L'astre rei | Activitats CosmoCaixa Barcelona\nL'estrella central del nostre sistema planetari va ser un misteri durant molts anys, fins que, al començament del segle XX, una magnífica sèrie d'avenços de la física en van permetre explicar les característiques i els processos evolutius. L'astrofísic Jordi Gutiérrez Cabello ens parlarà en aquesta xerrada del passat, el present i el futur del Sol com a estrella. Farem un viatge des del seu origen, el seu lloc i quin paper té a la Via Làctia fins a la seva futura mort com a nana blanca.\nJuntament amb la física i investigadora Francesca Ribas, tots dos experts miraran de resoldre preguntes com les següents: de quina matèria està fet? A quina temperatura està? També ens revelaran quines missions d'exploració solar s'han dut a terme i quines es preveu fer en un futur pròxim. Sens dubte ja és molt el que coneixem de la nostra estrella, però, a mesura que n'anem descobrint més coses, els misteris que encara amaga ens sorprendran encara més.\nJordi Gutiérrez Cabello, doctor en Física per la Universitat de Barcelona. Astrofísic especialista en evolució estel·lar la investigació del qual se centra en les primeres estrelles de l'univers. És professor de l'Escola d'Enginyeria de Telecomunicació i Aeroespacial de Castelldefels (UPC).\nFrancesca Ribas Prats, doctora en Ciències per la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), llicenciada en Física per la Universitat de Barcelona. Actualment és investigadora i professora a l'Escola d'Enginyeria de Telecomunicació i Aeroespacial de Castelldefels (UPC).\nAbans de la conferència, participa a la visita comentada a l'exposició "Sol. Vivint amb la nostra estrella", en la qual descobriràs els secrets de la nostra estrella. Més informació i reserva d'entrades, aquí.\nEl poder de la fotosíntesi\nDijous 6 d'octubre de 2022\nDijous 13 d'octubre de 2022


Selecció de productes artesans per al catàleg Empremtes de Catalunya. Departament d'Empresa i Coneixement\nEmpremtes de Catalunya® és una marca registrada d’artesania que identifica i distingeix productes artesans fets a Catalunya. Permet, tant als ciutadans catalans com als turistes que ens visiten, gaudir i endur-se una imatge real i garantida d'elements vinculats a l'art, la cultura, la història, la tradició, l'arquitectura, el paisatge i els costums populars que ens són propis.\nA les persones artesanes\nRESOLUCIÓ per la qual es dona publicitat a les bases de participació a la selecció de productes i les condicions generals de comercialització del catàleg Empremtes de Catalunya® i s'obre la convocatòria corresponent. (DOGC núm. 7802 publicat el 04/02/2019)\nORDRE EMO/292/2015, de 15 de setembre, per la qual s'incorporen nous oficis al Repertori de famílies d'oficis artesans aprovat pel Decret 182/2014, de 30 de desembre, sobre l'activitat artesanal. (DOGC núm. 6962 publicat el 23/09/2015)\nData actualització 14.02.2019


Desigual | Botigues de Barcelona | Adreces i horaris\nTot va començar en un viatge en 1983. No se sap si per necessitat o per un impuls creatiu, el suís Thomas Meyer va utilitzar trossos de pantalons usats per confeccionar una caçadora vaquera. La peça va tenir molt èxit i va ser la base de la marca de moda que Thomas fundaria el 1984 amb el seu germà Christian. El 1986 van obrir la primera botiga a Eivissa, i l'empresa comptava aquest any amb 40 empleats. Aquella caçadora s'ha convertit en una línia completa de moda, i de la primera botiga i els 40 empleats, Desigual ha passat a tenir més de 400 botigues a quatre continents, al voltant de 2700 empleats i presència a 107 països. La seu de Desigual es troba al barri de Barceloneta de Barcelona, en un emplaçament únic al costat del mar.\nEl nom de la marca, el primer logo\nEl nom de la marca Desigual va sorgir d'una idea de la directora de cinema Isabel Coixet. El primer logo, el dels robots, va ser obra del dissenyador gràfic Pere Torrent, més conegut com Peret. Faltava un lema per tancar el cercle. "No és el mateix" va ser el primer. Nom, logotip i lema van ajudar a impulsar la imatge d'aquesta marca de moda singular, fresca, acolorida, optimista, imaginativa i original, que va decidir vestir persones i no cossos.\nDesigual disposa de certificació LEED, un sistema de normes que va néixer als Estats Units sobre la utilització d'estratègies per a la sostenibilitat d'edificis de tot tipus. Té en compte aspectes relacionats amb l'eficiència energètica, l'ús d'energies alternatives, la qualitat ambiental interior, l'eficiència del consum d'aigua, el desenvolupament sostenible dels espais lliures de la parcel·la i la selecció de materials.\nCirque du Soleil i Desigual\nAl juny de 2011, Desigual va signar una col·laboració amb Cirque du Soleil per dissenyar la col·lecció de roba Desigual inspired by Cirque du Soleil, composta per 60 peces de roba i accessoris.\nAdreces i horaris de les botigues Desigual de Barcelona\nDesigual disposa actualment de 8 botigues a Barcelona i nombrosos punts de venda:\nAquesta és la seu central, que compta amb botiga:\nDesigual Barceloneta Beach (seu central de l'empresa): Passeig Mare Nostrum, 15/+34 934619133/ Horari: de dilluns a divendres: d'11:00 a 20:00 h, i dissabte i diumenge de 10:00 a 21:00 h\nI aquesta és la botiga més cèntrica:\nDesigual Barcelona Plaça Catalunya: Plaça Catalunya 9 / +34 933435940 / Horari: de dilluns a dissabte: de 10:00 a 21:00 h\nTotes les botigues a Barcelona\nAparcament més proper a Desigual\nHotels a prop de Desigual\nBotiga de Plaça Cartalunya 9


Apa, el cant valent | Blogdanses\n23 juny 2013 16:11\nHi va haver un temps en què les nits de l’Horta s’omplien de veus, un cant sense fi que omplia el paisatge de melismes de cap a cap. Josep Aparicio, Apa (Godella, 1960), no va arribar a escoltar aquelles veus rurals, però, en canvi, es va acostumar a sentir la veu de la seua mare que s’escapava per la galeria de la casa. “Ma mare”, diu Josep Aparicio, “era malaguenya, entre els seus antecedents familiars hi havia artistes com la cantadora flamenca La Niña de Antequera. Li agradava cantar, aquelles coses una miqueta aflamencades, cançons de la copla, que s’escoltaven per la ràdio, i ja tenies a tots els veïns del carrer Ample fent rogle quan començava a cantar”. En el seu primer disc en solitari, Cants i cants, ha retut homenatge a aquell paisatge i a aquella herència familiar amb una de les seues cançons, Malaguenya. “Com diu la lletra”, comenta Apa, “he volgut reunir els nostres cants amb els cants del sud”. El pas per l’escola serà determinant per a la seua futura elecció musical. “Les úniques assignatures en què destacava”, diu Apa, “eren en les de música; en la resta, un desastre; això sí, per poc que m’animaren em posava a cantar cançons de Peret o de Rafael de Farina”. Per recomanació del seu pare, també músic, contactà amb el grup Alimara, una de les formacions que treballava per la recuperació de la música i el ball valencians en els primers temps de la democràcia. “La veritat”, recorda, “és que al principi no m’acabava de veure en aquest tipus de música, però, Alimara per a mi va ser com una mena d’universitat, tant a escala musical com estètica, i també en altres àmbits. Ací vaig aprendre el que era una cançó de batre, una cançó de bressol, una riberenca, una jota… Una formació musical, una actitud artística, que ha estat fonamental en la meua trajectòria artística”.\n“El grup Alimara per a mi va ser com una mena d’universitat. El perfil d’esquerres no encaixava en el sector que dominava el cant d’estil”\nEnmig dels vents dels canvis democràtics, Josep Aparicio, Apa, ràpidament va ser conscient del fet que el seu perfil no acabava d’encaixar en un estament tant conservador com el sector que dominava el cant d’estil. “La meua ideologia d’esquerres, valencianista”, comenta, “suposava unes credencials sospitoses per al sector que manejava el cant d’estil. Recorde que en la meua primera nit de cant d’estil ningú no va voler participar amb mi i em va tocar fer-me jo els dos cants de l’albada i, per descomptat, les versaes. Tot m’ho vaig fer jo, sense cap col·laboració”. Ha estat aquest origen a contracorrent el que ha acabat confeccionant un àlbum mestís com Cants i cants, en què ha comptat, entre altres, amb la col·laboració del músic Ricardo Esteve, pel que fa als arranjaments, i el desig de fusionar els cants tradicionals amb altres aires musicals com el jazz.\nUn projecte arriscat que, com assenyala el músic Vicent Torrent en la presentació, ens mostra un “Apa que ens ofereix un cant renovat i jove i recupera la rauxa dels antics cantaors”. “Arriba un moment”, diu el mateix Apa, “en què reflexiones sobre el teu propi treball com a cantant, i allò que jo no volia fer era continuar repetint el que havien fet els altres cantaors”. Cants i cants és un treball madurat llargament i que arriba al seu itinerari musical després de passar per diferents projectes, com La Beniterrània, el grup que va formar amb la seua companya Teresa Segarra, o els seus treballs amb la cantaora Josepa Blasco. Apa ha fet volar la seua fantasia fent servir versos de Joan Salvat-Papasseit o de Vicent Andrés Estellés o triant una melodia pop. “Aquest camí que jo he triat”, diu, “sé que comporta molts riscos, però crec que és l’única manera que el cant d’estil, que la música tradicional, s’oxigene amb aires nous i hi entre saba nova”. Una actitud que des de fa temps li ha comportat les critiques més adverses de l’establishment del cant d’estil. “És un sector que s’ha reduït a amenitzar vetlades de caràcter religiós i poca cosa més, i això, a la llarga, serà la seua mort”. Quant a la classe política i el seu suport a la música tradicional no té pèls a la llengua. “Ho han reduït a la celebració del Dia del Cant d’Estil i així es posen la medalla, però no els interessa gens, ho continuen veient com una cosa folklòrica i residual. Llevat d’uns quants espais molt tradicionals, el cant d’estil no té cap visibilitat, només cal veure la programació del Palau de la Música, on tots els anys es fa un festival de flamenc o un festival de jazz i, en canvi, aquestes propostes ni es preveuen; per contra, hi ha veus en altres llocs, com els festivals de música popular, que tenen un gran arrelament”.\nLes seues inquietuds musicals s’han projectat en l’Escola de Cant que té a Godella. “La primera cosa que els dic”, comenta Apa, “és que no intenten copiar ningú, ni a mi, ni altres cantaors, que treballen, que busquen el seu estil, que tinguen llibertat per a potenciar la seua imaginació, la seua fantasia. Des de fa anys els cantaors estan abaixant els tons per cantar d’una manera més còmoda, i aquest cant és un cant valent, és un cant per a dir ‘ací estic jo”. Encara s’emociona quan recorda els vells cantaors i cantaores com Marieta la del Túria, El Xiquet del Carme o La Serrana, que “era una dona”, assenyala, “que destacava, a més, per tenir unes fortíssimes conviccions republicanes, i això, és clar, en aquell ambient era molt cridaner” i com a tribut a tots ells creu que “l’únic camí possible, si volem seguir caminant, és continuar l’aposta per un cant viu i renovat”.


Bariloche, argentina a la suïssa | Fem un STOP\n« El Bolsón, un poble d’orígen hippy\nLa ruta de los 7 lagos »\nBariloche, argentina a la suïssa\nPublished 13 febrer 2010\tArgentina 5 Comments\nBariloche és un poble de muntanya rodejat per un gran llac, el llac Nahuel Huapi i destí de molts argentins amants de les muntanyes. Comparteix moltes coses amb la cultura Suïssa, com ara les fondues i la xocolata. De fet, és coneguda com la capital de la xocolata a sud-amèrica.\nA part, a tota Argentina, però potser en aquesta zona més que mai, son uns fanàtics de les factures…si si! les factures, però no les de paper i números, sinó les de farina i sucre. I és que les factures aquí són també les pastetes, la brioixeria per a nosaltres, que per cert, les fan boníssimes.\nVaja! Que a Bariloche ens hem posat con el “quiko”, entre tanta pasta, xocolata i formatge!\n5 Responses to “Bariloche, argentina a la suïssa”\n1 CarlosV 13 febrer 2010 a les 13:19\nEs fa la boca aigua i ara vindria de gust una xocolata desfeta.\nEnvieu-me una factura per mail.\n2 Mª Teresa 13 febrer 2010 a les 19:35\nAixò ja és massa, primer els asados i ara la brioxeria i la xocolata, m’engreixo només de veure les fotos, i tinc la boca plena de salivera.\nUn petonàs per tots dos.\n3 Carles 13 febrer 2010 a les 22:31\nUooo quina pinta els bombons de la última foto!\n4 Jordi Gómez 15 febrer 2010 a les 17:37\nCada vez que veo las fotos y los comentarios, como vulgarmente se dice “se me cae la baba”, es impresionante los lugares tan fantásticos que estáis conociendo personalmente y que nos hacéis a los amigos conocer a través vuestro.\n5 Jordi B. 16 febrer 2010 a les 1:55\nUs esteu sortint Vellamy!!!!!!!


Cita a cegues amb els llibres - Periòdic del Camp de Túria\nLa biblioteca municipal de l’Eliana ofereix les seues activitats nadalenques\nLa biblioteca de l’Eliana ofereix una cita a cegues amb els llibres entre les seues activitats nadalenques. A més, publica la seua guia de llibres i pel·lícules relacionats amb el Nadal.\nCom cada any, la biblioteca municipal de l’Eliana aprofita l’arribada del Nadal per a acostar la literatura als veïns. Enguany, entre altres coses, amb una activitat nova: una cita a cegues amb els llibres.\nÉs fàcil jutjar un llibre per la seua portada, el seu títol o el seu autor, per açò, la biblioteca ha tingut la iniciativa d’oferir uns llibres empaquetats com a regals, que els socis poden portar-se a casa sense destapar-los, seleccionant-los tan sol amb l’única pista d’una etiqueta amb unes frases escrites, i allí descobrir de quin llibre es tracta. Llegir-ho o no llegir-ho abans de retornar-ho és opció de cada usuari.\nAmb aquesta iniciativa, que va començar dimecres passat i que ja ha tingut èxit en moltes biblioteques, l’Eliana pretén que els lectors coneguen tot tipus de gèneres literaris, abandonen els prejudicis i s’òbriguen a nous suggeriments.\nLa biblioteca ha publicat la seua nova guia nadalenca en la qual ofereix una gran varietat de llibres i pel•lícules, dividides per edats, des dels 3 anys fins als adults.\nD’altra banda, el 29 de desembre se celebrarà a les 18.30 hores en la Casa de la Joventut un teatre infantil dirigit a xiquets de 3 a 9 anys. En aquest, es representarà la rondalla ‘Rosa Caramelo’, d’Adela Turin i Nella Bosnia, a través d’un espectacle de marionetes realitzat per la companyia ‘Teatro Rosales’.\nLa Sant Silvestre recaptarà fons contra el càncer i arreplegarà aliments per a Cáritas


Treball d'alumnes de 3r d'ESO 2011-2012\nE S C H E R 2.\nTreball sobre Escher: REALITZAT PER: Mar Cerdán Peraire Ángela Ebrí Pedrero Blanca Bellés Albert Javi Garcís Pitarch Núria Colom Ferrando Dúnia Bort Llopis 3.\nQUI VA SER ESCHER?

Maurits Cornelis Escher: va ser un artista holandés conegut pels seus gravats en fusta i pedra (xilografies i litografies) que traten sobre figures impossibles i mons imaginaris.

\nVIDA D'ESCHER: Maurits Cornelis Escher va nàixer a Leeuwarden, Països Baixos el 17 de Juny de 1898 i va morir a Hilversum, Països Baixos el 27 de març de 1972. No va ser un estudiant brillant (sols destacava en les classes de dibuix). 5.\n

En 1919 va començar arquitectura en l’escola d’Arquitectura ‘’Arts Decoratives de Haarlem’’, poc després la va abandonar, Va destacar en la tècnica de gravat sobre fusta .

\n

Entre 1922 i 1935 és va traslladar a Itàlia, per tal de realitzar diversos esbossos i gravats principalment de temes paisajístics.

Després es va traslladar a Suissa, també a Espanya (Particularment l’Alhambra de Granada el va influenciar en molts dels seus treballs).

\n

Fins a 1951 va viure bàsicament depenent econòmicament dels seus pares, a partir d’eixe moment començà a vendre els seus gravats i va obtindre uns bons ingressos per ells. També feia dissenys de segells, portades de llibres i algunes escultures en marfil i fusta.

\nFins a 1962 la seua producció d’obres va ser pròspera i regular, degut a la seva salut el van haver d'operar i la seua producció de gravats, segells…. es va estancar. 9.\n- En 1969 quan ja tenia 71 anys va realitzar ‘’serps’’ un gravat on demostra les seues facultats a pesar de la seva avançada edat. 10.\n

En 1970 es trasllada a la casa Rosa Spier de Laren (Holanda) on els artistes podien tindre un estudi propi. Va ser en aquella ciutat on va morir dos anys més tard (27 de març de 1972), quan tenia 74 anys.

\n

Al llarg de la seua carrera va realitzar més de 400 litografies i gravats en fusta, també uns 2.000 dibuixos. Al final de la seua carrera va destruir algunes de les seues obres per tal de que no foren copiades.

Moltes de les seues obres es van vendre poc després de la seua mort.

Altres estan exposades actualment de forma permanent en el seu propi museu ‘’ MUSEO ESCHER’’ en Haya, Holanda.

OBRA: 12.\n

Escher no tenia grans pretencions ni missatges per a transmetre, bàsicament plasmava el que li agradava, sense basar estos treballs en els seus sentiments sinó en situacions, solucions a problemes i jocs visuals.

No li interessava molt la realitat ni la humanitat en general, només les coses que li passaven pel cap.

Era una persona introvertida. Difícil de tractar i preferia crear el seu propi univers.

\n

Algunes de les seues característiques principals són: Dualitat, búsqueda de l’equilibri, utilització de blanc i negre, la simetria. Era una persona a la que li agradaven les coses difícils.

\nCLASSIFICACIÓ DE LES OBRES: Les seues obres es classifiquen en tres temes: · L’estructura de l’espai (paissatges, compenetració del món i cossos matemàtics). ·Estructura de la superfície (metamorfòsi, cicles i aproximacions a l’infinit). ·Projecció de l’espai tridimensional en el plà (respresentació pictòrica tradicional, perspectiva i figures impossibles). 15.\nAlgunes Obres d'Escher: 16.\nUn gigantesc mural d'uns quatre metres d'alt per 20 centímetres d'ample, compost per 20 blocs de tres fulls cada un , desproporcionat però que pot reproduïr-se com un gran mural. L'obra mostra la metamorfosi gradual d'unes formes en altres , un tema recurrent d'Escher amb insectes, pardals i peixos. També mostra efectes de partició regular del plànol. Els cubs es transformen en un poble i després en peces d'escacs sobre un tablero. ''El rei negre està amenaçat de mort a l'esquerra del tablero, la dama negra acaba de fer jaque per tant es torn de les blanques. La continuació es senzilla: torre blanca captura a dama, cavall negre a f2, escac i mat. Metamorfosi: 17.\nDalt i baix:

En esta obra Escher utilitza línies corbes per a demostrar la relativitat dels punts de fuga de la perspectiva. Es divideix la imatge en dos, horitzontalment, es descobreix que es tracta de la mateixa escena dibuixada des de dos punts de vista, perfectament normals. Però al fer que el pis de la primera escena siga alhora el sostre de la segona, la contradicció visual sorgeix ''del no res''. El dibuix està tan ben dibuixat, que és capaç de deixar-te absort una bona estona buscant l' ''errada'' o preguntant-te que passaria si algú més s’asomara per alguna de les finestres: estaria dalt o baix? Al final acabem acceptant el que veiem.

\nUna de les obres de les que Escher estava més orgullós. És un joc a mode de cicle amb les perspectives i ampliacions. Un home està mirant un quadre. La imatge comença a ampliarse i deformar-se, mantenint certa coherència visual. El quadre es transforma en els edificis d’un port, un dels quals resulta un galeria de quadres on torna a apareixer el protagonista. Galeria de Gravats: 20.\nCasa d’escales: Un dels seus millors jocs amb la perspectiva, una partició cúbica de l'espai en tres zones diferents, que es combinen per produir un cub/casa amb escales impossibles. El dibuix pot reproduir-se a mode de cilindre i inclús arribar a ser un cercle inacabable. Tot està combinat formant una escena irreal on la gravetat sembla haver-se tornat boja. 21.\nUns monjos pujen i baixen a la vegada per la mateixa estructura del edifici, sense que ningun dels dos grups pareixquen pareixca estar fent algo diferent a el que realment es veu. Ascendint i descendint: 22.\nEs considera un dels dibuixos més admirats i reproduïts de l’artista. Inclueix diversos detalls interessants com la combinació amb forma de patró de pardals blancs i negres que volen en direccions oposades i omplin el plà sense forats, la metamorfosi delicada dels aus, i el fet de que en una part siga de dia i en l’altra de nit corresponen exactament al mateix lloc . Día i nit: 23.\nAquest petit joc mostra com a partir d’una idea realment senzilla es pot aconseguir un efecte realment llamatiu. Escher dibuixa tres esferes reticulades, però en relitat són la mateixa. Lo que pareix una esfera és en realitat un cercle plà amb un dibuix corbat. Per a descubrir l’engany de l’espectador, Escher dibuixa el mateix cercle de peu dalt, gitat cap a abaix i ‘’clarament’’ doblat al centre. Al entendre açò, resulta evident comprendre la imatge i la absència d'esferes. L'espectador oblida que està veient una imatge en dos dimensions, un dibuix plà i que com tal no existeixen aquests cercles gitats i doblats en 3D sinó la seua representació en 2D. Tres esferes: 24.\nEsta és una de les diverses obres en que Escher fa un salt ‘’matanivell’’ per introduïr en el dibuix propi autor com part de l’obra, tot allò davant dels ulls de l'espectador. Del quadern d'Escher en el que ha estat dibuixant patrons regulars hexagonals en forma de rèptil sorgeix una figura en tres dimensions. El rèptil puja per un llibre, arriba fins a un decaedre platònic, finalment llança un bufit i completa el cicle retornant al paper del que mai huria degut d’eixir . Rèptils: 25.\nA simple vista es poden observar dos mans que sorgeixen de la bidimensionalitat del paper a les tres dimensions de la realitat. Però cada mà està dibuixant a l’altra. Confundint a l'observador. Mans Dibuixant: 26.\nBelvedre: É s una de les més populars obres arquitectoniques impossibles d'Escher. Un extrany edifici pel que pujen i baixen diversos personatges. Dos dels personatges pujen per una escala que està dins i fora alhora. Resulta interessant que este tipus de figures impossibles no puguen construir-se i fotografiar-se en tres dimensions per tal de conseguir els mateixos efectes. 27.\nLa cascada de Escher és possiblement la més popular representació d’un mòbil perpetu. Ni la llei de la gravetat pareix aplicar-se en esta construcció per la que l’aigua baixa continuament menejant el molí. El dibuix està adornat amb formes matemàtiques i un jardí imaginari. Cascada: 28.\nMà amb esfera reflectant: en esta obra Escher torna a combinar el món imaginat del dibuix amb el món real.es dibuixa a ell mateix sostenint una esfera, però el dibuix tridimensional que ofereix la mà i l'esfera espill és únicament tinta sobre un paper plà en realitat. L'esfera pareix reflectir a Escher i a l'habitació que els rodeja amb tot tipus de detalls. Esta obra ens suggereix que la realitat i no és tal i com pareix percibre's i que el món que ens rodeja està entre allò imaginat i allò real. Mà amb esfera reflectant: 29.\nAquesta va ser la última obra original d'Escher, aprofitant les seues últimes forçes entre operació i operació. Empleant novament un model matemàtic, que abarca l'infinit tant cap al centre com cap al marge de la imatge. Dels anells sorgeixen serps tridimensionals. La imatge pot girar-se 120 graus per encaixar-se perfectament en ella mateixa. En algunes obres de esta sèrie Escher va cuidar els detalls al màxim, especialment les línies més petites gravant-les amb una lupa especial. Serps: 30.\nAltres obres conegudes: RELATIVITAT TRES MUNDOS Recommended


Petites gotes fredes tremolant. Roger Casero Gumbau. Girona: 170 imatges, 10 piulades i 1 frase del #focempordà a #Cantallops\n170 imatges, 10 piulades i 1 frase del #focempordà a #Cantallops\nGran part de la carretera de La Jonquera a Cantallops té aquest trist paisatge! Foto: Roger Casero\nDe totes les fotografies que vaig fer amb el mòbil, algunes publicades a Instagram, de l'incendi de l'Alt Empordà he seleccionat 170 imatges a mode de recull i testimoni gràfic; la majoria són fetes a Cantallops, però també n'hi ha de Campmany i de La Jonquera.\nDe totes les piulades que he fet, n'he seleccionat les 10 que m'han semblat més rellevants...\n1.- La primera que vaig fer sobre el foc\nEl foc a #LaJonquera ha començat al Perthus... i nosaltres a #Cantallops... tan de bo el controlin i no vagi a més!\n2.- La primera imatge que vaig publicar\nAixí veiem l' #incendi de #LaJonquera des de #Cantallops @ Cantallops d‘empordà http://instagr.am/p/NYiNdAy6nT/\n3.- La por que la història es repeteixi\nAvui fa 26 anys i 3 dies les flames van travessar #Cantallops! Avui tot el poble ho recorda! http://bit.ly/MwlaAq #incendi #LaJonquera\n4.- El neguit de la nit\nLes flames envolten #Cantallops i el vent les empeny; les nenes tenen por... i la Sira i jo fem el cor fort! #incendi #LaJonquera\n5.- El nucli urbà es salva de les flames\n#Cantallops es desperta amb la sensació que ens hem salvat! Una altra cosa seran els boscos i un paisatge desolador #focempordà #incendi\n6.- Un foc que deixarà empremta!\nLa vivència del #focempordà a #Cantallops deixarà empremta a les meves filles! Lliçons de vida! #incendi #reviuempordà\n7.- Anem recuperant la normalitat...\nLa màquina de cosir de la meva tia de #Cantallops torna a funcionar a ple rendiment, senyal que allà el #focempordà està controlat!\n8.- 1 català, 1 arbre; 1 català, 1 posall... o encara millor, 1 català, 1 desbrossadora!\nEl meu oncle de #Cantallops diu: més que #1català1arbre i #1català1podall, 1 català, 1 desbrossadora! #focempordà\n9.- Conviurem amb les cendres...\nApagades les flames, conviurem durant anys amb les cendres del #focempordà http://instagr.am/p/NhHvYSS6v0/\n10.- Recuperarem el paisatge!\nEl paisatge, un actiu del nostre país... tenim molt per recuperar! #focempordà #reviuempordà http://instagr.am/p/NhLSJyy6iM/\nLa frase no és meva, és del bloc del Grup Xiruca i Forquilla de Cantallops, i us convido a clicar l'enllaç per llegir el magnífic text que s'amaga rere aquest títol:\nSe'ns han cremat els records.\nPublicat per Roger Casero Gumbau a 27.7.12\nEtiquetes: alt empordà, cantallops, foc empordà, fotografia, incendis, twitter


CEC - Impactes ràdio - Impacte CEC als mitjans | Agenda econòmica amb Elisabet Bach a RNE4\nImpacte CEC als mitjans | Agenda econòmica amb Elisabet Bach a RNE4\nPrograma 'Econòmix' de RNE4. Agenda econòmica de la setmana de la mà de la vocal de la Junta de Govern del CEC Sra. Elisabet Bach:\n8 d'octubre 2018 (del minut 9 al 12)\nA l'agenda es destaca que Fira Barcelona acollirà en els seus recintes de Montjuïc i Gran Via la Barcelona Industry Week, del 16 al 18 d'octubre. També s'anuncia la publicació per part del Banc d'Espanya (17/10/2018) de l'estadística referent al tipus d'interès de referència del mercat hipotecari. I finalment es recorda que el 18 d'octubre la seu de Tarragona del CEC organitzarà la Jornada dels economistes tarragonins amb el lema: "La viabilitat econòmica de les ciutats mitjanes: un repte de futur".\nAquesta setmana es destaca que l'Institut Nacional d'Estadística presentarà aquest dijous 25 d'octubre els resultats de l'Enquesta de Població Activa (EPA) referents al 3T de 2018; s'anuncia que Fira Barcelona acollirà en el Palau número 8 del recinte de Montjuïc el saló immobiliari internacional "Barcelona Meeting Point" des d'aquest dijous dia 25 a diumenge 28 d'octubre; i divulga que aquest dijous 25 d'octubre el Col·legi d'Economistes de Catalunya impartirà el curs "Planificació fiscal de l'empresa familiar".\nDel minut 09'54'' al 14'02''\nAquesta setmana es destaca la publicació per part de l'Institut Nacional d'Estadística, aquest dimecres 31 d'octubre, de l'estadística d'hipoteques referent al mes d'agost passat; s'anuncia que Fira Barcelona acollirà en el seu recinte de Montjuïc el saló del Manga, des de dijous 1/11 a diumenge 4/11/18; i es divulga que aquest dimecres 31 d'octubre la seu de Lleida del Col·legi d'Economistes de Catalunya organitzarà un curs pràctic sobre els nous models d'informes d'auditoria.\nDel minut 11'42'' al 15'32''\nAquesta setmana es comenta que l'Institut Nacional d'Estadística presenta avui dimarts 6 de novembre l'estadística del procediment concursal referent al tercer trimestre d'aquest any 2018; s'anuncia que Fira Barcelona acollirà en el seu recinte de Montjuïc el saló internacional de Minerals, Fòssils i Joieria "ExpoMiner" des de divendres 9 de novembre i fins diumenge dia 11 i es destaca que el divendres 9 de novembre el Col·legi d'Economistes de Catalunya organitzarà la 23a Jornada dels economistes de Catalunya a l'Hotel Crowne Plaza Barcelona comptant amb el lema "Ciutat i Innovació. Espai de Coneixement i Creació".\nDel minut 09'30'' al 13'30''\nAquesta setmana es comenta que Fira Barcelona acollirà, en el seu recinte Gran Via, l'Smart City Expo World Congress, des del dimarts dia 13 de novembre i fins a dijous 15; s'anuncia que l'Institut Nacional d'Estadística publica dimecres dia 14 l'IPC referent al mes d'octubre passat; i destaca que dijous dia 15 de novembre la seu a Girona del Col·legi d'Economistes de Catalunya organitzarà, a la Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials de la Universitat de Girona, la jornada dels economistes gironins amb el lema "Innovació i transformació de les ciutats".\nDel minut 09'30'' al 13'18''\nAquesta setmana es comenta que el Banc d'Espanya publica els tipus d'interès de referència hipotecaris registrats el mes d'octubre passat; anuncia que l'Institut Nacional d'Estadística publica dimecres dia 21 l'indicador d'Activitat del sector serveis referent al mes de setembre passat; i divulga que dijous dia 22 de novembre la seu a Lleida del Col·legi d'Economistes de Catalunya organitza la jornada dels economistes lleidatans amb el lema "Innovar des de Lleida connectant amb xarxes globals".\nDel minut 10'27'' al 14'33''\nAquesta setmana es comenta que Fira Barcelona acollirà, en el seu recinte Gran Via, el Saló del videojoc i de l'entreteniment digital "Barcelona Games World" des de dijous 29 de novembre i fins a diumenge 2 de desembre; s'anuncia que l'Institut Nacional d'Estadística publicarà divendres dia 30 de novembre l'estadística d'hipoteques referent al mes de setembre passat; i es destaca que dimarts 27 i dimecres 28 de novembre el Col·legi d'Economistes de Catalunya organitza el catorzè "Fòrum Concursal. Trobada d'Economia Forense".\nDel minut 07'50'' al 11'50''\nAquesta setmana es comenta que Fira Barcelona acull fins diumenge 9 de desembre OCASIÓN, el saló del vehicle seminou; també s'anuncia que l'Institut Nacional d'Estadística publica dilluns 3 de desembre EGATUR, l'enquesta de despesa turística referent al mes d'octubre passat i es destaca que dimarts 4 de desembre el Col·legi d'Economistes de Catalunya organitza el curs "Estratègia i gestió financera a les Fundacions i altres entitats no lucratives".\nDel minut 07'07'' al 10'53''\nAquesta setmana es comenta que l'Institut Nacional Estadística publica dimecres 12 de desembre l'Estadística de Transmissions de Drets de la Propietat referent al mes d'octubre passat; explica que la patronal Foment del Treball coordina dijous 13 de desembre un debat laboral sobre "Els nous models d'ocupació de les plataformes digitals"; i divulga que divendres 14 de desembre la seu de Girona del Col·legi d'Economistes de Catalunya organitza la setzena Jornada Concursal.\nDel minut 10'20'' al 14'00''\nAquesta setmana es comenta que el Col·legi d'Economistes de Catalunya organitza dimarts 18 de desembre el curs "Novetats i Actualització Fiscal 2018-2019" i es divulga que l'Institut Nacional Estadística publica aquest divendres 21 "l'Enquesta de Comerç Internacional de Serveis" referent al 3r trimestre de 2018.\nDel minut 08'55'' al 12'40''\nAquesta setmana es comenta que la seu del CEC a Barcelona organitza des d'aquest dimecres 9 i fins divendres 11 de gener el curs "Les noves NIIF i l'auditoria"; anuncia que dijous 10 de gener la consultora de RRHH ICSA Grupo i EADA Business School presenten l'Informe de l'evolució salarial 2007-2018; i divulga que l'Institut Nacional d'Estadística publica divendres 11 de gener l'Estadística de Transmissions de Drets de la Propietat.\nDel minut 09'57'' al 13'48''


Diferents formes de generar energia elèctrica – STUBLOGS Xarxa i Pissarra\n24 de novembre de 2005 / Joan Estany / 1 comentari\nUNESA és la Asociación Española de la Industria Eléctrica i en la seva pàgina web ha publicat una sèrie d’esquemes i animacions en flash que permeten visualitzar les diferents formes utilitzades per obtenir energia elèctrica. No es parla sobre si els combustibles i/o mecanismes que la produeixen són o no contaminants ni si són o no renovables, però, en qualsevol cas, crec que val la pena conèixer aquestes representacions esquemàtiques.\nPodeu visualitzar els següents esquemes i gràfics:\n–\tCentral de cogeneració mitjançant biomassa (esquema, gràfic interactiu).\n–\tCentral hidroelèctrica de bombeig (esquema, gràfic interactiu).\n–\tCentral de Cicle Combinat (esquema, gràfic interactiu).\n–\tCentral Eòlica (esquema, gràfic interactiu).\n–\tCentral Fotovoltaica (esquema, gràfic interactiu).\n–\tCentral de Gasificació integrada amb Cicle Combinat (esquema, gràfic interactiu).\n–\tCentral Hidroelèctrica (esquema, gràfic interactiu).\n–\tCentral Incineradora de Residus Sòlids Urbans (esquema, gràfic interactiu).\n–\tCentral Nuclear (esquema, gràfic interactiu).\n–\tCentral Solar Tèrmica (esquema, gràfic interactiu).\n–\tCentral Tèrmica Convencional de Carbó (esquema, gràfic interactiu).\nSobre “Quaderns d’Avaluació”\n25 de novembre de 2005 at 08:07\nJoan la información es muy interesante sobre todo para explicar el proceso de cogeneración que se desarrolla con los purines. También utilizaré los esquemas para los apuntes. Muchas gracias.


Terrence Ross es disfressa de Vince Carter i s'endú el concurs d'esmaixades de l'All-Star\nEl 'rookie' dels Raptors ha superat Jeremy Evans en una nit en què Kyrie Irving s'ha fet amb el concurs de triples\n1 min. Barcelona 17/02/2013 07:09\n260x366 Terrence Ross / Reuters Terrence Ross / Reuters\nTerrence Ross, escorta debutant dels Toronto Raptors, s'ha proclamat campió del concurs d'esmaixades de l'All-Star de la NBA en superar Jeremy Evans (Utah Jazz) a la final. El jugador de 22 anys s'ha posat la samarreta amb el número 15 de Vince Carter per exhibir el seu poder atlètic a la ronda final, on ha aconseguit el 59% dels vots.\nKyrie Irving, base dels Cleveland Cavaliers, s'ha fet amb el concurs de triples. L'asutralià ha superat Matt Bonner (San Antonio Spurs) a la final, on ha aconseguit 23 punts i s'ha quedat a dos del rècord absolut de Craig Hodges i Jason Kapono.\nDamian Lillard, jugador dels Portland Trail Blazers de Portland, s'ha endut el concurs d'habilitats mentre que Chris Bosh (Miami Heat), Swin Cash (Chicago Sky) i Dominique Wilkins (exjugador dels Atlanta Hawks) han guanyat la prova conjunta de tir.\nAll-Star NBA 2013


David Tennant i Georgia Moffett: cites, xafarderies, notícies, fotos - Cites\nPrincipal Cites David Tennant i Georgia Moffett\nDavid Tennant i Georgia Moffett\nCasat Relació 12 anys\n'> Compatibilitat el 54% Nens\nGeorgia Tennant i David Tennant porten 9 anys casats. Van sortir durant 2 anys després de reunir-se el juliol de 2008. Després d'un any de compromís, es van casar el 30 de desembre de 2011.\nTenen 4 fills, Tyler Peter(19), Oliva(10), Desconegut(8)i Desconegut(5).\nGeorgia Tennant és una actriu britànica de 36 anys. Nascuda a Geòrgia, Elizabeth Moffett, el 25 de desembre de 1984 a l'oest de Londres, Anglaterra, és famosa per la seva participació com a protagonista en un episodi de Doctor Who, filla de l'actor i protagonista de Peter Who, Peter Davison, casat amb l'actor i protagonista de David Who. El seu signe del zodíac és Capricorn.\nDavid Tennant és un actor escocès de 50 anys. Nascut David John McDonald el 18 d'abril de 1971 a Bathgate, West Lothian, Escòcia, és famós per Doctor Who, Hamlet en una carrera que abasta des del 1987. El seu signe del zodíac és Àries.\nAjudeu-nos a construir el nostre perfil de David Tennant i Georgia Moffett. iniciar Sessió per afegir informació, imatges i relacions, participar en discussions i obtenir crèdit per les vostres contribucions.\n2008 - 25 de desembre de 2010 2 anys, 11 mesos\n25 de desembre de 2010 - 30 de desembre de 2011 1 any\n30 de desembre de 2011 - actualitat 9 anys, 5 mesos\nJuliol 2008 - actualitat 12 anys, 11 mesos\nDavid i Geòrgia es van conèixer al plató de l'episodi de Doctor Who 'La filla del doctor' el novembre del 2007. Va interpretar a la filla del seu personatge. En aquella mateixa època, David va començar a sortir amb Bethan Britton, membre de la cadena de BBC Wales, però aquesta relació va acabar sis mesos després. Després, David i Geòrgia van començar a passar temps junts com a amics, però no van començar a sortir fins mesos més tard (a causa de la timidesa de Tennant, segons el pare de Geòrgia, Peter Davison, tot i que va sortir amb altres dones durant aquests mesos).\nVan sortir casualment durant dos anys, principalment de llarga distància, abans que Geòrgia es quedés embarassada inesperadament el juny del 2010. Es van comprometre el dia de Nadal de 2010 i es van instal·lar junts el gener següent. Geòrgia va donar a llum a la seva filla Olive dos mesos després. Es van casar en una petita cerimònia de registre privat el 30 de desembre de 2011, seguida d'una festa de recepció / any nou al restaurant Swan al costat del Globe Theatre de Londres, un dia després.\nTennant també va adoptar el fill gran de Moffett, Ty (un actor infantil), i Moffett va canviar el seu cognom pel nom artístic de Tennant per enquesta escrita. Set mesos després del casament, va tornar a quedar embarassada i va donar a llum al seu tercer fill Wilfred el 2 de maig de 2013.\nSegons els informes, van tenir una separació temporal al gener del 2014, ambdues sortien amb altres persones, però es van tornar a reunir aquell estiu. Moffett va donar a llum al seu quart fill, una filla, el novembre de 2015.\nDavid és notòriament privat de la seva vida amorosa i mai no ha parlat de Geòrgia i evita ser fotografiat amb ella negant-se a posar junts, mai caminant catifes vermelles juntes, entrant i sortint d'esdeveniments i edificis públics per separat i caminant pel carrer a una distància separada. , en un intent de mantenir la seva privadesa i mantenir la seva relació fora dels mitjans de comunicació. Tanmateix, Geòrgia i els seus amics i familiars parlen regularment de la parella i la seva família en entrevistes i en línia, i Geòrgia parla regularment de David i dels nens i publica fotos a la seva pàgina pública de Facebook.\nMés informació sobre David Tennant i Georgia Moffett Menys sobre David Tennant i Georgia Moffett\nNovembre de 2015 - Nen\n30 de desembre de 2011 - Matrimoni\n29 de març de 2011 - Nen\n25 de desembre de 2010 - Compromís\n27 de març de 2002 - Nen\nTyler Peter Home 27 de març de 2002 19 anys\nOliva Dona 29 de març de 2011 10 anys\nDesconegut Home 2 de maig de 2013 8 anys\nDesconegut Dona Novembre de 2015 5 anys\nDavid Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett David Tennant i Georgia Moffett\nMemes divertits de recollir la línia per provar\namb qui surt Sophie Simmons\namb qui surt el beau mirchoff\nmatthew gris gubler kat dennings\nken dixon jennifer beals daughter


Per Tots Sants, tots sumen | RevistaCastells.cat\nPer Tots Sants, tots sumen\n30 octubre, 2017\tActualitat\nL’1 de novembre és dia de grans castells. Per Tots Sants, els Castellers de Vilafranca organitzen la seva diada final de temporada amb un cartell de grans colles a la denominada Plaça més castellera. Els verds hi solen portar el seus millors castells i les colles convidades han assolit grans fites en aquesta diada. És la cita que enceta el darrer mes casteller del curs i en els darrers any ha deixat més d’un centenar d’aletes històriques.\nPer Tots Sants, els vilafranquins, han coronat dos cops la torre de 9 sense manilles i han completat l’únic 7de9 amb folre de tots els temps. També va ser un 1 de novembre quan els de Cal Figarot van coronar (1995) i descarregar (1996) els primers 4de9 amb folre i l’agulla de la història i també quan van coronar (1999) i completar (2010) la torre de 8 sense folre. També queda en el record la revàlida de Tots Sants del 1998, celebrada el 15 de novembre, en què van coronar el primer castell de 10 de la història: el 3de10fm.\nL’any 2015, els Castellers de Vilafranca van fer per Tots Sants l’actuació que, amb l’actual puntuació del Concurs, figura com la diada més completa: tde8sf, 3de10fm, 3de9fa i Pde8fm. Un resultat que van tornar a signar per Sant Fèlix d’aquest any i que comparteix l’honor de estar situada en el primer lloc de l’actual Top 100 de resultats més complets amb tres castells i pilar. Els verds tenen 10 diades aconseguides en aquesta data entre les millors de la història.\n1 2015 Tots Sants Castellers de Vilafranca 2de8sf 3de10fm 3de9fa Pde8fm\n2 2016 Tots Sants Castellers de Vilafranca 4de9sf 3de10fm 3de9fa Pde8fm\n9 2012 Tots Sants Castellers de Vilafranca 4de9sf 2de9sm(c) 7de9f Pde8fm\n11 2010 Tots Sants Castellers de Vilafranca 2de8sf 3de9fa 4de9fa Pde8fm\n31 2013 Tots Sants Castellers de Vilafranca 3de10fm 5de9f 4de9f Pde8fm\n32 2006 Tots Sants Castellers de Vilafranca 4de9fa 5de9f 2de9fm Pde8fm\n42 2011 Tots Sants Castellers de Vilafranca 2de9sm(c) 3de10fm(c) 5de9f Pde6(c)\n51 2014 Tots Sants Castellers de Vilafranca 3de10fm(c) 4de9sf(c) 5de9f Pde6\n74 2009 Tots Sants Castellers de Vilafranca 4de9fa(c) 2de9fm 3de9f Pde8fm(c)\n93 2007 Tots Sants Castellers de Vilafranca 2de9fm 3de9f 4de9f Pde8fm\nEl repte dels Castellers de Vilafranca aquest Tots Sants del 2017 està en completar els seus millor castells i aconseguir la millor diada de la història. Mai no han fet un trio d’asos, tres castells del grup de màxima dificultat, però si que han sovintejat els pòquers de gamma extra. La torre de 8 sense folre (ahir a assaig van fer-la fins aixecador amb l’enxaneta al quint) i el 3de10 amb folre i manilles sonen com a probables apostes, mentre que el 4de9 sense folre seria la tercera possibilitat. El 3de9 amb folre i l’agulla podria entrar en joc i, amb el pilar emmanillat, suposaria revalidar les excel·lents actuacions de Tots Sants del 2015 i Sant Fèlix d’enguany, que ara figuren dalt de tot al Top 100.\nLes colles convidades també acostumen a treure un gran rendiment de la diada. El cartell de colles amigues serà l’habitual, amb els Capgrossos de Mataró, Castellers de Sants i Xiquets de Tarragona, tot i que no està clar que es pugui mantenir més anys, ja que els verds havien previst fer canvis en el cartell de cara a l’any vinent. Per als del Maresme, la plaça vilafranquina és una plaça talismà i enguany volen fixar una nova fita, amb la tripleta de 9 i estrenar el pilar de 8 amb folre i manilles –que van carregar per Tots Sants de fa dos anys i que no han completat mai–. Els Castellers de Sants també arriben amb la tripleta de 9 al sarró i estan assajant el 5de9 amb folre, un castell que van estrenar l’any passat en aquest cita. Els Xiquets de Tarragona voldrien signar la tripleta màgica i poden arribar a la tanda de pilars amb opcions de provar el pilar de 8 amb folre i manilles –aquest any l’han provat per Sant Tecla, diada on van fer l’únic que tenen coronat (2015)–.\nL’1 de novembre han passat moltes colles convidades, però les que conformen l’actual cartell són les que han fet grans castell en aquesta cita.\nTots Sants, gran castells\n102 d 24 c 126\n2de9sm: 0d 2c 2\nCastellers de Vilafranca – 2 2\n2de8sf: 2d 1c 3\nCastellers de Vilafranca 2 1 3\n4de9sf: 2d 4c 6\nCastellers de Vilafranca 2 4 6\n3de10fm: 3d 3c 6\nCastellers de Vilafranca 3 3 6\n3de9fa: 3d 0c 3\n4de9fa: 4d 2c 6\nCastellers de Vilafranca 4 2 6\n5de9f: 6d 0c 6\nCastellers de Sants 1 – 1\nCastellers de Vilafranca 5 – 5\n7de9f: 1d 0c 1\nPde8fm: 11d 4c 15\nCapgrossos de Mataró – 1 1\nCastellers de Vilafranca 11 3 14\n2de9fm: 14d 2c 16\nCapgrossos de Mataró 2 2 4\nCastellers de Sants 2 – 2\nCastellers de Vilafranca 9 – 9\nXiquets de Tarragona 1 – 1\n3de9f: 30d 5c 35\nCapgrossos de Mataró 13 2 15\nCastellers de Sants 5 3 8\n4de9f: 26d 1c 27\nCapgrossos de Mataró 11 – 11\nCastellers de Sants 4 – 4\nCastellers de Vilafranca 8 1 9\nFoto 1: 3de10fm dels Castellers de Vilafranca per Tots Sants del 2015 (F. Albert Mercader)\nFoto 2: 2de9fm dels Capgrossos de Mataró per Tots Sants Sants del 2016\nFoto 3: 5de9f dels Castellers de Sants per Tots Sants del 2016\nEls grans castells ‘nets’ passen al davant


¿Com puc ser aquella noia que era a més de ser mare?\nFa uns dies, que tinc sentiments ambigus, perquè l'Estupendo i jo marxem de missió humanitària a l'índia, i deixo els nens a càrrec de la germana més gran i dels avis.\nCom anar a l'índia no és un "pim-pam", per primera vegada a la vida, els deixarem sols molts dies. Hem marxat caps de setmana passant una nit o dues fora, però sempre intentem que ens quadri que l'Estupendo i jo marxem quan ells estan de sortida amb l'esplai, o de campaments o colònies. Sempre hem fet que la nostra vida de parella o de persones individuals, no els hi tregui la seva dosi de pares.\nMentre buscava la càmera de fotos a la vitrina del menjador, perquè no sé si amb el mòbil podré gravar moltes coses, he trobat unes fotos de quan jo estudiava a Londres i tenia 18 anys. I el meu fill petit tot sorprès ha dit: "Apa mama, ¿tu eres una noia?" M'ha fet riure molt. Si estimat, la mama abans de ser la teva mama, era una noia.\nEra una noia més difícil que les teves germanes juntes, però és que l'àvia no és com la mama. Era una noia que tenia una determinació enorme i una fe en la vida molt gran. Algú que portava el cabell rinxolat cap amunt i vestia de cuir amb plataformes ben gòtiques. Algú que en aquells moments ballava com una boja els dissabtes a “Hippodrome” el "Holidays" de la Madonna i que com no tenia pits es podia posar els mateixos corses que ella portava.\nAlgú que creia en l'amor a primera vista, i que per això va escriure-li en un tovalló amb el pintallavis el seu telèfon a aquell príncep blau d'Oxford.\nAlgú que va entendre que si el príncep blau no se la juga per tu, és millor que el deixis encara que mengis llàgrimes en anglès un any sencer. Algú que va conèixer el treball de la mare Teresa de Calcuta. Algú que se'n va anar a viure el somni americà a Manhattan. Algú que cantava gospel amb les seves amigues a l'església de Harlem desafiant ser l'única veu blanca del diumenge.\nAlgú que va tindre a la teva germana gran amb vint-i-quatre anys i va ser el millor regal de la vida. Algú que va viatjar amb ella per mig mon sense baixar-la del babyborn de porteig. Algú que va plorar el seu primer dia quan va entrar a la guarderia. Algú que us va tindre, un darrere l'altre, perquè volia una tribu de nens amb aquell príncep blau, sense fugues, que és l'Estupendo del teu pare.\nSi, estimat fill meu. La mama també va ser una noia. Per això, ara entenc el que ús passa, el que sentiu, els vostres dubtes i les vostres angoixes. Per això, ara que no em semblo gaire a la vostra àvia, me l'estimo més que mai.\nPerquè dijous quan agafi l'avió per anar a Nova Delhi, tindré el cor encongit, com segur que el tindria la meva mare, el dia que vaig marxar a viure a Anglaterra.\nIntento que els meus nens em coneguin obrint el meu cor de cinquanta anys de vida. Mirant les fotos, em sembla tan lluny com si fes mil anys que jo era una noia, tan lluny i tan a prop al mateix temps, perquè encara sento el que sentia, perquè encara és dins meu aquella noia. Encara em torna boja el “Holidays” de la Madonna.\n¿És una petita victòria que totes les nostres “Jo” encara estiguin dins nostre? Crec que si, perquè quan ens fem humanes estem més a prop de les nostres criatures i ells poden veure millor tot pel que hem passat abans de deixar de ser noies, per convertir-nos en les seves mares.\nLa meva petita victòria d'avui serà no plorar com una bleda mentre conviuen la noia i la mare que porto dins meu, mentre l'avió em porta cap a l'índia per complir un dels somnis d'aquella noia que un dia va prometre tornar, i per tu ¿quina és la teva?


Explora Barcelona: septiembre 2008\nIcono estrena la ruta "La Barcelona més flamenca: un passeig pel Barri Xino"\nDijous 4 de setembre Icono Serveis Culturals ha estrenat nova ruta, "La Barcelona més flamenca: un passeig pel barri xino" descobreix els origens del flamenc a la ciutat de Barcelona a la vegada que passeja pel Barri Xino.\nLa visita comença al Carrer Marquès de Barberà, 6, a l’escola Flamenco Barcelona amb la projecció d’un documental que explica l'evolució del flamenc a Barcelona. La ruta continua pel triangle format dels carrers: la Rambla, Nou de la Rambla i Avinguda del Paral.lel. Segueix per carrers com les Rambles de Barcelona, Arc del teatre, carrer de l’Om (on va viure la faraona, tieta de Carmen Amaya i bailaora), i més enllà del triangle per trobar-nos amb el carrer de la Cera, on va viure Peret, el que després del Pescaílla, va fer famosa a nivell internacional la Rumba Catalana. També passa per davant del Bagdad, local de fama reconeguda i que havia estat Venta del Toro, un dels locals per excel·lència on es sentia el flamenc. El recorregut acaba amb l'espectacle de flamenc a "Los Tarantos".\nL’objectiu de la ruta i, coincidint amb les festes de la Mercè, dedicades a la interculturalitat i amb cartell dissenyat per Peret, és mostrar com el Barri Xino no ha canviat pel que fa a l'esséncia de la Barcelona més amagada i, d’alguna manera, la prohibida. Reivindiquem la música del barri, i sobretot dels gitanos del Somorrostro i Can Tunis, que van fer del flamenc la banda sonora d’aquesta part baixa de la ciutat.\nwww.iconoserveis.com / info@iconoserveis.com / 93 321 25 01\n18 de setembre (castellá)\n3 octubre (castellà)\n17 octubre (català)\n14 de novembre (castellà)\na les 19.30 hores. Inici: Marquès de Barberà, 6. Metro: L3 Liceu.\nPreu: 17 euros (inclou projecció documental + recorregut i visita guiada + espectacle final als Tarantos\nPublicado por ICONO serveis culturals en 21:26\nEtiquetas: Barcelona, Iconoserveis, música, Recomanacions/ Recomendaciones, rumba, ruta, rutas\nIcono estrena la ruta "La Barcelona més flamenca: ...


Ciutadans proposa que es prohibeixi l’exigència del català, el basc o el gallec als funcionaris\nEls partits de les comunitats afectades han posat el crit al cel\nEl president de Ciutadans, Albert Rivera. //ACN\nActualitzada el 13-02-2018 15:21\nAlbert Rivera provoca un nou conflicte amb els partits nacionalistes amb la proposta de prohibir que es pugui exigir el català, el basc o el gallec als funcionaris. Ciutadans va registrar una proposta divendres al Congrés perquè el castellà sigui l’única llengua necessària per treballar a l’administració. Esquerra Republicana, En Comú Podem, el PNB i En Marea ja han posat el crit al cel. L’acusen de fer demagògia amb un tema sensible.\nRivera, en nom de Ciutadans, defensa la proposta per garantir que tothom és igual davant la llei i que no es discrimini ningú per no parlar una llengua cooficial. I ho acaba de recordar ara, al Congrés, després de registar-ho divendres passat.\nEl que volem és que qualsevol ciutadà que vulgui opositar tingui mèrits, però una cosa és que sigui un mèrit i una altra cosa és que sigui una barrera. Una cosa és que et doni punts i una altra cosa és que te’n tregui. En un país en què defensem la igualtat, la diversitat i la igualtat han de ser en aquest balanç\nAlbert Rivera. No pot ser que resti punts\nEls partits nacionalistes veuen la iniciativa com una nova jugada de Ciutadans d’utilitzar-ho per atacant-los per guanyar vots a altres territoris d’Espanya. N’han parlat Aitor Esteban, del PNB, i Joan Tardà, d’Esquerra.\nCiutadans es caracteritza per ser un partit incendiari, que utilitza tot allò que pugui ser demagògic i cridaner per arreplegar uns quants vots però per espatllar la situació que hi pugui haver socialment\nL’Estat espanyol s’hauria de sentir orgullós de ser un estat plurilingüe. I Ciutadans el que pretén, precisament, és fer passes enrere en aquest escenari\nEsteban / Tardà, sobre la proposta de Ciutadans contra l'obligatorietat del Català/Basc/Gallec\nEl PP ve a defensar la tesi de Ciutadans, però també se’n desmarca i no aclareix encara què votarà quan es debati. I el PSOE ho veu una simple maniobra electoral de Rivera, però tampoc aclareix la direcció del seu vot. Tot i així, tot apunta que hi ha un rebuig general del Congrés, d’entrada, a la proposta d’Albert Rivera.\n13-02-2018 08:31 LLENGUA I ADMINISTRACIÓ


Orde del Fènix (Grècia) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'Orde del Fènix (grec: Τάγμα του Φοίνικος, transliterat Tagma toy Phoinikos) és un orde grec, establert el 13 de maig de 1926 pel govern republicà de la Segona República Hel·lènica del general Theódoros Pàngalos. Va ser retinguda quan tornà la monarquia el 1935 i segueix sent atorgada durant la Tercera República.\n(el) Τάγμα του Φοίνικος\n13 maig 1926 -\norde d'Honor Orde de Beneficència\nGrècia, Segona República Hel·lènica i Regne de Grècia\nCreu d'Or de l'Orde del Fènix\ngran comanador de l'Orde del Fènix\ncreu de plata de l'Orde del Fènix\nÉs atorgada a ciutadans grecs que s'hagin destacat als camps de l'administració pública, la ciència, les arts i lletres, el comerç, la indústria i navegació. També pot ser atorgada a estrangers que hagin afavorit a Grècia als camps citats. També pot ser atorgada per mèrits militars.\nSe situa entre l'Orde d'Honor i l'Orde de la Beneficència.\nVa ser instituïda originalment com a un orde republicana per a estrangers per reemplaçar el Reial Orde de Jordi I, amb el Fènix simbolitzant el renaixement de l'hel·lenisme amb l'establiment de la República Grega.\nDesprés el restabliment de la monarquia el 18 de gener de 1936 es reanomenà Reial Orde del Fènix.\nEl 1941, després de l'esclat de la II Guerra Mundial s'establí una divisió militar de l'orde, atorgant-se per accions de valentia en temps de guerra.\nEl 7 de setembre de 1973, després de la proclamació de la Tercera República, tornà a denominar-se l'Orde del Fènix i s'eliminà la corona.\nGran Creu ('Μεγαλόσταυρος'): llueix la insígnia en banda i l'estrella\nGran Comandant ('Ανώτερος Ταξιάρχης'): llueix la insígnia penjant del coll amb l'estrella\nComandant ('Ταξιάρχης'): llueix la insígnia penjant del coll\nOficial o Creu d'Or de Cavaller ('Χρυσούς Σταυρός'): llueix la insígnia penjant d'un galó sobre el pit\nMembre o Creu de Plata de Cavaller ('Αργυρούς Σταυρός'): llueix la insígnia en plata penjant d'un galó sobre el pit.\nLa insígnia de l'orde és una "creu pattée" esmaltada en blanc en or (la de la 5a classe és en plata), amb el Fènix alçant-se de les seves cendres (simbolitzant el renaixement de la nació hel·lènica) al centre. Al braç superior de la creu hi ha una estrella de 5 puntes. A la primera versió de l'Orde (1926-1935) hi havia les lletres "E-T-T-A en caràcters bizantins a cadascun dels braços de la creu, sent les inicials del lema de l'orde Εκ της τέφρας μου αναγεννώμαι (De les meves cendres reneixo). Durant la monarquia (1935-1974), les lletres van retirar-se i la insígnia lluïa una corona a la part superior, amb el monograma del monarca regnant al revers.\nLa versió actual (des de 1975) ha retirat la corona, i al revers apareix l'escut de Grècia amb la inscripció ΕΛΛΗΝΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ (República Hel·lènica)\nL'estrella és de 8 puntes platejada, amb el fènix en or al centre. Durant la monarquia lluïa una corona a la part superior.\nEl galó és taronja amb una franja negra als costats.\nLa divisió militar llueix espases creuades.\n↑ «Order of the Phoenix - Presidency of the Hellenic Republic» (en anglès). Presidency of the Hellenic Republic.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Orde del Fènix\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Orde_del_Fènix_(Grècia)&oldid=27245110»


El divendres 4 s’obre al públic l’exposició ‘Paisatges, persistències i afectes’, d’Eva Marín, a Can Manyé d’Alella | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nEl divendres 4 s’obre al públic l’exposició ‘Paisatges, persistències i afectes’, d’Eva Marín, a Can Manyé d’Alella\nL’exposició de la fotògrafa Eva Marín es podrà visitar fins el diumenge 11 d’octubre. La mostra, que inicialment estava vinculada a la Festa de la Verema, va ser cancel·lada per les últimes directrius sanitàries arran de la pandèmia.\nEn paraules de Teresa Blanch Malet, doctora en història de l’art, investigadora, i comissària independent, extretes del full de sala, “les instal·lacions fotogràfiques i audiovisuals d’Eva Marín (Premià de Mar, 1978) posen l’accent en els aspectes que no estan visibles en la tòpica representació territorial concebuda institucionalment per velar les grans transformacions degudes al progrés capitalista de les darreres dècades. Ajudada per l’anàlisi històrica del lloc, l’acostament a la memòria de les persones, l’estudi de la pervivència d’arquetips a les xarxes socials i des d’una constant agència política, aposta per una compromesa infiltració en la realitat viva del territori per oferir-ne perspectives ocultes, mirades colaterals i símptomes disruptius.\nConscient d’estar situada al bell mig de “la geografia invisible de la perifèria”, inicia la peça Entremig, per a la qual l’artista ha estat resseguint amb la seva càmera des del 2008 fins a l’actualitat el Camí del Mig (via alternativa a la NII que connecta tots els pobles costaners del Maresme fins a Barcelona), amb la voluntat de trobar rastres alternatius al consum utilitari d’aquest espai limítrof, que ha generat greus afectacions a la naturalesa des dels anys 50. Un preocupant fenomen global de les formes d’explotació urbanística i comunicacional dels territoris con-urbans a les grans ciutats.\nMés enllà de detenir-se en un mer document d’aquests processos de canvi, Eva Marín proposa un relat crític sobre les maneres de domesticar la natura i una mirada atenta a les formes de resistència que l’individu és capaç de generar davant els nous paisatges imposats. Aquesta és una exposició que apel·la a la necessitat de conèixer l’espai i de repensar els entorns locals que habitem. Una clara invitació a percebre’ls sense condicionants”.\nEls dimecres, dijous i divendres de 17 a 20 hores i\nEls dissabtes i diumenges d’11 a 14 hores.\nPer al dia de l’obertura, el divendres dia 4 de setembre, s’han fixat quatre torns d’entrada al recinte de Can Manyé (Riera Fosca, 42) per tal de respectar l’aforament limitat de la sala en compliment de les mesures establertes per les autoritats sanitàries: 19.30 h, 20 h, 20.30 h i 21 h.\nEs recomana inscripció prèvia al correu pomersm@alella.cat indicant nom, horari de preferència i telèfon de contacte


La candidatura de CiU va presentar dimecres les seves propostes electorals perquè “Vilafranca continuï exercint de capital de comarca”. Entre elles, destaca triplicar l’actual capacitat de la Biblioteca Torras i Bages. El cap de llista de CiU i actual alcalde Pere Regull ha recalcat que aquest és un projecte molt necessari per a la vila i per la comarca i ha afirmat que, en aquesta legislatura, es realitzarà gràcies al suport d’altres administracions. Regull creu que en poc més d’un any es pot tenir el projecte i els suports necessaris per...\nEl personal de Cristaleria Sant Gobain de l'Arboç convoca a partir de divendres 22 dies de vaga, fins al 20 de juny, en el marc de la negociació del conveni col·lectiu per al bienni 2015/16. Segons fonts sindicals, en les negociacions mantingudes fins ara l’empresa oferia una reducció salarial equivalent al 10% del sou (amb l’eliminació de diversos conceptes) i una doble escala salarial consistent en què les noves incorporacions tindrien un sou un 15% inferior. Els representants dels treballadors, per la seva part, reclamen un increment del sou...\nEls ajuntaments de Vilafranca, la Granada i les Cabanyes, juntament amb el grup ecologista Bosc Verd i el Grup d’Extinció d’Incendis Forestals de Vilafranca, s’han agrupat per crear l’ADF La Carrerada. El seu àmbit d’actuació (més enllà del suport que puguin donar a altres municipis) comprèn 40 hectàrees de terreny. Inicialment està presidida pel representant de l’Ajuntament de Vilafranca, que és el regidor Sebastià Jané. Els objectius de l’ADF són fer actuacions de vigilància i prevenció d’incendis, actuar amb immediatesa...\nEl grup Crueladevil ha guanyat el concurs Rockalafell 2015, que organitza l’Ajuntament i en el qual enguany han participat 18 grups. El grup Sumerio ha quedat en la segona posició d’aquest concurs. Els guanyadors són uns veterans de l’escena pop del país. La banda de Vilanova i la Geltrú formada pels germans Bruna i Ian Patrick ha editat un treball molt guitarrer: Señales.\nSumerio és un projecte de fa més de 15 anys. El 2011 reprenen la idea d’unir-se amb els temes que havien compartit durant la seva carrera, així Com Temes Propis...\nCiU de Vilafranca proposa reduir a la meitat les subvencions als grups polítics presents a l’Ajuntament. El candidat i alcalde Pere Regull considera que la mesura pot ajudar a prestigiar la política, com també obrir un portal web de transparència amb informació sobre els sous dels polítics. Per informar sobre què fa l’Ajuntament a cada barri, es crearia una aplicació de telèfon mòbil; també pretén potenciar la policia de barri, així com endurir les sancions contra l’incivisme i posar en marxa nous protocols que regulin els actes nocturns al carrer i...\nLa candidatura d’ERC a Sant Quintí, encapçalada per Pol Pagès, ha presentat el seu programa electoral per a les eleccions municipals. Un programa, defensa la formació, “coherent amb l’acció de govern realitzada durant aquests quatre anys al mateix temps que fa propostes per anar més enllà cap a la construcció d’un nou país des de la base, o sigui, des dels ajuntaments”.\nA grans trets, els republicans defensen el manteniment dels serveis públics municipals davant la política de retallades que practiquen aquells que abans d’unes...\nPels Verds, el nou Pla General hauria de limitar el creixement urbanístic, reflectir la necessitat d’adequar les infraestructures i connexions bàsiques a la realitat canviant del municipi, així com la necessitat de protegir la serra del Vendrell, el litoral i el patrimoni històric i artístic, incloent-hi un...\nLa candidatura de CiU a Vilanova, encapaçalada per Neus Lloveras, ha presentat els principals eixos de les seves polítiques socials. Augmentar la partida econòmica i els recursos humans destinats als Serveis Socials , crear nous serveis a l’Economat, com una botiga on els usuaris puguin adquirir roba de segona mà, i ampliar l’oferta del parc d’habitatges socials, són les tres propostes estrella del programa seu electoral.\nSobre el darrer punt, la regidora de Serveis Socials, Blanca Albà, s’ha mostrat...\nL’alcaldable socialista a l’Ajuntament d’Albinyana, Maria Jesús Sequera, s’ha compromès a “recuperar la gestió municipal de l’aigua si els socialistes governem aquests propers quatre anys.” Sequera creu que és “absolutament escandalós que durant aquest darrer mandat, fruït de la incompetència del govern de CiU, el preu de les tarifes pel subministrament d’aigua s’hagin arribat a disparar en més d’un 400%”.\nDavant d’aquesta realitat l’alcaldable ha avançat el seu compromís...\nAmb un dels auditoris de l’escola municipal de Música Pau Casals ple a vessar, amb més de 200 persones, dissabte va tenir lloc l’acte d’inici de campanya de Som Poble-CUP al Vendrell, en què es va destacar la nova etapa que s’inicia al Baix Penedès de confluència de candidatures de l’esquerra alternativa, amb la presència de representants de la CUP de Llorenç, Calafell i l’Arboç. S’hi va projectar un vídeo enregistrat per Teresa Forcades i es va llegir una carta d’Arcadi Oliveres, dos membres fundadors de Procés...


<- Tornar 450.000 €\nVeure totes les imatges 1/27 ContactarCompartir\n922 m² 15 habitacions 4 banys\nImpressionant masia al peu de Montserrat que va ser reconstruïda el 1962 tot i que té el seu orígen en el 1780. El lloc és idíl.lic amb unes vistes impressionants a la Muntanya. En aquests moments la casa fa les funcions de restaurant, i està a ple rendiment. Per la ubicació i característiques aquesta finalitat és perfecta per a la casa. Disposa a la última planta habitacions que s'haurien d'habilitar per acollir també un servei d'hospedatge. Tenint present el lloc, a només 7 kilòmetres del monestir, tindria un nivell d'ocupació altíssim, com ja és el cas d'altres negocis propers però pitjor ubicats. Pel que fa a la casa, disposa de 922 m2 construïts -852 útils-, dividits en 4 plantes. Té 4 sales de menjar, dues cuines, 4 banys, terrassa, espai exterior, terrassa, zona d'aparcament per a 30 cotxes… Aire condicionat i calefacció. Una magnífica ocasió d'inversió amb un negoci que ja està en ple funcionament i amb grans possibilitats d'ampliació.\nAire condicionat Calefacció Cuina equipada Garatge privat Moblat Plaça de pàrquing inclosa Traster\n93 737 63 01 Ref: infopis-106C5990\nnone 0 0 0 0 0 1 ca 1632113189|22faeca17083f8feed2f9b1bed09d560


El festival Tangent eixampla les arts\nConcebut com un festival de proximitat, vol donar cabuda a espectacles innovadors i per a tots els gustos i públics.\nTorna el Tangent, el festival de les arts de l’Eixample. Del 26 de juny al 25 de juliol, els centres cívics del barri de l’Eixample s’ompliran de teatre, música, cinema, circ i dansa, amb un seguit d’espectacles amb entrada gratuïta que tocaran diferents modalitats i gèneres: jazz, soul, flamenc, música electrònica, poesia, noves dramatúrgies, cabaret, circ…\nEl festival Tangent, concebut com un festival de proximitat, vol donar cabuda a espectacles innovadors i per a tots els gustos i públics, oferint una visió diversa i àmplia de la riquesa artística contemporània. Parlem de la tercera edició del Festival Tangent, que es consolida com una de les cites culturals més destacades aquest estiu a la ciutat de Barcelona amb un total de 22 propostes artístiques.\nLes veus femenines protagonitzaran la majoria dels concerts. Una de les cantaores més destacades del flamenc contemporani, Maria José Llergo, i el septet barceloní The Oldians amb la veu de Saphie Wells actuaran a la plaça del Fort Pienc. La música indie de Paula Jornet (Pavvla) sonarà al pati interior del centre cívic Sagrada Família. La joveníssima cantant de música negra i folk americà Paula Valls i el conjunt de corda dels cinc continents Músiques nòmades actuaran al pati de Golferichs. Memi Sillah, trompetista i cantant que barreja el jazz amb la música jamaicana tocarà a l’Espai Escènic Tísner de Cotxeres Borrell. I Myriam Swanson i el seu quartet de jazz Magnolia i el gòspel i la música africana de The Sey Sisters sonaran als jardins d’Ermessenda de Carcassona, darrera del centre cívic Urgell.\nCom en altres anys, el festival dedicarà part del seu programa a les noves dramatúrgies. A La Casa Elizalde, David Espinosa oferirà una particular classe magistral sobre les arts escèniques a Conferència espectacular i la companyia El Pollo Campero, comidas para llevar investigarà les realitats paral·leles en què vivim a Parecer felices. El pati del centre cívic Sagrada Família acollirà Pràctiques de vuelo para acabar con el olvido -l’última obra de Chroma Teatre– i Les Coses Excepcionals, interpretada per Pau Roca amb la producció d’El Terrat. I l’Espai Escènic Tísner ha programat Lluita constant, de Carlota Subirós, sobre el compromís polític en moments convulsos.\nPer últim, també s’oferiran tres espectacles de dansa: Billie Jean de la companyia La Intrusa (plaça Fort Pienc), La vie en rose de la Cia. Mar Gómez (jardins d’Ermessenda de Carcassona, centre cívic Urgell) i Hipstory de Brodas Bros, que estrena el Mercat de Sant Antoni com a escenari del festival.\nEl festival Tangent de les arts de l’Eixample arriba, doncs, a la seva tercera edició carregat de propostes, que es podran veure en fins a set espais diferents.


Els fons Maspons i Català-Roca de l’Arxiu Fotogràfic, presents a la nova exposició de La Virreina | COL·LEGI D'ARQUITECTES DE CATALUNYA\nEls fons Maspons i Català-Roca de l’Arxiu Fotogràfic, presents a la nova exposició de La Virreina\nFotografies dels fons Maspons i Català-Roca, els més preuats de l’Arxiu Fotogràfic del COAC, han estat cedides per a la nova exposició de La Virreina Centre de la Imatge. Fins a vuit imatges seves formen part de la mostra ‘Sala Aixelá (1959 – 1975)' que s’inaugura el 22 de novembre i es podrà veure fins al 16 de febrer. Algunes d’elles, a més a més, forment part de la imatge gràfica de l’exposició.\nLa Sala Aixelá va ser un espai pioner en la reconstrucció d’una modernitat interrompuda per la dictadura franquista. Sota la direcció del crític Josep Maria Casademont, entre el 1959 i el 1975, la sala es va convertir en un punt de trobada i en una plataforma de difusió per a la fotografia, el còmic, el cinema clàssic i independent i els corrents musicals d’avantguarda.\nLa mostra ha volgut recrear l’espai físic de la botiga amb la recuperació dels dissenys, les tipografies, les combinacions cromàtiques i els aparells tecnològics que aleshores s’hi venien. Algunes de les imatges de Maspons i Català-Roca han ajudat a fer reviure la Sala Aixelá, mentre que d’altres, com quatre del concert de Louis Armstrong al Windsor Palace l’any 1955 (Català-Roca) han ajudat a explicar aquesta nova mirada cap a la modernitat que va representar aquest espai barceloní.\nEn total, entre el material exposat, hi ha els números 35 i 38 de la revista ‘Cuadernos de Arquitectura’, un positiu original i dues fotografies de Maspons i Ubiña i cinc fotografies de Francesc Català-Roca.\nEl COAC, referència en conservació del patrimoni arquitectònic\nL’Arxiu Fotogràfic del COAC compta amb un volum prou nombrós per considerar-lo un dels millors arxius d’imatges d’arquitectura de l’Estat. Entre els seus fons més destacats hi ha els de fotògrafs de gran rellevància al nostre país com Francesc Català-Roca, Oriol Maspons o la col·lecció de fotografies del Romànic de Lluís Domènech i Montaner. Al mateix temps, la Biblioteca del COAC és la segona més important d’Europa en nombre de volums, amb més de 180.000 referències.


RE-VISIONS DE LA BARCELONA METROPOLITANA: ESPAI PÚBLIC 2013-2017. Àrea Metropolitana de Barcelona. Secció de Project. Libro en papel. 9788487881206 Llibreria de la Diputació\nÀrea Metropolitana de Barcelona. Secció de Project (Autor)\nAMB Espais Metropolitans 1989-2017\nVas a comprar el ebook "RE-VISIONS DE LA BARCELONA METROPOLITANA: ESPAI PÚBLIC 2013-2017" deseas revisar tus datos de facturación


Conèixer Catalunya: de juliol 2021\nEns arribàvem a l’església de Sant Marçal del Montseny, adossada a l’antiga casa del priorat, convertida en hostal, que es troba a uns 1 100 metres d’altitud, sota el coll del mateix nom, travessat per la carretera de Viladrau a Sant Celoni i prop del punt on coincideixen les comarques del Vallès Oriental, de l’Osona i de la Selva, o els municipis de Montseny, Viladrau i Arbúcies, a l’indret conegut com “la Taula dels Tres Bisbes”, perquè hi coincideixen també tres bisbats.\nEl Manuel Anglada i Bayés i l’Antoni Pladevall i Font, escriuen a : https://www.enciclopedia.cat/ec-catrom-1838901.xml\nA tocar del coll “que dicitur inter duos Signos”, segons els preceptes carolingis dels anys 862 i 878 referents a dominis fiscals del Montseny o bé “inter duo Montis Signa, ad-principium fluentis Tordariae”, segons la florida retòrica de l’acta de consagració del 1066, a una església dedicada a sant Marçal, documentada des del 1053 i situada al terme del castell de les Agudes, es va retirar el monjo Guifred, que va reunir entorn seu una petita comunitat; també va atreure donacions dels senyors de les Agudes, la vídua Giberga i el seu fill Humbert de Sesagudes, els quals varen dotar la comunitat, i erigiren una nova església després d’haver-ne demanat permís al bisbe de Vic, per tal com el lloc es considerà del bisbat de Vic fins al segle XVII.\nAixí va néixer aquest monestir, que el bisbe Guillem de Balsareny va erigir en abadia el 8 de desembre del 1066, després de consagrar l’església i confirmar-li la notable donació feta pels senyors de les Agudes i altres fidels i devots. Guifred s’intitulava prior almenys des del 1058.\nEl monestir conegué uns inicis d’esplendor sota l’abat Guifred, documentat fins el 1070 i sota el seu successor l’abat Bernat, documentat entre el 1080 i el 1091. A causa d’això el 1063 li fou cedida l’església de Sant Pere de Cercada, del municipi actual de Santa Coloma de Farners i el 1067 la de Sant Llorenç del Munt, del municipi de Sant Julià de Vilatorta, perquè hi fundés priorats filials de Sant Marçal. Tal cosa de moment no es pogué fer, en un primer moment per la manca de personal i després per la decadència en què va entrar el monestir. Per això al segle següent totes dues cases s’alliberarien de Sant Marçal i esdevindrien canòniques augustinianes.\nCom molts altres monestirs coetanis d’origen senyorial (Sant Pere de Casserres, Sant Miquel del Fai, Sant Sebastià dels Gorgs i fins i tot Breda) l’empenta inicial va decaure aviat, i per raons desconegudes entre el 1091 i el 1097 el monestir de Sant Marçal va perdre la categoria d’abadia i es va convertir en un priorat de l’abadia de Sant Esteve de Banyoles.\nEntorn del 1100 el prior Arnau va deixar el Montseny i va iniciar la construcció de la gran església de Santa Magdalena de Mosqueroles, per a traslladar-hi la comunitat del Montseny (per això fou anomenada antigament Sant Marçal de Baix). Però el bisbe de Vic, Arnau de Malla, d’acord amb Bernat Humbert, bisbe de Girona i fill dels senyors de les Agudes, va obligar els monjos a retornar al Montseny. Consagraren de nou l’església de Sant Marçal del Montseny el 5 de febrer de 1104, possiblement perquè havia restat abandonada i s’havia procedit a una refacció i ampliació de l’edifici.\nLa comunitat de Sant Marçal, als temps de màxima esplendor, tenia 8 membres, i aviat va baixar a 6 o 5. Això no li permetia de mantenir la categoria abacial, ja que el nombre establert per a tenir abat era de dotze comunitaris.\nAl principi del segle XII sembla haver tingut una petita revifalla quan va tenir un nou abat, Elies, entre el 1135 i el 1140, però aviat retornà a priorat.\nEs consideraven també comunitaris el sacerdot que regia l’altar de Santa Maria, documentat a l’església de Sant Marçal des del 1209, el qual s’ocupava de la sagristia del priorat, i el sacerdot que tenia cura de l’església de Santa Magdalena de Mosqueroles.\nDel segle XIV en endavant només hi havia a Sant Marçal un sacerdot i un o dos monjos. El prior solia ésser un monjo de Sant Esteve de Banyoles, lloc on residia habitualment.\nEl monestir tenia annexa una petita parròquia que s’estenia per la vall de Sant Marçal, que als temps de més esplendor tingué unes disset famílies i acabà amb una de sola als segles XVI i XVII.\nEl 1624 el priorat i les seves rendes es varen unir al col·legi de la Congregació Claustral benedictina, establert primer a Lleida i a partir del 1672 a Sant Pau del Camp, Barcelona. Per aquest temps ja no hi havia cap mena de vida monàstica al Montseny. Només hi havia el càrrec prioral que encarregava a diversos sacerdots la cura d’ànimes i el culte de l’església. El 1635 el prior del col·legi i prior de Sant Marçal va encarregar la cura d’ànimes indistintament als rectors de Viladrau i al de Sant Julià del Montseny, parròquia a la qual es va unir paulatinament la vall de Sant Marçal al llarg dels segles XVII i XVIII, i d’una manera més oficiosa a partir de l’exclaustració del 1835.\nDes d’aleshores té la categoria de filial o de tinença de la parròquia de Sant Julià del Montseny amb cementiri propi. L’antiga casa prioral, adossada a la part de migdia de la capella, fou en bona part renovada pels volts del 1725. És un gran casal en el qual es veuen elements i carreus reaprofitats de l’obra monàstica primitiva. Des de fa molts anys és un conegut lloc de sojorn i hostalatge per als excursionistes del Montseny i ara per als nombrosos visitants atrets per la moderna carretera i per la veïna Font Bona, que es considera l’inici de la Tordera.\nL’església de Sant Marçal és un edifici d’una sola nau, molt allargada, encapçalada per un absis semicircular obert a la nau amb dues gradacions que formen un estret arc presbiterial; és coberta amb una volta de canó seguit de mig punt i de quart d’esfera en la conca de l’absis. Com a elements arquitectònics cal fer esment de la finestra absidal de doble esqueixada i d’un ample campanar d’espadanya de dos ulls a la façana de ponent, on s’obre el portal d’entrada rectangular i descentrat, d’època molt tardana.\nJordi Contijoch Boada. Vista interior de la capella\nTots els murs interiors es troben totalment enguixats i mostren modificacions tardanes per tal com s’han adossat altars dintre de petites capelles o grans fornícules. El mur interior, de la part de migdia, conserva dues portes, una d’elles convertida en un armari, que comunicaven amb el recinte monacal, avui hostal. Per les alteracions que ha sofert tant l’hostal com l’interior de l’església avui dia es fa difícil de saber quina funció tenien originàriament.\nPer l’exterior el temple mostra uns petits carreus ben col·locats i rejuntats amb morter de calç. L’absis per fora és llis i els carreus de granit són més grans. Tot el conjunt palesa les formes constructives pròpies de l’arquitectura rural del segle XII, cosa que convida a creure que l’edifici actual és fruit d’una construcció o remodelació del 1104, data de la segona consagració.\nLa coberta és de teula corba de ceràmica sense cap ràfec ni cap element arquitectònic.\nExteriorment, a mitja nau, mostra com una represa d’obra i té a la part nord dos arcs, a manera d’arcbotants, construïts probablement al segle XV per compensar la pressió dels murs en aquest indret.\nHa estat segurament aquest vell problema d’inestabilitat el que ha fet que recentment s’obrís la volta de l’església de sobre el cor amenaçant una ruïna total. Ara està en estudi la restauració d’aquest sector


ElRubius es queixa de les visites de fans durant el Pilar\nElRubius es queixa per les visites de fans durant el Pilar\nEn un directe, ha lamentat que alguns dels seus seguidors van arribar a tocar el timbre de casa seva\n'El Rubius' en un dels seus 'streamings'.\nActualitzada 13/10/2021 a les 18:49\nEl pont del Pilar ha portat molts turistes al Principat i alguns d'ells tenien l'objectiu de veure alguns dels seus creadors de contingut preferits. Això ha portat a viure situacions, com la que va denunciar ElRubius en un dels seus directes, lamentant que durant aquests últims dies, els voltants de la seva casa s'han omplert de fans per saludar-los. "En quint moment portes al teu fill a visitar cases de youtubers? En quin món això és educació?" es preguntava el resident a Andorra.\nSegons explica, això s'ha convertit en un habitual cada cop que hi ha algun pont o festiu, i ha assegurat que no té cap problema per fer-se fotos amb els seus seguidors. Tot i això, anar fins als portals de casa seva és "creuar una línia vermell".\nCal Cinto va dir..Em sembla que ruc és el que prefereix prostituir el país a base d'individus com aquest i la gent normal tinguin que anar a viure fora.\nEspera, que et farem "la ola".\nProstituir el país..? Et sembla el fet de voler que vinguin bons professionals en les seves matèries, en aquest cas creadors de continguts, és això? I aquest fet suposa que la gent "normal" (entenc que et refereixes a rendes més baixes..) marxi del país..? No sé en quin món vius.\n#11 Cal Cinto\nAndorrà (el primer andorrà) va dir..No soc patriota espanyol, sóc andorrà. Dic espanyols, però podria haber dit millor turistes, perque els residents no van a molestarlo saven on viu. Son tots turistes que van a molestarlos i a ficarse a al seva vida privada. Si t ho fesin a tu no t agradaria.\nLlegeix bé company.\nEn cap moment t'he dit que fossis tu el patriota.\nNo he vist mai cap comentari a cap diari que als Piqué, Ronaldos i companyies els molestessin a casa seva i són elits mundials.\nSerà que aquest no dóna per més i voldria viure aïllat de la humanitat però al mateix temps necessita la humanitat per seguir vivint?\n#10 Cal Cinto\nObservador va dir..Au va ruc, no té res a vuere el que dius. El Rubius ha pagat 10 anys impostos on ha viscut, i ara, els paga aquí. No viu ni necessitarà viure d'ajudes de cap lloc.\nAfegeixo que, el Rubius no és superior o inferior a ningú però.. Econòmicament aportarà més que milers de residents i andorrans junts. A veure si venen uns quans "rubius" més.\nEm sembla que ruc és el que prefereix prostituir el país a base d'individus com aquest i la gent normal tinguin que anar a viure fora.\n#9 Andorrà (el primer andorrà)\nCal Cinto va dir..M'encanta aquest final:\nTela amb els espanyols que venen a casa seva a buscar-los.\nQue és de Venus aquest senyor?\nDoncs si es espanyol, aniran els que l'entenen quan parla, o sigui els espanyols.\nÉs el preu que té el no pagar els impostos al país on t'han educat, t'han curat,han netejat els carrers,...... i tu a sobre vas per el món de patriota espanyol.\nCom diuen en castellà: Quien siembra, recoge.\nNo soc patriota espanyol, sóc andorrà. Dic espanyols, però podria haber dit millor turistes, perque els residents no van a molestarlo saven on viu. Son tots turistes que van a molestarlos i a ficarse a al seva vida privada. Si t ho fesin a tu no t agradaria.\nCal Cinto va dir..No sé si sóc Boomer, Cheiw o Trident, però em venen ganes de treballar 10 anys i després viure de les ajudes que vosaltres em pagareu.\nJa hauré pagat el que em toca durant 10 anys.\nÉs això el que vols inculcar?\nI et fas dir "Andorrà"?\nQui juga amb foc, s'acaba cremant, company\nAu va ruc, no té res a vuere el que dius. El Rubius ha pagat 10 anys impostos on ha viscut, i ara, els paga aquí. No viu ni necessitarà viure d'ajudes de cap lloc.\n#7 Cal Cinto\nAndorrà va dir..Jo crec que aquest noi té raó, no s'hauria de fer aixó, és abusiu.\nI per tots els boomers que diuen que s'ho mereix per "no pagar impostos" us dic dues coses:\n•Si durant 10 anys, ha pagat el que havia de pagar, no està fent res dolent! És un benefici per ell, vosaltres també ho faríeu.\n•Si us ho fessin a vosaltres us posarieu a plorar al milisegon.\nNo sé si sóc Boomer, Cheiw o Trident, però em venen ganes de treballar 10 anys i després viure de les ajudes que vosaltres em pagareu.\nJo crec que aquest noi té raó, no s'hauria de fer aixó, és abusiu.\n#5 Cal Cinto\nAndorrà va dir..Fa gracia els comentaris del Facebook. Molts riense d ell per això, quan si els hi pases a ells n estarien farts i es sentirien acosats. Que siguis seguidor seu i etc no te dona dret a molestarlo a casa seva, una cosa es casa seva i la seva visa privada i una altra es quan ell asisteix a un event i ell es un convidat i despres es disposa a estar amb els fans o quan esta al carrer i puntualment li demanin una foto de forma educada. Anar a casa dels demes i ficarse a tocarli la portar i entrar a casa seva com el jardi es acos i invasió de la propietat privada en certs casos. A mi m entren al jardí o es posen a mirarme per la finestra desde fora jo també em queixaria i fins i tot els hi diria que cony fan i trucaria la poli si no surten. Tela amb els espanyols que venen a andorra a buscarlos i a invadirlos a casa seva.\nM'encanta aquest final:\nFa gracia els comentaris del Facebook. Molts riense d ell per això, quan si els hi pases a ells n estarien farts i es sentirien acosats. Que siguis seguidor seu i etc no te dona dret a molestarlo a casa seva, una cosa es casa seva i la seva visa privada i una altra es quan ell asisteix a un event i ell es un convidat i despres es disposa a estar amb els fans o quan esta al carrer i puntualment li demanin una foto de forma educada. Anar a casa dels demes i ficarse a tocarli la portar i entrar a casa seva com el jardi es acos i invasió de la propietat privada en certs casos. A mi m entren al jardí o es posen a mirarme per la finestra desde fora jo també em queixaria i fins i tot els hi diria que cony fan i trucaria la poli si no surten. Tela amb els espanyols que venen a andorra a buscarlos i a invadirlos a casa seva.\nLo que ha de fer és desconectar el timbre de casa perque sempre hi hauran retrasats que pensin que tenen dret a molestar L intimitat d'una persona només perque és conegut.\nGovern avala l'actuació de la policia en les recerques de desaparicions de risc\nUna comissió de ramaderia i agricultura vetllarà per la continuïtat del sector\n7.L'oblit de la nena provoca un daltabaix al...\n1. L'executiu aprova la signatura del Conveni...\n2. Aprovades 900 autoritzacions de temporers...\n3. El PS proposa revisar a l'alça les prestacions ...\n4. Vint positius més a l'escola de la Massana i ...\n5. Trobada per difondre el català a Praga\n6. Encamp destina 1,8 milions a ampliar el...\n7. "La Granja Andorra Pirineus" mostra el seu...\n8. Una comissió de ramaderia i agricultura ...\n9. L'hospital fa la primera sortida terapèutica ...\n10. Final de temporada dels Horts de la Gent Gran...


S’inicien les preinscripcions als PFI – Xarxa de debat educatiu de Torelló\nS’inicien les preinscripcions als PFI\nEntre el 14 i el 25 de maig es podran realitzar les inscripcions. A Torelló està implementada la modalitat de Pla de Transició al Treball\nEl període de preinscripció als Programes de Formació i Inserció (PFI) s’obre aquest dilluns dia 14 i es tancarà el 25 de maig.\nLa documentació que cal aportar, juntament amb la sol·licitud de preinscripció, és la següent:\nSi el sol·licitant és menor d’edat, també ha de presentar:\nOriginal i fotocòpia del DNI del sol·licitant (pare, mare, tutor/a o guardador/a de fet) o, si és estranger, de la targeta de residència on consta el NIE o del passaport. Si es tracta d’estrangers comunitaris, document d’identitat del país d’origen.\nPer acreditar la condició de discapacitat, s’ha de presentar un certificat del Servei de Valoració i Orientació a Persones amb Discapacitat (CAD) del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies o, si n’hi ha, un informe de l’EAP en el qual s’indiqui l’existència d’indicis raonables que l’alumne presenta discapacitat.\nPoden accedir a un PFI els joves d’entre 16 i 21 anys que no treballin, que hagin deixat l’ESO sense obtenir-ne el títol i que no estiguin seguint cap estudi del sistema educatiu. Podeu consultar els criteris de prioritat fent clic aquí.\nA Torelló hi ha implementats el Pla de Transició al Treball, una modalitat del PFI que té com a objectiu proporcionar formació professional als joves. El PTT aporta coneixements i competències i, a més, facilita la realització de les Proves d’Accés a Cicles Formatius de Grau Mitjà i a Centres de Formació d’Adults per treure’s el Graduat de Secundària. Podeu demanar més informació al telèfon 93 850 53 13 o passant per l’edifici de La Cooperativa de Torelló, situat al carrer Enric Prat de la Riba, 17-19. L’horari d’atenció és de dilluns a divendres, de 9 h a 14 h.


Tortell de Reis amb cobertura de xocolata brillant - Recepta de myTaste\n2 ous 20 g de llevat fresc\n80 g de cacau pur en pol Valor®\nI és que amb la mateixa massa també acostumem a fer el nostre TortelldeReis. Embolica el tortellamb film transparent i el dia que el vulgues fer, descongela tranquil·lament\nAquest any el tortelldeReis vaig fer-lo amb una nova recepta, per provar. Si no hem de farcir amb massapà, li donem la forma rodona deltortellamb el forat al mig, jo poso en el forat un got o motlle rodó d'emplatar untat amb oli, d'aquesta manera conservarem un cercle perfecte, sinó la massa quan va fermentant el taparia\nde llet sencera a temperatura ambient. sucre humitejat amb unes gotes d'aigua. TortelldeReis, aquesta vegada farcit de massapà\nJo era l'encarregada dels postres i com que la festa més propera era reis què millor que un bon tortellamb figureta, fava i corona\nCobertura de chocolate brillante y económica /comida de Marrueco para tartas.


Arriba el segon Concert de Tardor 2021: - Guitarra Badalona\nNascut a Zagreb, Croàcia, l’any 1969) Zoran Dukić és un dels millors guitarristes clàssics de la nostra època.\nEs va graduar a la Music Academy de Zagreb, on va ser alumne de Darko Petrinjak, completant després els seus estudis amb Hubert Käppel a la Hochschule für Musik de Colònia, Alemanya.\nEntre els anys 1990 i 1997, Zoran Dukić va guanyar més concursos que cap altre guitarrista al món.\nÉs l'únic intèrpret que ha guanyat dues vegades el Concurso Internacional de Guitarra Andrés Segovia.\nHa actuat com a solista en les sales més prestigioses del món (Carnegie Hall a Nova York, Concertgebouw d’Amsterdam, Txaikovsky Hall de Moscou, o en el Palau de la Música Catalana). És també un intèrpret de música de cambra molt actiu i un dels membres fundadors del Trio de Colònia.\nL'obra de J.S. Bach és un pilar fonamental de la seva carrera musical, però Zoran Dukić ha demostrat també un gran domini d’altres períodes i llenguatges musicals, fins i tot de l'expressió musical contemporània per a guitarra, per la qual cosa ha esdevingut una referència per a molts compositors, que li han confiat l'estrena de les seves obres.\nLa seva tasca docent és igualment impressionant: Professor de l'Acadèmia de Música de Zagreb, de l'Escola de Música d'Aachen, a Holanda i de l'ESMUC a Barcelona, ha destacat sempre per la seva dedicació i el seu entusiasme. Les seves classes es troben entre les més prestigitoses d'Europa. Actualment, és professor al Reial Conservatori de l'Haia, a Holanda i imparteix classes magistrals a festivals de guitarra arreu del món.\nHa gravat per diferents segells discogràfics a Alemanya, Espanya, Bèlgica, Holanda i Canadà. Zoran Dukić és “D’Addario Artist” des del 2011.


La negativa als pressupostos força unes noves eleccions: un futur incert per a Catalunya\nSi bé és cert que les estratègies electoralistes impossibilitaven que ni ERC ni el PDCAT votéssin a favor dels pressupostos, costa dir que Catalunya guanya més que perd amb aquesta negativa. Amb la conseqüent convocatòria d'eleccions, planeja l'amenaça d'una victòria d'un tripartit de dretes que no dubtaria en aplicar el 155 i que podria arribar a condicionar el judici del Procés\n15.02.2019 - 16:19\nFinalment no hi haurà pressupostos. L’esmena a la totalitat presentada pels partits independentistes conjuntament amb els vots negatius de Ciutadans i PP, impossibiliten la continuïtat d’un projecte de govern que va començar fent fora a Mariano Rajoy de la Presidència l’1 de juliol del 2018. Davant d’aquest escenari, Pedro Sánchez ha decidit convocar eleccions el 28 d’abril, un mes abans que les eleccions municipals i autonòmiques del 26 de Maig. L’anunci d’eleccions arriba en un context de renovada tensió política degut a l’inici del judici a l’independentisme. Si l’aliança multicolor entre el PSOE, Podemos, i partits representatius de la plurinacionalitat de l’Estat com ERC i el PNV obrien una porta a reconduir la crisi territorial i identitària de l’Estat, la negativa d’aprovar els pressupostos la tanca de cop: el tripartit de dreta i extrema-dreta format per C’s + PP + VOX s’acosta a la Moncloa.\nUn ‘no’ processista als pressupostos\nCom es pot entendre aquesta negativa a aprovar els pressupostos per part d’ERC i el PDeCAT, si, a priori, l’Executiu socialista era més favorable als interessos de Catalunya i potencialment dels presos polítics que un govern a l’andalusa? La resposta la trobem, una vegada més, en aquesta forma de competir electoralment a Catalunya, anomenada processisme. El processisme és la competició electoral entre forces independentistes catalanes caracteritzada per la necessitat (electoral) de projectar una imatge de desig del projecte independentista. Només dins d’aquest marc es pot entendre el succeït amb els pressupostos.\nPer un costat el PDeCAT, internament dividit entre aquells que volien pactar (equip Campuzano) amb els que, sota les ordres directes de Puigdemont, es negaven a fer-ho (equip Nogueras). Per l’altra, una ERC que, si bé no pot escapar del processisme com a forma de fer política, havia virat el seu discurs polític vers la independència cap a un discurs més transversal al voltant de la idea d’eixamplar la base social de l’independentisme. Però l’inici del judici ha redoblat la tensió: qualsevol pas d’un dels dos anunciant un interès real en aprovar els pressupostos suposaria ser acusat per l’altre del pitjor crim existent en el processisme: traïdor a la independència i als presos polítics.\nSi bé ERC semblava més interessada en mantenir ponts de diàleg, l’avantatge que els hi donen les enquestes respecte qualsevol de les mutacions post-convergents aconsellava no moure un dit. Perquè, recordem-ho, l’objectiu principal de qualsevol partit polític no és el d’aprovar més o menys lleis afins, sinó el de sobreviure a les properes eleccions. Era sabut per tots que la demanda per part de Torra d’un referèndum d’autodeterminació no s’acceptaria, motiu pel qual, des del moment que es va posar com a condició sine qua non, ja no hi havia més alternativa que convocar eleccions.\nL’estratègia de Pedro Sánchez\nPedro Sánchez és un polític ideològicament obtús, que ha passat per totes les etapes possibles: candidat de l’establishment socialista primer, candidat de les bases després. Va participar en la redacció de l’article 135 de Zapatero que després criticaria públicament. El que no se li pot negar a Pedro Sánchez és un afinadíssim instint de supervivència. Quan fa un any, com a líder de l’oposició, va anunciar que aniria a eleccions en cas que la moció de censura triomfés, en arribar a la Moncloa ha intentat allargar la legislatura tan com li ha sigut possible. I a Ferraz estan convençuts que la convocatòria dels comicis els beneficia electoralment (i segurament així sigui).\nPrimer, perquè enl no acceptar les condicions de Torra, destrueix l’argumentari político-mediàtic de la dreta espanyola. Segon, perquè després del pacte a Andalusia, Ciutadans, rival-frontissa del PSOE, ha quedat emmarcat en l’espai de la dreta-ultradreta. Això, sumat a la baixa participació de la manifestació convocada el passat diumenge a Madrid, el PSOE se situa com l’únic partit capaç de mantenir l’ordre alhora que empènyer una agenda relativament progressista. Per últim, el baix estat de Podemos, provocat per l’enèssim conflicte intern (aquesta vegada de notable profunditat) fa que l’espai de l’esquerra quedi orfe d’il·lusió representativa i pugui tornar al PSOE sota el reclam del “vot útil”.\nI sense pressupostos, què passa?\nL’aprovació dels Pressupostos anuals és dels actes polítics més determinants en cada legislatura: és un tràmit feixuc d’explicar públicament, perquè implica desgranar xifres i comparar respecte anys anteriors possibles variacions en les despeses. A diferència dels Estats Units, on la no-aprovació dels pressupostos pot portar a un tancament de l’Administració Pública com el que estem veient darrerament, a Espanya es prorroguen automàticament els últims pressupostos aprovats en cas que no hi hagi acord. En aquest cas, els del 2018 que Pedro Sánchez va heretar del Partit Popular. El que sí que es perd, per tant, son totes aquelles partides i impostos previstos en els nous pressupostos.\nPer exemple, les esperades ajudes a la llei de dependència, una pujada impositiva de l’IRPF als trams més elevats o la fi al copagament per a pensionistes amb rendes més baixes. Catalunya deixarà d’ingressar 701,5 milions d’euros extra respecte l’any anterior. Algunes d’aquestes partides anaven dirigides a reivindicacions gairebé històriques de Catalunya, com poden ser un augment de 331 millones destinats a millorar la xarxa de Rodalies, o altres despeses per infraestructures, entre les que destaca el Corredor del Mediterrani. És complicat rebatre que Catalunya, sense aquests pressupostos, perd més que guanya.\nAra bé, algunes de les despeses més importants han sigut aprovades via decret llei, pel que la no-aprovació dels pressupostos no afectarà, per exemple, a l’increment de les pensions o la pujada del salari mínim.\nUn futur tan incert com fosc\nEl proper cicle electoral pot canviar per complet l’actual composició del mapa polític. L’aparició de VOX i el precedent andalús poden ser una mostra del que està per venir: una coalició clarament escorada a la dreta, amb un discurs conservador en allò moral, focalitzat en la regressió dels drets de la dona, i neoliberal en l’econòmic. El tema central, però, segueix essent l’anomenada “amenaça independentista”, i és el que determinarà en gran mesura els resultats electorals. Una victòria del tripartit de dretes també condicionaria el judici als presos, i no dubtaria en aplicar el 155 com a mesura preventiva. Venen temps complicats, i amenaça a tempesta.


Premier Inn Crewe West Crewe Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 24 allotjaments a Crewe.\nCoppenhall Lane, Woolstanwood, Altres, Crewe, Regne Unit - Veure al mapa\nMés informació sobre Premier Inn Crewe West\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Crewe, no busqui més enllà de Premier Inn Crewe West. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Club de Golf Alvaston Hall, Club de Golf Brookfield a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nA Premier Inn Crewe West, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, restaurant, premsa són només algunes de les comoditats que fan que Premier Inn Crewe West sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, aparell de televisió, articles de tocador, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Crewe, faci de Premier Inn Crewe West la vostra llar.


El dia que tota la família anava a Siló, quan Elcanà havia ofert la seva víctima, en donava diverses porcions a Fenennà, per a ella i per a cadascun dels seus fills i de les seves filles, però a Anna, encara que ell se l'estimava més, li'n donava només una, perquè el Senyor no li havia concedit fills. Fenennà, la seva rival, la feria retraient-li que el Senyor l'hagués deixada sense fills. Un any i un altre tornava a insistir: quan pujaven al temple del Senyor, Fenennà la molestava amb aquest retret. Aquesta vegada, Anna es posà a plorar i no tastava res. El seu marit li digué: «Anna, per què plores? Per què estàs trista i no menges? No sóc per a tu millor que deu fills?»