Es pot desafiar la mort? – Grup de Diàleg\nPublicada en 17 febrero, 2022 17 marzo, 2022 por dialeg\nEl dijous 17 de febrer vam fer la nostra sessió de diàleg a la biblioteca Xavier Benguerel de Barcelona, tot seguint un dels tres eixos temàtics d’aquest curs “Afrontar els reptes des de les diferents conviccions”. La presentació inicial va anar a càrrec de Lourdes Capelles, al voltant de reflexions de Luis Cordero, professor del MIT, i d’altres.\nPrèviament a la trobada ens habiem llegit aquest article en català del Daniel M. Davis, que es pot trobar en anglès, publicat el 21 de gener a The Conversation.\nEl diàleg va ser molt ric malgrat ser un grup no gaire nombrós. En destaquem algunes idees:\nPer la majoria de nosaltres desafiar la mort no ens sembla natural. Viure es acceptar el cicle de la vida i aprendre a morir. La mort es part de la vida. Agraïm a la ciència que puguem arribar en millors condicions al final de la nostra vida, vivim més i millor. Però viure eternament complicaria molts aspectes, com per exemple les relacions humanes o la sobrepoblació. I quina edat seria preferible per “plantar-se”: els 20-30 anys o els ?\nTambé seria un factor més de desequilibri, en no poder accedir tothom a “la immortalitat”.\nPerdre la por a la mort és la clau. Viure és aprendre a morir. El més enllà s’ha d’experimentar aquí. Això ens portaria al concepte cristià del Regne de Déu.\nL’amor-vida-mort és indivisible, perquè creiem que amb la mort arriba alguna cosa nova, no tot acaba aquí. Hi ha una vida eterna (pels creients) que voldríem experimentar aquí, en vida. També els no creients voldríem viure aquí a la terra el que entenem com a cel.\nLa vida pren un caire diferent si sabem que es limitada, psicològicament ens preparem per donar aquest pas. El que fem es el que queda i donar una finalitat a la vida esta comprovat que també la allarga.\nSi visquéssim eternament seriem realment feliços aquí? “Sabem” que després de la mort ens alliberem, tant si creiem que viurem en pau i sense necessitats, com si no hi ha res més.\nSi aconseguim la immortalitat amb la clonació del nostre cos i la curació de les nostres cèl·lules malaltes, es podrà manipular també la part més humana, la sentimental? Perdrem la nostre essència?\nDe totes maneres, l´home està dintre l´Univers i arribarà un dia que aquest s´acabarà. Per tant, l´home també desapareixerà per molt que evolucionem i ens creiem immortals.\nHi ha un interès en allargar la vida corporal, però no es consideren aspectes potser més fonamentals de la vida. Potser seria important que la ciència estudiés genèticament com canviar els impulsos violents i negatius del home i treballés per a millorar els valors humans, destacant el de la cooperació, que és el que realment ens fa avançar.\nTambé va sortir el concepte de “obsolescència programada” aplicada a l’ésser humà.\nAcollir sempre →


emboscall: de juliol 2018\nlAcció dominical experimental explicativa del programa d'anàlisi de Les torres del silenci\nL’escriptura que té com a objecte l’anàlisi d’un text literari donat, públic –com ara Les torres del silenci, de Pep Rosanes-Creus–, que no és creativa en sentit estricte, sinó text que creix al voltant d’un text precedent, requereix un aparat teòric com a marc referencial per a la seva estratègia d’anàlisi. En l’absència –si més no parcial– d’aquest aparat recorro a les tecnologies, que em permeten realitzar l’escriptura en el moment, com a assaig o provatura, davant d’un públic –real/actual o virtual/potencial, no importa–. Això dona lloc a un primer text improvisat, oral, que, en ser transcrit, revela les seves mancances en els termes concrets però proporciona una base estructural sobre la qual es pot, efectivament, desenvolupar un nou text, més afinat en la mesura que rectifica els errors del primer. Aquest segon text, quan se’n completin totes les parts, serà la base per a un altre text , ja definitiu, sobre l’obra que és objecte d’estudi. Per altra part, l’aparat teòric referencial es construeix, com el text mateix, en aquest procés: no és un seguit de normes donades prèviament sinó definit –explícitament o implícita– en la pràctica.\nDescripció d'un programa de tres parts:\n1) lAcció Poètica: lectura i comentari d'un poema del llibre\n2) transcripció corregida de la lAcció\n3) síntesi de les transcripcions en un text final\nPublicat per emboscall a 0:55 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: lAcció PoèticA, Les torres del silenci, Teoria literària\nlAcció PoèticA: “Varanasi”, poema 3 de Les torres del silenci\nLectura i comentari realitzats el 21 de juny de 2018 a les 9,45 h del matí, alhora que es transmetia en format vídeo en directe a través de Facebook.\nEl motiu del poema, el seu aspecte temàtic més aparent, és realitzar una panoràmica de la ciutat índia de Vanarasi (o Benarés). Però d’entrada hem de destacar-ne un tret, molt freqüent en la poesia de Pep Rosanes-Creus, el de la dislocació entre la veu narrativa –qui parla al poema– i aquell a qui aquesta veu s’adreça –és a dir, emissor i receptor–, els quals –tots dos– identifiquem amb la mateixa persona: el jo poètic, que se’ns presenta dividit. Es tracta d’una estratègia distanciadora, per tal de literaturitzar el que és un contingut afectiu, personal, per presentar-lo des d’una certa distància, perquè la feina del poeta, com a artista, no és pas obrir-nos el seu cor, sinó construir un artefacte que tingui categoria d’obra d’art. Aquesta estratègia, però, es pot interpretar des de moltes altres perspectives, cosa que no tractaré en aquest moment [he de reconèixer que no recordo a què em referia concretament amb questes paraules; crec que el que volia dir és que el perspectivisme en la poesia de Rosanes-Creus a més –o a part– de ser una estratègia formal –cosa que indico en aquest comentari– reflecteix la qüestió de la fragmentació i desintegració de la identitat, tema que caldrà tractar amb profunditat més endavant, quan comentem poemes de la tercera part].\nAbans de continuar el comentari, situem aquest text en la perspectiva del llibre: el primer poema, “Fat City”, actuava com a frontissa, delimitant una fractura entre l’obra anterior del poeta respecte del que ens trobarem en els textos recollits a Les torres del silenci; el segon poema, “L’engruna”, on el jo poètic es desdoblava entre un ens creador –un demiürg– i un objecte insignificant del món extern que, gràcies al poder objectivador del pensament, es feia dipositari de la pròpia subjectivitat (el poeta hi objectivava la seva experiència per poder-la articular, com a objecte simbòlic, en un relat, una reflexió, sobre la vida i la mort... aquestes són qüestions, però, que s’aniran revelant en altres poemes del llibre). Per altra part, com el poema cinquè, “Taj Majal”, en aquest poema s’adopta el vers alexandrí, un vers declamatori, molt formal, que indica també distanciació respecte la matèria del poema.\nBenarés, com sabem, és una de les ciutats sagrades de l’hinduisme, on el poeta situa el parlament d’un personatge [real], un californià que cada any viatja a la ciutat índia, el qual, com el mateix poeta, encarna l’estranger que ve des d’occident per contemplar les manifestacions d’una cultura construïda al voltant dels cicles vitals, però sense mai implicar-s’hi del tot, sense acabar d’entrar mai realment en el significat profund, distintiu, d’aquesta cultura.\nLes torres del silenci és un llibre complex, amb moltes imatges i molts temes que es van reiterant al llarg de tota l’obra, acumulant-se, de manera que el significat s’enriqueix en tant que cada reaparició d’un tema, imatge o símbol afecta tant allò que ja hem trobat en els poemes precedents com allò que encara puguem trobar en els posteriors.\nRecordeu que podeu adquirir el llibre en format digital a la següent adreça:\nPublicat per emboscall a 0:42 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Benarés, Ganges, Jesús Aumatell, lAcció PoèticA, Les torres del silenci, Pep Rosanes-Creus, Poesia catalana\nActualment a emboscall només es comercialitzen llibres (a banda del que pugui restar en alguna llibreria de tiratges antics) en format digital a través de la plataforma LEKTU.\nlAcció dominical experimental explicativa del prog...\nlAcció PoèticA: “Varanasi”, poema 3 de Les torres ...\nlAcció PoèticA: “L'engruna”, poema 2 de Les torres...\nlAcció PoèticA: Pre-presentació de "Les torres del...\nlAcció PoèticA: “Fat City”, poema 1 de Les torres ...\nlAcció a l'entorn de "Les torres del silenci", lli...


Salut farà testos d’antígens massius a Banyoles entre dimecres i divendres\nEl Departament de Salut farà testos d’antígens massius a Banyoles entre dimecres i divendres d’aquesta setmana.\nLa Generalitat presenta el Pla de desescalada per tornar a l'activitat\nLa Generalitat de Catalunya ha presentat el pla de desescalada per tornar a l'activitat que es començarà a aplicar a partir de dilluns vinent, i que presenta poques modificacions respecte el document que es va filtrar a mitjans de setmana.\nEl Consell Esportiu del Pla de l'Estany reprèn la dinamització dels parcs urbans de salut amb canvis\nEl Consell Esportiu del Pla de l’Estany ha pogut reprendre, aquesta setmana, les sessions de dinamització que l’entitat duu a terme periòdicament als diferents parcs de salut de la comarca de bracet amb Dipsalut. Ho ha fet després de l’aturada obligada de dues setmanes i adaptant-se, de nou, a la normativa que en aquest cas permet realitzar activitat física a l'aire lliure amb un màxim de 6 persones per grup.\nL’hostaleria i la cultura podria reobrir a partir de dilluns vinent\nLa Generalitat de Catalunya està treballant en el Pla d’Obertura progressiva d’activitats, una desescalada de les restriccions durant les properes setmanes. Aquest full de ruta preveu quatre trams que dependran de les dades de la pandèmia i que podrien no aplicar-se a tot el territori per igual.\nEs prorroga deu dies més el tancament de bars i restaurants, equipaments culturals i gimnasos\nLa Consellera de Salut de la Generalitat, Alba Vergès, ha comparegut aquest dijous per explicar les mesures que es prendran els propers dies.


Patrimoni Nacional, el forat negre de les factures esperpèntiques de Juan Carlos I\nEl PSOE s'oposarà a la comissió d'investigació sobre Juan Carlos I tot i l'aval dels lletrats del congrés\tEl PSOE s'oposarà a la comissió d'investigació sobre Juan Carlos I tot i l'aval dels lletrats del congrés\nRobles diu que les actuacions feixistes a l'exèrcit espanyol són "mínimes i puntuals"\tRobles diu que les actuacions feixistes a l'exèrcit espanyol són "mínimes i puntuals"\nPatrimonio Nacional, el forat negre de les factures esperpèntiques de Juan Carlos I\nJuan Carlos ha utilitzat l'organisme per pagar tota mena de despeses fora de la partida que la Moncloa assigna anualment a la monarquia\nQuin és el cost real de la monarquia espanyola? Aquesta pregunta tan senzilla és pràcticament impossible de contestar arran de l’opacitat de l’administració espanyola. Any rere any, el pressupost reflecteix una partida dedicada a la monarquia —enguany és de 8,4 milions d’euros—, però aquesta xifra no inclou els diners que destinen els ministeris a serveis relacionats amb la corona.\nEn aquest sentit, les despeses de seguretat les paguen Interior i Defensa; l’agenda internacional va a càrrec d’Afers Estrangers; i Patrimonio Nacional, que depèn de Presidència, assumeix tota mena de factures. Segons que publica eldiario.es, aquest organisme ha pagat totes les nòmines del seguici de Joan Carlos I als Emirats Àrabs Units, així com despeses derivades de la seva estada.\nPerò aquest calaix de sastre no s’acaba aquí, hi ha factures de tota mena. El diari també revela que Patrimonio Nacional ha pagat les indemnitzacions per acomiadament improcedent de la tripulació del iot Fortuna, quan Juan Carlos va vendre’l. El cost total van ser 600.000 euros.\nL’organisme també es va fer càrrec del manteniment de la casa on s’allotjava Corinna Larsen a Madrid, la finca La Angorrilla. Altres factures són les assegurances de cotxes de luxe, entre els quals un Ferrari i Rolls Royce, que l’ex-rei espanyol va rebre de part d’algunes dictadures del Golf Pèrsic.\n12:58[EN DIRECTE] Catalunya detecta 48.000 contagis i suma 55 ingressats nous\n08:55Un notari jueu va revelar l’amagatall de la família d’Ana Frank als nazis, segons una nova investigació\n08:00[INFORME] El català cau en picat en l’audiovisual juvenil per manca d’inversió i adaptació al món digital\n08:00Les portades: “Borràs manté la llicència per edat, però de tres anys” i “Salut estudia d’eliminar el passi covid”


Els Fons Pere Calders, guardonat amb el Premi Lletra 2013 | Departament de Filologia Catalana\nEls Fons Pere Calders, guardonat amb el Premi Lletra 2013\n3 Octubre, 2013 | Notícies, Recursos per a la recerca\nEl Fons Pere Calders de la UAB ha estat guardonat amb el premi al millor projecte digital publicat a Internet, que atorga la Fundació Prudenci Bertrana i LletrA de la UOC.\nAquest passat divendres, dia 27 de setembre, representants de la Biblioteca d’Humanitats van recollir el premi dins la Gala dels Premis Literaris de la Fundació Prudenci Bertrana i LletrA de la UOC. El Premi ha estat concedit al Fons Pere Calders de la UAB ex-aequo (és a dir, compartit) i a NISE de la Universitat de Girona.\nAquest concurs destaca el millor projecte digital publicat a Internet, creat des de qualsevol part del món i en qualsevol llengua per mostrar o promocionar la literatura catalana en xarxa.\nEl veredicte del jurat va destacar “el significat i la importància en la tasca de posar a l’abast d’investigadors i lectors un fons documental exhaustiu sobre Pere Calders que ajuda a entendre la seva obra i a mantenir-la viva, al mateix temps que funciona com a eina divulgadora i catalogadora de primer nivell”.\nEl jurat del premi també va especificar: “Amb aquest guardó volem reconèixer l’aportació de la Universitat catalana a la difusió i transferència del coneixement literaria a Internet i esperonar-la per a què continui apostant per la innovació i hi inverteixi recursos com a part del seu compromís amb la societat i la cultura. Cal perdre la por al fracàs en les temptatives, arriscar-se a innovar i defugir els encasellaments que limiten la creativitat”.\nUN FONS PERSONAL MOLT VALUÓS\nLa UAB acull des de l’any 1995 els fons documentals de Pere Calders. La UAB va investir doctor honoris causa l’escriptor Pere Calders el 27 de maig de 1992. Posteriorment, el 1995, mitjançant les gestions del Departament de Filologia Catalana, va acollir els seus fons documentals. El llegat consta de documentació personal i familiar, sobre activitats professionals, l’obra creativa, tant la publicada com la inèdita, correspondència i fotografies.\nGairebé tot el material del fons s’ha digitalitzat, concretament 2.129 dcouments. N’hi ha 250 relacionats amb la seva obra de creació, més de 780 cartes i més de 1.000 fotografies. Dins aquest fons també hi ha inclosa documentació del seu pare, Vicenç Caldés i Arús.\nL’estudi d’aquest llegat va possibilitar la descoberta d’un parell d’obres inèdites: “Sense anar més lluny” i “La marxa cap al mar”, que el 4 de febrer del 2009 es van presentar a l’Institut d’Estudis Catalans (IEC).\nEl fons, inventariat i catalogat, es troba disponible i accessible a través de la pàgina web dels fons personals de la Biblioteca d’Humanitats de la UAB, i tota la documentació digitalitzada es pot consultar al Dipòsit Digital de Documents de la UAB, a l’apartat de Fons Personals.\nPreviousDona i teatre al segle XXI\nNextMil tres-centes oliveres: Acte de record de Jordi Castellanos i Vila (1946-2012)\nSessió informativa sobre el Doctorat en Estudis Teatrals


Casa Zio Jano Mascali Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Spiaggia Sant'Anna, 307, Sant'Anna, Mascali, Itàlia, 95016 - Veure al mapa\nMés informació sobre Casa Zio Jano\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Mascali, Casa Zio Jano és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCasa Zio Jano ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, servei de llançadora per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Casa Zio Jano no troba competidors en cap categoria.


El tractament, que ja ha rebut l’autorització de l’Agència de Medicaments espanyola, es farà amb una tècnica que neteja el plasma de la sang\nActualització: 01.05.2022 - 18:54\nEncara no se sap la causa exacta de la covid persistent, ni se n’ha trobat un tractament adequat. És per això que la unitat especialitzada de l’Hospital Germans Trias i Pujol de Badalona (Can Ruti) engegarà un assaig clínic pioner sobre aquesta malaltia. L’Agència de Medicaments espanyola ja ha acceptat la petició, però encara són a l’espera de dues petites esmenes.\nAquest assaig emprarà la tècnica de la plasmafèresi, que consisteix a treure el plasma de la sang i netejar-lo de substàncies inflamatòries. De fet, és un tractament que ja es fa servir en malalties que tenen un substrat immunològic darrere, com ara la síndrome de Guillain-Barré, i implica punxar el pacient i mantenir-lo unes hores a l’hospital. Aquest assaig pretén de treballar en una de les tres hipòtesis sobre la causa de la malaltia, la inflamatòria. Sobre les altres dues, l’autoimmune i la persistència viral, la unitat també vol fer assaigs clínics més endavant, amb un antivíric i amb un immunomodulador.\nLa covid persistent afecta milers de persones i presenta un ventall ampli de símptomes, com ara fatiga, disfunció cognitiva i dificultat per a respirar. “La causa de la persistència dels símptomes no és la mateixa en tots els pacients. Fins i tot en una mateixa persona hi pot haver causes diverses. A més, la major part dels pacients no tenen solament un símptoma, en tenen més de deu o vint”, diu Lourdes Mateu, coordinadora de la unitat de covid persistent de Can Ruti. Tot i que el tractament és pensat per a tota mena de pacients i no solament per a aquells que tenen una simptomatologia determinada, pot ser que funcioni per a uns pacients i que per a uns altres no.\nIdentifiquen el positiu de covid més llarg mai detectat, que s’allargà cinc-cents cinc dies\nVan engegar l’estudi l’any 2020, però ara per ara és molt petit i tan sols comptaran amb una cinquantena de pacients, la majoria gent jove. “Hem decidit de començar amb aquells que tenen una alteració funcional més alta, que tenen la vida més limitada”, assenyala. Faran dos grups de pacients, a uns els donaran el tractament i a uns altres no. Així, després podran analitzar els resultats i veure si funciona i si es manté al llarg del temps. De totes maneres, adverteixen que pot ser que vagi bé i que, quan es deixi de fer servir aquesta tècnica, al cap d’un temps, tornin els símptomes.\nA més, a partir d’aquest assaig volen aprofitar per investigar quina és la causa de la covid persistent: “Aprofitarem l’avinentesa per fer estudis d’immunitat i resistència viral amb les mostres dels pacients. No solament farem el tractament, sinó que, dins un mateix estudi, mirarem de veure si podem trobar-ne la causa.”\nLa covid persistent, una malaltia que s’ha investigat poc\nAquests darrers dos anys ha costat molt que s’investigui la covid persistent. Mateu assenyala que, per una banda, és perquè encara hi ha molts detractors que diuen que no existeix, atès que els símptomes i els pacients són molt heterogenis i encara no es pot parlar d’un marcador biològic. Per una altra, per allò mateix que va passar al començament de la covid aguda, que no es donaven tractaments sense tenir prou evidències. Ara ha canviat i alguns pacients reben medicació, però els facultatius admeten que no és la situació més adequada: “Tens el pacient davant i li dónes un tractament sense tenir evidències perquè t’amoïna, però alhora a la consulta et sents impotent.”\nÉs una malaltia que fins ara no ha estat una prioritat per a la comunitat científica: “Falta molta inversió en investigació. La covid persistent no es llegeix com una cosa urgent perquè el pacient no es mor ni has de decidir de posar-li un tractament al cap de deu dies. Però viu mesos i mesos incapacitat”, conclou.


Veure: Detall de vídeo de 10 minuts sobre l’assaig The Book Vs. Diferències del cinema a 'The Martian' - Notícies | Abril 2021\nVeure: Detall de vídeo de 10 minuts sobre l’assaig The Book Vs. Diferències del cinema a 'The Martian'\nHi ha tantes pel·lícules adaptades a partir de novel·les que és una cosa que és maleïda gairebé impossible de posar-se al dia amb aquests llibres després de veure els ulls. Però no us preocupeu, els bons nois CineFix estem aquí per ajudar-te, amb les seves sèries de YouTube, “; What ’; s The Difference? ” ;, on exposen les principals diferències entre la pel·lícula i el material d'origen de manera divertida i informativa. Els seus episodis més interessants es refereixen a pel·lícules que es van desviar significativament de la font original, ja que assenyalen succintament quants personatges, narracions i fins i tot gèneres poden canviar durant la llarga i laboriosa etapa de desenvolupament d'una gran pel·lícula de Hollywood. Per obtenir un bon exemple, mireu l'episodi a “;Qui va emmarcar Roger Rabbit” ;.\nLLEGIR MÉS: Ressenya de TIFF: Ridley Scott, 'The Martian', protagonitzat per Matt Damon, Jessica Chastain i Chiwetel Ejiofor\nNo passa sovint, però de vegades una adaptació cinematogràfica es manté molt a prop de la història i el to del material d'origen. “;El marcià”;, Ridley ScottUna història commovedora sobre el meravellós viatge que els femtes humans es converteixen en patates fregides franceses, podria haver-se tornat a casa seva buida de la mà Oscars, però això no vol dir que la ficció de ciència-ficció força divertida no va fer bé Andy Weir ”s novel·la original. Segons l'equip de CineFix, Va dibuixar GoddardL'adaptació al guió de Weir ’; s es manté força a prop de la novel·la, fins al retrat sardònic però esperançador de Mark Watney (Matt Damon), el botànic es va deixar accidentalment per morir al planeta vermell i es veu obligat a sobreviure a les patates de caca abans esmentades, així com a males melodies de la discoteca.\nLLEGIR MÉS: Matt Damon explica com 'el marcià' és 'totalment diferent' que 'interestel·lar'\nEl vídeo fa un bon treball per distingir les principals diferències entre la pel·lícula i el llibre, alhora que assenyala que la pel·lícula es manté bastant fidel a la història, els ritmes i el to de la novel·la. Els personatges semblen haver estat transferits gairebé de forma verbal, tret de dos que aparentment difereixen significativament de la manera com es retraten a la novel·la. Un dels aspectes més interessants de l’adaptació, i un punt de referència important per a qualsevol persona que vulgui aprendre més sobre l’adaptació de les novel·les als guions, és el fet que, mentre que la gran peça d’acció on Watney ’; s queda enrere, és vista com un flashback. a la meitat de la novel·la, es va col·locar al principi de la pel·lícula. Està bé obrir una novel·la d’una manera menys emocionant i més expositiva, però una pel·lícula de ciència-ficció principal com “; The Martian ”; necessita un enganxós emocionant, per la qual cosa va ser una bona idea traslladar aquesta escena fins al principi.\nLes bromes feixugues sobre els pirates espacials s’envelleixen abans que fins i tot comencin, però aquest vídeo hauria de ser interessant per a qualsevol persona que li agradés prou la pel·lícula perquè estigués interessada en el llibre, però no m’agradava prou per llegir-la. Consulteu-la a continuació:


Ara va de debó: LA SETMANA SANTA\nTot i no creure-hi, m'agrada dir que és la Setmana Santa, res de les vacances de primavera.\nSempre són uns dies estranys, no tothom té els mateixos dies de festa i quan tothom té els mateixos dies llavors es queden en no res. Jo tenia vacances desde dimecres i dijous ja estava previst que amb en Manel anavem a pujar dijous cap a Masella, on sinó? Que es pot fer per Setmana Santa? pujar a esquiar, a aquestes alçades ja tothom sap que... no diré allò de que sóc frívola, banal i superficial, ara no "ve a cuento", no, no diré que no m'agrada esquiar, seria dir mentires i de petitteta em van ensenyar que no es diuen mentires. Però, pujar a esquiar és tot, arribar, anar a esmorzar, riure, xerrar i tot plegat, dinar després, i si ens quedem, doncs acabar de passar el dia, passejar, anar a sopar, anar de copes, però per això, una ja té una edat i falta de costum, per haver de tornar a esquiar l'endemà a les 10. Aquest cop, "el equipo médico habitual" no estava sencer, només erem dos, en Manel i jo, però també ens ho hem passat bé, que us penseu?\nHan estat uns dies de confidències, no amb en Manel, que ja ens les sabem totes, amb d'altres, que ara no diré el nom i que a més m'han dit, però això no ho expliquis, això no ho hauries de sentir, o, a tu, t'ho puc explicar, evidentment, no penso explicar res, home, jo també he fet alguna confidència, que se suposa també quedarà igual. Em vaig trobar a una tia molt, però que mooooolt pija, i de l'Opus, que coneixem d'allà Masella i un altre es va quedar de pasta de boniato de veure com sóc capaç de mimetitzar, per alguna cosa vaig anar a "cole de pago"com diu la meva mare. Ah! m'he comprat la pulsera de l'equilibri, feia temps, que ho havia intentat, però no en tenien a la botiga i ara en tenien i el noi de la botiga ens ho va dir i la vam comprar. M'he comprat dues samarretes d'estiu o millor de primavera, en necessitava, segons el gust d'en Manel i ell una camisa segons el meu gust i tots dos tan contents.\nM'he assabentat que molta gent es pensava que era la dona d'un, ja em casen sempre amb en Manel, però ara amb un altre també, ja és la hòstia! Sóc quasi una adúltera, dos suposats marits, però com diu en Manel, si no hi ha res de res amb cap, quina gràcia té? Jo també hi estic d'acord. Sembla ser, que tinc una capacitat acollonant per ser amiga i semblar que sóc la dona de...\nM'he cansat molt, això és bó. M'hagués agradat poder ajudar més el meu amic. No he fet cap foto. Com que hi havia poca gent, he aparcat bé, tothom estava sorprès.\nDemà, no menjaré la mona, però suposo que em xuparé una caravana del quinze!!!\nPublicat per Joana a 23:17\nPor lo menos has estado unos días de pingoneo, que alegría\n5 d’abril de 2010 a les 10:31\nJo si menjare mona l'acabo de anar a buscar.\n5 d’abril de 2010 a les 11:45\nDoncs nena m'en alegro que t'ho hagis passat bé unes vacaneces molt esperades i si asobre les aprofites bé doncs millor que millor!!\nAra a la rutina diaria..oi??\n6 d’abril de 2010 a les 17:33\nSi se puede, por no quedarse en casa cualquier cosa!\nDoncs, no en vaig menjar.\nAmb la de dies que feia que les esperava.\n6 d’abril de 2010 a les 23:16\nI....amb tot això ja has fet els deures q et vaig posar???\n8 d’abril de 2010 a les 0:12


Fent dissabte: t'agrada el suc de tomàquet? Sí = Independència\nTranquil Bernat, això de que la concurrència no deixi comentaris es una cosa bastant comú a la blogosfera.\nDe totes maners, estem en mala època (pels examens) per voler escriure tantes coses però bé, lo del gerrymandering (sobre el que jo vaig escriure fa molt temps) podria passar com a estudi de Ciència Política i lo d'Europa ante el espejo podria passar per estudi d'història, no?\nMolt bo lo del suc de tomàtiga!\nPer altra banda, no et preocupis per aquell dia no haver escoltat el morning show de la cope que ara el locutor deu estar molt entretingut xerrant del "maricomplejines" d'en Gallardón, que li va fotre una demanda. Per cert, més sobre el tema al meu bloc (jejeje)\n30 de maig de 2008 a les 17:54


La biblioteca de Solsona prepara la quarta edició del concurs de punts de llibre - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa biblioteca de Solsona prepara la quarta edició del concurs de punts de llibre\nLa regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Solsona convoca el quart concurs de punts de llibre per commemorar el quart aniversari de la biblioteca Carles Morató de Solsona, que serà el mes de juny. Enguany, el certamen s'adreça als alumnes de primer i de segon de primària. Hi col·labora el Pla Educatiu d'Entorn.\nLa convocatòria d'enguany és per als nens i nenes de cicle inicial de primària. En una cartolina s'ha de fer un dibuix de temàtica i tècnica lliures, per una cara, i escriure una frase, per l'altra, sobre què els inspira la biblioteca o què és el que els agrada més de l'equipament, juntament amb les dades de contacte.


Actualització: 02.09.2017 - 12:07\nAquest setembre arriba ple de novetats. Els editors ja fa un parell o tres d’anys que amb tota normalitat avancen la feina abans de vacances i deixen enllestides les novetats que els primers dies de setembre lluiran a La Setmana del Llibre en català (se celebra del 8 al 17 de setembre). En aquesta tessitura, Club Editor presenta un nou llibre de Lluís Maria Todó. L’escriptor i traductor barceloní va publicar fa dos anys L’últim mono, en què va desplegar el seu saber i el seu estil. Ara torna a les llibreries amb Gramàtica dels noms propis, una altra història d’autoficció centrada en la seva família. L’editora Maria Bohigas ens parla a bastament d’aquesta novel·la i de l’autor, en el text que segueix, que ha escrit per als lectors de VilaWeb. També podeu llegir un fragment del llibre. L’obra arribarà a les llibreries el 6 de setembre i el 14 es presentarà a La Setmana del Llibre en Català.\n«Lluís Maria Todó és un dels escriptors amb més personalitat i més ofici de les lletres contemporànies a Catalunya. Un d’aquells prosistes que identifiques a l’acte de tan inconfusible que és el to. Un observador i un cronista de la pròpia vida: això que ara se’n diu autoficció i abans se’n deia literatura del jo, en què la imaginació és una manera de comprendre les coses que passen. Als anys noranta, els seus personatges eren homosexuals que es movien pel món gai barceloní. Vint anys després, Barcelona continua sent la princesa dels seus llibres: indispensable, adorable, bleda, inquietant, imprevisible del tot. L’enamorament no passa. El sentit de la justícia i del ridícul, tampoc: Todó és esmolat. Coneix a fons allò de què parla i ho fa sense embuts.\nAquesta vegada, els ulls de Todó s’han posat en la pròpia família. El seu nou llibre es diu Gramàtica dels noms propis, un títol que fa l’ullet al Vocabulari familiar de la Ginzburg, amb qui Todó comparteix més d’un tret —començant per la convicció que res no és tan apassionant com el que passa dins d’un clan, en la intimitat, que és la cosa en realitat més política del món. Perquè una família és un gran enrenou de tradicions, regles, identitats i llengües —especialment a Catalunya.\nLa que explica l’esmolat Todó viu entre els anys 20 i 70 a Barcelona. La suma de les seves branques produeix una galeria de personatges saborosos, des de l’avi que es venja d’un gat fins al pare que deserta dues vegades. La guerra, el feixisme, els anhels democràtics, la temptació marxista i la revolució sexual la modifiquen silenciosament. S’hi practica l’esport nacional de la societat catalana de l’època: el salt d’una llengua a l’altra. El nen que hi creix s’impregna dels mots andalusos de l’àvia, dels soliloquis obscens de la veïna de dalt, s’enamora de la nena de sota, furga biblioteques secretes, busca complicitats, es clava castanyes i eixampla territori.\nEl lector hi troba un retrat que agradaria a Montaigne: la gent hi surt a pèl, sense tapa- vergonyes. És gent que per damunt de tot s’adapta. A les circumstàncies de l’època, a les grans il·lusions, a les grans repressions. Al que vingui. La qüestió és que la vida es perpetuï. I ho fa d’aquella manera que fa la vida: amb una certa conya, transmetent de l’un a l’altre no pas allò que els pares voldrien, sinó tot el contrari.»


Els temps grisos: Alí\nFa unes setmanes he fet la coneixença d’un jove persa. Sap molt bé l’espanyol i ha estudiat història d’Espanya. Treballa de traductor en un bufet prestigiós que es veu que porta alguns interessos petroliers. Li direm Alí, tot i que no és el seu nom real.\nEstà fascinat per la democràcia espanyola. Això que aquí cadascú pugui anar vestit com vulgui, menjar el que li doni la gana i practicar la religió en què cregui me’l té commogut. I sobretot que no hi hagi pena de mort. Cal precisar que és agressivament ateu ja que opina que la religió ha fet molt de mal al seu país. Però no vol parlar-ne mai...\nDarrerament m’ha marejat molt amb les eleccions d’Euskadi. I això que jo li he dit que no m’interessaven gota. Quan em preguntava la causa d'aquest desinterès li contestava amb evasives. Al final, davant de la darrera insistència, li vaig dir que no m’interessaven les eleccions fantasmes que no responien a la realitat de la majoria del país. En definitiva: que no volia seguir unes eleccions trucades en la més pura tradició de la Restauració espanyola, això sí, fet tot amb una gran enginyeria de subtileses jurídiques. Li’n vaig precisar més detalladament les raons. Va quedar sorprès.\n--¿Així –em va dir— dius que més de 100.000 persones no han pogut votar el seu partit perquè els seus dirigents no deien el que el govern de Madrid volia que diguessin?\n--Més o menys—li vaig contestar--.\n--I qui la va proposar aquesta llei?\n--Doncs un partit que no demana pas que condemnin la violència franquista els seus diputats, per exemple. Que té per president honorari i fundador un home que va ser ministre d’un dictador i que va ser solidari de la pena de mort d’en Grimau, i no crec que hagi condemnat mai aquest acte de violència il·legítima...\n--És, Alí, és. I a més va impulsar aquesta llei del tot antidemocràtica un partit que no només no va condemnar la violència il·legítima contra l’Iraq, sinó que la va defensar i la va enaltir. I a hores d’ara tots sabem que aquella violència es va basar en mentides i ha causat milers de morts, de ferits i de destruccions...\n--Però no teniu separació de poders? --l'Alí, quan si posa, és pesadet de debò--\n--Sí, Alí, però a l’hora d’esborrar diferències molestes de nacionalitats dins de l'Estat els jutges i els governs, siguin de dretes o d’esquerres, això tant li fa, es posen d’acord de seguida.\n--Però qui ho autoritza al final això que es pugui o no votar un partit?\n--El tribunal suprem, legitimat pel tribunal constitucional.\n--Hi ha algun basc en aquests tribunals?\n--O sigui que ve a ser una cosa així com els aiatol·làs del Consell de la Revolució que estan per damunt del que digui el poble?\nEm vaig quedar perplex... però em va fer mandra matisar.\n--Més o menys --li vaig contestar--.\nAddenda: recullo dels diaris aquestes dades per al meu amic Alí. Els partits espanyols (PP, PSOE i Rosa Díez) han tret 482.839 vots mentre que els partits bascos n'han tret 496.591. Això sol, es digui el que es digui, ja fa mal d'ulls. Però és que l'esquerra abertzale hauria tret 36.134 (els vots nuls que han manifestat aquesta opció, el 8,8%, que haurien estat 7 diputats, amb la qual cosa els espanyols no haurien tingut la majoria...). Probablement sigui l'únic país d'Europa, Euskadi, on el Parlament no tradueix la voluntat del poble. Fastuós, Alí, fastuós! ¿Ho entens per què no m'interessava? Estava cantat!\nPublicat per Tòfol a 20:16


Joventut organitza una jornada familiar amb “Jocs de Taula” - Altea Digital\nLa Regidoria de Joventut de l’Ajuntament d’Altea, dirigida per Marta Lloret, ha organitzat una vesprada de jocs de taula per a tota la família. Serà divendres que ve, 18 de març, en el Centre Juvenil d’Altea, al carrer La Tella s/n, de 17.00 a 20.00 hores.\nXiquetes, xiquets, mares i pares podran gaudir del rol, jocs variats com el virus, o la fallera calavera, 5 cogombres i molts altres més. Segons ha indicat l’edil, l’activitat compta amb el suport de l’Institut Valencià de la Joventut i l’organització de l’asociación Dragón\nL’objectiu d’aquest taller és que els joves tinguen un oci alternatiu i saludable passant una vesprada divertida i que puguen compartir-lo amb les seues famílies. L’edil anima a la joventut a participar d’aquesta divertida activitat que té entrada lliure i gratuïta.


escolamarcadaques: Hem de mantenir-nos!!\nPublicat per Antoni Sbert a 16:54\neduard 18 de desembre de 2011, a les 19:15\nUn club de pocs socis però amb una constància única. Set anys sortint dos cops per setmana són unes 756 sortides, i bona part d'elles fetes al Cap de Creus i totes diferents. impressionant!\nJordi Rotllan 18 de desembre de 2011, a les 22:27\nFins que no he vist les fotos, no entenia l'ho del home de guix!!\nLlàstima no haver pogut venir, però els records d'haver compartit l'estada a Menorca, sempre els tindré.\nRàpida recuperació per l'home de guix.\nPilar Colomer 19 de desembre de 2011, a les 18:20\nMOOOOOOOOLT Bé Toni!!! Una crònica exhaustiva!!! no t'has deixat res!!\nAra ... com sempre ... em sap greu no haver-me decidit a sortir del llit prou d'hora per experimentar aquesta barreja de tramuntana-mestral-ponent ... i és que per moltes que siguin les vegades que fem la mateixa ruta ... sempre tens ganes de tornar-la a fer una vegada més, per si de cas hi ha alguna cosa diferent. I sí ... cada día que no hi vas, et perds algún moment, alguna imatge, alguna sensació ...\nSi que té raó en Mútur, hem de mantenir-nos!!!\nSalut i Força per mantenir-nos!!!!


"Instint: coneixement + entreteniment", un projecte d'Andreu Buenafuente, Albert Om i The Project - Jordi Larroch\n«Instint: coneixement + entreteniment», un projecte d’Andreu Buenafuente, Albert Om i The Project\nAndreu Buenafuente, Albert Om i The Project han presentat avui a Barcelona el seu primer projecte plegats anomenat INSTINT. Unes conferències dirigides al gran públic que sumen coneixement i entreteniment. INSTINT serà un cicle de xerrades que tindran lloc mensualment al Barts (antic Artèria Paral·lel de Barcelona) amb l’objectiu d’apropar al gran públic el pensament dels líders d’opinió del nostre entorn de forma entretinguda i dinàmica.\nINSTINT s’engega en un moment extraordinari en el que la societat es fa preguntes i necessita respostes, ara és el moment per escoltar. Així es com els protagonistes defineixen el per què del projecte. Les productores d’Andreu Buenafuente i Albert Om, EL TERRAT i Dies Tontos respectivament, han unit forces per posar a l’abast del gran públic unes conferències inspiradores des d’un teatre com el Barts amb capacitat per a 900 persones, gràcies a la suma al projecte deThe Project.\nCadascuna d’aquestes xerrades estarà presentada i dinamitzada per a un mestre de cerimònies conegut pel gran públic que introduirà el tema que es tractarà i al ponent/s en qüestió que serà un dels nostres líders d’opinió. Cada conferenciant oferirà una xerrada inspiradora, estimulant i útil per a tothom. I serà al final de la conferència quan el públic assistent podrà interaccionar tan com vulgui des de la seva butaca o des de les xarxes socials. Aquestes conferències volen ser un intercanvi d’idees estant obertes a la participació i a la interacció.\nEl preu d’entrada a les conferències INSTINT serà de 10€ + despeses de gestió i es podran adquirir a través de proticketing.com/barts o bé a la taquilla de Barts.


Recordant el present: Un nou repte per l'Estat del Benestar\nEl debat sobre la crisi de l'Estat del Benestar va ser especialment intens als anys 90, quan una crisi estructural ressolta parcialment des de la política monetària va permetre l'emergència dels principis de "reducció de prestacions". Passat uns anys, i en època d'expansió econòmica, l'argument més emprat al nostre entorn més immediat era el de proposar més i millors polítiques socials per tota la societat, fent valer el que els estudiosos del sistema suec demostraren: els principals beneficiaris era la classe mitjana. Això sí, el discurs universalista no era congruent amb un model de provisió clara, combinant xecs-regal amb l'ampliació dels drets a la dependència.\nLa crisi econòmica posa sobre la taula una doble paradoxa:\n1. Ja no es tracta de demostrar que l'Estat del Benestar és bo també per la classe mitjana. Abans calia convèncer les classes mitjanes, ara caldrà convèncer les classes més humils.\nLa societat amb alts nivells d'atur estructural (pensem en més d'un 15%) i poca ocupabilitat és una societat que tard o d'hora discutirà el paradigma ideològic sobre el qual es sustenta l'Estat benefactor. Fins ara es basava en un estat suplantador del mercat, que garanteix les ineficiències en àmbits com el mercat de treball, la provisió de serveis socials i les interrupcions voluntàries d'activitat. En l'actualitat la percepció és que els estats tard o d'hora deixaran de poder donar suport a tothom.\n2. Quan aquesta situació arribi (i en bona mesura això ja està passant), la societat prioritzarà que l'Estat incentivi el sector privat. És l'altra cara de la moneda, una mena de "proteccionisme de mercat", l'única solució compatible amb els principis liberals i els socialdemòcrates. L'única solució que permetria tornar al treball, la situació sense la qual no hi ha Estat del Benestar que pugui mantenir-se.\nEtiquetes de comentaris: actualitat, anàlisi, estat benestar\nFa tant de temps que miro el googlereader que no havia vist el teu canvi de format, queda molt bé.\nPer cert, afegeixo l'entrada a cienciapolitica.cat\na veure si en parlem dijous al coctail...\n9 de març de 2009 a les 16:26:00 CET\nens veiem dijous, gràcies per l'enllaç (no sabia que cienciapolitica.cat ja estava operativa).\n9 de març de 2009 a les 16:33:00 CET\nInteresant reflexió, tot i que crec que el que demanarà la societat és certs canvis en el model d'administració, en el model de l'Estat del Benestar.\nCrec que la gent demanrà a l'Estat que vagi modificant paradigmes. Per exemple: contribució de l'Estat a l'Esglèsia catòlica i/o a tercers països?, "ajuts al sector bancari?", un mix entre la responsabilitat personal i la gestió de l'Estat (tema pensions)..\nUna cosa és l'estat del benestar, i un altre un cert 'abús' del mateix... (2 anys d'atur?)\n10 de març de 2009 a les 11:21:00 CET\nDaniel, estic d'acord amb tu i el meu dubte és què vindrà abans, si la modificació del paradigma (entenc que afectarà a tota la societat) o el qüestionament de les classes més humils.\n10 de març de 2009 a les 15:46:00 CET\nConfio que l'ordre sigui:\na) modificació del paradigma\nb) frustació de les classes humils al veure que el paradigma, tot i modificat, encara no els és útil.\nc) (si arriba)... un cert 'caos'\n16 de març de 2009 a les 3:04:00 CET


Un veí enfilat a l'escala que neteja el nou cartell de la plaça 1 d'octubre a Cappont | ACN\nLes percepcions imputen al referèndum d'independència les males xifres de l'economia catalana, similars o pitjors a altres territoris\nAiats Agustí / Neus Navarro Barcelona. 19 de desembre de 2017 14:09\nL’octubre havia de portar totes les desgràcies econòmiques a Catalunya. Els més malastrucs auguraven increments de l’atur, baixada del nombre de turistes, enfonsament de les vendes del comerç i daltabaixos de facturació. Potser, només potser, s’ha culpat la situació política de les oscil·lacions naturals de l’economia. Trobar un culpable sempre és d’agrair, perquè la culpa és molt negra, i no la vol ningú. Seguint la regla de tres que diu que la celebració del referèndum d’independència de l’1-O ha fet pujar l’atur a Catalunya, també podríem dir que l’ha fet pujar a La Rioja, les Balears i Cantàbria.\nComerç, a Nadal per recuperar l’octubre\nL’1-O ha afectat les compres a Melilla...? I és que segons les últimes xifres de l’INE, Melilla és el territori on més han caigut les vendes al detall a l’octubre, un 4,4% respecte al mateix període de l’any passat. La segona en caiguda, ara sí, és Catalunya, on les vendes de les botigues comercials en el mes d'octubre, coincidint amb la celebració del referèndum, mostren una davallada d’un 3,9% en relació amb el mateix mes de l'any passat. Amb tot, un total de 13 comunitats han vist caure les vendes a l’octubre respecte al 2016, sent la mitjana nacional negativa, d’un 1,2%. Per contra, el 2016 un total de 10 comunitats autònomes augmentaven xifres respecte del 2015, entre elles la catalana, amb un 0,2% de creixement.\nLa inestabilitat política a Catalunya ha fet caure les vendes al detall de Melilla\nXifres i percepcions. Des de l’Associació Catalana de l’Empresa Familiar de Retail (Comertia, que agrupa 60 empreses que sumen més de 4.000 punts de venda), la raó d’aquesta davallada a l’octubre és la coincidència de diferents factors conjunturals, la qual cosa ha generat resultats negatius després de quatre anys de creixement. Segons l’Indicador de Retail Comertia, el context polític ha influït en el consum, “molt sensible davant la incertesa econòmica, que ha repercutit en les vendes”. Un 81% dels seus enquestats ha assenyalat la situació política com un dels motius de la reducció de les vendes. Segons l’associació, la caiguda de les vendes a la ciutat de Barcelona han estat pitjors “per l’afectació que han suposat les diferents concentracions i mobilitzacions que s’han produït durant diferents dies al centre de la ciutat, que han dificultat els accessos i per tant, ha restat gent a les botigues”.\nLa incertesa i també el temps, perquè la climatologia d'aquest any respecte de l'any anterior en aquest mes d'octubre és un factor a tenir present: la temperatura a Barcelona ha estat de 2,06 graus per sobre de la mitjana de l'any passat. En definitiva, més calor i, per tant, menys ganes de comprar abrics i bufandes.\nTanmateix, aquest novembre consideren que ja s'han recuperat totalment (53%) i un 7% restant declara no haver tingut afectació negativa de les vendes el mes d'octubre. En resum, el 88% dels empresaris creu que la campanya de Nadal serà bona o molt bona, suficient per arrodonir un tancament d’any, sense dubte, complicat.\nAltre dels sectors que s’han queixat aquests dies és el dels editors. El Gremi d'Editors de Catalunya ha apuntat aquest dilluns que la venda de llibres a Catalunya va caure durant els mesos d'octubre i novembre d'enguany un 10% respecte al mateix període del 2016, però confien que els efectes que atribueixen al context general per l'1-O es compensin amb una bona campanya de Nadal.\nEl referèndum dels contractes temporals\nL’atur ha pujat a l’octubre a Catalunya, sí. El nombre d’aturats registrats a Catalunya ha augmentat en 14.698 persones a l’octubre, la qual cosa suposa un increment del 3,67% respecte al mes anterior, fins a un total de 415.071 desocupats.\nPerò també va pujar l’any passat, quan les llistes de l’atur del Principat es van engreixar amb 7.325 persones. En comparació amb l’octubre de l’any passat, la xifra de desocupats s’ha reduït en un 9,45%, amb 43.335 persones menys inscrites en les oficines del Servei d’Ocupació de Catalunya, i encadena 53 mesos de caigudes, des del juliol del 2013.\nEl referèndum ha fet pujar l'atur de manera molt accentuada a les Balears, la Rioja i Cantàbria\nAquest augment de l'atur a l’octubre és l'increment més alt que s'ha vist en el mes d'octubre des de l'any 2008. La forta pujada de l'atur al final de la temporada d'estiu coincideix també amb una forta disminució de l'atur en el mes de juny on la contractació per la temporada d'estiu va registrar la xifra més elevada de contractes en qualsevol mes des de l'inici de la sèrie el maig del 2005. El referèndum de l’1 d’octubre deu haver fet fora molts treballadors de temporada.\nParal·lelament, l’atur també va pujar de manera molt accentuada a les Balears, un 21% més coincidint amb una forta destrucció de llocs de feina a l’hostaleria després de l’estiu; la Rioja, amb una pujada del 7,1% amb la finalització de la verema; i Cantàbria, amb un repunt del 3,8%.\nL’any passat es van realitzar a Catalunya el desè mes de l’any un total de 4.555.380 pernoctacions en hotels. Aquesta xifra representava un 3% més. Enguany el mateix mes les pernoctacions contractades en hotels de Catalunya en el transcurs del mes d'octubre s'ha situat en 4.559.039 nits, cosa que suposa un descens del 2,69% en relació amb l'octubre de l'any passat. Aquesta és la segona millor dada de la sèrie històrica de l'Idescat.\nAixí mateix, l’ocupació hotelera va baixar un punt a Catalunya, del 59,24% al 58,1% d’enguany. Curiosament l’ocupació ha pujat a la demarcació de Tarragona d’un 51,64% fins a un 58,12%.\nEl referèndum d'independència ha fet pujar l'ocupació hotelera a Tarragona, ha frenat el turisme nacional a Andalusia i ha fet que els visitants internacionals gastin menys a Madrid i Andalusia\nEl nombre de turistes va caure un 4,7% interanual: l’any passat van visitar Catalunya 1.562.897 turistes a l’octubre i enguany ho han fet 1.489.870. Les xifres mostren que el sector s’ha comportat lleugerament pitjor que l’any passat, però lluny de les apocalíptiques previsions del lobby hoteler Exceltur, que preveia caigudes del 30% en l’activitat.\nSi diferenciem entre turista espanyol i estranger, la caiguda del nombre d’espanyols que van venir a Catalunya va ser del 6%. Alhora, el referèndum de l’1 d’octubre també va fer baixar el nombre de turistes espanyols que van visitar Andalusia, on els visitants van caure un 3,3%.\nTot i la caiguda, Catalunya segueix liderant l’arribada de turistes i representa el 20,5% del total de visitants que arriben a Espanya. A més, aquests turistes s’han gastat un 4,9% més que l’any passat. Tot i les escenes de Guàrdies Civils apallissant iaies a les portes de les escoles, els visitants han desembutxacat 1.540 milions d'euros. I, sorpresa, Catalunya és on els turistes més diners es gasten. També és on més creix la despesa mitjana. Per aquesta regla de tres, el referèndum de l’1 d’octubre ha fet que a la Comunitat de Madrid i a Andalusia els turistes es gastin menys diners.\nLes empreses marxen d’Extremadura\nPel que fa a la creació d’empreses, l’octubre es va notar en aquest índex al Principat. El nombre d’empreses constituïdes ha crescut un 20,5% en comparació al mes de setembre, fins a les 1.224 companyies. Tot i això, aquesta xifra ha caigut un 14,3% en comparació al mes d’octubre de l’any passat. L’any passat, el mateix mes, la creació d’empreses al Principat va caure un 4,4% mensual. Catalunya és la tercera comunitat on més empreses s’han creat a l’octubre, per darrere de Madrid i Andalusia.\nMúrcia, Galícia, Extremadura i Cantàbria han patit la cara més amarga del referèndum: ha frenat la creació d'empreses\nNo obstant això, per aquesta regla de tres, la cara més amarga del referèndum per la independència de Catalunya l’han patit a Múrcia, Galícia, Extremadura i Cantàbria. En aquestes comunitats autònomes la creació d’empreses ha caigut en un 10%, un 16%, un 27,5% i un 6,1% mensual respectivament.\nPel que fa a la destrucció d’empreses, en termes anuals, el nombre de companyies que han abaixat la persiana ha baixat un 8%, però ni de bon tros ha caigut tant com un any enrere, quan la variació anual va ser del 28,2%. Per tant, es pot afirmar, que el referèndum ha frenat la destrucció d’empreses enguany a Catalunya.\nLa indústria es recupera, l’habitatge espera\nLa producció industrial ha augmentat a Catalunya un 7,8% a l'octubre, 9 dècimes per sobre del que ho ha fet al conjunt d'Espanya (6,9%). La dada contrasta amb la de l'octubre del 2016, quan la producció industrial va caure un 0,9% a Catalunya i un 2,3% a tot l'Estat espanyol. La incertesa política a Catalunya, però, va impactar negativament en la indústria de Navarra, on la taxa ha caigut un 11,2%, Castella i Lleó, amb un 11,1% menys i Extremadura, amb un descens del 7,1%.\nLa incertesa política a Catalunya ha impactat negativament en la indústria de Navarra, Castella i Lleó i Extremadura\nEl referèndum també ha impactat en la compravenda d’habitatge... sobretot a Extremadura, on només ha crescut un 13,8% anual aquest octubre. A Catalunya ha crescut un 12,4%. Potser és poc, però és la segona comunitat on s’han realitzat més operacions, només per darrere d’Andalusia, amb un total de 5.743 compravendes registrades.


Hanting Hotel Xian South Erhuan Gaoxing Branch Xian Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNO.1 in West Part of Erhuan South Road, Pagoda de l'Oca Petita, Xian, Xina, 710000 - Veure al mapa\nSituat en el cor de Pagoda de l'Oca Petita, Hanting Hotel Xian South Erhuan Gaoxing Branch és un lloc ideal des d'on descobrir Xian. L'hotel és a 5.78 Km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHanting Hotel Xian South Erhuan Gaoxing Branch també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Xian. Recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Hanting Hotel Xian South Erhuan Gaoxing Branch sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hanting Hotel Xian South Erhuan Gaoxing Branch.\nDistància des del centre de la ciutat: 5.78 Km


Famílies cada cop més punyeteres i misses per salvar negocis, per Sergi Babí - TV3\n13/11/2020 - 16.39\nNo sabem si estem més contents perquè ja hi ha nou president als Estats Units o per l'anunci que la vacuna contra el coronavirus ja la tenim més a prop. Per totes dues coses podem exclamar: al·leluia!\nS'ha tornat religiosa la televisió pública de Catalunya en un país aconfessional? No. Tot i que veient el Jair i el Toni Soler oficiar la seva missa diària a l'"Està passant", bé podrien presentar el "Signes dels temps" cada diumenge. Va ser només un petit ensurt per descriure l'acte que va tenir lloc a la Sagrada Família en temps de semiconfinament i fer riure la seva parròquia.\nAixò sembla que va fer inspirar els del "Polònia" i van veure la llum. Van proposar una jugada mestra perquè els bars i molts negocis puguin obrir d'una vegada: convertir-los en lloc de culte, perquè, si no, no els salvarà cap miracle.\nEls que sempre munten un cristo (amb perdó) són els del "Com si fos ahir". Res de nou. Si una parella està bé, no durarà. Sempre tindran problemes i estaran arran de l'abisme. Quan l'Isaac va entrar a escena, ja sabíem que seria font de problemes. Et voilà. La Sandra s'ha penjat d'ell i vol deixar el Bruno. Només que necessita temps, diu. Quantes vegades ho hem sentit, això, de les nostres parelles i hem acabat més sols que un o una mussol? Doncs això li passarà al Bruno. Al temps.\nL'Eloi Vila sí que triomfa en l'amor. Està fet tot un seductor. O això li van voler fer creure. Les insinuacions de la mare de família del "Persona infiltrada" van posar moooolt nerviós el pobre Eloi. Va suar de valent i allà es nota com n'és de tímid. Dos apunts sobre aquest programa: les famílies cada cop són molt més punyeteres a l'hora de traçar estratègies per confondre el famós que les visita. I dos, gairebé mai coneixen el personatge que els entra per la porta. Pot ser que ja ningú vegi la tele?\nEn fi. El pobre Eloi, després del fracàs al "Persona infiltrada", li va tocar acompanyar els músics de "La Marató" a gravar l'espot que cada any emociona tot Catalunya i més enllà. Que estem molt orgullosos de fer un programa que recapta tants diners per a la investigació de les malalties que no té comparació amb cap lloc del món. I això, als catalans, ens agrada. Vinga deixeu anar una llagrimeta amb la cançó d'aquest any, que ha estat una setmana per celebrar. Amén.\nEl millor resum de la setmana a TV3 (13/11/2020)


La infraestructura turística d'un milió d'euros es decidirà durant el primer trimestre del 2014 - FÒRUM.ad\nLa infraestructura turística d’un milió d’euros es decidirà durant el primer trimestre del 2014\nOn: 12/12/13 19:49\nEl ministre de Turisme, Francesc Camp, ha assegurat aquest dijous que la partida d’un milió d’euros pressupostada per al 2014 relacionada amb una infraestructura turística s’ha inclòs sense donar-ne detalls perquè tenen ‘diverses propostes sobre la taula i encara no n’hi ha cap de definida’. En tot cas, Camp ha lamentat que es qualifiqui aquest fet de ‘burla al Consell General’, i ha assegurat que s’han donat un marge de temps fins a finals del primer trimestre de l’any vinent per decidir quin projecte es tirarà endavant.\nFrancesc Camp ha assegurat que ‘som prudents i abans de desvetllar el projecte cal acabar d’analitzar-ho’, i ha afegit que ‘entenc que la inversió no s’ha de fer l’1 de gener’, sinó que es farà durant l’any. És per aquest motiu que ja l’han dotat d’un pressupost perquè es pugui tirar endavant quan es decideixi, durant el primer trimestre del 2014.\nA més, el ministre ha afegit que no creu que sigui una ‘burla al Consell General’, tal com van qualificar la partida des del grup parlamentari mixt. ‘Ni molt menys, som molt respectuosos amb el Consell General i el que hem fet és assegurar-nos que si tirem endavant la infraestructura tinguem els diners per fer-ho’.\nPrevious Post: L’home que actuava de correu en la trama de corrupció d’Unió Mallorquina tenia 1’2 MEUR a Crèdit Andorrà\nNext Post: Un vianant resulta ferit en un accident a Andorra la Vella


Arxius de maig 2012 - Imma Tortajada\nEnric Duran: “Vull estendre la desobediència”\nMay 16, 2012 Economia i consum ètics No comments\nEnric Duran (Foto de Gianluca Battista per al diari El País)\nEl trobo en un lloc que havia estat centre de teràpies naturals ara “col·lectivitzat”. Sortidors d’aigua lliscant per la paret, imatges de deus orientals i fil musical digne del Natura. L’Enric Duran, conegut com el Robin Hood dels bancs, apareix amb el cabell revoltat i la mirada fosca, a voltes intensa, a voltes perduda. Mesura molt les seves paraules que he d’anar extraient com qui pica pedra a la mina. Potser és que estic avesada a entrevistar persones amb el discurs preparat per vendre o vendre’s. Només cap al final de l’entrevista, sembla còmode.\nMés enllà del personatge, tots aquells que vulgueu explorar alternatives en aquests temps d’enderroc podeu fer-vos amb la publicació Rebel·leu-vos que impulsa la Cooperativa Integral Catalana , el col·lectiu del qual forma part Enric Duran. Hi trobareu exuberància d’informació i d’enllaços a webs sobre diversos àmbits del que anomenen “l’autogestió de les nostres vides”.\nQuin és l’origen del teu activisme i compromís social?\nVa ser a a partir l’any 98, a través de la lectura. Jo estava en un món totalment diferent, el del tenis taula d’elit (era entrenador del seu germà, Marc Duran, subcampió mundial) i per una sèrie de circumstàncies personals em vaig posar a llegir llibres que fins aleshores no havien arribat a les meves mans. Llibres llibertaris, marxistes, sobre desobediència civil… Va ser important la lectura de Tenir o ésser d’Erich Fromm.\nVaig decidir a aportar el que pogués al canvi social i vaig anar coneixent molts col·lectius i entitats . Ha estat un no parar des de llavors.\nVas obtenir 492.000 euros de 39 bancs en préstecs que o pensaves tornar. Com se’t va ocórrer fer la teva acció contra els bancs? D’on vas treure els coneixements necessaris per dur-la a terme?\nLa major part la vaig anar aprenent amb la pràctica. Alguns elements, però, me’ls va explicar una persona del món empresarial que havia estat obtenint préstecs amb unes nòmines no verídiques per a projectes emprenedors pels quals li era molt difícil obtenir finançament. Em va suggerir que aquest mètode es podia fer servir per a d’altres objectius vinculats a moviments socials.\nLa teva acció era molt planificada o anaves fent sobre la marxa?\nTenia planificat que volia fer-ho públic quan s’acabés però no sabia quan acabaria ni quants diners en trauria. Depenia de com anés.\nSempre has dit que actuaves en solitari, però quina vida portaves mentre feies això? Et dedicaves en exclusiva a la teva acció?\nAleshores estava vinculat a l’Infoespai. Des d’allà, a partir del 2006, impulsàvem el moviment pel decreixement i tot una sèrie de iniciatives destinades a construir alternatives al capitalisme.\nI ells no hi tenien res a veure?\nSí que hi tenien a veure perquè eren els destinataris dels recursos que obtenia. Jo volia els destinar allà on fessin falta i el primer àmbit era el meu entorn més directe on feien projectes de transformació social als quals hi estava directament vinculat.\nAleshores si que ho sabien\nBé (dubta), quan ho van haver de saber ho van saber.\nEn quina situació estan els teus processos judicials i com creus que es resoldran?\n(Rumia)Encara no ha acabat el procés d’instrucció de la causa penal. Potser quan acabi en podrem tenir una idea del calendari però havia de durar un any i ja en porta tres.\nPerò els teu advocats que t’han dit sobre quines possibilitats tens?\nNo és gaire important el que diguin els advocats.\nNo et preocupa la teva situació?\nLa meva estratègia és estendre la desobediència civil més enllà del meu cas personal. L’important és que puguem fer el que creiem sense tenir cap por a les conseqüències que pugui tenir.\n¿I tens pendents processos civils de reclamació de quantitat?\nMoltíssims, però no m’afecten en res perquè sóc insolvent.\nAra treballes en la Cooperativa Integral Catalana integral, en què consisteix?\nÉs una iniciativa de transició per construir una societat més enllà del capitalisme en la qual cobrir totes les necessitats bàsiques (habitatge, treball, salut, educació…) en base a la cooperació social deixant de banda els valors del capitalisme; els mercats, la competència, l’individualisme…\nQuantes persones la formen?\nMmmm…. Al voltant de unes 1000 persones s’han donat d’alta com a socis. Més enllà de ser socis però hi han unes tres mil persones que hi participen en el procés.\nCom s’organitza? Hi ha diversos graus de participació?\nHi han tantes formes de participació com la vida perquè és un model de vida. Es pot formar part d’una comunitat, assistir a les assemblees, participar en grups de treball, assumir tasques, fer aportacions econòmiques… N’hi ha tantes com tinguem capacitat d’imaginar.\nUn dels objectius de la CIC és promoure la desobediència\nLa desobediència és una eina per empoderar-nos , per derivar recursos que no creiem que hagin d’anar a l’Estat.\nTambé en la publicació Reveleu-vos animeu la gent a esdevenir insolvent. La presenteu com una situació que obre un munt de possibilitats noves però d’altra banda no té marxa enrere\nEn general no, tot i que hi han deutes que prescriuen. Nosaltres ho entenem com un pas endavant, com un canvi de vida amb una sèrie d’avantatges a l’abric de la Cooperativa Integral i que per tant val la pena. De les persones que participen a la cooperativa un 20% ha optat per aquesta via.\nLa CIC és una organització paral·lel a l’Estat però que es regeix per la Llei de cooperatives. No és una mica contradictori emparar-se en la Llei per impulsar una organització que és basa en la desobediència?\nNo es regeix per la Llei de cooperatives sinó que utilitza les lleis per construir alternatives d’autogestió creant marcs de protecció que permetin tirar endavant aquestes iniciatives sense que puguin ser atacades legalment. La Cooperativa Integral Catalana és més que una forma jurídica. És un procés autònom de moviment social protegit per unes eines jurídiques.\nDius que la Cooperativa Integral és una iniciativa de transició. De transició a què?\nCap a una nova societat després del capitalisme. Una societat que no té una definició clara perquè es va construint amb la pràctica però que un company l’ha definit com a ecodemocràcia cooperativa.\nNo creus en l’Estat com a organització?\nAmb l’Estat tal com el coneixem, que és una estructura jeràrquica de dalt a baix, no. L’estructura de l’Estat beneficia al control per part del poder financer mundial. Està clar que aquests grups financers tenen molt més poder del que pugui tenir la població que hauria de ser la influència principal per tal que l’Estat s’orientés al bé comú. En no ser així cal crear estructures que realment primin el bé comú.\nCol·lectivització no sona a comunisme?\nNo, col·lectivització ve de la revolució llibertària del 36. Es tracta de què les coses siguin comunes, del poble i amb una gestió assembleària en el qual la gent implicada també tingui un grau més de participació en la presa de decisions.\nPerò si la Cooperativa va creixent la gestió de les assemblees s’anirà complicant…\nLa idea és anar descentralitzant. Cada cop hi ha més assemblees per diversos àmbits i si la gent està més concentrada en els seus projectes locals participa de forma més esporàdica en les assemblees generals. Hi ha un ritme natural que facilita aquest procés.\nEl més de maig i juny estem centrats en la campanya d’insubmissió fiscal. És el primer any que el nostre moviment organitza una crida a la insubmissió fiscal que va més enllà de la insubmissió militar i alhora pot ajudar a finançar projectes autogestionats. Aquests projectes estan reconstruint serveis públics de manera que té sentit s’hi destinin part dels impostos.\nÉs una decisió arriscada..\nL’experiència demostra que en la majoria de casos es acceptada pel Ministeri d’Hisenda respon amb el silenci o fins i tot ingressant els diners quan la declaració surt a retornar. Cal presentar una carta explicant quin percentatge deixes de pagar per insubmissió fiscal per a destinarlo a projectes socials acompanyat d’un comprovant de la donació. Tots els detalls estan explicat al manual de desobediència econòmica).\nD’altra banda, estem treballant en la compra de la web del diari Público, juntament amb els extreballadors.\nAmb tant d’activisme tens temps per tu? Què t’agrada fer en el teu temps lliure?\nEl meu temps lliure el dedico a àmbits variats de la CIC. Per exemple, una excursió a la muntanya acaba convertint-se en una visita a finques que ens ofereixen.


Cues quilomètriques a l'AP-7 per l'accident entre un cotxe i un camió que portava oli\nTrànsit recomana fer servir carreteres alternatives perquè les tasques de neteja de la calçada s'allargaran tota la tarda\nACN Mollet del Vallès 17/01/2012 19:14\n260x366 El camió accidentat a l'AP-7, a Mollet del Vallès / ACN El camió accidentat a l'AP-7, a Mollet del Vallès / ACN\nL'accident entre un camió que portava ampolles d'oli i un cotxe que ha obligat a tallar l'AP-7 al seu pas per Mollet del Vallès col·lapsa l'autopista des de primera hora de la tarda d'aquest dimarts. A les quatre, hi havia 10 quilòmetres de cua, i a les set, ja eren 15 quilòmetres.\nTot i que a les quatre s'ha pogut obrir un carril per a turismes, no es preveu que pugui millorar gaire el trànsit de la via durant aquesta tarda. El Servei Català de Trànsit preveu que les tasques de neteja de la via i el transvasament de la càrrega del camió s'allargaran al vespre. Per evitar més retencions, recomana fer servir vies alternatives. Per exemple, als conductors de Barcelona que viatgin en direcció Girona els suggereix que passin per la C-33 o la N-152.\nAls conductors que vagin cap a Girona els recomana també que circulin per l'autopista del Maresme (C-32) fins a Mataró i continuïn per la C-60 per enllaçar amb l'AP-7 a l'altura de la Roca del Vallès.\nEl camió accidentat anava carregat d'ampolles d'oli, moltes de les quals s'han trencat i s'han dispersat per la carretera. Les tasques de neteja, en les quals es fa servir suro per xuclar l'oli, i de transvasament de la càrrega en un altre camió són bastant complicades i es preveu que s'allarguin durant tota la tarda.\nPer tant, podria ser que la circulació per un sol carril i exclusiu per a turismes es mantingui al llarg de tota la tarda, ha avisat el Servei Català de Trànsit, que ha informat també que els desviaments per la sortida 16 de l'autopista es mantenen sobretot per als camions.


L’exemple de dignitat i desobediència del sindicalisme combatiu andalús visita el Maresme – Coordinadora Obrera Sindical\nEl diumenge 15 de desembre al saló de pedra de l'ajuntament d'Argentona, organitzat per la CUP d'Argentona i amb la col·laboració de l'Assemblea comarcal de la COS del Maresme, vam rebre la visita de María García Bueno, responsable de relacions internacionals del Sindicato de Trabajadores/as de Andalucía.\nEn una primera intervenció, el company Guillem Saleta, en nom de la COS Maresme, va situar històricament el model alternatiu de lluita sindical que representen COS i SAT, basat en l'assemblearisme i l'autogestió, deslligat del sindicalisme subvencionat i pactista. També va fer una presentació de les accions dutes a terme per la COS al Maresme, com la denúncia del contracte Mataró o la participació en espais unitaris alternatius en les vagues generals i per organitzar el 1r de maig.\nAl seu torn, María García Bueno va explicar la trajectòria del SAT des de la seva constitució al 2007, però remarcant que representa una continuïtat de les lluites sobretot del SOC (Sindicato de Obreros del Campo). Va anar desgranant tot el seguit d'accions directes en forma d'ocupacions, ja sigui de finques com Somonte i Las Turquillas per generar treball i riquesa per les treballadores; com també ocupacions de sucursals de bancs o immobiliàries, fins a arribar a ocupar els estudis de la televisió andalusa, Canal Sur.\nTambé va explicar l'experiència de l'organització de la marxa per la dignitat que va recórrer tota Andalusia i va acabar entrant a Sevilla amb més de 20.000 persones Bueno va explicar com l'acció directa desobedient, amb la solidaritat i el suport mutu, són les eines de la classe treballadora per garantir els seus drets. Així va recordar les expropiacions de menjar a Mercadona i de material escolar a Carrefour com accions de denúncia i generació de consciència.\nLa xerrada va acabar amb un animat torn de preguntes on es va posar de manifest la necessitat d'aplegar els moviments socials i el sindicalisme combatiu en la construcció d'una alternativa al model econòmic i polític capitalista actual.\nPiquet informatiu central a Barcelona: A les 8:00 hores a l’Escola del Treball, per repartir octavetes i comunicats a alumnes i professorat. […]\nPrevious post Solidaritat amb la reclamació de l’apujada del salaris per la classe treballadora colombiana\nNext post El 21 de desembre, totes a Castelló


Presentaran un "inventari de danys" de l'aplicació del 155 als departaments de la Generalitat i empreses públiques\n17/11/2017 16:37 Actualizado a 17/11/2017 17:07\nACN Girona.-L'associació ServidorsCAT està elaborant un informe on es vol visualitzar i recollir l'impacte i les conseqüències "reals" de les mesures adoptades per l'estat espanyol amb l'aplicació de l'article 155 de la constitució espanyola. Es tracta d'un document viu, que s'anirà actualitzant i que es presentarà de forma oficial en els pròxims dies amb l'objectiu de ser una eina de denúncia però també per "vetllar" per les institucions catalanes, els treballadors i els usuaris que reben els serveis. L'han anomenat "inventari de danys" i s'està elaborant a través d'un treball en xarxa amb representants de tots els departaments de la Generalitat i d'empreses públiques. També hi col·laboren el sindicat Intersindical i la sectorial dels treballadors públics de l'ANC, entre d'altres. "L'afectació és més greu dels que ens pensem, no es pot normalitzar aquesta situació", afirma una de les representants de la Intersindical CSC que aquest divendres han convocat una assemblea de treballadors de la Generalitat a Girona\nLa iniciativa va néixer arran de l'aplicació de l'article 155 per visualitzar i recollir la "intensitat dels danys" tant als departaments de la Generalitat com a les empreses públiques. Ho impulsa l'associació ServidorsCAT que denuncia que aquesta intervenció de les institucions de la Generalitat per part de l'estat espanyol "no és en absolut legítima ni suau".Entre els objectius que s'han fixat, hi ha l'elaboració d'aquest "inventari de danys" que serveixi com a instrument de denúncia i al mateix temps ser una eina de servei i "memòria col·lectiva" que pugui també ser útil per al proper "govern legítim de Catalunya". D'altra banda, alerten que les mesures adoptades arran del 155 dins l'administració catalana suposarà "danys de gran magnitud" no només a nivell d'institucions sinó amb conseqüències directes a la ciutadania. La informació s'està elaborant en xarxa (tenen el web www.servidorscat.cat) i procedent de fonts diverses, des de la recollida de dades oficials i públiques, fins a la informació publicada per mitjans o fonts internes de l'administració. Són "dades exhaustives i contrastades", asseguren des de l'associació. Distingeixen tres tipus de danys: els que afecten persones concretes, els perjudicis per a les institucions i organismes objecte de supressió, dissolució o intervenció i la resta de danys causats per pèrdua o "paralització" d'iniciatives o actuacions de les polítiques públiques. I és que, des de ServidorsCAT asseguren que l'administració catalana "no funciona amb normalitat", com es diu "propagandísticament" des de l'estat espanyol, sinó que està "escapçada, vigilada, al ralentí i amb un nivell d'activitat molt inferior a l'habitual; mai no havia funcionat tan malament" i així es recollirà en l'informe que es donarà a conèixer els pròxims dies. "L'afectació és més greu dels que ens pensem, aquesta situació no es pot normalitzar", ha assenyalat Roser Palol, delegada sindical per la Intersindical-CSC que també col·labora en aquest informe. Palol també s'ha referit a aquesta suposada "normalitat" que es vol transmetre des de Madrid. "S'ho inventen perquè no poden dir que (els treballadors) se'ls estan rebotant". I posa l'exemple de la decoració que ha aparegut a les diferents oficines i despatxos, amb cartells dels consellers empresonats i dels líders de l'ANC i Òmnium i els llaços de color groc. Evitar que es "normalitzi" aquesta situacióEls treballadors de la seu de la Generalitat de Girona han assistit aquest divendres a una sessió informativa per parlar de l'aplicació del 155. "Creiem que és important deixar clars els aspectes que afecten al seu dia a dia, en aquest escenari tan injust", ha destacat Palol.En el mateix sentit s'ha expressat el coordinador del sector públic de l'ANC, Josep Antolí, que ha lamentat la "no normalitat" amb la què estan obligats a treballar els empleats públics. "Ens preocupa que es normalitzi una situació com aquesta. Per això fem talls de trànsit, concentracions reivindicatives i altres accions", concreta. Antolí ha reclamat que el 21-D s'acabi la intervenció per part de l'Estat. "Hem d'arrasar amb els vots de tots aquells que volem mantenir viva la República", ha conclòs.


temps perdut: de març 2009\nAhir a la nit vaig acabar aquest llibre que m'ha emocionat i colpit fortament, i també m'ha recordat en algunes coses a El déu de les coses petites d'Arundhati Roy que és un dels llibres de la meva vida. Potser tots estem igual de sols que ells.\nPublicat per Mònica a 4:27 2 comentaris:\nTar and Feathers. Nederlands Dans Theater.\nAhir vaig anar al Liceu a veure el Nederlands Dans Theater que representava Silent Screen i Tar and Feathers. Una meravella, especialment Silent Screen una coreografia íntima, preciosa. Comença amb el mar i una platja deserta en blanc i negre, projectant-se sobre una pantalla. A partir d'aquí comença un viatge al fons de les emocions amb la música de Philip Glass. I la bellesa de la dansa ens esclata a la cara. Em quedo fascinada.\nTar and Feathers és una coreografia més abstracta però igualment d'una gran bellesa estètica. La música, una reinterpretació de Mozart que fa una pianista japonesa en un piano suspès a l'aire enmig de l'escenari té molta força. Vaig sortir entusiasmada.\nPublicat per Mònica a 0:22 Cap comentari:\nSeguint amb Bacon...al Prado em vaig comprar aquest DVD que m'ha encantat. És un magnífic documental d'Adam Low sobre l'artista. I per a resumir la filosofia de Bacon: "Mai cap obra podrà tenir la violència que té la vida".\nCap VI, 1949 (Estudi segons el Papa Innocenci X de Velázquez)\nCap de setmana a Madrid de nòvios i exposicions. La primera que visitem i motiu del nostre viatge és la dedicada a Francis Bacon al Prado. Em sorprèn la quantitat de gent, em pensava que Bacon només ens agradava a quatre gats xiflats per molt que estés molt valorat en el mercat artístic. I és que és un pintor dur. Potser com diu S "quan l'estudiaves encara era viu" i el món i els gustos canvien i la mort valoritza (tot i que ell ja va ser reconegut en vida). De tota manera m'emociona entre la gent. És una exposició brutal, de gran qualitat (hi ha les millors obres) que em colpeix fortament.La fragilitat i la violència i sobretot la futilitat de la vida, quin sentit té?, em connecta amb aquest pintor del buit. Ell però ho va abocar en l'art. Jo em segueixo menjant el tarro. I per acabar d'arrodonir el dia vam anar al cine(per cert a davant hi havia la mítica i xulíssima llibreria 8 1/2 dedicada al cinema) a veure Vals im Bashir que va donar la raó a Bacon, la buidor d'aquest món, fins i tot em vaig plantejar si era just haver tingut una filla. Potser sí, l'exposició i la pel.lícula m'havien emocionat.\nPublicat per Mònica a 23:44 Cap comentari:\nM'ha fascinat l'exposició Her memory de la Kiki Smith a la Fundació Miró. És una meravella! Això sí, per queixar-me l'altre dia, aquí no hi ha ni un títol, ni una explicació, res de res. Però és així com ho ha volgut l'artista, per arribar purs a la seva obra, de tota manera el vídeo que hi ha explica força coses. És una exposició itinerant que va ser concebuda per a un museu alemany que es troba en un edifici de Mies van der Rohe, hi havia un diàleg amb l'arquitectura (fa uns vitralls preciosos). La mostra és un cant a l'univers femení, al misteri de la creació, a la idea de la continuïtat, de la regeneració-d'aquí el món de les flors-, el pas del temps, del naixement a la mort, m'he sentit molt propera a la transmissió mare/filla, pel meu cordó que encara no he tallat amb la mare i pel que em lliga per sempre a la meva filla. He sortit feliç.\nPublicat per Mònica a 23:50 Cap comentari:\nMaxwell Kaffee, Thomas Bayrle, 1967.\nCada vegada que vaig al Macba m'enfado. Com és possible que organitzin unes exposicions tan caòtiques, sense explicacions de cap tipus, sense cap mena d'informació, amb enormes parets blanques però això sí, els títols i informació de l'obra tots apilonats, amb lletra minúscula i lluny de l'obra en qüestió (implica fer un munt de recorreguts amunt i avall), et perds...Han exposat artistes realment bons però de manera nefasta. D'acord és un edifici (que m'agrada sincerament) massa de cara a la galeria i poc pràctic, però es podria fer molt millor. Vagi on vagi, Pedrera, Museu Picasso, Fundació Miró, MNAC, Caixafòrum,la majoria de les galeries, les exposicions solen estar ben muntades, hi ha informació, un ordre, acabo "entrant" en el que l'artista em vol dir. Al Macba és impossible, cal fer un esforç titànic. I la veritat començo a estar-ne tipa. Dilluns vaig sortir enfurismada, volia escriure al llibre d'opinions que oh, sorpresa no existeix. Cal parlar amb informadors de museu (estudiants segurament mal pagats) i vaig acabar desistint.\nVaig anar a veure l'exposició de Thomas Bayrle, Diria que no som a Kansas, que d'acord no segueix una línia cronològica (no em queixo pas d'això), però tot i que la majoria de l'obra de Bayrle em va semblar interessant, era la primera retrospectiva de l'artista, el pèssim muntatge, no signat, no diu enlloc qui és el comissari, m'imagino que el mateix Macba, em va acabar enfurismant.\nPublicat per Mònica a 1:15 Cap comentari:\nPer Nadal en S. em va regalar els llibres de Poe il.lustrats per Viladecans que em van agradar moltíssim. Dijous vaig anar a veure'ls exposats al Centre Cultural del Círculo de Lectores. Com a molts artistes a Viladecans també el va fascinar la vida i l'obra de Poe. En les seves obres el pintor escull un moment de la narració o ressalta un personatge. Els seus quadres són plens de llum, més obscura en les pintures que acompanyen les narracions del primer volum i més feliç en el segon.\nPublicat per Mònica a 0:26 Cap comentari:


Assegurança de Salut Completa - Previsora General\ndes de 65 €/mes\nCONTRACTAR ASSEGURANÇA DE SALUT COMPLETA\nL’Assegurança de Salut Completa inclou medicina general, visites d’especialitats mèdiques, proves diagnòstiques, hospitalització, intervenció quirúrgica, urgències mèdiques a domicili, orientació mèdica telefònica, seguiment de l’embaràs, preparació i assistència al part, fisioteràpia, rehabilitació, podologia, assistència en viatge a l’estranger i el reemborsament de les despeses mèdiques.\nCOBERTURES INCLOSES A L’ASSEGURANÇA DE SALUT COMPLETA\nReemborsament del 90% de les despeses d’hospitalització si es fan en centres de lliure elecció no inclosos en el quadre mèdic concertat.\nReemborsament del 80% de les despeses no hospitalàries si es fan en centres de lliure elecció no inclosos en el quadre mèdic concertat.\nL’Assegurança de Salut té validesa en el quadre mèdic concertat per Previsora General a Espanya i, en cas d’urgència a l’estranger, a través de l’Assegurança d’Assistència en Viatge.\nDescarregar PDF quadre mèdic de\nContractala i assegura la teva tranquilitat i la dels teus.\nNombre d'assegurats 1 2 3 4 5 6 7 8\nHe llegit i accepto la Clàusula de confidencialitat\nPer accedir al servei PG Health& Care i donar-te d’alta com a usuari clica l’enllaç següent:https://pgcare.avantsalud.es/\nUna consulta dental anual d’urgència..\nUna neteja bucal (Tartrectomia) anual per assegurat.\nPequeplán/Plans amb nens\nServeis d’ajuda personal per a gent gran o dependents\nMalalties neurològiques iy neuroquirúrgiques, incloent-hi els accidents cerebrovasculars


PD:Drets Fonamentals i Drets Humans\nNom de l'assignatura: Drets Fonamentals i Drets Humans\nCodi de l'assignatura: 572717\nÉs útil per seguir l’assignatura i pot ajudar a millorar-ne els resultats:\n— El coneixement d’idiomes (sobretot de l’anglès i el francès), per tal de poder accedir a lectures i a textos complementaris.\n— El domini de les utilitats informàtiques bàsiques, i específicament de la pàgina web de la UB, ja que el Campus Virtual pot ser una eina de treball i de comunicació habitual.\nIgualment, tenint en compte que la formació curricular oferta pel grau de Dret pot no haver inclòs com a matèria de formació bàsica o obligatòria algunes de les matèries d’aquest curs (per exemple, la formació específica sobre els tractats internacionals de drets humans), s’ofereixen algunes lectures complementàries per als alumnes que considerin necessari completar o reforçar alguns aspectes del temari.\n— Conèixer l’abast de l’aplicabilitat interna dels tractats internacionals de drets humans dins de l’ordenament jurídic intern, inclosa la interpretació d’aquests tractats per òrgans judicials i quasi judicials internacionals.\n— Conèixer l’abast de l’aplicabilitat interna del Dret de la Unió Europea, inclosa la interpretació que hi dona el Tribunal de Justícia de la Unió Europea.\n— Conèixer la força executiva de les decisions jurisdiccionals i quasi jurisdiccionals internacionals i comunitàries en l’àmbit intern espanyol.\n— Conèixer els criteris per a la legitimació activa dels particulars davant d’òrgans d’experts internacionals amb funcions quasi jurisdiccionals, del Tribunal Europeu de Drets Humans i del Tribunal de Justícia de la Unió Europea.\n— Conèixer els efectes jurídics de les decisions jurisdiccionals i quasi jurisdiccionals.\n— Identificar i seleccionar la informació facilitada pel client a fi de valorar la connexió amb els seus drets humans internacionalment reconeguts o el Dret de la Unió Europea.\n— Seleccionar la normativa internacional o comunitària aplicable, així com la jurisprudència internacional de referència.\n— Delimitar l’aplicabilitat davant d’un litigi en qualsevol dels tribunals espanyols.\n— Plantejar-se la possibilitat de presentar una sol·licitud de qüestió prejudicial davant dels tribunals espanyols.\n— Plantejar-se la possibilitat d’acudir a òrgans quasi jurisdiccionals internacionals i, sobretot, al Tribunal Europeu de Drets Humans o al Tribunal de Justícia de la Unió Europea, atenent els requisits de competència d’aquestes jurisdiccions i les possibilitats de fer efectives les seves decisions.\n— Perfilar arguments jurídics per litigis interns o internacionals sobre la base de la jurisprudència internacional.\n— Transmetre la necessitat de la introducció adequada dels drets fonamentals en l’aplicació del dret i en els litigis de qualsevol ordre jurisdiccional, tenint en compte la seva dimensió internacional i europea.\n1. Aspectes que es treballen\nAplicabilitat interna dels tractats internacionals de drets humans i del Dret de la Unió Europea\nLa força executiva de les decisions judicials i quasi judicials internacionals davant dels tribunals interns espanyols\nLes qüestions de competència —inclosa la legitimació activa del particular— relatives a l’accés a òrgans jurisdiccionals o quasi jurisdiccionals internacionals especialitzats en matèria de drets humans\nL’accés al Tribunal Europeu de Drets Humans i els efectes de les seves sentències\nL’accés al Tribunal de Justícia de la Unió Europea dels particulars i els efectes de les seves sentències\nL’assignatura s’imparteix a través de l’anàlisi de casos i dels problemes que generin des de la perspectiva dels objectius del curs; això significa que les diverses sessions es dediquen a veure determinats supòsits de fet, reals o hipotètics, a partir dels quals l’alumnat ha de poder extreure’n arguments i conclusions adients.\nA cada sessió es proporciona un guió als estudiants, i el caràcter fonamentalment pràctic de les sessions implica que, en certs casos, han de preparar la redacció d’escrits o d’arguments, aportar jurisprudència o exposar arguments públicament.\nSegons l’evolució de la situació de salut pública, si cal es duran a terme les adaptacions per tal que l’assignatura s’imparteixi de manera semipresencial o no presencial.\nEl sistema d’avaluació per defecte del màster d’Advocacia és l’avaluació continuada, i l’alumnat ha d’assistir al 80 % de les classes per poder ser avaluat.\nDurant el curs es fan dos exercicis pràctics a classe, que s’anuncien prèviament i se n’estableixen les pautes. A criteri del professorat, els exercicis també poden incloure cinc preguntes tipus test. Cadascun d’aquests exercicis té un pes del 20 % de la qualificació final.\nAl final del semestre hi ha una prova de síntesi, que consisteix en un test de 20 preguntes. La prova té un pes del 60 % de la qualificació final.\nL’equip docent pot tenir en compte, positivament, la participació a classe per determinar la qualificació final de l’alumnat.\nLa reavaluació consisteix en un exercici pràctic (40 %) i en un test de 20 preguntes (60 %).\nEn cas que un estudiant opti per l’avaluació única, l’examen consisteix en un test de 20 preguntes (60 %) i en un exercici pràctic (40 %).\nIgualment, l’equip docent pot tenir en compte, positivament, la participació a classe per determinar la qualificació final de l’estudiant.\nEls alumnes que no hagin superat l’avaluació única poden fer una prova de reavaluació, que és una prova escrita que té les mateixes característiques que la prova d’avaluació única. Per poder optar a la reavaluació és indispensable haver-se presentat i haver suspès l’assignatura. Els estudiants que constin com a no presentats no poden optar a la reavaluació.\nCASADEVALL MEDRANO, J., El Convenio Europeo de Derechos Humanos, el Tribunal de Estrasburgo y su Jurisprudencia, Tirant lo Blanch, Valencia, 2012.\nJIMENO BULNES, M., La cuestión prejudicial del artículo 177 TCE, J.M Bosch Ed., 1997.\nOFICINA DEL ALTO COMISIONADO DE NACIONES UNIDAS PARA LOS DERECHOS HUMANOS, “Procedimientos para presentar denuncias individuales en virtud de tratados de derechos humanos de las Naciones Unidas”, Folleto Informativo nº 7 (Rev. 2), 2013, disponible en: http://www.ohchr.org/Documents/Publications/FactSheet7Rev2_sp.pdf (01/06/2016).\nORTEGA GÓMEZ, M. El acceso de los particulares a la justicia comunitaria, Ariel, 1999.\nRUIZ JARABO COLOMER, D., El juez nacional como juez comunitario, Civitas, 1993.\nGARBERÍ LLOBREGAT, J. “La ejecución en España de las sentencias del Tribunal Europeo de Derechos Humanos (1)”, Diario La Ley, Nº 8178, 2013".\nIGLESIAS VELASCO, A. J., “Reflexiones sobre la implementación de los tratados internacionales por los tribunales domésticos: especial referencia a España”, Anuario Español de Derecho Internacional, Vol. 29, 2013, 165-216.\nLÓPEZ-BARAJAS PEREA, I., "Hacia una mayor eficacia del proceso de amparo internacional: el Protocolo nº 14 a la Convención Europea de Derechos Humanos", Revista General de Derecho Europeo, 21 (2010), pp. 1-29.\nORTEGA GÓMEZ, M., “Legitimación de las asociaciones constituidas para la defensa de intereses colectivos ante el Tribunal de Justicia y el Tribunal de Primera Instancia de las Comunidades Europeas”, Revista de Derecho Comunitario Europeo, (septiembre-diciembre 2006), pp. 757-797.\nORTEGA GÓMEZ, M., “Modificación de las normas de procedimiento ante el Tribunal de Justicia y ante el Tribunal de Primera Instancia de las Comunidades Europeas”, Revista General de Derecho Europeo, núm.2 (octubre 2003).\nORTEGA GÓMEZ, M., “La legitimación asociativa en la jurisprudencia comunitaria reciente”, Revista Electrónica de Estudios Internacionales, Núm. 16/2008, págs.1-22


La Fiscalia recorre al Suprem el tercer grau de Rull perquè “no reconeix el delicte”\nLa fiscalia ha presentat al Tribunal Suprem un recurs contra el tercer grau dels set presos que va concedir el Departament de Justícia i que va avalar la jutge de vigilància penitenciària la setmana passada. El fiscal indica que “no reconeixen el delicte” i exposa que “no es pot transmetre a la societat que pot quedar impune haver convertit la pròpia voluntat en llei fora de la legalitat legalment establerta, ja que la legalitat és una condició necessària per l’existència de la llibertat política i aquesta només és possible quan la llei precedeix l’acció”.\nEl recurs és contra el tercer grau per a Oriol Junqueras, Jordi Turull, Raül Romeva, Josep Rull, Joaquim Forn, Jordi Cuixart i Jordi Sànchez. El fiscal considera que “no es poden donar per complerts” els fins de la reeducació i resocialització, pel que fa a “fer de l’intern una persona amb la intenció i la capacitat de viure respectant la llei penal”.\nArgumenta que “la majoria no reconeixen la comissió delictiva i no assumeixen la seva responsabilitat”. En els escrits insisteix reiteradament en “la manifestació d’alguns de la seva voluntat de tornar-ho a fer” com a una de les “circumstàncies que permeten inferir una política penitenciària dirigida no tant a la seva rehabilitació sinó directament a l’objectiu d’alterar la decisió condemnatòria de la sentència i el seu efectiu compliment”.\nLa jutge de vigilància penitenciària número 5 de Catalunya va desestimar la setmana passada el recurs de la Fiscalia contra el tercer grau. Afegia que la suspensió del tercer grau s’ha de mantenir fins que el Tribunal Suprem resolgui de manera definitiva els recursos d’apel·lació presentats. “No trobem elements objectius que ens portin a un pronòstic negatiu de l’ús del permís de sortida”, indicava en cadascuna de les set resolucions. Deia que els arguments de la Fiscalia eren “esbiaixats” i que es basava en principis “propis d’un sistema decimonònic”.


Formar-te Espai de Futur » CURS PREPARATORI TEMARI COMÚ PROCESSOS D’ESTABILITZACIÓ AJUNTAMENTS BAIX LLOBREGAT- ALT PENEDÈS- ANOIA- GARRAF C1 I C2 TEMARI COMÚ (Acció 21 Grup 1)\nCURS PREPARATORI TEMARI COMÚ PROCESSOS D’ESTABILITZACIÓ AJUNTAMENTS BAIX LLOBREGAT- ALT PENEDÈS- ANOIA- GARRAF C1 I C2 TEMARI COMÚ (Acció 21 Grup 1)\nCURS PREPARATORI TEMARI COMÚ PROCESSOS D’ESTABILITZACIÓ AJUNTAMENTS BAIX LLOBREGAT- ALT PENEDÈS- ANOIA- GARRAF C1 I C2 TEMARI COMÚ\nOct 5, 2022 - Ene 30, 2023\nDimecres 16:00 a 18:00\nHas pensat mai en ser funcionari/a de l’administració pública? Amb aquest curs et formem amb els coneixements necessaris del Temari comú de les convocatòries dels procesos d’estabilització dels subgrups C1 i C2 dels Ajuntaments del Baix Llobregat, Alt Penedès, Anoia i Garraf.\nVols una formació específicament dissenyada per a la teva oposició? Aquest és el teu curs!\nTemari (7 temes) segons la “Guia de criteris comuns i models tipus de bases reguladores dels processos selectius d’estabilització de places per a la reducció de la temporalitat en l’ocupació pública local (2022-2024)” de la Diputació de Barcelona, així com les actualitzacions que es produeixin al llarg del curs.\nEl alumnes disposaran dels 7 temes del temari de la “Guia de criteris comuns i models tipus de bases reguladores dels processos selectius d’estabilització de places per a la reducció de la temporalitat en l’ocupació pública local (2022-2024)” de la Diputació de Barcelona, desenvolupats per Formar-te conjuntament amb els nostres formadors. Amb cada tema l’alumne disposarà d’un test de preguntes amb quatre respostes, una única resposta correcta i amb la seva justificació de manera que l’alumne pugui conèixer la raó de la solució indicada.\nCada tema disposarà d’ un fòrum on l’alumnat podrà plantejar tots els dubtes sobre el contingut del temari i les preguntes tipus test. El profesorat respondrà aquests dubtes i indicarà les actualitzacions corresponents a la normativa que es produeixin durant el curs\nEl curs inclou Aula Virtual a través de videoconferències en directe amb possibilitat d’interaccionar amb el professor. Aquest curs inclou 12 hores d’Aula Virtual per a explicar el contingut del temari i resoldre dubtes.\nAfiliat/da – Col·legiat/da – Ex-Alumne 140€ 140€\nNou afiliat/da 160€ 160€\nPreu general 195€ 195€\nTemari segons la Guia de criteris comuns i models tipus de bases reguladores dels processos selectius d’estabilització de places per a la reducció de la temporalitat en l’ocupació pública local (2022-2024) – 7 temes:\nEls drets i deures fonamentals de les persones i principis generals en la Constitució Espanyola i en l’Estatut d’Autonomia de Catalunya.\nEl municipi. Concepte i elements. L’organització municipal. Les competències municipals. Els serveis municipals de prestació obligatòria.\nEl procediment administratiu comú. L’acte administratiu. Les garanties i les fases del procediment. Els drets de les persones en les relacions amb les Administracions Públiques. El dret i l’obligació de relacionar-se electrònicament amb les Administracions Públiques.\nLa seu electrònica, tràmits i serveis. L’expedient administratiu electrònic. Eines i serveis del Consorci AOC d’ús habitual en les administracions públiques catalanes. El concepte d’interoperabilitat i les plataformes d’intermediació de dades.\nLa transparència dels poders públics i el dret d’accés a la informació pública. El portal de transparència. El Codi ètic del servei públic de Catalunya. La protecció de dades i garanties dels drets digitals..\nLa hisenda local. Classificació dels ingressos i despeses. El pressupost general municipal i la plantilla de personal.\nEl personal al servei de les entitats locals de Catalunya. Classes de personal. L’accés a l’ocupació pública: principis i sistemes de selecció. Els drets i deures dels empleats públics. La prevenció de riscos laborals. La igualtat de tracte i d’oportunitats i la no discriminació.


C.02.01 / SALUT, CONSUM I CIÈNCIA / C.02 Habilitats per a la vida\nIntel·ligència emocional. Habilitat per a la vida - 1\nEn aquesta activitat es pretén treballar sobre la gestió positiva de les emocions per tal de poder enfrontar-se a les situacions de la vida diària de forma més efectiva i aconseguir millorar el benestar emocional. Partint del marc de referència de l’Organització Mundial de la Salut (OMS) en el qual es proposa treballar les habilitats per a la vida, en aquest taller s’abordaran 2 de les 10 habilitats proposades per l’OMS relacionades amb les emocions: gestió dels sentiments i les emocions, i gestió de la tensió i l'estrès.\nEs tracta de poder reconèixer les pròpies emocions i les dels altres i les conductes associades, i aportar eines per a poder esdevenir persones amb més intel•ligència emocional per viure d’una manera més saludable.\nSi teniu interès en treballar les 10 habilitats per a la vida també es pot sol·licitar l'activitat de Competència per a l'autonominia i iniciativa personal i l'activitat de Competència social i ciutadana.\nL'activitat s'adreça a educació secundària obligatòria, batxillerat, FPB i cicles formatius de grau mitjà i superior.\nHorari: els dilluns, de 9 a 11 hores\nL'activitat està dirigida per un titular universitari en salut i/o educació.\nL'aforament de l'aula de consum del mercat de l'Olivar és de 17 persones (alumnes i mestres inclosos).\nPer a més informació o confirmació de l'activitat contactau amb Isabel Rosauro al correu electrònic isabel.rosauro@palma.cat o amb na Maria Ingla al correu electrònic maria.ingla@palma.cat del Centre Municipal de Promoció de la Salut de l'Ajuntament de Palma.\nEn el cas de que hi hagi alguna incidència o s’hagi d’anul•lar l’activitat el mateix dia de realització per motiu d’urgència cal avisar a Ángel Castedo, al telèfon 690730936.