Santi Vidal va trobar “ofensives” preguntes del CGPJ | La societat civil per la independència\n← ERC, Amaiur y Geroa Bai no acudirán a la proclamación de Felipe VI como Rey de España\nAlfred Bosch: “No heretaràs un poble” →\nSanti Vidal va trobar “ofensives” preguntes del CGPJ\nPosted on 7 de Juny de 2014 by toniesteve48 | Deixa un comentari\nNotícia publicada al diari digital e-Noticies el 27 de maig de 2014\n“si el CGPJ em prohibeix continuar amb la Constitució catalana, el text seguirà endavant”\nEl jutge Santi Vidal considera que la declaració davant del CGPJ “va ser molt satisfactòria” i recorda que va trobar “poc ètic i ofensiu” voler saber el nom dels altres jutges amb qui col·labora. En declaracions a El món a RAC1, ha deixat clar que “si el CGPJ em prohibeix continuar amb la Constitució catalana, el text seguirà endavant”.\nEl magistrat de l’Audiència de Barcelona recorda que “estem fent un esborrany que esperem que serveixi com a document de treball per als futurs pares de la veritable Constitució”. “Si el CGPJ em prohibeix continuar treballant amb això, continuarà endavant perquè els altres 9 membres del grup continuaran treballant”, ha indicat.\n“La idea era no fer públic res. La nostra intenció era treballar de manera discreta fins a finals d’any. Perquè ens podem trobar que pel resultat del 9N ja no sigui necessari”, ha explicat, a més de revelar que “la primera topada dialèctica va ser quan l’instructor em va demanar el nom dels altres juristes que col·laboren amb mi. Vaig fer constar en acte que em semblava molt poc ètic i ofensiva la pregunta”.\n“No estem redactat la Constitució de Catalunya. Estem fent un esborrany d’un document que esperem que serveixi com a document de treball per als futurs pares de la veritable Constitució”, ha indicat, a més de sentenciar que “s’està fent el text. Vam començar el mes de febrer i portem 3 o 4 reunions. Hem començat a redactar-ne algunes parts”.\nPodeu accedir a la notícia en aquest enllaç\nAquesta entrada ha esta publicada en Notícies. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\t← ERC, Amaiur y Geroa Bai no acudirán a la proclamación de Felipe VI como Rey de España


Jazzwoman: “Em sent molt identificada amb Malèfica” – Sons de Xaloc\nJazzwoman: “Em sent molt identificada amb Malèfica”\nMalèfica (Propaganda Pel Fet, 2020) és l’últim disc que ha vist la llum de Jazzwoman publicat el passat sis de març i promet seguir abanderant el feminisme sobre els escenaris i revolucionant l’escena hip hopera amb influències jazzeres o afrocubanes. El treball, enregistrat, mesclat i masteritzat amb el col·lectiu Periferia Norte i Dani Del Olmo, vol fer front a qualsevol mena de desigualtat, prejudici o cadena opressora.\nEn què us vau inspirar per escriure les lletres?\nRealment, em vaig inspirar en el que és la història del personatge i tot el que reflecteix en la meua vida perquè em sent molt identificada amb ella, ja que li varen fotre i li varen tallar les ales per què no brillara, no se sentira poderosa.\nA banda, cada lletra tracta d’una cosa completament diferent però en si és un reflex del que era la vida de Malèfica i la meua vida.\nQuè suposa la lluita feminista per a Jazzwoman?\nSignifica traure tota la ràbia que tenim totes de l’opressió que ens fa la societat masclista, els machis, que ens veuen com que estem enfadades sempre i no saben per què. Doncs estem enfadades per açò, per açò i per açò i no ens han de posar etiquetes en pla “és que sempre estan enfadades i tot el que les digues se posen com se posen”. No, jo em pose així perque m’ha passat açò, açò i açò. I estic enfadada o m’estic expressant i estic dient això perque tu m’has fet açò i no vull que ho tornes a fer perquè m’estàs oprimint i m’estàs fent mal.\nQuin estil musical defineix Malèfica?\nJo crec que és un poc de tot. El que he fet en Malèfica és un poc mesclar diversos estils de música, ja que em considere una músic melòmana i, per tant, m’agrada qualsevol tipus de música. A més, pense que la música no té cap mena de límit i cada estil de música reflecteix un estat d’ànim diferent. I era també exposar en cada estil de música el que em transmet eixe gènere musical en concret i el missatge que vull llençar en eixe moment.\nQuin seria el vostre punt diferencial amb altres grups que segueixen el vostre estil?\nEn aquest sentit no sabria dir-te-ho perquè cada artista té el seu gust musical i la seua visió de la música. Realment, jo diria que el que ens fa diferents, per dir-ho així, és que no li fem cap pega a cap estil musical encara que sempre tenim viva la flama del rap. El hip hop és un “Juan Palomo: yo me lo guiso yo me lo como” i tot el que és la lletra i la instrumental és una composició que fa l’artista. És a dir, que t’ho fas tot tu i això és la part bonica del rap, que ho pots cuinar des de zero fins que ix la cançó.\nQuines expectatives teniu amb aquest segon disc?\nJustament passa el mateix que amb Bagheera, que vaig traure el CD inconscientment de la repercussió que tinguera. És la meua vida i estic reflectint allò que m’incomoda o que veig que no s’està fent bé. Bàsicament estic plasmant les meues inquietuds sense pèls en la llengua i dient sempre el que pense sense que ningú et diga que no ho faces ni et posen impediments.\nClar però jo em referia més a com s’ha viscut l’arribada de Malèfica als vostres oients\nLa veritat és que ha sigut una rebuda que no ens esperàvem, com ja t’he dit. Ha sigut una rebuda supernatural i la veritat és que s’ha acollit superbé. A més, estic eternament agraïda amb totes les persones que han currat dins del CD a part de mi, com per exemple la caracteritzadora Verònica, la fotògrafa Carola i les altres persones darrere. El que hem volgut fer tant en Bagheera com en Malèfica sempre és treballar conjuntament amb les germanes que tinc, cadascuna en el seu estil. Sempre conjuntament per què el treball tinga més força i que puguem expressar-nos, ja que no ens deixen, almenys entre nosaltres per poder ser lliures sense cap impediment.\nHe vist que a la vostra gira anireu a Alemanya, que suposa això per a vosaltres?\nAhir vam tornar de Berlín on vam estar tocant el 7 i el 8 en la mateixa ciutat i en Jena. La veritat és que estàvem molt nervioses perquè no sabíem com anava a ser eixa rebuda i més quan estem cantant majoritàriament en castellà i en valencià i són llengües un poc diferents. Va ser una experiència molt bonica i encara estic emocionada perquè la rebuda va ser brutal, tant des del principi com fins al final supermegaeufòrica amb ganes de ballar i de donar tot el que tenia dins.\nLa veritat és que no ens esperàvem anar, ja que ha sigut un regal i, de fet, estar allí és una experiència. A més, el festival on hem anat l’organitzen tot dones alemanyes que s’ho curren i ja hi porten molts anys, i llarga vida als festivals. Et jure que des de el principi fins que ens en anàrem no ens va fer falta de res i, en definitiva, ens vam sentir com si fórem família de sang. Són les ames. Tant de bo hi haguera més festivals d’aquest rotllo i ens donàrem tot l’amor possible i sense cap límit.\nMarala presenta “A trenc d’alba”, un cant a la força i la llum de totes les dones


La Feixa aconsegueix els 120 socis que li calien per tirar endavant el projecte | Mataró Audiovisual\nLa Feixa aconsegueix els 120 socis que li calien per tirar endavant el projecte\nMarta Gómez dt., 26/05/2020 - 11:49\nEls impulsors del primer supermercat cooperatiu de Mataró havien de presentar el seu projecte, La Feixa, el dissabte 14 de març però ja no hi van ser a temps. L’arribada de la crisi del coronavirus va semblar que frenava la iniciativa però ni l’estat d’alarma, ni la Covid-19, han aconseguit impedir que aquest futur supermercat creixi, i de valent. La presentació oficial finalment ha estat per xarxes socials, una plataforma que els ha servit també per aconseguir, de moment, els 120 socis que necessitaven per tirar endavant el supermercat. Ara, però, falta el finançament. Per arrencar La Feixa cal un mínim de 76 mil euros per assegurar-ne la viabilitat i els costos com l’adequació de l’espai, la compra de mobiliari o l’obtenció dels productes d’estoc. El que tenen molt clar però, és que tot el projecte es finançarà al marge del sistema financer convencional i ho tiraran endavant amb avals mancomunats i títols participatius.\nSegons els seus socis, un dels avantatges principals de formar part d’un supermercat cooperatiu com el que plantegen, és que són ells mateixos els qui decideixen quins productes s’hi podran comprar i quins no, com els volen i els motius pels quals decideixen tenir-los. Tenen molt clar que aposten per productes de proximitat, ecològics i afavorint els petits productors.\nDesprés de fer una enquesta als socis i preguntar en quina zona els agradaria situar el supermercat, els fundadors de la iniciativa ha anunciat que ja tindrien emparaulat un espai on instal·lar-se entre el centre de la ciutat i el barri de l’Havana.\nInforma: M.Gómez / P.Andreu


Indonèsia – Informació turística i guia de viatge d’Indonèsia – Viajeros Online\nCAPITAL D’INDONÈSIA<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office">\nDues franges horitzontals, la superior vermella i la inferior blanca.\nLes illes de l’arxipèlag indonesi, veritables maragdes flotants, durant segles han atret a gent molt variada. Comerciants xinesos i indis, colonitzadors europeus, missioners proselitistes, aventurers intrèpids, empreses mineres i el turisme de masses, tots ells, en un moment o un altre, s’han sentit atrapats per les brises de sàndal i espècies, la seva forma de vida Bali Hai i les seves magnífiques platges, muntanyes i volcans.\nPerò un altre visitant assidu de la nació és el corresponsal de guerra, que acudeix per informar sobre l’últim aixecament, cop d’estat o disturbi. L’estereotip de país paradisíaco afortunat pels seus recursos naturals queda sovint en dubte a causa de les profundes diferències racials i religioses, l’autocracia despòtica, la corrupció governamental, la mala gestió econòmica i les catàstrofes naturals. Els últims esdeveniments de violència sectària i militar han convertit a Indonèsia en una destinació problemàtica per a la majoria dels viatgers occidentals.\n1.919.443 Km2 4 vegades Espanya.\nMAPA I SITUACIÓ GEOGRÀFICA D’INDONÈSIA\nEstat insular d’Àsia oriental, situat entre l’Oceà Pacífic al N. i l’Oceà Indico al S. Comprèn tot l’arxipèlag Indonesi, el major del món, integrat per l’arxipèlag de les Moluques, pel de la Sonda amb les illes Célebes, Borneo i totes les illes de l’arc meridional que van des de Sumatra i Java, fins a Bali, Lombok, Sumbawa, Sumba, Flores i Estafes. Hi ha uns cent volcans en plena activitat, els més alts són el KERINCI (Sumatra), el RINJANI (Lombola) i el SEMERU (Java).\n187.765.000 habitants. 5 vegades l’espanyola.\nCOMPOSICIÓ ÈTNICA D’INDONÈSIA:\nExisteixen 365 grups ètnics i tribals. Els principals són: acehnesenses, batakos, minangkabauseses (Sumatra); javanesos, sondaneses (Java); balineses (Bali); sasakos (Lombok) i danises (Irian Occidental).\nbahasa indonesi (més 583 dialectes)\nInglés i holandès.\nRÈGIM POLÍTIC D’INDONÈSIA\nLa màxima institució legislativa és el "Congrés Nacional Suprem", compost per diputats de la Càmera de Representants i per "grups funcionals".\n27 províncies subdividides en 246 districtes.\nJakarta, Yogyakarta i les illes de Bali i Sumatra.\n3 % Catòlics\n3% Religions tribals.\n1% Religions folklòriques xineses.\nEs prega als visitants que no entrin en les mesquites i que respectin les normes establertes en visitar els temples hindús.\nLes primeres referències sobre Indonèsia fan referència a nuclis locals de Java i Sumatra (s. IV i VII a. C.) posteriorment absorbits per l’imperi dels Srivijaya que va aconseguir estendre els seus dominis fins a Java (segle IX). La rivalitat entre Java i Sumatra sempre ha estat una nota característica en la Història d’Indonèsia. Al segle XI Java va començar a desenvolupar-se aconseguint la seva màxima esplendor al segle XIII, però aquest desenvolupament va ser interromput per la invasió mongólica, encara que només momentàniament, ja que al segle XIV ressorgia de nou. Posteriorment l’Islam va començar a estendre’s des de Sumatra per tota Indonèsia substituint al segle XV a l’antic sincretisme. Un segle més tard aquest territori va ser sotmès pels portuguesos i va començar el període d’influència europea en l’arxipèlag. Els portuguesos van ser desplaçats pels holandesos a mitjan el segle XVII i van instaurar un dels imperis colonials més sòlids i duradors, transformant l’estructura econòmica i política de la zona, la qual desenvocaría en la creació d’un intens moviment nacionalista revolucionari a principis de segle, que a partir de 1927 es va tornar gradualment progressista i democràtica. Durant la 2ª Guerra Mundial va ser envaïda pels japonesos. Després de la rendició de Japó, es va proclamar la república. Els holandesos no van poder controlar la febre independentista i finalment en 1950 es va proclamar l’actual República d’Indonèsia. Però encara així van continuar els conflictes, sent necessària la intervenció de l’ONU. El règim federal establert al principi va ser abandonat per l’actual organització unitària de l’Estat.\nDIES FESTIUS D’INDONÈSIA\n1 de Gener. Any Nou.\n25 de desembre. Nadal del Senyor.\nDia Nyepi (Festa Any Nou Hindu Bali).\nAsunción de Jesucrist.\nIdul Adha (Dia de sacrifici).\nDia Waicak (Festa de Buda).\nFesta d’1 de Muharam (Any Nou musulmà d’Hijrah).\nFesta Maulud del profeta Mahoma.\nDATES DESTACADES D’INDONÈSIA\nAmb la seva gran pluralitat de grups ètnics, Indonèsia compta amb un abundants esdeveniments culturals al llarg de tot l’any. En Sumba, els simulacres de combat, que es remunten a l’era de les guerres d’anihilació mútua, es desenvolupen al febrer i març. En la vespra d’Any Nou caka balinés (març-abril) es banyen en el mar les icones dels temples, mentre els tambors espanten als esperits malignes perquè tornin al seu hàbitat espiritual. Durant el festival balinés de Galungan (dates variables), fins i tot els déus baixen a la terra i s’uneixen a l’alegria terrenal. S’organitza una espectacular processó de Setmana Santa a la illa de Larantuka, duels amb fuets en Ruteng (Flores) a l’agost, i se celebren banquets fúnebres torayos en Célebes (Sulawesi) Central, principalment entre agost i octubre. Com la majoria dels indonesis són musulmans, molts esdeveniments segueixen el calendari lunar, per la qual cosa les dates solen retardar-se uns deu o onze dies cada any.\nMés del 60% de la població activa es dedica a l’agricultura el cultiu principal de la qual és l’arròs, produint també tabac, cafè, espècies, te, cautxú, copra i oli de palmell. En segon lloc destaca la ramaderia que es complementa amb la pesca, encara que aquesta és insuficient per al complet aliment de la població. La mineria és el sector més important, ja que aporta un 70% de les seves exportacions, destacant el petroli (forma part de l’OPEP), i altres productes naturals com el gas natural, el cinc, el coure i el níquel.\nNIVELL DE VIDA D’INDONÈSIA\nEl nivell de vida és inferior a l’espanyol.\nMonedes 5, 10, 25, 50, 100 (rupies).\nBitllets 100, 500, 1.000, 5.000 i 10.000 (rupies).\nEls comerços no accepten habitualment pagaments en divisa estrangera i s’accepten la majoria de targetes de crèdit.\nS’accepten les més esteses mundialment, sobretot als hotels, bons restaurants i tendes importants.\nNo existeixen limitacions entorn dels moviments de divises estrangeres cap a dins o fora del país. El control de moneda local en entrar o sortir del país es limita a 50.000 rupies.\nBancs i cases de canvi que es troben en els aeroports, hotels, etc… No existeix canvi al mercat negre.\nA Jakarta i altres ciutats importants hi ha nombrosos caixers automàtics, amb els quals es pot operar fent ús de les targetes de crèdit internacionals més usuals.\nCalorós tot l’any.\nZona Oest 5 hores més del 30 de març al 27 de setembre i 6 hores més la resta de l’any.\nZona Central 6 hores més del 30 de març al 27 de setembre i 7 hores més\nZona Aquest 7 hores més del 30 de març al 27 de setembre i 8 hores més la resta de l’any.\nMatins de les 8;00 h. a les 12;00 h.\nTardes de les 13;00 h. a les 17;00 h.\nA les zones turístiques pot allargar-se més l’hora de tancament.\nTardes de les 14;00 h. a les 15;00 h.\nDe les 9;00 h. a les 13;00 h.\nPassaport amb validesa mínima de 6 mesos. Els nens que tinguin passaports juntament amb el de la seva mare, automàticament necessiten visats.\nEls ciutadans espanyols necessiten visat per entrar i romandre a Indonèsia. Aquest visat es pot obtenir (a partir d’1 d’agost 2005) en frontera, a l’arribada a Indonèsia, en cas que es tracti d’estades inferiors a 30 dies. La durada del visat és d’un mínim de 7 dies i un màxim de 30 dies.\nConvé tenir molt present la importància de sol·licitar, abans de viatjar, el tipus de visat correcte en funció de l’objectiu de la visita. Si aquesta és de negocis, es recomana molt expressament NO entrar amb visat de turista, atès que la no observació d’aquesta regla pot donar i segurament donarà, origen a molts i molt desagradables problemes amb les autoritats.\n2 litres de begudes alcohòliques, 200 cigarrets, 50 cigars, 100 grams de tabac. Els articles personals com a càmeres fotogràfiques, videos, màquines d’escriure, ràdios, etc… han de ser declarats a l’arribada i no està permesa la seva venda.\nEstà prohibit exportar peces arqueològiques (algunes porcellanes, bronzes i estàtues de pedra)\nNo existeixen limitacions quant a divises i moneda local.\nINFORMACIÓ SANITÀRIA D’INDONÈSIA\nLa qualitat de serveis mèdics i sanitaris a Indonèsia no és molt elevades, sent imprescindible l’evacuació a Singapur per als casos més seriosos.\n– El dengue en tot el país, i la malària en diverses zones del mateix, són malalties a tenir en compte per les seves possibilitats de contagi i contra les quals convé prevenir-se.\n– La síndrome respiratòria aguda sever (SARS) no va arribar a ocasionar víctimes a Indonèsia durant la seva aparició.\nLa majoria dels grans hotels disposen de metges per consultar. Cal posar-se en contacte amb recepció si es necessita un metge a qualsevol hora.\nDrogues: La tinença i consum de drogues està fortament penalitzada a Indonèsia, podent resultar condemnat a entre cinc anys i pena de mort, segons circumstàncies. Es recomana màxima atenció per tant a no veure’s relacionat en absolut amb les mateixes.\nDirectament no es pot beure, cal bullir-la.\nEs recomana no consumir aliments no cuinats, fruites no pelades ni begudes no envasades industrialment.\nArmes (sobretot kriss), teles, màscares de ball, marionetes, escultures de fusta, objectes utilitaris en canya de bambú, brodats, joies, repujados al batik, sarongs de teixit manual, treballs de cuir i cinc, pintures (en Bali), porcellanes xineses, articles fabricats amb pell de serp i cocodril i adorns de petxines.\nTotes les artesanies.\nJakarta: En algunes de les seves tendes, als grans hotels i en el comerç Sarinah Departement Store trobarem artesanies de totes les regions i artístics teixits o batiks.\nAl carrer de Surabaya trobarem comprats a l’aire lliure, on adquirirem porcellanes, mobles, fustes tallades, teles, etc.\nA Bandung i Bogor: trobarem titelles "wayan golek".\nEn Prambanan i Borobudur: comprarem armilles de bambú.\nEn Yogyakarta: Al sud del mercat d’aus, en la Jl. Tirtodipuran trobarem gairebé totes les fàbriques de "batik".\nEn Halen Malioboro, trobarem gran quantitat de venedors ambulants.\nEn tota Yogyakarta podem comprar titelles wayang i pantalles per a llums i altres articles de canya.\nA la zona de Kota Gede, trobarem argenteria.\nEn Bali: Trobarem escultures de fusta policromada, joies d’or i plata, escultures sobre os, objectes de cuir, pintures, teixits balineses, etc.\nNasi goren Arròs fregit amb un ou damunt en les versions luxoses.\nNasi campur Arròs amb el que hi ha disponible, sol servir-se fred.\nGado gado Amanida fresca amb gambetes i salsa de cacauet.\nSatay Hebabs diminuts servits amb una especiosa salsa de cacauet.\nRijsttayel Arròs servit amb tot l’imaginable.\nMie Goreng Fideus rostits.\nPlàtans, taronges, durians espinosos, magranes, rambutanes, guayabos, mànecs i lichis entre uns altres.\nTe, cafè, va venir d’arròs, aguardiente i cervesa.\nPodem assistir a actes culturals, acudir a clubs nocturns, fer excursions, presenciar lluites de galls, practicar esports com el tennis, el golf, i el submarinisme, doncs no hem d’oblidar que les aigües indonèsies són riques en peixos i flora submarina, encara que cal tenir molta precaució amb els corrents submarins i amb els taurons.\nEls principals aeroports internacionals d’Indonèsia són: el de Soekarno-Hatta de Cengkareng, a 23 km. de Jakarta; el Bali Ngurah, a 13 km. de Denpasar (Bali) i l’aeroport Polònia a 2 km. de Medán (Sumatra). Està connectada amb Austràlia, Europa, Amèrica del Nord, i amb nacions asiàtiques veïnes. la seva principal línia és GARUDA que realitza vols internacionals de llarga distància i a més té una extensa xarxa interna. És la companyia més segura. Si es paga en efectiu hi ha descomptes per a vols internacionals en determinades línies. GARUDA ofereix als turistes estrangers tarifes reduïdes en els vols interiors de fins al 25%. Informar-se en les oficines de la compañia. Els telèfons a Espanya són els següents: 247 38 80 i 247 38 95, amb el prefix 91, si es diu fora de Madrid.\nÉs imprescindible tornar a confirmar els vols a Indonèsia; si no es fa, no constarà en la llista.\nLes possibilitats d’arribar per mar són limitades. Aquestes es limiten a agafar un ferri a Singapur fins a la illa de Batam i des d’aquí podem traslladar-nos a Sumatra o Java. També hi ha serveis regulars de ferri entre Penang (Malàisia) i Medan (Sumatra) o entre Malacca (Malàisia) i Dumai (Sumatra). A l’interior en ser un país d’illes, el vaixell és un mitjà de transport important. La companyia principal és PELNI, els seus bucs segueixen un horari regular i són molt còmodes. Actualment les petites illes també estan connectades entre si mitjançant ferris. En aquests serveis es recomana negociar la tarifa en el mateix ferri i no comprar els bitllets amb anticipació.\nHi ha diferents tipus de trens: uns lents, precaris i barats, altres ràpids, còmodes i cars i per descomptat els de categoria intermèdia. Hi ha transport ferroviari solament en Java i Sumatra. Algunes ciutats importants tenen més d’una estació, per aquest motiu aconsellem verificar l’estació d’arribada. Els horaris sofreixen freqüents canvis. S’aconsella comprar els bitllets el dia anterior en una Agència de Viatges. Els ferrocarrils ofereixen descomptes als estudiants.\nÉs un mitjà de transport molt utilitzat a les illes. En Java hi ha una extensa xarxa d’autobusos i a Sumatra és l’únic mitjà de transport. Les grans ciutats compten amb una xarxa d’autobusos urbans i minibuses, colts o bemos que cobreixen trajectes fixos, encara que moltes vegades no es reconeguin les parades. Solen ser bastant incòmodes i van replets de gent. Per a llargs recorreguts agafarem els "autobusos exprés" que resulten molt més còmodes. Es pot reservar el bitllet amb antelació. Viatjar amb autobús a la nit pot resultar temerari. A més dels autobusos tenim els minibuses, útils per a trajectes curts. Es detenen en qualsevol punt del seu recorregut. Cal concertar la destinació i preu amb el conductor. També es poden llogar per fer excursions.\nEn Java i Bali hi ha una xarxa viària bastant bona, la qual cosa ens permet arribar a totes les zones turístiques i a les ciutats més importants, però les carreteres de les altres illes, no tenen un ferm massa acceptable.\nA l’interior de les ciutats la velocitat màxima és de 60 km/h i en les autopistes de 100 km/h. En els nuclis urbans en tràfic sol estar bastant congestionat. Es condueix per l’esquerra.\nEs necessita el permís internacional encara que normalment, si es presenta el permís nacional espanyol no hi ha problemes.\nLes principals companyies internacionals lloguen cotxes sense conductor. En Bali també poden llogar-se Jeeps i motocicletes.\nGeneralment porten taxímetro, quan no és així cal acordar el preu a compte. Es poden agafar prop dels centres comercials importants, aeroports, estacions de tren, pel carrer, etc. Des de l’aeroport se Sukarno-Hatta de Jakarta els taxis cobren un suplement d’unes 2.300 rupies i 4.000 de peatge. El suplement no es cobra en el viatge a l’aeroport, mentre que el peatge sí.\nSón tricicles a motor amb petits seients, són d’utilitat per recórrer trajectes entre localitats properes.\nTradicional mitjà de transport per a trajectes curts dins d’una mateixa ciutat.\nPetits carruatges de tracció animal.\nEl voltatge varia entre 110 i 127 V. Als edificis de les grans cadenes hoteleres és de 220 v.\nIDD disponible a les grans ciutats. Codi del país 62, seguit del 22 per a Bandung, 21 per a Jakarta, 61 per a Medan i 31 per Surabaya.\nA Jakarta igual que en altres illes hi ha periòdics de llengua anglesa. Els principals són THE INDONESIAN ESTAFIS, THE INDONESIAN OBSERVER i THE JAKARTA POST. Quant a radi en llengua anglesa podem connectar la BBC World Service i Voice America.\nA les ciutats més superpobladas hi ha una gran massa d’indigents que provoquen problemes socials, els quals poden repercutir negativament cara al turista a nivell d’atracaments i robatoris, per aquest motiu prendrem mesures preventives, igual que en diferents zones d’algunes populoses ciutats occidentals, tals com no portar excessius diners damunt, ni joies valuoses, etc. Un punt on hem d’extremar la vigilància és en els autobusos on operen els lladregots.\nIndonèsia és un de les destinacions turístiques tradicionals més importants d’Àsia. El terrorisme no obstant això s’ha fet present a Indonèsia i altres països veïns. L’organització terrorista Jamaah Islamiyah (JI) i altres afins han dut a terme diversos atemptats en Bali (un el 12 d’octubre de 2002, amb 200 morts, i recientemene el passat 1 d’octubre de 2005 amb 26 morts), Jakarta i altres punts del territori nacional, contra persones i interessos occidentals, encara que danyant també persones i interessos indonesis. Lamentablement i malgrat els èxits collits per les forces de seguretat, JI i les seves organitzacions afins segueixen planejant la comissió de nous atemptats, amb ànim tant de sembrar terror i donar publicitat a les seves finalitats com per aconseguir l’expulsió dels estrangers d’Indonèsia, persistint encara l’amenaça de risc terrorista. Es recomana als ciutadans espanyols que viatgin a Indonèsia que extremin les mesures de prudència i estiguin atents, sobretot en llocs públics freqüentats per estrangers occidentals (hotels, restaurants, centres comercials i locals de diversió, etc.), així com prestar la màxima atenció a les mesures de seguretat i col·lectiva.\nHalen Kuningan Barat 2 Jakarta 12950\nHalen M. H. Thamrin No. 9 Jakarta 10340\nBali, Jakarta, Yogyakarta, el llac Toba i Sumatra.\nVIDA QUOTIDIANA D’INDONÈSIA\nLa vida és tranquil·la, els indonesis són jovials i acollidors i busquen contactar amb els visitants. Estan molt occidentalizados, les seves tradicions s’han entremesclat enormement, encara que encara conserven part de les seves peculiaritats.\nHi ha control de preus en els bars de primera categoria. Es té en compte el temps que es porta en l’establiment a fi d’oferir-li una segona beguda.\nEls taxistes no solen cobrar propines, se’ls pot donar si porten taxímetro. Als hotels i restaurants els cambrers cobren entre el 5 i el 10% de l’import del compte, quan el servei no està inclòs. Els mossos d’andana i els botons cobren unes 500 rupies.\nEs pot adquirir en tendes especialitzades, estancs, grans magatzems, etc… Trobarem de totes les marques internacionals, a un preu similar a l’espanyol.\nS’adquireix en les tendes d’electrònica, en els grans magatzems i en els centres comercials. Els preus són més baixos que a Espanya. Es recomana l’ús del filtro UV per la intensa radiació solar.\nNo cal perdre la paciència ja que podríem ferir el sentit indonesi de la cortesia.\nNo es pot tocar el cap a una altra persona.\nNo es poden posar els peus sobre la taula quan s’està parlant amb una altra persona.\nIndonèsia és un país situat en l’anomenat Cinturó de Foc del Pacífic. La major part del seu territori nacional s’hagi enclavat, per tant, en zones d’activitat sísmica important, tant per veïnatge amb falles geològiques de separació de plaques tectòniques, com també per l’abundància de volcans actius, la qual cosa ocasiona periòdiques erupcions perilloses. Això es va fer tristament evident en ocasió del terratrèmol i sisme submarí de Sumatra (26 de desembre 2004), que va ocasionar més de dues-centes mil víctimes a Indonèsia i altres països ribereños de l’Oceà Índic, als quals han vingut seguint nombroses rèpliques de graduació superior a 6,5 en l’escala de Richter.\nAls ciutadans espanyols residents o transeünts en ndonesia se’ls suggereix que facilitin a l’Ambaixada d’Espanya a Jakarta el seu itinerari i formes de viatge per posar-se en contacte amb ells en cas necessari.\nIndonèsia 24 marzo, 2011 30 octubre, 2018


Nova sessió d’Horitzó 2021 amb Damià Calvet\nDamià Calvet, conseller de Territori i Sostenibilitat, ha pres part a una nova edició del cicle de jornades “Horitzó 2021. Infraestructures que transformaran el territori”, que impulsen les Cambres de Tarragona i Reus i que en aquesta ocasió s’ha celebrat a la capital del Baix Camp.\n“Horitzó 2021” pretén ser un marc de reflexió i, alhora de reclamació, necessari i valent que no pretén altra cosa que treballar pel bé comú i la defensa de les infraestructures imprescindibles pel desenvolupament econòmic, i també social, del territori.\nSense perjudici, òbviament, de que se segueixi impulsant la feina que des de ambdues Corporacions es pugui seguir fent en el foment d’aquelles infraestructures més properes i específiques de cada àmbit cameral.\nEn la seva intervenció Damià Calvet ha fet un repàs a les infraestructures pendents al territori: l’A-27 i el Corredor Mediterrani, ha destacat la importància de l’Aeroport de Reus “complementari al de Barcelona” i ha reconegut que en relació al projecte del CRT “s’està treballant amb Hard Rock amb la màxima discreció per tal de que sigui una realitat el més aviat possible”. Ha ressaltat, també, la importància del Port “com a element dinamitzador del territori”, per la qual cosa precisa de “bones connexions”.\nIsaac Sanromà, president de la Cambra de Reus ha dit que "Precisament perquè en el territori hi ha tants interessos que ens uneixen, és necessari treballar de manera conjunta en les infraestructures que poden ajudar a cohesionar-nos.\nÉs el cas del TRANCAM, una històrica aspiració a la que no renunciem, conscients del que pot suposar a l’hora de vertebrar el Camp de Tarragona, afavorint les possibilitats de la que ja es coneix com la segona àrea metropolitana del país.\nPrecisament en l’àmbit ferroviari us trasllado, una vegada més, el nostre desig de treballar plegats per fer entendre al Govern Central la importància de l’Estació Intermodal de l’Aeroport. Connectar el servei aeroportuari amb el ferroviari, d’una manera àgil i moderna, servirà per revitalitzar definitivament una instal·lació cabdal al territori. No renunciem, i així us ho trasllado, a voler ser la quarta pista de l’Aeroport del Prat. Sabem els moviments que es produeixen al Nord del País, a Girona, en la mateixa direcció i voluntat. Però no volem resignar-nos perquè som els primers que creiem en les possibilitats del nostre Aeroport i del seu territori d’influència.\nPer això, també, voldria posar en valor la bona feina de la Taula de Promoció de l’Aeroport on el vostre Departament hi ha jugat un paper protagonista, afavorint la coordinació de l’ens i, alhora, la voluntat d’aplegar totes les sensibilitats territorials perquè se’n sentin partícips.\nTornant a les qüestions ferroviàries, refermar el desig d’aconseguir fer realitat l’estació de Bellissens, tan necessària per vertebrar la ciutat de Reis.\nI de la xarxa viària, un apunt sobre la C14, una carretera desdoblada de Reus a Alcover, però que en aquest punt és de calçada única, amb la perillositat que representa atenent el volum de vehicles pesats que hi circulen.\nParlant també de carreteres cal referir-nos més concretament a les autopistes. I amb el debat obert sobre el cost que els peatges representen pels automobilistes i transportistes i la seva afectació sobre la competitivitat de les empreses. És aquest un tema delicat com recurrent, on cal sensibilitat per entendre que el balanç de resultats res és accessori i que cal filar prim a l’hora d’ajudar a les empreses en un àmbit tan sensible com el de la logística.\nPer acabar un últim apunt, vinculat en aquest cas al CRT de Vila-seca i Salou, el Hard Rock, sobre el que hi havia tantes expectatives, i sobre el que ara mateix planen tants interrogants. Aquest és un projecte que des del primer dia va comptar amb les simpaties de les Cambres fruit de les bones sensacions que s’havien generat. Especialment a l’hora de potenciar, encara més, l’oferta turística del territori. És lògica, per tant, la inquietud existent que tant de bo puguem resoldre, favorablement, en un termini no massa llunyà".\nPer la seva banda, Laura Roigé, presidenta de la Cambra de Tarragona, ha assenyalat que “les Comarques que integrem el Camp de Tarragona necessitem creure’ns i actuar com el que som: la segona àrea metropolitana de Catalunya.\nI aquesta exigència ens l’hem de fer nostra i alhora reclamar als nostres representants polítics, així com a les administracions, que siguin més eficients en atendre unes demandes irrenunciables si volem garantir el nostre futur.\nNo pot ser que l’execució d’infraestructures i planificacions vitals pel nostre desenvolupament s’allarguin en el temps de forma inexplicable, tot comprometent el creixement econòmic i la creació de llocs de treball. En definitiva, la creació de riquesa.\nUns dels casos més cridaners de tot això és el desdoblament del Corredor ferroviari entre Vandellòs i l’estació del Camp de Tarragona que porta “només” 19 anys entre tràmits i obres per executar un projecte de 44 quilòmetres.\nO com després de 13 anys de tenir una estació d’alta velocitat que no ens pertocava, perquè pertanyia a la línia Madrid-Saragossa-Barcelona, no hagin estat capaços de comunicar-la amb la resta del territori amb el vial de Sant Ramon, o una nova via que la connecti amb la carretera del Catllar i Torredembarra per obri-la al Penedès, o dotar-la d’un aparcament públic low cost. En fi, un despropòsit rere l’altre.\nO la nova aturada d’inversió del túnel de Lilla a l’A-27, després de més de 30 anys de remenar el tema”.\nA la foto, i d’esquerra a dreta, Laura Roigé, presidenta de la Cambra de Tarragona; Damià Calvet, conseller de Territori i Sostenibilitat i Isaac Sanromà, president de la Cambra de Reus.


Tres errors en l'ús d'imàtges a l'email màrqueting\nTres errors en l'ús d'imatges a l'email màrqueting\nRecorda els últims correus electrònics que has rebut: quin ús feien de les imatges? Segurament els de la feina siguin text pla però els butlletins corporatius acostumen a fer un ús totalment oposat de les imatges. Estan millor dissenyades perquè estan enfocats a la venda, cosa que no passa quan intercanvies missatges entre companys de departament.\nSi repasses les plantilles pel teu email màrqueting que et proposem des d’Acrelia News veuràs que totes tenen algun tipus d’imatge, fins i tot les més senzilles. Poden ser galeries de productes o simplement imatges decoratives que ajudin al fet que la campanya cridi més l’atenció. El motiu és senzill: el contingut audiovisual ajuda que es llegeixi millor el butlletí perquè reforça el missatge i el fa més atractiu.\nPer això el primer error que pots fer a les teves campanyes és no posar imatges o gairebé cap. Si, el teu logotip és una imatge, però no pot ser l’única que afegeixis. Si la teva excusa per no utilitzar imatges és que ofereixes serveis i no tens productes què fotografiar, aprofita els bancs d’imatges gratuïts. Segur que allà trobes alguna fotografia i pots editar-la des de la nostra eina, és molt senzill.\nLes imatges d’estoc també seran molt útils si fas una campanya estacional i vols incloure, per exemple, un toc romànic per la teva campanya de Sant Valentí. Són igualment interessants les opcions amb moviment com les cinemagrafies per animar la campanya i augmentar la teva taxa de clics.\nDe fet, encara que en alguns casos està justificat fer un enviament sense imatges, en general, et recomanem que afegeixis alguna i, a més, que les\nenllacis a una pàgina del teu blog o web. Això té tot el sentit quan la imatge inclou text, per exemple si és un botó d’oferta o si descriu un producte. Però es pot aplicar a qualsevol imatge que tingui el butlletí.\nNo afegir enllaços és un error en el qual pots caure fàcilment i per evitar-ho només has de dedicar una mica més de temps a afegir-ho a cada imatge que incorporis a la teva campanya, a més d’enllaçar el logotip a la pàgina principal de la teva web. No fer-ho és una oportunitat perduda per aconseguir clics: és més senzill fer clic sobre una imatge, per molt petita que sigui, que a un parell de paraules text (com el “Llegir més” que acostumem a utilitzar per enllaçar els articles d’un blog).\nPerò tampoc és necessari excedir-se en l’ús de les imatges: afegir moltes també és un error. Hem d’intentar mantenir l’equilibri entre text i imatge perquè la mescla entre les dues aconsegueixi els objectius de la campanya. Tindria justificació que en alguns casos, per exemple quan es tracta de notificar un esdeveniment, però dependre massa del component gràfic pot suposar que resulti difícil llegir el butlletí si l’usuari té bloquejada la descàrrega automàtica d’imatges al seu gestor de correu. De la mateixa forma que molt text resulta incòmode, moltes imatges similars poden molestar en cop d’augmentar la taxa de clics.\nUn últim consell igual d’important: assegura’t que les imatges tinguin bona qualitat i proporcions perquè es puguin veure i redimensionar adequadament en qualsevol dispositiu, sense que faci malbé el disseny global de la companyia.


El Grup Territorial de l’Anoia fabrica 30 respiradors - Notícies - Enginyers BCN\nPortada > El Col·legi > Notícies > El Grup Territorial de l’Anoia fabrica 30 respiradors\nEl Grup Territorial de l’Anoia fabrica 30 respiradors\nSi fa uns dies us informàvem del primer respirador presentat amb èxit per un grup de col·legiats de l'Anoia, ara podem dir amb orgull que ja s'han enllestit 30. S'està a l'espera de què l'Agència Espanyola del Medicament els homologui per poder distribuir-los. El Col·legi ha col·laborat, entre altres, en l'obtenció del material. També hi ha en marxa un projecte de fabricació de mascaretes protectores. Vídeo. Web amb la informació actualitzada.\nEl Grup Territorial a l'Anoia ha enllestit el muntatge dels 30 primers respiradors de campanya fabricats a partir dels dissenys fets pel col·lectiu del projecte OxyGEN. Pendents de l'homologació de l'Agència Espanyola del Medicament, l'objectiu és distribuir-los el més aviat possible als centres sanitaris de la Conca d'Òdena que més ho necessitin.\nEl Col·legi ha col·laborat en l'obtenció del material, com la crida que va realitzar per sol·licitar metacrilat. Els grups territorials són una iniciativa d'ENGINYERS BCN amb l'objectiu de connectar companys de professió d'un mateix territori. Amb iniciatives com aquestes es posa de manifest la importància d'una bona xarxa professional.\nEls respiradors han estat muntats per un grup de nou enginyers i altres col·laboradors voluntaris en una nau del polígon industrial d'Igualada, seu de l'empresa Waterologies, que aquests dies ha deixat de banda la seva activitat habitual -la tecnologia per al tractament d'aigües- i ha posat en marxa tota la seva maquinària i la xarxa de proveïdors per aconseguir les peces de metacrilat tallades a partir dels plànols dissenyats per l'equip d'OxyGEN. Pel que fa els motors, peça clau dels respiradors, els ha facilitat gratuïtament l'empresa d'automoció Doga, amb seu Abrera i ben aviat també a Castellolí. D'altres peces que faltaven les han adquirit els mateixos enginyers amb recursos propis i aportacions de material d'altres col·laboradors. Tots ells hi estan treballant des de fa dues setmanes de manera totalment voluntària.\nENGINYERS BCN agraeix la feina del Grup Territorial de l'Anoia i anuncia que l'equip també té en marxa un projecte de fabricació de mascaretes protectores fetes amb teixit i amb filtres de material paper fungible, gràcies a una important donació de paper de filtre feta per l'empresa paperera MB Papeles Especiales, que ben aviat es podrà fer públic i que resta només pendent de l'homologació d'Eurecat.\nEn aquest apartat s'actualitzarà la informació sobre aquest tema.


El final de "Breaking Bad" arriba a TV3 - Sèries en blog - TV3.cat\n31/03/2014: El final de "Breaking Bad" arriba a TV3\nEls últims episodis de la sèrie s'estrenaran el proper 12 de maig.\nEls 8 episodis finals de "Breaking Bad" ja tenen data d'estrena a TV3. El canal va reprendre la sèrie fa un temps amb l'objectiu d'aconseguir que nous espectadors s'enganxessin a la història de Walter White i descobrissin la que sense cap mena de dubte ja és una de les millors sèries de la història. I ara per fi arriba el dia en què s'arribarà a l'emissió dels episodis nous (la famosa 2ª part de la 5ª temporada). Si els càlculs no em fallen, i tenint en compte un canvi de dia (passa als dilluns), els nous episodis s'estrenaran la nit del 12 de maig.\nEn el primer d'aquesta última tanda d'episodis, titulat "Blood Money", començarà amb un flashforward que ens deixarà bocabadats. Un servidor comentarà cada episodi amb un post cada dilluns, com actualment estic fent amb "Danys i perjudicis".\nCarles Argenté Saez ha escrit:\nAra faltaria saber si tenen pensat els de TV3 de doblar la 3 Temporada de Sherlock. Espero que si, creuem els dits!\nRobert Pujol Casòliva ha escrit:\nI no creus (creieu) que TV3 està desaprofitant tenir el que per a molts es la millor serie de la historia?\nQui la segueixi i estigui enganxat, segur, segur, que d'una manera o altre ja ha vist l'última temporada. No se pas si la deu seguir gaire gent per TV3.\nI quant la fan? diumenge a última hora, no?. Hi ha pitjors llocs en la graella?\nCrec que TV3 ha de fer un pensament amb les series... estem en un moment increible de series i sembla que li estigui donant l'esquena. Sempre havia estat pionera amb molts temes (que jo recordi, van ser els primers en tenir series d'humor angleses) i ara sembla que passin de tot. No demano un canal exclusiu ( seria la BOMBA !!!) pero no estaria malament que intentessin agafar una bona serie i que l'intentessin doblar el mes ràpid possible, o fins i tot posar-la doblada el dia seguent. Si alguna cadena es capaç de fer-ho, es TV3.\nSalutacions i perdó per el totxo


Cultura presenta les darreres troballes d’art rupestre prehistòric a Vilafranca | DiaDia\nInici Turisme, cultura i festes Coses que fer Cultura presenta les darreres troballes d’art rupestre prehistòric a Vilafranca\nCultura presenta les darreres troballes d'art rupestre prehistòric a Vilafranca\nLa Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esport ha presentat dues de les últimes troballes d’art rupestre prehistòric que s’han produït al territori valencià i que es troben al terme municipal de Vilafranca. En la presentació han intervingut el secretari autonòmic de Cultura i Esport, Albert Girona; l’alcalde de Vilafranca, Òscar Tena, i els arqueòlegs Dídac Román i Inés Domingo.\nEs tracta de dos jaciments d’art rupestre llevantí, una tradició artística de gran singularitat, descoberts el 2013 i el 2016, en el marc de dos projectes dirigits pels doctors Inés Domingo i Dídac Román, els dos de la Universitat de Barcelona, que van ser promoguts per l’Ajuntament de Vilafranca i finançats pel Ministeri de Cultura.\nLes troballes mostren noves representacions de les quatre espècies dominants a l’art llevantí: els bòvids, els caprins, els èquids i els porcs senglars. Aquests estan integrats en escenes molt dinàmiques.\nLa vulnerabilitat d’aquests béns va obligar a seguir uns procediments de conservació i protecció molt estrictes a l’hora de procedir a difondre’ls en els àmbits científics i socials. Per aquest motiu, aquestes dues troballes han resultat inèdites fins ara.\nGràcies a dues ajudes concedides per Cultura de la Generalitat i la Fundació Blasco de Alagón, s’ha pogut dur a terme la instal·lació de tancaments preventius i la senyalització dels dos conjunts, cosa què permet garantir la conservació d’aquestes dues noves mostres d’art prehistòric llevantí i, també, assegurar que les visites als jaciments es produïsquen de manera controlada. Així mateix, s’han començat els treballs de neteja dels jaciments.\nAquestes intervencions permetran donar a conèixer les dues troballes i continuar amb les tasques de recerca i conservació necessàries per a millorar l’estat de conservació i la visualització de dos conjunts únics i singulars d’aquesta tradició artística ancestral.


Publicat per kingforaday de febrer 09, 2011\nDonat que tenim un petit embolic amb l'elecció del nom, he cregut oportú obrir aquesta entrada per posar una mica d'ordre i així definir un procediment per escollir el nom sense mal de caps.\nProposo que seguim les següents passes:\n1) A continuació exposo els noms que han aparegut tant a la reunió presencial, com als mails i comentaris emesos fins ara:\nEls aplega mots\nEls aplega paraules\nEls arreplega paraules\nEl club dels arreplega-mots\nEl tranvia de les lletres\nFil i tinta\nTocats de la tinta\nTocats de la lletra\nTET3R (taller d'espcritura 3 Roques)\n2) Com a comentari d'aquesta entrada, si us plau, afegiu totes aquelles opcions que us agradin per tenir-les en compte. NO VOTACIONS. Només nous noms que haguem d'incorporar a la llista. Les aniré afegint a aquesta mateixa entrada a mida que apareguin. Donarem com a plaç màxim fins a la nit de dissabte a diumenge a les 00:00 hores.\n3) A partir de llavors, els noms proposats passaran a votació. Posaré al blog un sistema per que cadascú voti pel que més li agradi, i el guanyador serà el candidat a nom de la revista (o en tot cas, podem agafar els 3 amb més votacions i debatre-ho en una reunió).\nSi no us sembla bé o teniu algun comentari al respecte, si us plau, no dubteu a fer-ho aquí sota.\nEspero que així ens sigui més fàcil a tots.\nOriol 9 de febrer de 2011, a les 16:41\na mi, tal i com va proposar la Jovita, l'opció que de moment més m'agrada és la de PICALLETRES.\nPenso que és una paraula amb personalitat, amb entitat, autoria, artesanal, independent. És una paraula relacionada amb l'escriptura, té 10 lletres com "Capgrossos". No és una paraula en anglès, nosaltres som mataronins, i no de Cardiff, ni Houston, ni Melbourne...\nEndavant, endavant amb les propostes i els comentaris. Penso que pot ser important l'elecció del nom de la revista perquè ens pot acabar definint.\nJovita 9 de febrer de 2011, a les 18:18\nGràcies Oriol per defensar el nom que a mi m'agrada.\nLa idea, tanmateix, va ser de l'Òscar. Ell, molt encertadament va trobar una paraula relacionada amb 3ROQUES (picar) i les noves tecnologies (tecles).\nA mi el mot em sona a ofici antic i artesanal, el trobo enginyós i està molt ben reflexionat per la relació que té amb l'entitat que ens ajuda.\nA més, em ressona a "Los Picapiedra" la qual cosa no deixa de ser divertit.\nSandra Cabrespina 9 de febrer de 2011, a les 19:05\nPicalletres esta bé, pero punt i coma continua sent la meva opció preferida i penso que no passa res perque algu l'hagi fet servir. En fi en espera de les votacions, algunes proostes més:\nOriol 9 de febrer de 2011, a les 19:38\nSón bons motius els que dona la Jovita i l'Òscar per elegir PICALLETRES.\nAnònim 10 de febrer de 2011, a les 6:17\nBé, comença el debat del nom de la revista... La Sandra ha proposat un que m'agrada molt: Planeta lletra. Sona bé. Està en la línia de "La república de les lletres" però sense connotacions polítiques.\nHauriem d'acotar el temps per decidir el nom. Us va bé 15 dies i que sigui el que Déu vulgui.\nAnònim 10 de febrer de 2011, a les 9:46\nPunt ; Coma és el continua donant més joc, no creieu? Crec que no hauriem de desfer-nos d'aquesta idea per problemes "legals" que tots dubtem que tindrem.\nPlaneta lletra també m'agrada, sobretot per treure connotacions polítiques de qualsevol tipus.\nPer cert, no tots som mataronins/es, algunes som malgratenques d'adopció i sabadellenques de naixament! :)\nkingforaday 10 de febrer de 2011, a les 13:44\nEn primer lloc felicitar-vos perquè entre tots estan sortint moltes alternatives i està havent molta participació.\nEn quant al que proposa en Jordi crec que hauríem de concretar si el nom serà el resultat de la votació que es farà per aquí, o bé sel·leccionarem els 3 més votats i ho decidim en una propera reunió.\nSigui com sigui, crec que si les votacions s'inicien aquest proper diumenge, el resultat de les mateixes el tancaria pel diumenge següent, i així podem seguir amb temes tant importants o més (com definir exactament les seccions que tindrà, que ja pot tenir un nom bonic, però si no ens motiva el format no aconseguirem que tingui continuitat.


Quercus nigra - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nQuercus nigra, és un tipus de roure que pertany a la família de les fagàcies. Està a dins de la secció dels roures vermells del gènere Quercus.\nFulles i glans\nEspècie Quercus nigra\nÉs originari del sud-est dels Estats Units, des del sud de Delaware i el sud a les zones costaneres de Maryland, Virgínia, el piedmont de Carolina del Nord, tots els de Carolina del Sud, la major part de Geòrgia (amb l'excepció de les Muntanyes Apalatxes), totes Alabama, Mississipí, al centre de Florida, i cap a l'oest fins a Louisiana i l'est de Texas. A partir d'aquí, cap al nord fins al sud-est de Missouri incloent Arkansas, l'est d'Oklahoma, parts de Tennessee, i extrem sud-oest de Kentucky. Es produeix en les terres baixes i fins a 450 m d'altitud.\nQuercus nigra és un arbre caducifoli, de grandària mitjana, que creix fins a 30 m d'altura amb un tronc de fins a 1 m de diàmetre. Els arbres joves tenen una escorça llisa i marró que es torna gris-negre amb escates aspres arestes com l'arbre madur. Les fulles són caduques alternes, simples i tardanament, només cauen fins ben entrat l'hivern, són entre 3 a 12 cm de llarg i entre 2 a 6 cm d'ample, variable en forma, en general en forma d'espàtula és ampla i arrodonida a la part superior i estreta i encaixada a la base. Els marges varien en general, és suau i superficialment lobulades, amb uns pèls a la punta de l'àpex i del lòbul. L'arbre és fàcil d'identificar per les fulles, que tenen un lòbul que sembla com si una gota d'aigua es pengés a l'extrem de la fulla. La part superior de cada fulla és d'un verd opac a verd blavós i el fons és un color verd blavós pàl·lid. A la part inferior de les fulles, oxidat pèls acolorits córrer al llarg de les venes. Les glans surten soles o en parelles, 10-14 mm de llarg i ample, amb una cúpula poc profunda, que maduren uns 18 mesos després de la pol·linització en la caiguda del segon any.\nFulla de clúster del Quercus nigra\nQuercus nigra s'adapta a les zones humides i pantanoses, com al llarg dels estanys i bancs de rierols, però també poden tolerar altres llocs ben drenats i fins i tot pesats, sòls compactats. Creix en sòls sorrencs, argiles vermelles i camps antics a les vores de les pantans, rierols i a terres baixes. A causa de la seva capacitat ràpida de creixement i de reproducció, aquest tipus de roure és sovint l'espècie més abundant en un grup d'arbres. La vida de l'arbre és relativament curta en comparació amb altres roures i poden viure només entre 60 i 80 anys. No competeix bé i no tolera ni tan sols una ombra lleugera. S'utilitza amb freqüència per restaurar els boscos de terres baixes de fusta noble a la terra que va ser autoritzada prèviament per les plantacions agrícoles o pi.\nD'híbrids de Quercus nigra se'n coneixen amb Quercus falcata, Quercus incana, Quercus laevis, Quercus marilandica, Quercus phellos, Quercus shumardii, i Quercus velutina.\nLes glans de Quercus nigra són un aliment important per al cérvol de Virgínia, l'esquirol gris, l'ós rentador, el gall dindi salvatge, l'ànec collverd, l'ànec carolí i el colí de Virgínia. A l'hivern, els cérvols naveguen pels brots i branques joves.\nUsos i històriaModifica\nAquest tipus de roure ha estat utilitzat per obtenir fusta i per a combustible per la gent en els estats del sud des del segle XVII. La fusta es ven generalment com a "roure vermell", barrejada amb la fusta d'altres roures vermells.\nFlora of North America: Quercus nigra\nC.Michael Hogan Ed. 2011. Quercus nigra. Encyclopedia of Life. Contributor Missouri Botanical Gardens\nGermplasm Resources Information Network: Quercus nigra\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Quercus_nigra&oldid=21057474»\nLast edited on 2 maig 2019, at 20:13


La Bisbal i Forallac aplicaran un 10 % de descompte al consum d'aigua - Diari de Girona\nLa Bisbal i Forallac aplicaran un 10 % de descompte al consum d'aigua\nÉs una de les mesures adoptades després que el 21 d'agost els veïns no van poder beure de la xarxa municipal perquè estava contaminada\ncarles torramadé la bisbal d'empordà 20.11.2016 | 21:47\nEls veïns de la Bisbal d'Empordà i Forallac tindran un descompte del 10 per cent del seu consum d'aigua en el proper rebut que els arribi a casa. Aquesta és una de les mesures adoptades pels respectius ajuntaments d'acord amb l'empresa concessionària, Sorea, pels 21 dies d'agost que els veïns no van poder beure aigua de la xarxa municipal perquè estava contaminada per excés d'herbicides. L'alcalde de la Bisbal, Lluís Sais (ERC), ja va anunciar la decisió el 9 d'agost, cinc dies després que dictés el ban que anunciava que l'aigua de la xarxa no era apta per beure ni per cuinar, en una sessió informativa al Mundial.\nSais ha explicat que la reducció és sobre el consum d'aigua del rebut del tercer trimestre i que s'ha acordat el descompte del 10% perquè es considera que és un percentatge «just». Aquesta bonificació també és una de les recomanacions que feia el Síndic de Greuges de Catalunya en l'informe recent que ha enviat als consistoris sobre aquest episodi. El Síndic defensava l'aplicació d'una compensació «per no poder gaudir del subministrament d'aigua amb els nivells de qualitat corresponents» durant aquests 21 dies. Un posicionament que ja tenien els dos batlles quan va esclatar l'episodi de contaminació dels pous de Castell d'Empordà.\nSais ha explicat, com ja ho va fer anteriorment, que els estudis de consum d'aigua mostren que la que es destina a beure i cuinar és un percentatge mínim en comparació amb altres usos, com ara dutxar-se, rentar o netejar. L'alcalde de la Bisbal també ha concretat que el descompte en el rebut no suposarà cap despesa per a l'Ajuntament.\nPer la seva banda, l'alcalde de Forallac, Josep Sala (CDC), ha explicat que el descompte en el municipi s'aplicarà sobre un rebut posterior que no inclou el mes d'agost, ja que el que tocava aleshores es va girar el setembre i no hi va haver temps material per incorporar-lo.\nSobre les possibles solucions per evitar una situació com aquesta i que els dos municipis tinguin garantit el subministrament d'aigua, Sala sosté que són els dos ajuntaments els que han d'activar-ho, trobar la proposta més idònia i presentar-la a l'Agència Catalana de l'Aigua. Sala tem que, si aquest hivern no plou, l'aqüífer del Daró quedi sec i, llavors, sorgeixin problemes d'abastament si han de rebre únicament aigua dels pous de Fontanilles.


Què és digne de 'Grace and Frankie' Star Lily Tomlin's Net? - Entreteniment | Gener 2021\nQuè és digne de 'Grace and Frankie' Star Lily Tomlin?\nActualment, Lily Tomlin és Frankie Bergstein en l'èxit de Netflix Grace i Frankie al costat de la seva amiga de molt temps i de la guru de salut i fitness Jane Fonda. L’espectacle actualment arriba a la seva sisena temporada i li queda una temporada més per anar a la plataforma de streaming.\nL’actor Lily Tomlin | Christopher Polk / Getty Images per JumpLine\nAbans Grace i Frankie va aparèixer, situant a la jove Lily Tomlin de 80 anys en el paper principal al qual semblava que estava destinada, com va fer que l'actriu es posés un nom i com va arribar a valer milions?\nUn cop d'ull a la trajectòria de Lily Tomlin\nLily Tomlin va fer el seu debut cinematogràfic a la pel·lícula de Robert Altman en 1975 Nashville Tot i això, abans d’aparèixer a la pantalla de plata, va protagonitzar Rowan i Martin's Laugh-In - una sèrie de comèdies icòniques que va transcórrer entre el 1967 i el 1973, en la qual Tomlin va interpretar a Ernestine the Operator. Aquest va ser el paper de Tomlin que va suposar una prosperosa carrera cinematogràfica.\npel·lícules paròdiques 2015\nEl 1980, Tomlin va aparèixer al clàssic 9-5 al costat de Dolly Parton i Jane Fonda; la pel·lícula seria l’inici d’una bella amistat entre Fonda i Tomlin. Lily Tomlin va passar a protagonitzar diverses grans campanyes al llarg dels anys vuitanta, incloent-hi, però no limitant-se, a Tots jo (amb Steve Martin,), Grans negocis (amb Bette Midler), i La increïble dona encongida.\nmelania trump al llit amb una altra dona\nDel 1994 al 1997, Lily Tomlin va exercir la Sra Frizzle a la sèrie dels nens de dibuixos animats L’autobús escolar de màgia. Ella també va protagonitzar L’ala oest, que va emetre entre 1999 i 2006. Va començar a aparèixer a principis dels anys 2000 Un company de casa de les praderies, amb un repartiment de totes les estrelles format per Kevin Kline, Meryl Streep, Lindsay Lohan, Woody Harrelson, Tommy Lee Jones i molt més. Ella també va actuar en el 2009 Pantera Negra 2 i el 2013 Entrada protagonitzada per Tina Fey.\nMés recentment, va aparèixer al 2015 Àvia, que també ho era Grace i Frankie any d’estrena. Llavors, la qüestió és que, després de tot aquest èxit de la indústria del fickle, què val la pena de Lily Tomlin?\nValor net de Lily Tolmin, premis i vida personal\nEn una carrera de més de 40 anys, Lily Tomlin ha aconseguit guanyar un valor net d’uns 15 milions de dòlars, segons CelebrityNetWorth. I, Lily Tomlin no només ha aparegut a les taquilles de grans pressupostos que aporten diners, ha guanyat premis pel seu treball.\nbillie heavy princess leia\nLily Tomlin té un Tony i un Grammy, així com múltiples premis Emmy. També va ser nominada a l'Oscar per la seva actuació el 1975 Nashville, i és candidata a sis cops al Globus d’Or i guanyadora única. En resum, el seu preu demanant és probablement molt elevat.\nTomlin viu actualment a Valley Village, Califòrnia, i està casada amb Jane Wanger. Els dos es van casar el 2013. Wagner és un escriptor, productor i director nord-americà més conegut com la visió creativa que hi ha al darrere La recerca de signes de vida intel·ligent a l’univers. Tomlin, nascut el 1939 a Detroit, Michigan, va tenir un llarg camí per fer per arribar a Tinseltown, però ella ho va fer, i es va convertir en un dels actors més grans, divertits i estimats del nostre temps.\nTimothy promès de 90 dies\nsobrenatural quantes estacions\nelenc de seguici\nahsoka a star wars 7


ROSA MARIA SEGURA Reserva de drets. Queden reservats tots els drets de propietat industrial i intel.lectual de la informació de ROSA MARIA SEGURA: dissenys, anagrames i imatges contingudes en aquestes pàgines.\nQueda totalment prohibida qualsevol còpia o reproducció, retransmissió, cessió o redifusió, total o parcial i per qualsevol mitjà del contingut d'aquest web sense autorització prèvia i per escrit de ROSA MARIA SEGURA. Les dades personals facilitades de forma voluntària en aquest web s'inclouran en una base de dades que es conservarà a ROSA MARIA SEGURA de manera confidencial i d'acord amb les disposicions contingudes en la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, reguladora del Tractament automatitzat de dades de caràcter personal així com qualsevol altra disposició legal vigent en la matèria.\nEn qualsevol moment poden dirigir-se a nosaltres per consultar, actualitzar, rectificar o cancel lar aquestes dades, comunicant-ho per escrit a floristeria@rosamariasegura.com. Així mateix, les dades facilitades poden ser cedides a altres empreses del grup Rosa Maria Segura per a poder informar dels nostres productes, novetats i / o promocions. Queda totalment prohibit efectuar links al nostre web sense l'autorització prèvia, expressa i per escrit de ROSA MARIA SEGURA. Aquest web i el seu contingut han estat elaborats de conformitat amb el que estableix la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic.\nROSA MARIA SEGURA adverteix que els materials i informacions continguts en aquest lloc web han estat inclosos a títol informatiu, per la qual cosa resulten insuficients per prendre decisions o assumir posicions en un cas concret. ROSA MARIA SEGURA no assumeix cap responsabilitat pels danys i perjudicis resultants o que tinguin connexió amb l'ús d'aquesta informació.\nL'usuari ha de tenir en compte que els materials continguts en aquest lloc web podrien no reflectir la informació més recent dels serveis oferts per ROSA MARIA SEGURA. Així mateix, aquests materials poden ser modificats, desenvolupats o actualitzats sense notificació prèvia. ROSA MARIA SEGURA no es responsabilitza dels errors o omissions que poguessin tenir els continguts d'aquest lloc web o altres continguts als que es pugui accedir a través del mateix ni assumeix cap deure o compromís de verificar ni de vigilar els continguts i informacions d'aquest lloc web. Els enllaços o links que conté aquest lloc web poden conduir l'usuari a altres llocs i pàgines web gestionats per tercers, sobre els quals ROSA MARIA SEGURA no exerceix cap tipus de control. ROSA MARIA SEGURA no respon ni dels continguts ni de l'estat d'aquests llocs i pàgines web, i l'accés als mateixos a través d'aquest lloc web tampoc implica que recomani o aprovi els seus continguts. Qui utilitza aquest lloc web, ho fa pel seu propi compte i risc. L'usuari d'aquest lloc web, mitjançant el seu accés a aquest, s'obliga a utilitzar-lo de manera plenament conforme amb les lleis i els usos del tràfic i respondrà, enfront de ROSA MARIA SEGURA i / o davant de tercers, de qualsevol dany i perjudici que poguessin causar com a conseqüència de l'incompliment d'aquesta obligació. ROSA MARIA SEGURA no serà responsable dels danys derivats de la utilització d'aquest lloc web, ni de qualsevol actuació realitzada sobre la base de la informació que s'hi facilita.\nL'autor d'aquest lloc web tampoc es fa responsable dels danys informàtics o d'altre tipus que pogués ocasionar a l'usuari visitant l'accés als continguts d'aquest lloc. Per això, ROSA MARIA SEGURA no garanteix l'absència de virus o altres elements lesius que puguin causar danys o alteracions al sistema informàtic, en els documents electrònics o en els fitxers de l'usuari d'aquest lloc web. En conseqüència, ROSA MARIA SEGURA no respon pels danys i perjudicis que aquests elements poguessin ocasionar a l'usuari oa tercers.


Nom: ESGLÉSIA DE SANT SALVADOR DE SERRALLOPS\nAltres noms: Sant Salvador de Serradellops\nSegles: XI - XII // XIII - XVI // XX -\nEn un punt elevat que domina la Plana de Vic, s'alça l'església de Sant Salvador de Serrallops o Serradellops, voltada d'algunes cases. Originàriament era un petit edifici d'una sola nau coberta amb volta de canó amb absis semicircular a llevant, cobert amb volta de quart d'esfera i amb una finestra d'una sola esqueixada. Es va modificar amb l'obertura d'un arcosoli al mur de migjorn i la construcció del mur exterior que suporta el campanar d'espadanya de dos ulls. Posteriorment la nau fou allargada pel cantó de ponent, amb una altra nau més ampla també coberta amb volta. La porta, al mur de migdia, és un portal adovellat del segle XVI. L'interior està arrebossat amb una decoració barroca.\nLa pica d'aigua beneita està treballada en pedra d'arenassa, i actualment està molt deteriorada. El seu aspecte és semblant al d'una columna amb base i capitell. Amida 90 cm d'alçada, i presenta un diàmetre d'obertura de 27 cm. el cos de la pica presenta senyals evidents de què fou treballada amb relleu per la part exterior, encara que avui són totalment inidentificables. El peu és un cos cilíndric que també presenta restes d'un possible treball en relleu. En un punt elevat que domina la Plana de Vic, s'alça l'església de Sant Salvador de Serrallops o Serradellops, voltada d'algunes cases. Originàriament era un petit edifici d'una sola nau coberta amb volta de canó amb absis semicircular a llevant, cobert amb volta de quart d'esfera i amb una finestra d'una sola esqueixada. Es va modificar amb l'obertura d'un arcosoli al mur de migjorn i la construcció del mur exterior que suporta el campanar d'espadanya de dos ulls. Posteriorment la nau fou allargada pel cantó de ponent, amb una altra nau més ampla també coberta amb volta. La porta, al mur de m...\nEncara que consti que tenia funcions parroquials, Sant Salvador fou sufragània de Santa Maria d'Olost, ja que no consta en les llistes parroquials anteriors al 1154, ni a les posteriors. La seva situació com a sufragània consta a partir del 1687, amb la visita del bisbe Antoni Pascual. El 1878 fou unida a la parròquia de Sant Jaume i Sant Cugat d'Alboquers. L'església que sols conserva les funcions parroquials de cementiri per als membres de la familia del Mas Sant Salvador, es cuidada pels propietaris del mas i manté el cute encara que s'utilitzi en poques ocasions.\nLa pica d'aigua beneita, acord amb els propietaris de la capella, va estar colgada durant molts anys vora l'entrada d'aquesta. Dins l'antic terme del castell d'Oristà, en el lloc de Serrallops, l'església de Sant Salvador està documentada per primera vegada el 1065, quan el bisbe de Vic, Guillem de Balsareny, donà a Albert i a Guerau un mas situat al terme del castell d'Oristà, a la parròquia de Sant Salvador de Serrallops, al Soler.\nEncara que consti que tenia funcions parroquials, Sant Salvador fou sufragània de Santa Maria d'Olost, ja que no consta en les llistes parroquials anteriors al 1154, ni a les posteriors. La seva situació com a sufragània consta a partir del 1687, amb la visita del bisbe Antoni Pascual....\nPladevall, Antoni 29/12/1975 Sant Salvador de Serrallops


Es pot prevenir el càncer? - La pancarta de l'Estat de la Badia - RELES DE TELES\nINICI » SALUT ACTUAL Es pot prevenir el càncer? - La pancarta de l'estat de la badia\nEs pot prevenir el càncer? - La bandera de l'estat de la badia\nHi ha una idea errònia comuna que, si el càncer no està a la vostra família, estàs relativament segur de la malaltia. No és així.\nSegons el National Cancer Institute (NCI), només el 5 al 10 per cent dels càncers són familiars o hereditaris. D'aquesta manera, es deixa aproximadament 90 perforació sense comptar.\nPot ser sorprenent aprendre que 90 per cent prové d’accions o que no ho fan. L'American Cancer Society (ACS) afirma que el nostre percentatge és superior al 40 per cent dels casos de càncer.\nDiversos factors augmenten el risc de càncer. Algunes estan fora de control. La incidència augmenta amb l'edat. Aproximadament 52 per cent dels casos es produeixen entre 55 i 74. El càncer menor de 34 és relativament poc freqüent en comparació. El medi ambient és un altre factor fora del seu abast. No es pot controlar l'aire que es respira, ni tampoc inactius ni cremar combustibles fòssils. Tampoc es pot influenciar la raça o el gènere. Cas concret: homes negres per raons de llibertat, la incidència més alta de càncer de pròstata.\nPerò hi ha diversos factors sota el vostre control. El problema és que molta gent n’és conscient. Cada dos anys l'American Institute for Cancer Research (AICR) en publica la seva publicació Enquesta de sensibilització sobre el risc de cànceri els resultats expliquen aquesta història. Si bé 93 és la principal causa de càncer, 40 augmenta la incidència de càncer i redueix el risc de càncer. En lloc d'això, la gent s'aferra a les creences que l'estrès, les hormones en la carn i els aliments modificats genèticament són els principals culpables del càncer.\nDe fet, el factor més controlable és el tabac. El tabaquisme és la principal causa de morts evitables, segons el document Centres per al Control i Prevenció de Malaltiesi té compte de morts aproximadament 1,300 cada dia en aquest país. No només els fumadors paguen la pena. Més de 41,000 morts a l'any resulten de l'exposició al fum de segona mà.\nChristopher Lathan, MD, MS, MPH, director de la facultat de l'Institut Dana-Farber Cancer Equity Care Equity Care. FOTO: INSTITUT DE CÀNER DANA-FARBER\nÉs ben sabut que fumar està relacionat amb càncers de pulmons, boca i gola, però en realitat "Aquesta és una de les maneres més potents de lliurar una substància tòxica", va explicar el doctor Christopher Lathan, especialitzat en càncer de pulmó al Dana-Farber Cancer Institute.\nEl dany causat pel tabac no és sorprenent. El fum del tabac conté productes químics nocius 250, dels quals almenys 69 poden causar càncer, segons la NCI. Alguns fumadors canvien a allò que consideren formes més segures d’ús del tabac, com els cigars, les pipes i el tabac sense fumar, però aquestes modificacions no proporcionen protecció. Qualsevol consum de tabac està relacionat amb el càncer. No canvia el tipus.\nPer què llavors una persona seria perillosa? Tot tracta de nicotina. El tabaquisme és addictiu i la nicotina és un dels fàrmacs més difícils de superar i és capaç d’heroïna i cocaïna. Els joves recorren als cigarrets E a la recerca d’una alternativa més segura, però també són addictius.\nHi ha qui intenta reduir el risc de malaltitzar, però, segons la NCI, fins i tot un cigarret pot causar càncers relacionats amb el tabaquisme. "El millor que podeu fer és fumar", va dir Lathan. "Amb el pas del temps el risc disminueix, però mai no surt a zero".\nDeixar de sortir no és fàcil. Pots trigar 10 o més intents.\nNO VAN A TOTS\nHi ha diversos programes disponibles per oferir ajuda i consells per deixar de fumar:\nAtenció al fumador: 1-800-QUIT-NOW (1-800-784-8669)\nInstitut Nacional del Càncer per a fumar: 1-877-448-7848\nLa Societat Americana del Càncer abandona la vida: 1-800-227-2345\nL’obesitat és el segon factor de risc més important del càncer, segons l’AICR, i representa aproximadament el 7 per cent de les morts per càncer. Això és especialment alarmant, ja que la prevalença de l'obesitat en aquest país és aproximadament del 40 per cent i és més freqüent en negres i hispans.\nEstà vinculat a una lliura no específica, però en realitat està relacionada amb 13 diferents càncers. Tot això és degut a que el greix produeix estrògens, que quan es té en excés pot augmentar el risc de càncer d'úter, de mama i d'ovari, especialment en dones postmenopauses.\nLa inflamació crònica de baix nivell pot ser un altre factor. Per exemple, la inflamació crònica dels càlculs biliars, que és freqüent en persones obeses, pot causar càncer.\nÉs una pràctica freqüent retrocedir amb una cervesa després de la feina o prendre una copa de vi. Però, quants en teniu? L’Institut Nacional d’abús de l’alcohol i l’alcoholisme té la resposta: una beguda al dia, dues per als homes. Allò que constituïa una beguda? La NIAAA té una resposta per això: 12 unces de cervesa; 5 unces de vi; i unces 1.5, o un cop de licor a prova 80, com ara scotch.\nNo obstant això, un guisat de cervesa pot contenir unces 44, i un got 22 un got. De manera que aquest got de vi o ofegat de cervesa es converteix en quatre racions. L’alcohol excessiu, sobretot quan es combina amb el tabaquisme, s’associa principalment amb càncers del cap i del coll i l’esòfag, però també pot afectar el fetge, el pit i el còlon.\nL’alcohol pot actuar com a irritant i causar danys a la cèl·lula que pot provocar càncer. Tingueu en compte que la quantitat d’alcohol (no el tipus de beguda alcohòlica) augmenta.\nDieta i inactivitat\nSegons l'ACS, s'assigna gairebé el 5 per cent de les causes de càncer evitables. El nou mantra es mou més ... asseureu-vos menys. N’hi haurà prou amb trenta minuts d’intensitat moderada, com caminar. Combina això amb un pla d’alimentació saludable de fruites, verdures, cereals integrals, verdures i fruits secs. Els nutricionistes aconsellen limitar el consum de carn només a les unces 12 a la setmana, i les carns processades, com la cansalada i el pernil, haurien de consumir-se poques vegades. Ambdues estan relacionades amb el càncer de còlon.\nMalaltia infecciosa: El papilomavirus humà o VPH és el virus de transmissió sexual més comú. El VPH persisteix, pot donar lloc a càncer de coll uterí, vagina, penis, gola i anus. La bona notícia és que s’ha desenvolupat una vacuna que es lliura en dues o tres dosis per evitar la majoria d’infeccions. L’Administració d’Aliments i Medicaments va aprovar recentment Gardasil 9 per a dones i homes d’entre nou i 45 edats.\nCàncer de pell: Tot i que el càncer de pell no és freqüent entre les persones de colors, les investigacions han demostrat que les taxes de supervivència del melanoma, el tipus més mortal de càncer de pell, són menors en els negres. Totes les persones, independentment del to de la pell, haurien de ser prendre precaucions dels raigs UV i utilitzeu protecció solar, eviteu el sol quan estigui al més fort i porteu roba de protecció i ulleres de sol a l’aire lliure. Podeu comprovar si hi ha alteracions o canvis inusuals a la pell.\nprojeccions: Els cribratges poden detectar càncers en les primeres etapes de les proves d’èxit de càncer de còlon i el càncer de còlon sovint pot trobar canvis pre-càncer a les cèl·lules abans que tinguin l’oportunitat de passar a un càncer.\nUn enfocament sinèrgic\nTotes aquestes tàctiques funcionen en sinergia per ajudar-vos a mantenir lliure de càncer. Si podeu afrontar-ne un, aneu al bon camí. A continuació, feu-ne un pas a la vegada. "La prevenció disminueix el risc", va explicar Lathan.\nA UNA VISIÓ\nCàncers vinculats a ALCOHOL\nCòlon i recte\nCàncers vinculats a FUMACIÓ\nCavitat oral i gola\nCàncers vinculats a l’OBESITAT\nMama (dones en postmenopausa)\nFormes agressives de càncer de pròstata\nAquest article ha aparegut primer https://www.baystatebanner.com/2019/07/17/is-cancer-preventable/\nS'ha afegit un segon combinat de tractament del càncer de mama al Fons de Medicaments contra el Càncer d'Anglaterra\nConsells 7 simples per mantenir la respiració fresca


Plataforma per la Llengua 193\nNúm. 193 - 07/04/2017\nPirat’s Sound Sistema, Ai Ai Ai i Brams protagonitzaran el concert ‘Connecta’t a la Nova República’\nEl concert per reivindicar el català com a llengua comuna de la nova república es farà el dissabte 22 d'abril a partir de dos quarts de set de la tarda al Passeig Lluís Companys de Barcelona. Enguany els assistents escenificaran la connexió amb els drets lingüístics de la futura República Catalana en un acte que compta amb el suport d'Òmnium Cultural i l'ANC.\nCondemnem el govern i el poder judicial espanyols com a responsables de la “mort clínica” del català a la justícia\nAjuda'ns a fer pressió!\nLa Plataforma per la Llengua s’aboca amb els refugiats\n66 aules opten a guanyar la 3a edició del Concurs Tísner\nContes en català a Ciutat Meridiana


En el confinament de la passada primavera –durant deu setmanes seguides– vaig parlar de l’Hostaleria de Lleida i dels nombrosos llocs on ens podem perdre per a degustar saborosos plats, sorprenents creacions gastronòmiques i gaudir dels nostres vins dels cellers de Costers del Segre. Vaig repassar tant la plana com el Pirineu, i no deixava de ser una miniguia perquè un cop acabada la privació de llibertat causada pel Decret d’Estat d’Alarma que va dictar el Govern espanyol, els lectors poguessin sortir a donar vida a l’hostaleria de Lleida i fessin “gasto” en els seus establiments, ja que aquest va ser un dels sectors més castigats durant l’etapa inicial de contagi de Covid a la nostra província i al país.\nLa veritat és que ens trobem davant d’una ansiosa sortida d’aquest actual confinament estival al Segrià, que segurament es viurà durant les pròximes hores, sempre que el Govern de la Generalitat així ho autoritzi. Amb aquesta “tornada a la llibertat” permetrà tornar a sortir al carrer, obrir establiments comercials sense limitacions, apujar la persiana als establiments hostalers i intentar retrobar-nos amb la normalitat. Tot això sense obviar que hem de mantenir les distàncies de seguretat establertes, dur la mascareta, desinfectar-nos les mans... tot per tal de garantir que no hi hagi futurs rebrots.\nEl cas de l’hostaleria és el més tràgic de tots els sectors econòmics de casa nostra. El comerç ho està passant malament –però així i tot pot obrir amb limitacions– però la restauració actualment només pot tenir activitat si es baix el paraigua del format “take away” (el d’endur-se cap a casa).\nNi terrasses, ni limitacions d’aforament, ni cap fórmula que permeti servir un sol àpat en un establiment físic. És molt injusta aquesta situació, i més quan a cinc quilòmetres del teu municipi hi ha un límit comarcal, i allí hi ha bars i restaurants que estan oberts sense cap problema. Aquesta situació obliga a fer que hi hagi col·lectius, com el de la Federació d’Hostaleria, que van mobilitzar 400 dels seus associats a reivindicar la trista situació en la qual es troben.\nO bé d’altres de nous, com els del NUC, que han anat sumant adeptes després d’haver fet un “scratch” trencant plats a la Plaça Paeria. Reivindicaren amb aquesta acció que els polítics treballin per tal de defensar l’economia, les empreses i els autònoms del seu territori.\nCom a lleidatà he de manifestar que no em va agradar que l’Alcalde i el President de la Generalitat s’intercanviessin acusacions de la responsabilitat del que ha succeït, crec que aquestes situacions ara no toquen, i més quan el món econòmic està tant tocat. Hagués trobat molt encertat que el Molt Honorable hagués declarat el Segrià com a zona catastròfica, o bé el Paer en Cap hagués trucat als Ministres d’Economia i Treball del Govern Espanyol per tal de buscar solucions econòmiques a la complexa situació empresarial que tenim, o bé adaptar els ERTO a la situació real que viuen les empreses del territori. No cal dir que les ajudes que han ofert les administracions ajuden que sigui més lleu la situació, però no cal obviar que són insuficients i han arribat tard.\nVist des de dalt, la “trencada de plats” (en sentit figuratiu), que es va fer la plaça Paeria la setmana passada, no ha deixat més que treure a llum pública que la culpabilitat de l’actual situació no l’ha de pagar un col·lectiu com és l’hostaler. Ells no han de “pagar els plats trencats” d’aquest lamentable moment actual. Els polítics haurien de prendre nota de la reivindicació dels restauradors, i ara més que mai la seva postura no hauria de ser la de que “mai han trencat cap plat”.\nAls hostalers “se’ls ha acabat el bròquil”, volen que qui “remena les cireres” faci el que li pertoca, si no aconseguiran que el teixit econòmic acabi “partint les peres” amb ells si continua amb aquesta situació que acabarà “fent figa” al nostre territori. No “doneu més carabasses” als lleidatans, que això no “són figues d’un altre paner”, cal que en poc temps tot torni “a ser una bassa d’oli”, per tal que tots “puguem tornar a sucar pa” tal com es feia abans del període Covid.


El Trofeu Conde de Godó de vela acaba abans d'hora - Línia Ciutat Vella\nRedacció|2020-07-27T09:38:41+02:0027 juliol 2020|Ciutat Vella|Línia Ciutat Vella\nEl passat dissabte 18 es va donar per acabada la 47a edició del Trofeu de Vela Conde de Godó “en solidaritat amb la ciutat de Barcelona”, segons van explicar els organitzadors, que van voler seguir les recomanacions de les autoritats sanitàries per la situació del coronavirus.\nUnes 60 embarcacions i prop de 500 regatistes, de vuit països diferents, han participat en una prova que ja és un clàssic del calendari de les competicions nàutiques de la ciutat. Els premis es van lliurar la tarda del mateix dia 18 a les instal·lacions del Real Club Náutico de Barcelona.\nEl Rats on Fire va aconseguir el seu onzè títol de campió en la classe ORC 0-1, mentre que en ORC 2, l’Immens continua mostrant un enorme domini en els darrers anys. L’embarcació va adjudicar-se la quarta victòria consecutiva. En canvi, el J70 Biobizz GetxoEurofrits va escriure el seu nom per primer cop en la història del Godó, amb el títol Tramendu en ORC 3-4.


El telègraf elèctric es va inventar a Barcelona el 1795 | Associació Cultural Vibrant\nMolts consideren Samuel Morse l’inventor del telègraf elèctric; ves per on, mig segle abans que Morse, l’any 1795 un científic català, Francesc Salvà i Campillo, és el primer que aplica l’electricitat a les transmissions telegràfiques. Salvà i Campillo és també l’inventor de la telegrafia sense fils, reconegut 106 anys després, ni més ni menys, pel Nobel Guglielmo Marconi. En el bell mig d’una lluita de taurons per fer-se amb la patent de l’invent, Marconi reconeix Salvà i Campillo com l’autèntic inventor. Una cosa és inventar i una altra, de ben diferent, és patentar i cobrar drets i prestigi!\nEl telègraf elèctric és el dispositiu de telecomunicacions que ha tingut l’ús més continuat al llarg de la història\nLa comunicació a distància entre les persones ha estat un factor determinant en l’evolució de la humanitat. La cursa per millorar aquesta comunicació ve de molt lluny. Avui dia, gairebé tothom va equipat amb un telèfon mòbil d’ús personal, a banda de tots els sistemes que conviuen al nostre voltant per rebre informació llunyana i quasi immediata. Qualsevol succés a l’altra punta del planeta pot estar en coneixement de l’individu més aïllat en pocs minuts, o menys encara. Però, no fa tants anys, no existien els telèfons cel·lulars, ni les tauletes. Fa tan sols 30 anys, gairebé ningú feia servir aquests dispositius, hi havia només el telèfon fix, un a cada habitatge, les notícies no feien la volta al món tan ràpidament, i encara, uns anys més enrere no a totes les poblacions hi havia un telèfon o cap, el telègraf era fonamental i es feia servir de manera generalitzada, encara molts ens recordem dels telegrames, no amb enyor, que consti. El telègraf elèctric va ser la primera pedra en les comunicacions a llarga distància, l’avenç que obriria pas a les comunicacions globals, tothom ho va veure; bé, tothom no, com descobrireu en aquest article… En qualsevol cas, la lluita per la patent de l’invent va arribar ser quasi una raó d’estat.\nEl primer telègraf elèctric\nEl 1795, Francesc Salvà i Campillo, metge, meteoròleg i físic, científic inquiet i excepcional, posa en marxa el primer telègraf elèctric conegut dins el seu habitatge del carrer Petritxol de Barcelona. Consisteix a connectar els 22 interruptors d’una central emissora amb els 22 condensadors d’electricitat d’una receptora, cadascun correspon a una lletra de l’alfabet. Girant l’interruptor d’una lletra en concret, posem per cas la B, s’activa la guspira elèctrica del condensador corresponent a la B; I així lletra a lletra fins a completar el missatge.\nEl Dr. Salvà presenta a la Reial Acadèmia de Ciències Naturals i Art de Barcelona, els seus estudis sobre electricitat aplicada a la telegrafia, posant les bases de la telegrafia elèctrica, les possibilitats de la telegrafia sense fils, els cables submarins i explica el seu projecte inicial de connectar l’illa de Mallorca amb la península.\nEl govern s’interessa pels seus descobriments i el conviden a fer una demostració davant la Cort. L’il·lusionat Dr. Salvà, amb el seu invent sota el braç, es trasllada a Madrid, on viu durant gairebé tres anys darrere d’una administració viciada, que li fa perdre el temps; d’una banda, l’expressen interès i d’una altra li donen llargues a qualsevol dotació econòmica. La mandra de la Cort espanyola davant els avenços tecnològics és llegendària i molts són els que, com el nostre heroi, se’n tornen cap a casa amb les mans buides. En canvi, a Anglaterra, Rússia i als Estats Units, es van patentant els diferents telègrafs que van copiant i millorant altres científics, capaços d’enfrontar-se en plets, sovint amb el suport dels seus respectius estats en la tradicional cursa per liderar el progrés.\nSamuel Morse, va sucar-hi pa; després d’un viatge per Europa, porta l’invent als Estats Units, però tunejat i millorat amb un codi basat en punts i ratlles que duria, des de llavors, el seu nom, el codi Morse. El 1843 el Congrés nord-americà finança el seu projecte per construir una línia telegràfica de 64 km entre Washington i Baltimore i el 1881 el sistema ja arriba a la major part del territori.\nEl llegat de Francesc Salvà i Campillo\nPer abastar els mèrits d’aquest científic universal, caldria més d’un article monogràfic. Esgarrifa comprovar com, malgrat el seu enorme llegat, la seva figura no és prou coneguda dins el nostre país. Aquest no és l’únic cas. Ens hauríem de preguntar, com és que hi han tants catalans eminents desconeguts per a la majoria de nosaltres?…\nPosarem fil a l’agulla de manera molt resumida perquè us hi pugueu fer una idea:\nFrancesc Salvà i Campillo (Barcelona, 1751 -1828), metge, físic i meteoròleg, doctorat en Medicina a la Universitat de Tolosa de Llenguadoc, amb 22 anyets ja és membre de l’Acadèmia Medico-Pràctica de Barcelona, on endega una important tasca divulgativa de les darreres innovacions mèdiques i fomenta la recerca. El Dr. Salvà, impulsa ferventment les campanyes de vacunació i assoleix un gran èxit en la lluita contra la verola. Obté molt prestigi internacional i és guardonat en dues ocasions per la Societat de Medicina de París. Les seves investigacions sobre la relació de la meteorologia a la salut pública, encara resten vigents al segle XXI.\nCarrer Petritxol, 11 (Barcelona)\nLluita incansablement, aplegant esforços amb altres metges i el suport de la Junta de Comerç, per recuperar a Barcelona la possibilitat de formar metges, capacitat perduda el 1714 després de la invasió borbònica. El projecte d’organitzar un Col•legi Mèdic a Barcelona, de 1754, va ser frustrat per l’oposició del Protomedicato de Castilla (tot i tenir l’informe favorable del Real Acuerdo al Real Consejo). El juliol de 1801 s’obre finalment una càtedra de clínica a Barcelona, pas previ per a l’establiment d’una facultat de Medicina, de la qual ell és el primer catedràtic titular. El Dr. Bertran Rubio, ens parla en el seu llibre El Doctor D. Francisco Salvà y Campillo. Apuntes Biográficos, que l’amor de Salvà per la medicina i la seva constància era característica dels catalans per a portar una empresa digna.\nA banda de desenvolupar diferents sistemes científics o tecnològics; per la conservació d’aliments, registres meteorològics, prospeccions mineres, navegació submarina i més; el 1784 a Barcelona aconsegueix fer els primers enlairaments en globus aerostàtics de tota la península.\nA la seva mort, com a prova de l’afany per a l’observació i el mètode experimental en la recerca, aquest científic eminent deixà el seu cos a la “instrucció pública”. Seguint la seva última voluntat, el seu cor es conserva dins una urna a la Reial Acadèmia de Medicina de Barcelona, juntament amb els seus llibres (1.500 volums de temàtica mèdica) i també 1.400 lliures catalanes perquè aquesta concedís dos premis anuals per fomentar la investigació.\nLa participació de les dones en el desenvolupament de la societat catalana ha estat constant des de l’antiguitat fins a l’actualitat. Ja des de l’origen de la nostra nació es té constància de la influència i participació de les dones en els àmbits de poder, a banda del cultural naturalment,\nLa Segona República espanyola va ser profundament anticatalana


Qui som - Costa Brava Foods\nEspecialistes des de 1965\nSom l’empresa especialista en sacrifici i especejament de porcí del Grup Cañiguera i la primera baula de la cadena alimentària integral del Grup Cañigueral, que garanteix la qualitat en tots els estadis de la producció i la més àmplia gamma de productes.\nDes dels nostres inicis, el 1965, estem en constant creixement. Les nostres instal·lacions superen els 25.000 m2 i estan situades en una localitat de gran tradició ramadera: Riudellots de la Selva (Girona).\nProduïm entorn de 250 milions de quilos anuals, i en destinem un 70% a l’exportació.\nEls nostres productes s’adapten als hàbits de consum de les diferents regions geogràfiques del món i arriben amb regularitat a uns 50 països per tot el món, d’Àsia, Àfrica, Amèrica i Europa.\nLa nostra experiència i dedicació, la nostra passió per la qualitat, la millora contínua dels nostres estàndards i la innovació de productes ens han convertit en líders a nivell europeu.\nEl model de producció de cada client és el nostre; i les seves expectatives, també. Els garantim una distribució ràpida i eficient.


Torna el Cinema d'Estiu a la Cova Gran de Paterna amb la pel·lícula “Campeones”\nDurant les pròximes quatre setmanes, a partir de les 22.30 h, els paterners i paterneres podran gaudir de les pel·lícules més taquilleres de manera gratuïta\nA partir d'aquest dissabte 13 de juliol, la Cova Gran de Paterna tornarà a acollir sessions de cinema a l'aire lliure perquè els veïns i veïnes de la localitat puguen gaudir de les pel·lícules més taquilleres de manera gratuïta.\nLes projeccions tindran lloc tots els dissabtes de juliol i el primer d'agost a les 22.30 h en l'àgora de la *Cova Gran, i inclouran tant títols nacionals com internacionals, així com sessions de cinema infantil.\nLa primera pel·lícula que es projectarà serà Campions, de Javier *Fesser, guanyadora de tres premis Goya i que es preestrenà al Festival de Cinema de Paterna.\nEntre els títols que es podran triar s'inclouen pel·lícules d'acció com “*Pacific Rim 2” i “Spiderman Homecoming”, comèdies com “Mamma Mia 2” o “Sin rodeos” i pel·lícules infantils com “El príncipe encantador”o“Hotel Transilvania 3”.\nFinalment, la regidora ha destacat que “des que l'actual equip de govern recuperara el cinema d'estiu fa quatre anys, prop de 7.000 veïns i veïnes han gaudit de les sessions del cinema d'estiu durant el mes de juliol”.


Estefa Jémez penja les botes | www.08centvint.cat\nPosted By: José Luis Rodríguez Beltránon: 04 juny, 2020\nLa llagostenca Estefa Jémez ha penjat les botes aquesta setmana als 28 anys per una malaltia crònica, que afecta les articulacions. Concretament la malaltia s’anomena espondilitis anquilosant i li va ser diagnosticada fa uns mesos, després de gairebé dues temporades sense poder jugar cap partit per anar encadenant diverses lesions.\nL’esportista de la nostra localitat ha desenvolupat la seva activitat a la Concòrdia, el Femsiport i els darrers anys a l’AE Penya Esplugues. “La Concòrdia és com si fos la meva família, el Femisport em va permetre donar la meva millor versió i amb la Penya Esplugues, malauradament, no vaig poder esclatar tot el meu potencial”, reflexiona Estefa Jémez, que se satisfà de la llarga trajectòria desenvolupada tot i retir-se en una curta edat: “encara em quedaven cinc anys bons i això que porto dos sense poder jugar”.\nJémez va començar a practicar el futbol sala amb la Concòrdia amb 12 anys en un equip cadet-juvenil, però amb 13 anys ja va formar part del sènior femení. La llagostenca, amb un grup de noies de la localitat principalment, van aconseguir guanyar lligues i passar de la Segona B catalana femenina fins a la Segona Divisió espanyola, aconseguint pujar cinc categories. “Ningú s’esperava que féssim uns anys tan bons, va ser un esclat esportiu d’un grup d’amigues, que vam aconseguir pujar fins a la segona màxima categoria estatal”, recorda Jémez.\nLa temporada 2016-2017 va fitxar pel Femisport i un any després celebrava el títol de lliga del grup 2 de la Segona Divisió i la llagostenca marcava el gol que permetia l’ascens a la Primera Divisió en el partit de tornada de la promoció d’ascens. “Aquell va ser precisament el meu últim gol, i quin gol, un gol que ens va permetre pujar a la màxima categoria del futbol sala espanyol”, assenyala Jémez. Posteriorment el Femisport va ajuntar-se amb la Penya Esplugues i la llagostenca va passar a l’equip absolut, a la Primera Divisió, que per culpa de les lesions no va poder debutar. “Em quedarà no haver anat amb l’absoluta espanyola”, diu.\nA banda dels títols de lliga o de Copa Catalunya, Estefa Jémez també va participar en diversos partits internacionals de la selecció de Catalunya. “Vam anar al Japó i a Hongria, va ser una experiència brutal. És un dels millors records que guardaré, per sempre”, explica. Fins i tot, Jémez va ser nominada al premi de millor jugadora de futbol sala de Catalunya absoluta de la temporada 2016-2017, per la Federació Catalana de Futbol (FCF).\nEstefa Jémez està centrada ara a superar la malaltia, que és crònica, i continuar vinculada amb el futbol sala en les banquetes. Aquesta temporada feia de segona entrenadora i preparadora física de l’equip juvenil de l’AE Penya Esplugues, que confia continuar el proper curs. “No m’ho esperava però ha fet novament que em desperti aquella cosa. Vull continuar com a formadora, entrenar i formar”, augura la llagostenca, que afronta amb il·lusió la seva nova etapa com a tècnica.\nL’esportista de la nostra localitat va comunicar la seva decisió de retirar-se pel seu perfil de Facebook, que ha rebut moltíssimes mostres de suport, entre elles, excompanyes, tècnics, o clubs. “M’han escrit coses molt boniques, com ara que sóc l’essència, el somriure… estic contenta que amb el meu futbol hagi transmès això”, remarca Jémez, que també ha rebut el suport de la Federació Catalana de Futbol.\nLaura Botifoll, nova incorporació del CD La Concòrdia


Núria Jar, Autor a El Diari de la Sanitat\nL’atenció sanitària a les pèrdues gestacionals és deficient a Espanya\n30/10/2018 - Núria Jar\nSi la mort és un tabú, la d'un nounat ho és encara més. Un recent informe assenyala les mancances del sistema de salut espanyol a l'hora de donar respostes a les famílies que perden al seu bebè. Un altre treball assenyala que un de cada tres embarassos fallits queden fora de les estadístiques internacionals\nConflictes d’interès que entelen carreres científiques\n14/09/2018 - Núria Jar\nEl prestigiós oncòleg Josep Baselga ha fet públic fa unes hores que abandona la direcció mèdica del Sloan Kettering Cancer Center de Nova York, dies després que The New York Times denunciés que no havia declarat la seva relació amb la indústria en els seus estudis. No és rar que sorgeixin aquest tipus de vincles. El que cal fer és declarar-los, opinen els experts\n12/07/2018 - Núria Jar


Jordi Singla es retira del bàsquet en actiu, però seguirà vinculat al Manresa\nEl capità del Ricoh Manresa, el pivot Jordi Singla, ha anunciat el final de la seva carrera com a jugador, després de quinze anys vinculat exclusivament al conjunt manresà. Però la seva retirada de les pistes no ho és del club català, ja que Singla seguirà vinculat al Manresa, però dins les oficines. El jugador ha explicat que aquest últim any "tenia molt clar que seria l'última temporada, encara que al final semblava que podria entrar un any més en els plans de l'equip". Finalment el club va decidir que Singla no formés part de la plantilla de la temporada que ve i així l'hi va fer saber.\n06/07/2004 - 00.00 Actualitzat 07/07/2004 - 11.55\nEl president del Ricoh, Josep Vives, ha agraït el comportament del jugador, "perquè aquests últims mesos no han estat fàcils, però ell ha tingut una actitud impecable", ha assenyalat. Vives ha explicat que el Manresa no podia prescindir d'ell, "ja que és patrimoni del club", ha garantit. Segons el president del Ricoh, el ja exjugador treballarà en "petits projectes i en la generació de recursos", ja que Singla segueix sent "la imatge del Ricoh Manresa". Jordi Singla tanca una època en què el club ha passat de guanyar la Lliga ACB a jugar dues temporades en la LEB i a recuperar la categoria. El jugador ha assegurat "no tenir ganes de seguir jugant al bàsquet perquè vull estar amb la meva família els caps de setmana, ja que n'he hagut de treballar molts durant aquests anys".