oferirà atenció i formació als joves.\nL'element més destacat del nou pla local de joventut fa referència a les actuacions adreçades a la millora de les habilitats per la vida. Segons ha explicat la regidora de Joventut, Txell Rabionet, 's'ha detectat que molts joves es troben en situació de desmotivació i frustació per la dificultat d'accedir al món laboral i per això s'ha prioritzat el treball de l'autoestima i les habilitats personals combinat amb accions formatives i els serveis d'inserció ocupacional.' A través d'aquestes activitats es vol promoure habilitats interpersonals i de comunicació; habilitats per a la presa de decisions i el pensament crític; i habilitats d'afrontament i gestió d'un mateix.\nUn altre dels canvis serà la incorporació de noves actuacions de comunicació com la creació d'un Punt d'Informació Juvenil 2.0 a través del servei de missatgeria instantània de whatsapp, un concurs d'Instagram o una campanya sota el títol 'Coneixes Cassà Jove''.\nPer tal de dur a terme les actuacions establertes al pla local de joventut es crearà durant els propers anys la Taula Cassà Jove, integrada per tots els agents socials implicats en la vida dels joves, tan de diferents àrees de l'Ajuntament, com d'altres serveis municipals o entitats.\nEn marxa dos serveis per promoure l'ocupació i la formació juvenil\nAquest mes de novembre s'han posat en marxa dos serveis destacats per promoure l'ocupació i la formació juvenil. Primerament, s'ha ampliat el servei d'assessorament de Garantia Juvenil que s'ofereix cada dimecres de 10 a 14 h. També ha començat el programa Reactiva't, un servei d'acompanyament socioeducatiu per a joves de més de 16 anys per tal de facilitar-los l'accés al mercat de treball o a formacions. Els 15 joves beneficiaris d'aquest projecte reben atenció individualitzada i participen a tallers de fusteria; fotografia i multimèdia; creixement personal i relació amb l'entorn.\nAcord per fer més visible el tren petit situat al carrer Sant Martí\nEl ple de novembre ha aprovat un conveni a través del qual la locumotora i els vagons del tren petit situats actualment al carrer Sant Martí, es restauraran i es mouran al carrer Marçal de Trinxeria. La principal novetat és que es podrà visitar un dissabte al matí de cada mes, a banda d'altres ocasions que l'Ajuntament consideri oportunes. D'aquesta manera es donarà més visibilitat a un dels principals punts d'interès de la ruta del suro a la vila de Cassà.\nImatges: Un moment del ple municipal i projeccions de com quedarà l'espai del nou tren petit.


Bloc de Jaume: El pas de barca de Flix\nA la barca de Miravet hi ha dos barquers, Vicent, amb qui ens coneixem de fa molt temps i Paco, amb el que m’uneix una amistat de fa molts anys. Avui voldria felicitar-los per la seva mestria en el maneig de la barca, la seva saviesa d’homes de riu i per la Sirga d’Or, que els ha estat concedida pel CERE (Centre d'Estudis de la Ribera d'Ebre), en la categoria d’entitats, juntament a les dones de la Pauma de Rasquera, amb la categoria de persones.\nBé, la notícia és que la Sirga d’Or és per a la Barca de Miravet, no diu res dels barquers, com tampoc s’esmenta enlloc que a Flix també es conserva un dels dos passos de barca que tenia, des de temps immemorials, en concret el del riu de baix. No es diu cap mentida quan es diu que el pas de barca de Miravet és l’únic “de les seves característiques” que es conserva a l’Ebre, però hi detecto una mica de la falta de generositat de la que tant mancada està la comarca. És necessari no dir que a Flix també hi ha un pas de barca?, la única diferència és que l’estira un motor (a causa de la manca de corrent del riu des de la construcció de l'embassament) i que té embarcadors nous, a les fotos podreu jutjar vosaltres mateixos.\nLa barca de Miravet és mereix aquesta distinció, sense dubtar-ho, però passa que no és la primera vegada que escolto i llegeixo això de “l’únic de les seves característiques” per a no tenir que nombrar el de Flix i em venen al cap velles rancúnies entre pobles, que malauradament, i per a la nostra desgràcia comarcal, encara existeixen.\nJo faig visites guiades a Flix, quan parlo de la barca, sempre nombro la de Miravet i de vegades fins hi tot explico que a Garcia l’estan recuperant, que a Riba-roja es pot veure un llaüt fora del riu i que a Ascó, si s’hi fixen bé, encara es pot veure la barca enfonsada al riu. Mai m’ha passat pel cap dir que el pas de barca de Flix és l’únic de les seves característiques.\nDel llibre "La navegació fluvial i la industrialització a Flix (1840-1940)"\nde Josep Sánchez Cervelló i Francisco R. Visa Ribera i editat per La Veu de Flix l'any 1994.\nPas de barca del riu de dalt, desaparegut amb la construcció del pont sobre l'embassament.\nEs pot observar la casa del barquer i la torre de defensa.\nAntic pas de barca del riu de baix\nEs pot observar molt bé la torre de la colladora i la de defensa.\nPas de barca actual\nEtiquetes de comentaris: Flix. Patrimoni històric., La terra. Paissatges\nTens tota la raó. "l'únic de les seves característiques encara en funcionament" com menyspreuant el de Flix. No se qui és el que té aquesta rancúnia però al final ha aconseguit el seu pròpòsit. li han donat el premi, ha menyspreuat el de Flix i els mitjans se'n fan ressò:\ndivendres, 7 de gener de 2011, a les 21:49:00 CET


Catalunya, país trilingüe - Imma Tubella\nEn primer lloc he d'agrair a Eduard Voltas que m'hagi fet pensar arran del seu article En castellà també, sisplau . En l'època que vivim, en què tot succeeix a una velocitat vertiginosa que demana respostes immediates, l'anàlisi i la reflexió són elements cada vegada més escassos o més difícils d'aplicar.\nEl cas és que Catalunya no s'acaba d'inventar tal com es va inventar l'Amèrica del temps de la colònia, per posar l'exemple d'un país format per onades d'immigrants que compartien almenys un somni comú. Catalunya és una nació amb més de mil anys d'història, la majoria dels quals els ha viscut amb molta més sobirania de la que té actualment. Per tant, històricament parlant, Catalunya no ha estat una nació bilingüe fins que va perdre les llibertats al començament del segle XVIII i, amb aquesta perspectiva, la trajectòria històrica de l'arrelament del castellà a Catalunya és molt recent. Fins i tot aleshores, malgrat la presència oficial del castellà a Catalunya -presència imposada, no ho oblidem-, en l'àmbit de la vida quotidiana es va continuar utilitzant sempre el català.\nQuasi m'atreviria a afirmar que Catalunya és un país d'immigrants i, en part, això és el que ha contribuït al fet que també sigui un país de mentalitat oberta. En tot cas, de flux immigratori n'hi ha hagut sempre, molt especialment des del segle XIX i durant la industrialització, i Catalunya l'ha sabut integrar. Per molts d'aquests immigrants, Catalunya representava un somni de prosperitat, de tirar endavant i donar una vida millor als fills. I la integració va funcionar sense problemes fins al moment de la dictadura, en què es va utilitzar com a eina d'assimilació a Espanya. Perquè, diguem-ho clar: Catalunya integra i Espanya assimila.\nImposar una llengua per damunt de la pròpia del país té un nom: colonització. I d'exemples al món n'hi ha un munt.\nÉs veritat que els catalans hem utilitzat la defensa a ultrança de la llengua pròpia com una reacció contra la repressió i, no ens fem trampes al solitari, també l'hem utilitzat perquè defensar la llengua sovint ha estat enormement més senzill que fer un projecte nacional, que elaborar un full de ruta de cap on volem anar.\nPreocupada per trobar una resposta als reptes que Eduard Voltas planteja, he fet un repàs dels models de països multiculturals, multinacionals i multilingües que conec. Els Estats Units no ens serveixen perquè la llengua oficial clarament és l'anglès i, en tot cas, tolera l'espanyol. Suïssa, un altre país que conec bé, tampoc no ens serveix. En realitat, potser sí que podem dir que l'estat suís és plurilingüe, però la seva societat no. Els francòfons no acostumen a parlar alemany, i viceversa; per no parlar de l'italià i el romanx, que només parlen pràcticament els ciutadans d'aquests cantons. En el cas de la Suïssa alemanya, la segona llengua a l'escola no és el francès sinó l'anglès.\nUn bon exemple podria ser Singapur. L'any 1956 l'estat va decidir adoptar l'anglès com a llengua oficial i com a llengua vehicular entre els que tenen el xinès mandarí com a llengua materna (49,9%), els que tenen la llengua malaia (l'autòctona, són un 32%) i els de llengua tàmil (3,3%). En aquell moment, l'estat, que volia tenir un paper central en el comerç asiàtic, va abraçar l'anglès com a llengua dels negocis, del govern i de l'escola. Tot i que, a més a més, la Constitució està escrita en anglès i els actes jurídics fan servir aquesta llengua, encara hi ha un 25% de la població que no l'entén.\nLa llengua de l'himne nacional i la llengua de l'exèrcit, però, és el malai. El malai té la categoria de llengua nacional. Els nens a l'escola estudien l'anglès, la llengua materna i una tercera llengua del país.\nPer acabar amb una proposta, per a mi una Catalunya independent hauria de tenir el català com a llengua nacional, clarament i sense cap dubte; el castellà com a llengua cooficial, i l'anglès com a llengua vehicular global. Això sí, sense tancar-nos a l'evolució que fem com a país, que ens pot portar que en alguns pobles o barris hi hagi una segona llengua més parlada que el castellà, com podria ser l'urdú, l'amazic o el peul.\nQuan siguem independents i, per tant, amos del nostre destí i molt especialment de les nostres polítiques, el nostre president o presidenta no s'haurà de posar la samarreta verda dels blancs com Mandela (que va ser un gran cop d'efecte però que no va eliminar cap desigualtat), però no tindrem cap problema, ans al contrari, que es dirigeixi als catalans que parlen castellà, urdú o amazic en la seva llengua. Aquest serà el nostre veritable tret identitari, la nostra diferència.


INTERVÉ: Xevi Garcia, entrenador del CH Palafrugell // VÍDEO EN PROCÉS\nAquest dissabte a les 20h el CH Palafrugell recupera el partit contra el Caldes Recam Làser d'Eduard Candami. Aquest és l'únic partit que els queda pendent dels que es van ajornar per casos de Covid-19.\nEls blanc-i-negres, a falta de 3 partits per acabar la temporada, són novens amb 35 punts, dos per sota del Girona -amb un partit menys-, i dos per sobre del Calafell. Xevi Garcia té clar que l'objectiu és seguir sumant per aconseguir matemàticament la salvació directa i treure's de sobre aquesta pressió.\nEl Caldes és quart, a 3 punts del tercer. Només han perdut 6 partits dels 26 que han jugat. Una d'aquestes derrotes va ser a Palafrugell (4-3). A la Torre Roja només han deixat escapar punts contra els tres primers. Van empatar amb el Reus i perdre contra el Barça i el Liceo, la resta d'equips que hi han passat no s'hi han endut cap punt. Per altra banda i seguint amb les estadístiques, el Palafrugell ha puntuat en 8 de les 13 pistes que han visitat aquesta temporada. La més recent, aquest diumenge passat en la seva visita al Lleida.\nEls golejadors del Palafrugell segueixen sent Sergi Canet amb 25 encerts i Marc Figa amb 18, seguits de Caco Ceschin i Xavier Aldrich amb 12. Els del Caldes, Ferran Rosa amb 18, Álvaro Borja i Sergio Miras amb 17 i Cristian Rodríguez amb 15. Cap dels dos entrenadors té cap baixa per sanció per aquest partit, corresponent a la 26a jornada d'OK Lliga.\nEl Palafrugell comença l'any amb victòria davant la visita del Caldes (4-3) (08/01/2021)


Un meteorit tan gran com la Torre Eiffel s'apropa a la Terra | Arxiu\nEstà previst que l'asteroide '4660 Nereus' passi molt a prop de la Terra el mes de desembre\nper Miguel Cuartas 09/11/2021 20:00h\nNoves notícies sobre l'arribada d'un asteroide a les rodalies del planeta Terra. Els experts en la matèria avancen que aquest meteorit, que passarà a 3,9 milions de quilòmetres de la Terra la segona setmana del mes de desembre, és tan ample com tres camps de futbol i tan alt com la Torre Eiffel, amb un diàmetre de 330 metres. En concret, es preveu que el meteorit, de nom 4660 Nereus, voregi el planeta l'11 de desembre.\nAquest meteorit va ser descobert el 1982 i orbita al voltant del Sol cada 664 dies. Serà un dels quatre apropaments més significatius de meteorit del segle XXI, però les opcions reals que sigui una amenaça són reduïdes, ja que passarà a més de deu vegades la distància mitjana entre la Terra i la Lluna.\nPerò aquest pas coincidirà amb la primera missió de prova de defensa a nivell mundial, DART, engegada per la NASA, que estrellarà una nau espacial contra un asteroide per canviar el rumb de la seva òrbita.\nEl meteorit estarà més a prop de la Terra el proper 11 de desembre\nEl 4660 Nereus està classificat com a «potencialment perillós», si bé les possibilitats que sigui una amenaça clara per al planeta són baixes. L'asteroide va passar a prop de la Terra el 2002, i ho farà una altra vegada el 2060 i el 2071. En el primer, s'espera que Nereus passi a uns 1,2 milions de quilòmetres de la Terra, tres vegades la distància mitjana entre la Terra i la Lluna.\nCal assenyalar que l'asteroide que va passar més de la Terra el 2021 va ser el 2001 FO32, que té aproximadament un quilòmetre de diàmetre. Es va acostar a uns dos milions de quilòmetres de la Terra, poc més de cinc vegades la distància Terra-Luna, el mes de març. El 2001 FO32 és una dels meteorits més ràpids que es coneix que, ja que es mou a gairebé 124.000 quilòmetres per hora en relació amb la Terra.\nEs preveu que el 99942 Apophis, que té un diàmetre semblant al Nereus, passi a 32.000 quilòmetres de la Terra l'abril del 2029. El març del 2021, la NASA va publicar un comunicat afirmant que els seus càlculs «no mostren cap risc d'impacte durant almenys els propers 100 anys».\nUna bola de foc enmig de l'espai | Arxiu\nLa NASA treballa perquè una nau espacial faci esclatar un asteroide\nAixò no ha evitat que la NASA treballi per defensar la Terra. La nau espacial que pot estavellar-se contra un petit asteroide dins la missió DART està en un lloc de llançament a la Base de la Força Espacial Vandenberg, a Califòrnia. Serà llançat el 23 de novembre hora local. La nau espacial viatjarà cap a l'asteroide Dimorphos, que orbita un asteroide més gran, anomenat Didymos.\nLa intenció de la prova és saber si una nau espacial pot arribar de manera autònoma fins a un asteroide concret i impactar-lo cinèticament. Després, utilitzant telescopis terrestres per mesurar els efectes de l'impacte en el sistema d'asteroides, la missió millorarà les capacitats de modelatge. També les de predicció, per ajudar-nos a preparar-nos millor per a una amenaça d'asteroide real en cas que es descobreixi, tal com va assegurar la NASA.\nÚltima hora Última hora Méteo Última hora Méteo Última hora Meteorologia Última hora Meteors


El municipi va entregar els doblers recaptats durant la setmana solidària 'Mallorca amb Quios' al fons Mallorquí de Solidaritat\n2 min. Palma 24/05/2016 19:27\n651x366 El consistori va fer entrega dels doblers recaptats al Fons Mallorquí de Cooperació. / AJUNTAMENT DE LLUCMAJOR El consistori va fer entrega dels doblers recaptats al Fons Mallorquí de Cooperació. / AJUNTAMENT DE LLUCMAJOR\nEl municipi de Llucmajor ha recaptat un total de 3.696,95 euros en les jornades solidàries 'Mallorca amb Quios' que es varen dur a terme entre el 9 i el 15 de maig amb la finalitat d'aconseguir ajuda per als refugiats sirians que són a l'illa grega de Quios fugint de la guerra.\nAquest dilluns passat el Consistori va fer entrega de la recaptació a Joan Verger, president del Fons Mallorquí de Cooperació, entitat encarregada de gestionar l'ajuda als refugiats.\nDins aquestes jornades varen tenir lloc diverses activitats com ara concerts i obres de teatre, el preu de les quals es destinava a donar suport a la gestió de l’acolliment i l’atenció a la població siriana en aquesta illa.\nL’entitat que més doblers va aconseguir va ser el CEIP Urbanitzacions (1.132,08€) mitjançant una cursa solidària, seguida del concert 'Recordant Sinatra' a càrrec de la Banda de Música de Llucmajor (679,40€), l’obra de teatre 'Moix per llebre', de Pere Capellà, a càrrec de Set i mig Teatre (589,30€) i el Club Natació Llucmajor, que aportà 520,00€ recaptats mitjançant un concurs de dibuix solidari.\nPer part seva, l’agrupació fotogràfica ha aconseguit 390 € fruit de la venda d'imatges fotogràfiques fetes pels seus socis; el concert 'Animals! On partim?', amb la participació de les Corxeres i els Negres dels Amics de la Música 216,17€. Els bars i restaurants col·laboradors varen aportar a les jornades 170€.


L'empresa Marelli comunica l'acomiadament de gairebé una trentena de treballadors de la planta dels Monjos pel tancament de Nissan - Penedès Econòmic l El diari econòmic online de la Vegueria Penedès\nL'empresa Marelli comunica l'acomiadament de gairebé una trentena de treballadors de la planta dels Monjos pel tancament de Nissan\nMarelli ha comunicat al comitè d'empresa la intenció d'acomiadar entre 57 i 59 treballadors dels centres de la Zona Franca i de Santa Margarida i els Monjos. La decisió forma part d'un pla de reajustament per adaptar-se al tancament de les instal·lacions de Nissan a Catalunya i arriba amb l'entrada d'un nou inversor xinès a la planta. Hi ha 30 empleats afectats a la Zona Franca i entre 27 i 29 als Monjos. Els dos centres donen feina a 173 treballadors.\nMarelli fabrica sistemes de climatització per Nissan i per centres de Renault a l'Estat i França. Són els primers acomiadaments d'empreses proveïdores i auxiliars des que es va conèixer la decisió de l'automobilística.\nLa direcció va comunicar als treballadors que presentaria un Expedient de Regulació d'Ocupació (ERO) de forma conjunta pels dos centres i que preveia iniciar el període de consultes amb els representants de la plantilla la setmana que ve, segons apunten fonts sindicals. El Departament de Treball encara no ha rebut la sol·licitud formal per presentar un ERO per part de l'empresa.\nEl tancament de les plantes de Nissan a Catalunya no tan sols afecta els 3.000 treballadors contractats directament pel fabricant japonès, sinó també als més de 20.000 llocs de treball indirectes que genera el mateix grup.\nLa Natàlia Cabezas, delegada de la UGT a la planta de Santa Margarida i els Monjos de Marelli, lamenta que són els "grans oblidats" de la crisi i que, si bé els treballadors de Nissan podran intentar negociar bones condicions en cas que s'acabi materialitzant el tancament, ells no. "Nosaltres hem estat a sota, fabricant exclusivament per a ells, i haurem de negociar cadascun per la seva banda, és molt complicat", explica.\nSegons les organitzacions sindicals, el tancament de les fàbriques de la Zona Franca, Montcada i Reixac i Sant Andreu provocarà una "ona expansiva" que pot afectar 500 companyies com Acciona, Magna, Drive, Marelli, Lear, Gestamp o Tachi-S. "Els subcontractats som invisibles. Tothom parla dels 3.000 de Nissan, però fora som més de 20.000, sense comptar la gent de la neteja, els de seguretat o els camioners", destaca Cabezas.\nEls representants dels treballadors d'aquestes empreses han format una comissió de seguiment per pactar accions conjuntes i ja s'han manifestat durant les últimes setmanes. Més d'un miler de treballadors de Nissan i de les seves empreses subcontractades i proveïdores van fer una cadena humana al voltant de la planta de la Zona Franca fa quatre dies per reivindicar els drets de tots els empleats vinculats al grup nipó.\nFonts sindicals asseguren que no tenen constància que cap altra de les empreses proveïdores i auxiliars de l'automobilística hagi iniciat un procediment d'extinció col·lectiu de contractes.\nLa Natàlia Cabezas explica que la seva situació és encara més complicada perquè tot plegat també s'emmarca en una operació financera en què entra en joc l'empresa xinesa Shanghai Highly, que controlarà el 60% de la planta de Santa Margarida i els Monjos. Així, i segons les informacions dels sindicats, dels 77 treballadors de la planta de Santa Margarida i els Monjos, uns 40 passaran a incorporar-se a l'estructura de Shanghai Highly, entre 27-29 entraran en un ERO i de la resta, no està clar el futur. A les plantes de la Zona Franca, amb 103 treballadors, l'ERO n'afectaria a 30.\nCabezas diu que la situació és "molt confusa" i que els treballadors no entenen ni les intencions de Marelli ni les del nou inversor xinès. "Creiem que estan buscant el contacte amb els clients, Renault i Nissan, i que en un moment o altre s'ho poden emportar", afirma, admetent que, en el seu parer, els 40 empleats que ara passaran a tenir contracte de Shanghai Highly "potser tampoc tenen el futur assegurat". "Sempre malpenses, perquè hi ha interessos econòmics", diu.\nLa representant de la UGT diu que la planta de Santa Margarida i els Monjos, que en el passat havia estat controlada en un 40% per capital de Nissan, sempre ha tingut com a "handicap" la dependència a aquesta multinacional. "No hem pogut jugar amb altres clients, havent de treballar per l'aliança Renault-Nissan, és el que hi havia", explica.\nCabezas destaca que el personal que ara veu amenaçat el seu lloc de feina està "molt qualificat" i porta anys fent "sacrificis i esforços" per millorar, així com també aguantant ERO recurrents. "El sector de l'automoció està tocat", destaca Cabezas, que recorda que els treballadors fa temps que ho avisen, però que "els governs realment no han fet prou" per mantenir les produccions a Catalunya.