El canal de denúncies Detectives Privados Barcelona ASDA\n+34 931 249 493\nEl canal de denúncies\nPrimer de tot s’ha de diferenciar entre les denúncies que es fan davant dels mateixos superiors (whistleblowing intern) o si convé incentivar que directament la denuncia es porti a terme davant de les autoritats o davant una entitat pública en general (whistleblowing extern).\nPer incentivar aquestes denúncies es poden utilitzar diferents instruments:\nImposició del deure de denúncia, establer com una obligació jurídica regulada en l’article 259 de la Llei d’enjudiciament Criminal, on qualsevol persona que tingui coneixement d’un fet ho ha de denunciar davant de les\nPromeses de recompenses econòmiques, on es tracta d’un recurs per el qual és generalment implantat els\nOferiment de protecció davant el subjecte que formula la denúncia.\nOferiment de benefici\nPer denúncia externa s’entén que és l’acte de comunicar una informació relativa a activitats il·lícites comeses en el si d’una activitat empresarial, per un treballador o extreballador i on el destinatari és una persona o institució aliena a aquesta. El que és fonamental en aquest tipus de denúncies, és que el subjecte denunciat hagi format o formi part de l’organització empresarial, i per l’altre, que el receptor de la informació sigui una persona o institució aliena a l’empresa en el que s’hagi portat a terme el comportament denunciat.\nEls sistemes interns de denúncies són aquells procediments específics perquè els mateixos treballadors o tercers, puguin denunciar conductes irregulars portades a terme per directius o treballadors de la mateixa empresa. Per tant, el canal de denúncies és un mitjà a través del qual les persones que treballen en una empresa poden comunicar possibles infraccions. Per altra banda, l’empresa, pot conèixer els riscos i anticipar-se a la resposta.\nPerquè un sistema de compliment sigui efectiu, ha de contemplar un canal de denúncies que funcioni correctament, ja que la falta o el mal ús d’aquest canal corporatiu serà el reflex d’un programa de compliment mal dissenyat. Normalment s’utilitza com a medi la línia telefònica, correu electrònic o ambdós.\nEls treballadors seran prèviament informats de l’existència i finalitat del sistema, el seu funcionament, la garantia de la confidencialitat de les dades del denunciant i la garantia de informació al denunciat de l’existència de la denúncia. Tota aquesta informació haurà de ser recollida en el contracte de treball.\nPrimer de tot haurem de diferenciar per un sistema confidencial o anònim. Optar per un sistema de denúncies anònimes ofereix majors garanties que el denunciant denunciï l’acció i això afavoreix la seva eficàcia. Aquesta facilitat de denúncia també pot ser un problema, ja que pot fonamentar les denuncies per venjança o amb ànim de perjudicar a un company o a un superior, amb la dificultat de prendre accions contra la persona que fa aquestes denúncies anònimes. Per altra banda, el sistema de denúncies confidencials no presenta tants problemes, ja que evita el mal ús del canal de denúncies, i se segueix protegint la identitat del denunciant, però si que pot desmotivar el fet de denunciar. Pel que fa a la informació que es recull en aquestes denúncies, segons l’agencia Espanyola de Protecció de dades, en el seu Informe AEPD 128/2007, recull el tractament de les dades de caràcter personal derivat de l’existència del sistema de denúncies com el seu incompliment de conseqüències efectives sobre el manteniment de la relació contractual entre l’empresa i denunciar. També es recull que s’han d’evitar les denúncies anònimes, garantint així la seva exactitud i integritat d’aquesta. Això implica, que la identitat del denunciant es mantindrà confidencial en totes les etapes del procés i en especial, no es revelarà a tercers, a la persona incriminada o els superiors jeràrquics de l’empleat. Per últim, la persona denunciada no podrà accedir a les dades del denunciant. Totes les dades recollides hauran de ser cancel·lades quan aquestes hagin deixat de ser necessàries per a la seva finalitat, sense que puguin ser conservades per un temps superior a la finalitat pel que s’haguessin recollit. S’entén que el termini màxim és de dos mesos, però aquest es pot veure afectat si el procés no ha finalitzat.\nS’estima que l’inculpat ha de ser informat per l’entitat responsable del programa de denúncia de les irregularitats dels fets dels quals se l’acusa, els departaments interns que podrien ser informats dins l’organització, i de com pot exercir els seus drets d’accés i rectificació. Sota cap circumstància el denunciat podrà obtenir dades sobre el denunciant excepte quan la denuncia sigui feta a mala fe.\nEl canal de denúncies pot ser gestionat internament en l’organització, on les denuncies són rebudes, investigades i resoltes pels departaments interns o pot externalitzar-se la seva gestió a un tercer que serà el que realitzi les tasques d’investigació. Ara bé, la resolució de la denúncia com les seves conseqüències i les mesures que s’adoptaran, seran preses pels òrgans interns de l’empresa.\nEl Coordinador de Parentalitat: Origen i Evolució de la figura del COPAC\nEl Coordinador de Parentalitat: Definició\n© 2018 Detectives Privados en Barcelona


marionades: En Mic\nLlepafils 17 de juny de 2014 a les 12:45\nT'ha quedat molt bé!!! En Martí no el deixarà anar...hehe\nMontse 17 de juny de 2014 a les 14:23\nHa quedat genial mariona! una abraçada guapa! m\nPaper, roba i tisores 18 de juny de 2014 a les 7:28\nFelicitats Mariona! T'ha quedat genial.\nMariona Font Bosch


Fontaneria - Insmun\nA INSMUN SL efectuem tot tipus d’instal.lacions de canonades per a la conducció de líquids amb els materials més recomanables del mercat: coure, polietilè, PEP, PVC, etc., per a indústries, comerços i habitatges\nInstal.lacions d’interior d’habitatges i serveis generals.\nRehabilitació de comunitats amb la substitució de dipòsits per comptadors d’aigua directa.\nSubstitució de bateries i muntants de subministrament individual.\nInstal.lació de regs per degoteig, aspersió amb difusors, electrovàlvules i central de programació de zones.\nInstal.lació de xarxes de desguassos amb PVC i polipropilè insonor, amb junta o encolatge.\nEstenem els corresponents certificats d’indústria de les instal•lacions efectuades.


Els governs municipals han potenciat l'estigma de La Mariola\ndijous, 08 de juny de 2017\nAixí ho posa de manifest un llibre que retrata el barri des de dins i des de fora\nEls blocs Joan Carles de La Mariola. FOTO: J.M. Solís\nL'administració local ha estat un agent potenciador de l'estigmatització que pateix el barri de La Mariola de Lleida. Ho ha fet fonamentalment a través de l'urbanisme, amb la manca d'equipaments de ciutat i de monuments, de suport a empreses i comerços, la concentració d'habitatge públic i els desplaçaments i reallotjaments. Així ho posa de manifest el llibre de l'investigador de la UdL, Juan Manuel Solís, La Mariola desde dentro y desde fuera. Efectos internos del estigma territorial, publicat per la UdL en la col·lecció Espai/Temps que es presenta aquesta tarda a la Facultat de Lletres.\nEl llibre, fruit d'una tesina de màster llegida al 2014, analitza les conseqüències internes i externes de l'estigmatització del barri, tot fent un repàs a la seua història a partir de la veu dels seus habitants, al paper de l'administració en la fixació d'aquest estigma, i de quina manera la violència patida, sigui estructural, simbòlica i institucional, ha provocat la manca d'organització i de resistència al barri.\nEstructurat en dos parts, una teòrica i metodològica, i una altra etnogràfica, l'estudi posa de manifest que La Mariola és actualment una zona de control social de la pobresa i d'aquesta manera ho veuen els seus habitants. Això es degut en bona part a la ineficàcia de les institucions i al tracte desigual rebut si el comparem a altres barris de la ciutat.\nA tot això se li sumen els prejudicis dels lleidatans sobre un barri on no existeix, afirma l'autor, una gran activitat criminal ni exagerada venta pública de drogues. Uns prejudicis que també tenen els treballadors socials respecte els habitants del barri, els quals pateixen aquesta doble discriminació: la de les institucions, organitzacions i empreses, que es tradueix en els accessos al mercat laboral i els habitatges, i la que es produeix des de fora i, fins i tot, dins el mateix barri, entre diferents sectors.\nL'obra acaba amb una sèrie de propostes per recuperar La Mariola, no només per als seus habitants sinó per a tota la ciutat de Lleida. Així, l'autor advoca per reduir la contínua presència policial al barri; per mesures d'inserció laboral, la implantació d'una renda bàsica ciutadana que allunyi joves, dones i aturats del treball informal o il·legal; la creació de comerços i empreses al barri amb interès per a la resta de ciutadans; així com recuperar les activitats i festes populars al carrer, que convidin els lleidatans a visitar-lo.\nPerò sobretot, actuar contra el problema més important de La Mariola, l'habitatge. En aquest sentit, Solís proposa la cessió d'habitatges buits en possessió de l'administració i les entitats bancàries a la ciutadania, l'agilització dels processos burocràtics, i la creació de cooperatives d'habitatge gestionades pels veïns que donin solucions a la manca d'habitatges i a la rehabilitació dels mateixos.\nEs tracta que l'Ajuntament i la resta d'organitzacions creïn una ciutat policèntrica que convidi els lleidatans a passejar per tots els seus barris, perquè tots ells són dignes, i que les actuacions que hi facin les administracions vagin més enllà dels Plans de barris perquè aquests solen estar omplerts d'accions semi-buides de contingut que no tenen continuïtat en el temps, conclou.\nD'esquerra a dreta: Ramon Morell, Juan Manuel Solís i Pedro Fraile / Foto: UdL


El Govern central cedeix davant la Generalitat i invertirà més a Catalunya\nLa Generalitat va guanyar ahir una batalla en la pugna per les infraestructures. El Govern central i el PSOE han acceptat --i així ho aprovarà avui el Congrés, en l'última sessió del debat sobre l'estat de la nació-- que en els comptes de l'Estat del 2008 l'augment de la inversió en les infraestructures de Catalunya no es calculi tan sols sobre els pressupostos de Foment i Medi Ambient, com ha passat aquest any, sinó que inclogui més ministeris.\nEls republicans el van condicionar al fet que s'accepti la seva proposta que la inversió pressupostada per a aquest any però no liquidada --per retard a les obres o per qualsevol altre problema-- es transfereixi a la Generalitat.\nAixò deixa clar que la Generalitat no pinta res. La Generalitat no pot invertir a Catalunya. La Generalitat només pot demanar al Gobierno Central que inverteixin una mica a Catalunya. Els impostos dels catalans es decideixen democràticament a Madrid. I no sabem quant recapta Madrid a Catalunya, però sabem que no compleix el que diu que invertirà.\nI aquesta notícia no m'omple de felicitat, malgrat les alegries de El Periódico. El que s'ha aconseguit és que UN ANY s'inverteixi una mica més quan portem mil anys de retràs. Això no soluciona res. Tot segueix igual. Els canvis reals estan en controlar l'aeroport, saber les balances fiscals i tenir una agència tributària pròpia. De què serveix pagar impostos a Madrid i haver de barallar-nos per aconseguir diners per invertir a Catalunya? Madrid és opac, ni sabem quan paguem, ni sabem quant s'inverteix realment. I la inversió del TGV Madrid-Barcelona és perquè els d'aquí anem allà a agafar l'avió, com ja fan a Lleida.\ntemes: balances fiscals, El Periódico, inversions enllaç: 11:26


Els serveis més demandats del CRAI són els espais per treballar en grup i el préstec de portàtils – URV Activ@\nEls serveis més demandats del CRAI són els espais per treballar en grup i el préstec de portàtils\nEls estudiants utilitzen serveis de suport a l'aprenentatge com aquests, a més del servei de consulta i préstec de llibres i documents\nEspai de treball en grup al campus Sescelades.\nAl llarg d’un dia, segons xifres de la mitjana de l’any 2018, als set CRAI (Centre de Recursos per a l’Aprenentatge i la Investigació) de campus i centres de la URV, es van prestar 94 vegades els espais de treball per reunions de grups d’estudiants, la mateixa xifra que l’any anterior; i es van deixar 144 vegades ordinadors portàtils per treballar in situ (l’any anterior van ser 189). Lligat a la Factoria, el préstec d’equipament audiovisual, les 17 màquines de fotografiar o les 25 càmeres de vídeo disponibles, també s’utilitza molt. A la Factoria, professorat i alumnat disposen de programari i d’assessorament tècnic per realitzar vídeos de caràcter docent o sobre treballs de camp, entre altres. Aquestes dades confirmen un ús satisfactori d’aquests serveis de suport a l’aprenentatge, amb xifres d’usuaris que es mantenen pràcticament estables.\nA l’Espai d’Aprenentatge de Llengües hi ha recursos disponibles en línia per a l’aprenentatge d’idiomes, i es fa atenció personalitzada als estudiants (amb proves de nivell, ajuda a la preparació d’exàmens, etc). S’organitzen grups de conversa de diferents nivells en anglès, de caràcter gratuït i de 8 participants com a màxim. Es pot formar part de tàndems lingüístics per practicar l’anglès i hi ha tàndems virtuals d’anglès i alemany, amb molt bona acollida. “Però l’aprofitament d’aquest espai per part de l’estudiantat està per sota de les possibilitats que ofereix el servei”, afirma Josepa Rius, cap del Centre de Recursos per a l’Aprenentatge i la Investigació (CRAI). Per exemple, els grups de conversa en anglès tenen molt èxit al CRAI del campus Vila- seca, però a la resta de CRAI els estudiants no aprofiten prou aquesta possibilitat. L’any passat, es van fer 292 sessions de conversa en anglès amb 699 assistents. Aquestes xifres superen les del 2017, en què es van dur a terme 171 sessions amb 616 participants. “A poc a poc, anem remuntant i progressivament l’ús que se’n fa es va incrementant”, diu Montse Martínez, tècnica lingüística de l’Espai.\nEls punts d’atenció a l’usuari (PAU) proporcionen informació general de la URV al comunitat i a persones de fora. Ubicats també als CRAI, reben moltes consultes principalment dels estudiants: es demana orientació sobre com aconseguir beques, com accedir a la Borsa de Treball, a la Borsa d’Habitatge o al Servei d’Esports. La mitjana de l’any passat va ser de 136 consultes per dia.\nEl servei principal del CRAI és la consulta i el préstec de llibres i documents. Al 2018, la mitjana de préstecs va ser de 603 per dia (l’any anterior, de 720); i van pujar les consultes a la biblioteca digital, que van ser 2.665 (l’any 2017, 2.432). La mitjana de consultes diàries a la web del CRAI també va augmentar: va ser de 3.164 (2.014 en l’any 2017). L’any passat, la mitjana d’usuaris d’accessos diaris als espais del CRAI va ser de 4.213 (l’any 2017, de 4.091). Al 2018 el catàleg del CRAI comptava amb 761.039 documents (l’any anterior, amb 742.774) .\nEl CRAI organitza cursos de formació de recursos bibliogràfics, de tècniques per aprendre a ceerca la informació; acull l’Aula d’informàtica per a usuaris i atén estudiants de secundària, i els col·lectius Alumni, Iubilo i Amics i Amigues de la URV. Entre moltes altres activitats, en l’apartat de difusió s’hi organitzen i acullen moltes exposicions i centres d’interès, al llarg del curs.\nEls CRAI, ubicats al campus Catalunya i a Sescelades (Tarragona), a Medicina i Ciències de la Salut i al campus Bellissens (Reus), a Terres de l’Ebre (Tortosa), al campus Vila-seca i al campus seu Baix Penedès (Coma-ruga, el Vendrell), obren de 8 h. a 21 h. de dilluns a divendres. Els dissabtes, el CRAI del campus Catalunya i el de Medicina i Ciències de la Salut obren de 9 h. a 21 h i, en època d’exàmens, aquests CRAI estan en servei fins les 12 h de la nit i obren els diumenges de 9 h a 15 h. Teniu la informació detallada de dies d’obertura i horaris aquí.\nAl llarg del 2018, al CRAI es van realitzar 798 sessions de suport a la formació amb 10.310 assistents.\nAl cor dels campus\n“Als CRAI fem moltes més coses que facilitar llibres. Som al cor dels campus, oberts tretze hores cada dia i per això acabem acollint activitats més generals”, diu Josepa Rius, fent referència al repartiment de la Carpeta URV o al Carnet URV entre els estudiants, o integrant la Botiga URV. “Els CRAI també són espais de trobada i de socialització, de relació amb l’entorn”, remarca Rius. Per la Setmana de la Ciència al CRAI Sescelades s’hi van fer tallers científics d’APQUA per a escolars, i el mateix espai va ser punt de donació de sang el passat 14 de febrer, amb una resposta massiva per part de la comunitat universitària.\nMontse Olivé, cap de secció de gestió de Serveis als Usuaris, afegeix: “Estem treballant en un nou projecte, el CRAI inclusiu. Estem estudiant les necessitats especials que puguin tenir estudiants de la URV, com els afectats per una discapacitat visual o els que tenen TDAH, i les persones amb discapacitat intel·lectual del curs d’Orientació Professional per a la Inserció Sociolaboral (Inserlab), amb el que col·laborem, per fer-los el CRAI més accessible”.\nEl CRAI de la URV està acreditat amb el Certificat de Qualitat ISO 9001:2015, i treballa a través de processos unificats que asseguren els mateixos serveis a tota la comunitat universitària. En l’última avaluació realitzada al 2017, el Rànking SECABA de Biblioteques Universitàries Espanyoles situa la URV en la posició n. 8 entre 59 universitats espanyoles i com la segona de Catalunya. Teniu més informació sobre el CRAI aquí.\nArxivat a: Campus universitaris, Centre de Recursos per a l'Aprenentatge i la Investigació (CRAI), Comunitat URV\nEl Fons Vilaró sobre les presons de la postguerra és…\nL’exposició “Patufet on ets?” mostra totes les dimensions de la…


L'OMIC adverteix sobre una campanya de trucades a les llars en què s'ofereix analitzar l'aigua | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nL'OMIC adverteix sobre una campanya de trucades a les llars en què s'ofereix analitzar l'aigua\nL'Oficina Municipal d'Informació al Consumidor (OMIC) de l'Ajuntament de Palau-solità i Plegamans ha detectat que durant aquesta setmana s'estan produint unes trucades a les llars del municipi sol·licitant cita per tal que un suposat tècnic analitzi l'aigua que arriba a la casa. Se sospita que sota aquest oferiment hi pugui haver intencions comercials.\nL'Ajuntament no està efectuant cap campanya d'anàlisi d'aigua a les llars. Les empreses concessionàries del subministrament d'aigua potable realitzen d'ofici les seves anàlisis, però fora del domini dels habitatges.\nDes de l'OMIC es recorda que facilitar dades a desconeguts implica riscos per al consumidor, com que s'estableixin contractes a nom seu sense el degut consentiment. A més, cal desconfiar si l'interlocutor fa alguna referència a l'Ajuntament o a alguna empresa concessionària d'aquest servei públic, ja que aquest no és el procediment establert. Encara s'ha de tenir més prudència, recorden des de l'OMIC, si a més a més qui diu ser tècnic o comercial no s'identifica correctament presentant la seva credencial.\nPer últim, l'OMIC recorda que ningú té dret a pressionar perquè se l'atengui ni per entrar a un domicili. Si algú es troba en aquesta situació pot trucar a la Policia Local (93.864.96.96) o al telèfon 112.\nSi per contra es decideix atendre la visita d'un tècnic o d'un comercial per atendre una oferta, l'OMIC recorda les següents recomanacions:\nL'OMIC es troba a la Casa Consistorial.


Avui, al "Polònia", tota l'actualitat de les últimes dues setmanes, des de la publicació de la sentència fins a l'exhumació de Franco, tot condensat en una hora.\nPolònia - Els pájarus\nPolònia - Pedro Sánchez canvia jutges per polis\nPolònia - Em quedo a casa o soc tsunami?\nPolònia - Casado i Rivera a l'ascensor\nPolònia - La resposta a la sentència\nPolònia - Reportera objectiva\nPolònia - Quins collons preses falses\nPolònia - Crèdits - Presos Bona Nit\nPolònia - La confraria del Sant Contenidor\nPolònia - Roda de premsa Budó\nPolònia - Spain. Everybody's jail\nPolònia - Tsunami de pedres\nPolònia - Perdona però algú t'ho havia de dir\nPolònia - "Imagine" de Vox\nPolònia - La família infiltrada\nPolònia - La nova vida de Franco\nPolònia - Sánchez i el comodí de la trucada\nPolònia - Qui organitza el tsunami?\n"Polònia" - Bertín té un missatge\nPolònia - TN - Marxes contra la llibertat


El diari de Tavernes: Compromís no s'adhereix a les ajudes de pobresa energètica\nCompromís no s'adhereix a les ajudes de pobresa energètica\nEl passat mes de desembre la Conselleria d’Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori va traure unes ajudes destinades a donar subvencions als municipis per a evitar el tall dels subministraments d’energia elèctrica, aigua i gas a famílies en risc d’exclusió social, així com per a contribuir al pagament del lloguer de l’habitatge a persones que, per haver sigut desnonades o haver-se vist obligades a oferir el seu habitatge habitual en pagament, han accedit a un lloguer social i no poden afrontar-lo.\nEl termini d’estes ajudes ha sigut ampliat fins a 2 ocasions i el govern de Compromís de Tavernes de la Valldigna no s’ha adherit a estes ajudes.\nEn el plenari el regidor del Partit Popular, Salvador Sansaloni va preguntar sobre estes ajudes. Salvador va aprofitar que anava a votar-se la renovació del conveni per a la gestió de les prestacions individualitzades d’acolliment familiar per despeses de manutenció per acolliment familiar de menors en família.\nLa resposta per part de la regidora de Serveis Socials, Noe Alberola, va ser que dita subvenció va ser desestimada per ells mateixa perquè tenien un informe en contra per part de l’associació de treballadors socials, i a més perquè no havia tingut en compte als tècnics de serveis socials. També va afegir que l’ajuntament ja disposa d’ajudes d’emergència que cobreixen este fet i, ja que l’ajuntament té competència en serveis socials, s’estarien fent duplicitats.\nEnllaç a la intervenció:\nNo es compren perquè en matèria d’assumptes socials acollir-se a una subvenció per a rescatar persones (i no bancs) genera duplicitats. En tot cas la subvenció per part de la Generalitat sumaria a les ja existents al municipi i com diu el refrany “Tota pedra fa paret”.\nMés informació sobre les ajudes al següent enllaç:\nAnònim 11 de juliol de 2016, a les 13:11\nsi s'adherixen a unes altres subencions de la conselleria no és millor? Encara que tinguen duplicitats ... tindràs més ajudes socials, no?\nAnònim 11 de juliol de 2016, a les 18:39\nNo puc digerir que es deixen perdre subvencions, a mes a mes quant van destinades a temes tan sensibles com este on lo que es pretén es ajudar a persones que veritablement ho necesiten i que no sempre podran acollirse a unes altres com dia el regidor Sansaloni.\nNomés per que sols una petsona puguera acollirse ja valdria la pena.\nRescaten persones? A la cara está que NO.


D’argentins i argentins – marta lacima\nOctober 8, 2011 Leave a Comment by martalacima\tCatalà\nAquesta setmana han estat quatre els jugadors de l’Espanyol que han sortit a escena per parlar amb la premsa i, d’ells, tres eren argentins. Això ja ens veure la procedència dels jugadors de l’equip que, d’uns anys ençà, han arribat fonamentalment del planter i del país del sud-americà. Però no tots aquests jugadors han sortit igual ni molt menys han tingut el mateix rendiment i la mateixa implicació amb el club.\nEls darrers dies hem vist Dátolo, Juan Forlín i Christian Álvarez enfrontar-se a les preguntes dels periodistes. Tres casos totalment diferents que són extrapolables, a més, a la història dels darrers anys del club. Els dos primers van arribar com a grans estrelles, procedents de Boca Júniors, però no han acabat d’explotar a l’Espanyol. Forlín, tot i haver experimentat una gran evolució des que va arribar, no ha destacat especialment, fet que l’ha convertit en el suport d’un noi de 19 anys del planter. Dàtolo, per la seva banda, no va acabar d’explotar en la darrera temporada, i ja és objecte de les bromes d’una part de la grada, mentre l’altra encara espera veure’l desbordar.\nEl tercer, Christian Álvarez és un d’aquells casos per treure’s el barret. En tres anys treballant a l’ombra, ha vist com uns quants compatriotes i amics seus anaven abandonant el club -Clemente Rodríguez, Roman Martínez, Nico Pareja o el darrer, Dani Osvaldo, en són exemples-. Però ell ha seguit treballant, qüestionat per part del públic i sempre superat per Carlos Kameni. Tres anys després, quan com ell diu “ja notava que havia de passar alguna cosa”, els seus companys decideixen que sigui capità i els conflictes entre Kameni i el cub el fan titular. És el clar exemple que treballant fort i amb implicació, les coses acaben sortint.\nNo sabem què passarà l’any que ve amb Christian ni si quan acabi contracte rebrà una oferta per la qual decidirà marxar. El que sabem és que els anys que ha estat aquí ha viscut per a l’Espanyol. I en els moments difícils, que no tots ho poden dir. Per descomptat, no tots els que vindran seran iguals. Però mentre ja pocs recorden les actuacions de Maxi Rodríguez o Facundo Roncaglia amb la blanc-i-blava, només fa falta veure com l’afició reacciona al nom de Pablo Zabaleta o com tenim com a entrenador l’argentí que més s’ha implicat i més perico s’ha sentit des de que va trepitjar Barcelona\nEn definitiva, el talent és important. El rendiment, encara més. Però el que farà triomfar -no només en aquest club, sinó en el món del futbol- Forlín, Dátolo i els que vinguin serà aquesta implicació tan desitjada i tan difícil de trobar.\nArticle publicat a PericosOnline el 8 d’Octubre de 2011.\nCategories: CatalàTags: dátolo, espanyol. argentina, Football, forlín, Futbol, pablo zabaleta, Soccer


És l'Ens Públic del Govern de les Illes Balears, adscrita a la Conselleria de Medi Ambient i Territori, que desenvolupa la seva activitat en el camp de la cartografia i la informació territorial.\nEntre altres tasques, es dedica a l'elaboració de productes cartogràfics d'alta qualitat i precisió, com mapes, ortofotografies, etc. Cal destacar l'elaboració del Mapa Topogràfic de les Illes Balears, a escala 1:5000, i que té la consideració de cartografia bàsica oficial segons la normativa vigent. També elabora mapes de les zones urbanes, a escala 1:1000 i cartografia temàtica, com ara diferents mapes d'usos del sòl.\nAquesta informació cartogràfica es destina a ser explotada en els moderns Sistemes d'Informació Geogràfica(SIG) que elabora i gestiona la pròpia empresa, i serveix de base per al coneixement, la planificació i la gestió del territori de les Illes Balears.\nPer altra banda, SITIBSA és l'òrgan assessor en matèria cartogràfica del Govern i el que proposa la planificació cartogràfica. Així mateix, gestiona el registre de cartografia i assisteix tècnicament els diferents departaments del Govern així com la resta d'administracions públiques que ho sol•licitin.\nDecret 27/2014, de 27 de juny, pel qual s’aproven els Estatuts de l’entitat pública empresarial Servei d’Informació Territorial de les Illes Balears


OBRA Barcelona - Pàgina 34 de 43 - Blog de l'Observatori de Barcelona per a la Rehabilitació Arquitectònica\nLa Segona Cimera Europea sobre Building Information Modeling (BIM) tindrà lloc els propers 18 i 19 de febrer a Barcelona. En aquesta edició es presentaran les experiències més interessants i els darrers avenços d’aquest nou mètode de treball basat en…\nRemodelació del carrer Pere IV\n14 de gener de 2016 · by obrablog · in General\nS’inicia la remodelació del carrer Pere IV en un eix cívic, al districte de Sant Martí. Les obres començaran a l’abril amb una durada de 15 mesos, transformant aquest carrer en un entorn més agradable i amb prioritat per als…\nMauC: Museu d’Arquitectura i Urbanisme de Catalunya\n7 de gener de 2016 · by obrablog · in Actualitat\nRecentment el Museu d’Arquitectura i Urbanisme de Catalunya (MauC) ha presentat el seu projecte expositiu pels pròxims anys. La nova seu s’ubicarà als palaus d’Alfons XII i Victòria Eugènia que es troben a Barcelona, concretament a Montjuïc. Aquest projecte desenvolupat per…\nBarcelona: primera ciutat amb un plànol del seu subsòl\n4 de gener de 2016 · by obrablog · in Actualitat\nBarcelona s’ha convertit en la primera ciutat amb un plànol complet del subsòl del seu conjunt urbà. El plànol mostra una gran utilitat pel desenvolupament de l’urbanisme i el patrimoni arquitectònic de la ciutat. El treball ha sigut realitzat per…\nActualitat rehabilitació OBRA Barcelona Rehabilitació arquitectònica patrimoni arquitectònic Barcelona Arquitectura Actualitat arquitectònica Rehabilitació


Old Parsonage Dewlish Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Dewlish.\n-, Dewlish, Dewlish, Regne Unit, DT2 - Veure al mapa\nMés informació sobre Old Parsonage\nAl visitar Dewlish, vosté es sentirà com a casa a Old Parsonage, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Old Parsonage asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Old Parsonage.\nAllotjaments a Dewlish


Busos urbans de Manresa són escenaris per al cant coral - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBusos urbans de Manresa són escenaris per al cant coral\nLes actuacions s'emmarquen dins la Setmana de la Gent Gran Activa\nredacció | manresa 11.10.2017 | 14:24\nCantaires en plena interpretació FAVM\nEls usuaris del transport urbà de Manresa tenen aquests dies unes agradabilíssimes sorpreses: en qualsevol parada poden trobar un grup de persones que pugen al bus i, acompanyats d'una guitarra, comencen a cantar. I no ho fan pas malament.\nEs tracta de grups corals dels barris que converteixen durant unes hores el bus urbà en un escenari coincidint amb la celebració de la Setmana de la Gent Gran. Els grups corals estan dirigits per Pep Torras i es tracta d'una activitat promoguda per la regidoria de la Gent Gran.\nLes cares ensopides que normalment s'enganxen als vidres de l'autobús urbà canvien per unes altres de sorpresa i d'incredulitat quan els cantaires, majoritàriament d'edat avançada, entren als vehicles i comencen a cantar a l'uníson.\nEls sons que són més habituals en el trajecte de l'autobús, com el soroll del carrer o els murmuris dels passatgers, es substitueixen per la melodia d'una guitarra i les veus d'un grup de veïns que ofereixen concerts sorpresa.\nLa improvisada audiència, que creix o decreix a mesura que avança el trajecte, aplaudeix i agraeix el canvi de rutina amb la inesperada assistència a un recital.\nLa iniciativa, que forma part de la celebració de la Setmana de la Gent Gran, aconsegueix que els viatgers taral·legin la tornada de les cançons a més de fer-los fotografies i vídeos per conservar un record del moment.\nMés música, menys pastilles\nL'objectiu de l'activitat és mostrar que la gent gran també es mou i que cantar estalvia moltes pastilles.\nLa Federació d'Associacions de Veïns de Manresa ha donat a conèixer que el dimarts 10 d'octubre es duran a terme dues activitats emmarcades dins la Setmana de la Gent Gran Activa.\nHi haurà cant coral a la línia L2 del bus urbà. A les 4 de la tarda surten de la parada del carrer del Bruc a l'alçada de l'escola Renaixença. El grup de Cant Coral de l'Associació de Veïns de la barriada Saldes- Plaça Catalunya, que durant el curs es troben al Centre Cívic Selves i Carner i que tenen com a director Pep Torres, oferiran als viatgers un repertori de cançons populars, donant exemple d'una de les moltes activitats que la gent gran pot fer per mantenir-se activa.\nL'altra activitat tindrà lloc a2/4 de 5 de la tarda davant l'església de Crist Rei. El grup de tai-txi de l'Associació de Veïns Vic-Remei farà una exhibició de tai-txi per donar exemple d'una altra de les activitats que la gent gran pot realitzar per mantenir-se activa.\nConcert al bus


Després d'uns dies entrenant però amb una part de córrer una mica tocada per culpa d'un trencament fibrilar al bessó dret, he fet una mica de bondat en aquesta disciplina, fent fisio, exercicis i començant de nou amb seny per no perdre forma en aquesta disciplina però amb cap per no prendre mal, en breu, 5 de juny, tinc l'ironman de Nice i no me la puc jugar.\nAquest cap de setmana havia de ser diferent perquè tenia un doble olímpic a Terres de l'Ebre aquest diumenge però amb el bessó així i amb el cap posat a Nice l'he hagut de deixar per una altra edició. Quatre companys d'equip hi han anat i em consta que ho han fet mooolt bé.\nEn fi, pel que fa a un servidor, aquest cap de setmana he fet un parell de sortides en bici, una de llarga el dissabte i una de no tant llarga el diumenge amb T2 i una estona de còrrer.\nDissabte sortida llarga amb ports en solitari. Sortia a les 10h de casa, Sant Feliu de Guíxols i enfilava la carretera de Tossa / Tossa de Mar/ carretera de Tossa a Lloret / Lloret de Mar / sortida de Lloret i cap a Vidreres per la C-63 / Sils / Mallorquines/ Riudarenes/ Santa Coloma de Farners / Gi-551 cap a l'alt de SANT HILARI/ baixada cap a Osor per la Gi-552/ Anglès / N-141e cap a Bonmatí / Gi-532 cap a Constantins / alt de LES SERRES / Pla de Sant Joan/ Llorà/ Sant Gregori / Girona / cap a Vilablareix / per la C-65 cap a Quart / Llambilles / Cassà de la Selva / Llagostera / Santa Cristina d'Aro i Sant Feliu de Guíxols.\nDistància: 173'21 km\nTemps: 6h 18'\nMitja de velocitat: 27'9km/h\nDesnivell positiu: 1990m\nPer diumenge tenia sortida amb cabra i T2 amb run però he tornat a agafar la bici de ruta per poder sortir acompanyat i he quedat amb en Xavi González per fer una altra tiradeta. Hem sortit de Sant Feliu de Guíxols a les 8h del matí, i hem tirat cap a Santa Cristina d'Aro / alt de ROMANYÀ / baixada cap a Calonge / alt de la GANGA / la Bisbal d'Empordà / Vullpellac / Canapost / Peratallada / Sant Julià de Boada / carretera de Torroella a Pals i tirem cap a Pals / pugem cap a Regencós / alt de BEGUR / baixada cap a Palafrugell per Esclanyà / Palafrugell / pel carrer del Bruguerol anem cap a pujar el Far de Sant Sebastià / baixada a Llafranc / tram d'autovia de Calella de Palafrugell a Palafrugell / Mont-Ras i C-31 cap a Vall-llobrega / Sant Joan de Palamós / Palamós / Sant Antoni de Calonge / Platja d'Aro / S'Agaró / alàbriga i Sant Feliu de Guíxols.\nDistància: 102'77 km\nArribada a casa, em poso les sabatilles i a veure que tal respon el bessó, he fet mitja horeta de córrer i cap a casa. Sembla que la cosa pita bé i que anem per bon camí.\nBona setmana d'entrenaments i acostant-me al 5 de juny, objectiu d'aquest any. Hi ha ganes i respecte per Nice, espero arribar-hi bé per poder gaudir-lo, ai, vull dir patir-lo jajajajaja.... ;)\nPublicat per Xavi a 16:28:00


L´Ajuntament d´Amposta declara el seu compromís per tal que les pàgines dels seus llocs Web existents, en aquest cas www.ampostapromocio.cat compleixin la legislació vigent respecte a l´accessibilitat web, i permetre així al major nombre possible d´usuaris un accés sense obstacles ni barreres.\nPer tal d´aconseguir aquest objectiu, aquests llocs web han estat adaptats a les Directrius d´Accessibilitat per al Contingut Web 2.0 del W3C, per tal de satisfer tots els punts de verificació de prioritat 2 (adequació de nivell AA, o doble A) definits a les especificacions de Pautes d´Accessibilitat al Contingut a la Web (WCAG 2.0) per la Iniciativa d´Accessibilitat Web (WAI) del Consorci World Wide Web (W3C). S´ha de tenir en compte, però, que algunes de les pautes són objectives i estan subjectes a possibles interpretacions segons el seu context. Es poden consultar aquestes pautes a http://www.w3.org/Translations/WCAG20-ca/.\nL´accessibilitat de les pàgines d´aquests llocs web es revisa prèviament a la seva publicació.\nSi detecta dificultats d´accés o vol fer algun suggeriment relacionat amb l´accessibilitat d´aquests llocs web, pot contactar amb nosaltres mitjançant el formulari de contacte, o be directament per correu electrònic: ajuntament@amposta.cat.


Ajuda’ns a fer créixer Pas a Pas! – Pas a Pas Autisme\nAjuda’ns a fer créixer Pas a Pas!\nPas a Pas és una entitat sense ànim de lucre que va ser creada per un grup de famílies.\nEl nostre objectiu principal és oferir serveis de qualitat a infants i adolescents amb autisme i, per fer-ho, ens cal el teu suport!\nCol·labora amb la nostra causa i converteix-te en soci o sòcia honorífica de l’entitat! T’ensenyarem tot el que fem amb el teu suport i rebràs informació actualitzada sobre les nostres activitats i el creixement de l’entitat!


Un estudi realitzat per molts investigadors holandesos ha ocasionat una commoció a tots els nivells relacionats amb la nutrició i la salut. Es va analitzar la sang d’uns voluntaris per a intentar detectar la presència de residus plàstics microscòpics en la sang. El resultat va superar totes les expectatives dels autors: el 80 per cent dels analitzats contenien micro partícules de plàstic en la sang en una concentració d’1,5 micrograms per mil·lilitre.\nEls éssers humans consumim més de 100.000 micro partícules de plàstic a l’any. Això és al voltant de 2.000 xicotetes peces de plàstic cada setmana. I tot això, en què es tradueix? Això equival a 250 grams de plàstic a l’any, és a dir, 5 grams de plàstic a la setmana, l’equivalent al pes d’una targeta de crèdit. És com si menjàrem cada setmana una targeta de plàstic.\nNicolás Olea, catedràtic de la Facultat de Medicina de la Universitat de Granada i director científic de l’Institut Investigació Biosanitària de Granada assegura que mengem plàstics diàriament i que la gran majoria de les persones no són conscients d’on, quan i com mengen plàstic diàriament.\nCom arriben els microplàstics al nostre organisme\nFins ara sol s’havien detectat microplàstics en femta, especialment, en xiquets alimentats amb biberons de plàstic. La idea és que els microplàstics que s’ingerien es quedaven en l’intestí i d’ací s’eliminaven. Però la tremenda possibilitat que obrin els resultats de l’estudi holandés és que aqueixos microplàstics s’absorbeixen, passen a sang i circulen pel nostre organisme ficant-se en els nostres òrgans i pegant-se a les nostres cèl·lules.\nEl problema és molt preocupant i ja s’estan realitzant investigacions per a confirmar aquesta troballa pionera i començar a avaluar les possibles conseqüències que té aquesta invasió per a la nostra salut. Hi ha estudis previs que mostren que aquests microplàstics poden adherir-se a les cèl·lules, fins i tot a la placenta.\nEn el nostre dia a dia estem envoltats de plàstics, al carrer i en la nostra pròpia casa. A l’aire lliure, per exemple, el major contaminant plàstic és la roda del pneumàtic. El desgast dels pneumàtics en l’asfalt provoca l’alliberament de microplàstics que les respirem sense adonar-nos.\nEn la llar, d’altra banda, segons Olea, la pols de casa hui dia és plàstic, ja que es desprén en la seua majoria dels tèxtils. La roba de polièster que s’emporta posada o les catifes de polietilé desprenen micro fibres plàstiques que respirem sense adonar-nos d’això.\nEn els aliments també trobem plàstics. Des de l’aigua embotellada, passant per les llandes de conserves, l’interior de les quals està cobert per un material anomenat bisfenol A, altament preocupant, als envasos plàstics, fins i tot alguns ecològics que en el seu interior estan plastificats, fins al menjar cuinat en una paella de tefló, ja que el billo antiadherent que té, amb la calor, desprén microplàstics.\nEls microplàstics que van trobar en l’estudi eren la major part eren del tipus PET (Polietilé) que és el de les botelles d’aigua i refrescos. En segon lloc, del tipus PS (Poliestiré) que és el plàstic dels envasos de carn i altres aliments. I en tercer lloc PP (Polipropilè) que és el plàstic de recipients de sopes, iogurts i biberons.\nAlguns d’aquests microplàstics són difícils d’eliminar de l’organisme i diversos estudis els han associats a malalties com l’obesitat, el càncer, la infertilitat, la diabetis o l’asma.\nLa província de Castelló tancarà deu consultoris a l’estiu\nEls consultoris tancats: Alcalà de Xivert-Alcossebre-Les Fonts, Peníscola-Peñismar, Peníscola-Sorolla, Almassora La Torre, Benicàssim-Azulmar, Benicàssim-Vilamar, Orpesa-Avinguda de la Mar, Castelló-Marjaleria, Nules i Xilxes\nLa Comunitat creixerà en 2022 més del 4%, per damunt de la mitjana d’Espanya, segons la CEV\nLa patronal valenciana adverteix que els alts nivells d'inflació i les expectatives de pujada de tipus d'interés 'restaran' dinamisme al consum de les llars


Horse's eyes - Batec\nLa pressió una vegada superada ens porta al terreny borrós de la consciència. Eufòria (des) controlada. L’alcohol fa més efecte que en circumstàncies normals. La nit pot ser més llarga i més fosca que de costum. El caràcter s’estova i suren emocions difícil de compartir en d’altres circumstancies.\nAutor fotografia: Marcus Ramberg\na) Dissabte de carreteres sense asfaltar, tot cercant ulls aquosos d’animals ara ja reclosos. I mentre anàvem d’aquí cap allà pensava en les llibertats, en el dolor, el futur, el sol, les portes que clouen aquest món que s’extingeix.\nb) En aquesta hora de silencis i de llum apagat, gairebé a les fosques, escric mentre la televisió sense volum vol cridar l’atenció. L’A. que em fa un regal i jo escolto.\nEnyoro aquelles sessions de dimarts al vespre. Tu arribaves sempre més tard i jo ja assegut a les darreres files et contemplava mentre tu et feies la desconeguda. Recordo un dia concret, un, que et vas girar mentre et treies la jaqueta i vas mirar-me …\nAfegeix a Delicious Etiquetes: Paisatges humans, Primavera\n« Equilibri i lluita per sobreviure\n» Paisatges humans\n[…] d’èpica, de rastrejar l’extinció, de voler fer real totes aquestes històries que van i venen… Un dinar de feina després de presentacions i cops de cap. En Marcet que posa els punts […]\nDinar i Open Innovation | Batec ens ha deixat aquestes paraules el 03 de juny del 09 a les 18:39\nM’intriga més el que calles que el que dius.\nEncantada d’haver-te trobat.\nEl que mai et vaig dir ens ha deixat aquestes paraules el 28 d'abr. del 08 a les 8:20\nCada dia és més difícil poder accedir allà on tota la vida hi havies anat sense problemes, a mi em provoca uns sentiments contradictoris, un totalment en contra pel fet de limitar espais i llibertats i l’altre a favor pel fet d’impedir que els destrossa-boscos hi campin alegrement, tot i així la impotència se’m transforma en ràbia quan veig que motos i quads fan i desfan i destrossen al seu gust.\nM’agrada el teu bloc. 🙂\nelur ens ha deixat aquestes paraules el 28 d'abr. del 08 a les 9:40\nHola! Encantada de conèixer el teu blog, m’agrada i hi posaré un enllaç al meu (si vols, és clar!)\nSigorgik ens ha deixat aquestes paraules el 28 d'abr. del 08 a les 11:40\nEl que mai et vaig dir,\nsi, ens llegim. Em van parlar de tu.\nElur, crec que el futur necessita espais oberts i ments obertes. L’àmbit rural desapareix… ens extingim.\nSigorgik, encantat, ens llegim i felicitats pel llibre.\nOneguin ens ha deixat aquestes paraules el 28 d'abr. del 08 a les 11:51\net van parlar de mi?\nAra sí que m’has deixat intrigada…\nEl que mai et vaig dir ens ha deixat aquestes paraules el 28 d'abr. del 08 a les 13:01\nsí,em va parlar de tu una lectora del teu blog. Potser no us coneixeu però, et llegeix habitualment.\nOneguin ens ha deixat aquestes paraules el 28 d'abr. del 08 a les 13:07\nFins i tot aquest món és un mocador\nEl que mai et vaig dir ens ha deixat aquestes paraules el 28 d'abr. del 08 a les 14:42\nPublicat el 28.04.08 a Entrades per Oneguin


Una Europa en pastera - Cambra de Comerç de Manresa\nInici > Blog > Una Europa en pastera\nPortem més de dues generacions construint el projecte europeu. S’ha avançat molt, sempre a batzegades, però darrerament tenim força motius per pensar que anem enrere, gairebé arribem a tenir la sensació que fa aigües. Aquesta vegada, amb la crisi de les pasteres i els refugiats, la descoordinació i la incapacitat de posar-nos d’acord potencien una imatge de desunió total. Barreres a les fronteres, fins i tot dient que se n’aixecaran entre estats membres, suspensió de la lliure circulació a l’àrea Schengen, i coaccions de tota mena entre estats per forçar quotes de repartiment del problema, no ajuden gaire a pensar que anem bé.\nSortosament en l’aspecte econòmic hi ha hagut més avenços. No sols amb la moneda compartida per bona part dels membres. També amb la crisi s’ha vist la urgència d’avançar en la unió bancària. Però de moment en política fiscal i econòmica estem a les beceroles. Ara bé, d’unió política res de res. Tenint un Parlament Europeu, per què un problema com el dels refugiats no és competència seva? Ho convertim en una negociació -o més aviat un estira i arronsa amb amenaces i coaccions- entre els estats de la Unió, que són els que es neguen a cedir sobirania i fan impossible una unió real.\nEl resultat final és que no es debat amb transparència, i les poques i tardanes decisions adoptades es prenen a porta tancada per part dels caps d’estat i de govern. Mira que és gros que al bressol de la democràcia no siguem capaços de ponderar i debatre les propostes amb llum i taquígrafs, en seu parlamentària, on hauria de raure-hi la representació directa de la sobirania dels ciutadans europeus. Al Parlament els temes es tractarien d’una altra manera. A més de quotes de repartiment, estaríem pensant si canviem l’estratègia i els anem a buscar als camps de refugiats d’origen, per evitar l’efecte crida i aquesta terrible exposició a ser engolits per la Mediterrània. També parlaríem de quina sortida temporal els donem, com els registrem, què els defineix com a refugiats i com serà el seu previsible retorn en finalitzar el conflicte. I sobretot, quins són els interessos creats als països en guerra que impedeixen una actuació més decidida. Algú ha sentit res d’això en les rodes de premsa que fan ara?\nAmb aquest tarannà, a la UE li costa afrontar els problemes. Ho hem vist amb la crisi econòmica i bancària, els desequilibris de convergència entre estats que fan trontollar la moneda única, etc. Quan afecta a la butxaca sempre acabem amb imposicions dels estats més forts, arribant fins i tot a la humiliació dels que s’han posat gallets.\nMolts de nosaltres tenim l’esperança que Europa posi seny en la resolució de problemes que ara defugen, per manca d’acord entre estats o al·legant que són interns dels mateixos, amb el risc d’endur-nos una decepció rere l’altra. Ens pot passar amb el procés català. El repte que tenim com a ciutadans d’Europa és fer-la avançar cap a una unió veritable i que puguem decidir les coses importants directament on toca. Sortosament la ciutadania dóna motius d’esperança veient que, tant a títol individual com per part d’institucions de la societat civil, s’està actuant davant el drama humanitari anticipant-nos als dirigents polítics, per assistir a gent que ho ha deixat tot per fugir d’un final tràgic i que no té ni allotjament ni queviures, i fins i tot els neguen el transport públic per desplaçar-se o que els recollim quan fan autoestop. Sense aquesta actitud ciutadana positiva arribaríem a pensar que hauríem de ser nosaltres els qui agaféssim la pastera o el que fos, per fugir d’aquest continent anquilosat.\ncrisi | Europa | internacional | transparència


Maria Barbal: «Els jurats s'han adonat que hi ha escriptores que també mereixen els premis» | Pallars Digital\nConversem amb l'escriptora pallaresa sobre la novel·la ‘Tàndem', que el 7 de juny rebrà el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes en un acte a Tremp\nper Jose Bergés / Jordi Ubach / Tomàs Garcia , 20 d'abril de 2021 a les 11:29 |\nHa estat guardonada amb el Premi Josep Pla i el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes. Uns premis així sempre són benvinguts, oi?\nNomés faltaria. En el cas del Josep Pla, m'hi vaig presentar, mentre que, per altra banda, el de les Lletres Catalanes sí que va ser impensant. És una satisfacció molt gran, però també et dona una pressió, de cara a estar present a molts llocs, que interfereix en la vida quotidiana, i que s'ha de compaginar amb voluntat per no quedar una mica esbalaït.\nQuè en destacaria del seu darrer llibre, Tàndem?\nDestacaria que és una novel·la que, encara que no ho sembli, és de maduresa. En el sentit que ha sorgit d'una forma molt nítida de l'època de la vida que jo estic passant, i que em sembla que és una novel·la que parla d'allò quotidià en una edat determinada. Es tracta de l'enamorament d'una parella que ja té molts anys viscuts i que no pensa gaire en el futur. Tracta, doncs, del present; de què poden fer, on poden arribar i si pot ser una vida plena o una rutina monòtona.\nTot i que fa poc temps que es va publicar, la novel·la ja passa per la quarta edició. L'ha sorprès la resposta que està tenint?\nSí, estic molt sorpresa. Cal dir que és una novel·la breu, que incideix a moltes persones perquè parla del dia a dia de la vida. A més, el que els passa als protagonistes els hi podria passar tranquil·lament a persones de 40 anys o menys perquè és un moment de canvi en què han de reflexionar. Crec que aquest fet ha atret a un públic que potser no és exactament el meu, més inclinat a rebre novel·les ambientades al Pallars i amb un rerefons històric sòlid, i que s'ha trobat amb una novel·la que els resulta més lleugera.\nCom va sorgir la idea d'aquesta novel·la?\nDoncs va sorgir d'un centre cívic, on es fan classes de molts tipus, i on moltes persones responen amb els ulls d'aquells que encara tenen molta utilitat, però que alhora fan poques coses i algunes troben a faltar la feina que feien abans.\nQuè diferencia aquesta obra de les anteriors?\nVal a dir que Tàndem va en línia amb una sèrie de novel·les que he escrit. És el cas, per exemple, d'Emma (2008), que tracta d'una dona que va acabar morta en un caixer, de Carrer Bolívia (1999) o d'Ulleres de sol (1993), on també es tracten relacions de parella, fraternals o d'amics. És una línia de novel·les que no tenen rerefons històric i que no se situen al Pallars. Però al cap i a la fi, considero que el més important és llegir.\nAvui en dia encara costa que es reconegui a la dona escriptora?\nL'activitat creativa de les dones ha quedat arraconada des de fa molts i molts anys. Ara estem arribant en un moment com de consciència femenina o feminista molt poderós i fort. I crec que, com a qüestió positiva, ha arribat també als jurats dels premis. Han ampliat la mirada i s'han adonat que al costat d'una sèrie de creadors masculins hi ha creadores femenines que mereixen igualment els premis.\nEl 7 de juny se celebrarà l'entrega del Premi d'Honor de les Lletres Catalanes. On es farà?\nAquest any el guardonat podia triar el lloc on es rebia el premi, ja que Òmnium Cultural ha pensat que estaria molt bé que fos un premi que fes participar altres parts de Catalunya. Per tant, jo vaig escollir que la cerimònia tingués lloc a Tremp.\nTé alguna futura novel·la ambientada de nou al Pallars?\nSí. També és una novel·la breu, en aquest cas ambientada entre Tremp i Salàs de Pallars. Ja està escrita, però encara l'he de revisar. Tanmateix, es publicarà l'any que ve.\nEntrevistes, entrevista, literatura, Maria Barbal, Tàndem, Sant Jordi, Òmnium Cultural, Premi d'Honor de les Lletres Catalanes, Premi Josep Pla


L’AE Roses posa en marxa el futbol femení amb el primer equip i un grup de base - Empordà\nL’AE Roses posa en marxa el futbol femení amb el primer equip i un grup de base\nLes jugadores de la primera plantilla que arriben al Mas Oliva són les que han estat a Vilafant i Vila-sacra les dues últimes temporades\n01·09·21 | 09:59\nEntrenaments de la nova secció de l’AE Roses | EMPORDÀ\nEl projecte del futbol femení al Mas Oliva continua agafant forma. Després d’anunciar els primers moviments fa unes setmanes, el club rosinc ja pot confirmar el primer equip i, molt probablement, un grup de base per aquesta temporada 2021-22. També Adrià Fernández entra en l’organigrama de l’AE Roses com a coordinador de la secció femenina per articular, en paral·lel, la base de l’entitat.\n«La idea que tenim és a llarg termini i volem engrescar les nenes del poble. Ens il·lusiona molt i esperem que ens doni els seus fruits en uns anys», explica Nelson Hinojosa, coordinador esportiu de l’AE Roses, sobre les intencions del club respecte al futbol femení. «Hem fet alguns entrenaments per acabar de tancar la plantilla del primer equip, que ja compta amb unes quinze jugadores», afegeix. Una plantilla que arriba gairebé intacta de Vilafant i, anteriorment, de Vila-sacra.\nEl primer objectiu que s’ha marcat el club és consolidar el sènior femení i, a poc a poc, estructurar i construir una base de jugadores des de ben petites per poder donar continuïtat i formació al projecte. «Hem notat demanda, però és complicat fer equips per les diferències d’edat. Creiem que el de nenes nascudes entre el 2008 i el 2011 es podrà fer», afegeix Hinojosa sobre un projecte que ja està en marxa al Mas Oliva.


La Xina no registra nous casos de coronavirus i manté la seva xifra en 82.971 contagis\nPublicat 23/5/2020 9:33:58 +02:00CET\nPEQUÍN, 23 maig (Xinhua/EP) -\nEl Ministeri de Salut de la Xina ha confirmat aquest dissabte que no s'ha registrat cap nou cas de coronavirus, ni a nivell local ni importats, i cap mort a causa del coronavirus al país, per la qual cosa ha mantingut les seves xifres en 82.971 contagis i 4.634 morts a causa de la pandèmia.\nLes autoritats han constatat dos nous casos sospitosos del virus, un d'ells en una persona estrangera en Shanghái i un altre de transmissió local a la província xinesa de Jilin.\nDurant el divendres, tres pacients han estat donats d'alta després de la seva recuperació, mentre la xifra de casos greus de la covid-19 s'ha situat en nou.\nQuant als casos importats, fins al moment s'han registrat un total de 1.711, d'ells, 1.670 han rebut l'alta médica i 41 romanen hospitalitzats, dos d'ells en estat greu.\nEl Ministeri xinès ha informat que un total 5.085 persones romanen sota observació mèdica després de tenir contacte proper amb algun pacient contagiat, mentre 252 han acabat el procés.\nTambé, ha constatat 28 nous casos assimptomàtics a la Xina continental, mentre que 23 pacients sense símptomes han conclòs ja la seva observació mèdica. Les autoritats sanitàries han detallat que 370 casos assimptomàtics, entre ells 26 estrangers, continuen sota observació mèdica.\nFinalment, Hong Kong ha augmentat la seva xifra de contagis als 1.065 i continua amb quatre morts, mentre Macau ha mantingut els seus 45 positius. Un total de 1.029 pacients a Hong Kong i 45 a Macau han rebut l'alta després de recuperar-se de la malaltia.


La colla banyolina Claror de Goges guanya el 73è Concurs de colles sardanistes d'Olot - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a La colla banyolina Claror de Goges guanya el 73è Concurs de colles sardanistes d’Olot\nJust abans de les Festes del Tura, Olot acull el concurs de colles sardanistes. Tretze colles sardanistes, tres d’elles olotines, van participar dissabte en aquesta competició, que compta amb una llarga tradició a la ciutat: enguany s’ha arribat a la 73a edició del concurs d’Olot. La colla banyolina Claror de Goges va ser la guanyadora en categoria gran.\nFa 73 anys, just després de la Guerra Civil, Olot va començar a organitzar el concurs de colles sardanistes, un dels més antics de tot Catalunya. El d’aquest 2013 va tenir lloc el passat dissabte, amb la participació de tretze colles vingudes de Banyoles, Cassà de la Selva, Figueres o Santpedor, a més de tres grups olotins: Cors Joves, Dolça Garrotxa i Mainada de Flor de Fajol. L’Agrupació Sardanista d’Olot va escollir la Plaça de Braus per a celebrar-hi el concurs, perquè les grades ajuden a veure millor el conjunt de participants.\nEl concurs d’Olot computa pel Campionat de colles sardanistes de la província de Girona. A Olot, la victòria en categoria gran se al va endur Claror de Goges de Banyoles, per davant de l’actual líder del campionat, la colla Mans Amigues de Cassà de la Selva. La olotina Cors Joves va quedar tercera a la classificació, i va ser l’única en resoldre la revessa, on s’ha d’endevinar el tiratge de la sardana. Dolça Garrotxa va quedar primera de les colles lliures participants a la competició.\nEls cursets d’estiu del Club Natació Olot finalitzen amb una participació de 700 nens i nenes\nL'acte de lliurament dels guardonats dels premis literaris infantils i juvenils que convoca Òmnium Cultural Garrotxa va tenir lloc aquest dissabte a la tarda al centre cívic de Sant Jaume de Llierca. Enguany, més de 1.400 alumnes i 21 centres van participar a…\nEl programa '1món.cat' d'Olot Televisió s'ha emès aquest diumenge des de Santa Pau amb motiu de la Fira del Fesol. De les 6 de la tarda a les 8 del vespre, l'espai va poder donar a conèixer els sectrets del municipi garrotxí als espectadors de les televisions…\nEl ball amb espelmes dels gegants, nans i cavallets clou de manera emotiva les Festes del Tura 2014\nL’últim dia de les Festes del Tura són molts els actes programats que serveixen per acomiadar la festa major d’Olot però, segurament, molts olotins i olotines coincideixen a definir el ball amb espelmes dels gegants, nans i cavallets com un dels actes més…


Crònica cinematogràfica: Una Rao Brillant, al cicle de Cinema Espiritual – EL Centre de Sarrià\n18 de desembre de 201918 de desembre de 2019\nLa Josefina R. ens fa una crònica de la última projecció del nostre cicle de Cinema Espiritual:\nDins del cicle de la XVI Mostra de Cinema Espiritual de Catalunya –que es presenta tots els anys del mes de novembre al nostre centre parroquial– s’han projectat dues pel·lícules al Centre de les vint-i-quatre que comptava la mostra. Lazzaro Felice i Una raó brillant. Parlaré de la segona: Una raó brillant (Yvan Attal). Dos móns oposats que xoquen entre sí representats per un professor universitari gran i una jove alumna. Són dues generacions que es veuen enfrontades a més de venir de cultures i religions molt diverses, ella és musulmana i ell és catòlic. A mesura que va transcorrent la història anem coneixent pinzellades de les seves respectives vides i dels ambients en els quals es mouen, això farà patent l’abisme que existeix entre ambdós.\nA la Neïla la vida l’ha situat al costat dels marginats i des de l’extraradi de la gran ciutat haurà de lluitar per aconseguir el seu somni de convertir-se en una bona advocada. En els seus plans no hi te cabuda convertir-se en una persona conformista i mediocre, com sí ho són la resta del seus companys del barri. Per això compta amb el seu esperit lluitador. Sap que haurà de treballar dur, pel que ella és i representa. Resulta molt significativa l’actitud del porter (de rasa negra) de la universitat quan Neila hi entra.\nEl ma a ma dialèctic entre professor i alumna és interessant: per a ell les transformacions socials sorgides de la diversitat cultural no tenen cabuda en el seu món. Però veurem com poc a poc com les distàncies es van apropant, perquè en el fons el que compta és la persona.\nPerò quan tot trontolla apareixen els moments brillants de la història: quan la protagonista assoleix el seu somni tot es s’esvaeix i, llavors, descobreix la vertadera realitat i no està disposada a seguir el joc, malgrat haver après tant del vell professor…, el mestre. . Haurà de ser des de la part antagonista el seu príncep (company) , qui amb la seva senzillesa i sentit comú aconseguirà imposar la raó enfront els impulsos incontrolats propis d’una jove ressentida. Aquesta capacitat de convicció de l’altre és la que portarà a desemmascarar la veritat, tot i que per això hagi de ser cruel enfront el vell professor i tota la jerarquia universitària.\nEl moments finals demostren com la trobada entre aquests dos móns distants ha estat enriquidora per ambdues parts. Un deu pels guionistes!


L'Ajuntament d'Igualada i Termosun aposten per una caldera HERZ firematic de 200 kW per al seu complex esportiu.\nEn ocasions anteriors, la corporació municipal de la capital de l'Anoia havia proveït amb calderes de biomassa de Termosun la Universitat d'Igualada així com les instal·lacions de la seva brigada municipal. Després d'haver equipat amb un sistema energètic sostenible algunes de les seves edificacions més destacades, Termosun ha participat en un dels projectes més ambiciosos dels últims anys per a aquesta localitat. A través de la instal·lació d'una caldera de biomassa i la inclusió d'un sistema de District Heating, la nova xarxa de calor cobrirà les necessitats energètiques del complex esportiu Les Comes.\nUna caldera HERZ firematic per a tot un poliesportiu\nLes calderes d'aquesta acarona línia resulten tremendament compactes i estan construïdes a partir de components d'alta qualitat. Les estelles són el seu únic combustible, per la qual cosa es tracta d'una caldera de biomassa de mínims valors d'emissions, ideal per a edificis o complexos d'alt consum energètic. Per a proveir energèticament al conjunt d'instal·lacions esportives municipals, s'ha optat concretament pel model d'una caldera de biomassa HERZ firematic amb una potència disponible de 200 kW.\nEl cos d'aquesta classe de calderes de biomassa disposa d'un aïllament tèrmic d'alta eficiència per a reduir al màxim la pèrdua de calor i compta a més amb un mòdul de combustió i intercanvi tots dos refrigerats per aigua a través d'un sistema denominat com Water Jacket. Aquesta zona de combustió presenta una sèrie d'avantatges destacables, com per exemple l'absència d'estrès tèrmic generat durant l'encesa i la modulació del règim tèrmic i durant el canvi de combustible d'humit a sec.\nA més, resulta factible obtenir un millor rendiment atès que s'aprofita la totalitat de la superfície per a la generació d'energia, al contrari del que succeeix en altres calderes sense el sistema Water Jacket, en els quals l'energia només és possible obtenir-la en la zona de bescanviadors de calor. Les calderes HERZ firematic compten a més amb un sistema d'extracció automàtica de cendres pel que no resulta necessària la intervenció manual en cap moment.\nUn sistema District Heating customitzat\nEl complex esportiu de Les Comes compta amb una sèrie d'edificacions amb grans necessitats d'energia, entre les quals destaquen una piscina coberta operant durant tot l'any, diferents pavellons esportius i una àmplia sala de gimnàs. Aquests espais municipals, a més d'estar destinats al públic general així com a la resta d'abonats, constitueixen la llar del Club Hoquei Igualada, el Club Bàsquet Igualada, el Club Handbol Igualada o el Club de Futbol Igualada.\nConsiderant a més que el complex esportiu municipal ofereix els seus serveis al públic en un horari certament ampli al llarg de tot l'any, resulta evident que les necessitats energètiques a cobrir requereixen d'una xarxa de calor interna per a proveir individualment a cadascuna de les edificacions pertanyents al complex poliesportiu municipal.\nPer a complir amb aquests requeriments energètics en la nova instal·lació per a l'Ajuntament d'Igualada, Termosun ha aplicat, a partir de la caldera de biomassa Firematic, un mini District Heating intern que permetrà proveir el conjunt d'instal·lacions poliesportives de manera eficient.\nSolucions energètiques per a grans projectes\nA través d'un District Heating, el complex poliesportiu Les Comes d'Igualada comptarà amb un sistema central de generació d'energia sostenible a partir de biomassa. Atès que la producció d'energia succeeix en un únic punt, les emissions i la contaminació atmosfèrica es redueixen notablement i, a més, el manteniment centralitzat del sistema a partir de la caldera de biomassa constituirà un avantatge per als treballs de revisió indispensables.\nTermosun ha intervingut una vegada més en el subministrament d'un projecte de grans dimensions oferint les seves pròpies solucions energètiques per a la climatització de piscines i altres instal·lacions esportives amb biomassa, amb la condició de subministrar amb energies renovables un complex esportiu d'altes necessitats energètiques.\nAnterior Publicació següent:Igualada torna a confiar en Termosun per al subministrament d'un District Heating en el seu poliesportiu municipal Següent Publicació següent:Com les calderes de biomassa ens acosten a les emissions zero


alcaldes.eu | La Generalitat dota amb 10.000 euros el Premi Nacional de Comerç, per impulsar la competitivitat i la innovació en l'àmbit del comerç de proximitat\nEl Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya (CCAM), del Departament d’Empresa i Coneixement ha obert el termini per participar en els Premis Nacionals de Comerç i en els Premis Nacionals als Establiments Comercials Centenaris 2018, que anualment lliura la Generalitat de Catalunya.\nEn el marc de la presentació de l’informe de l’Observatori de Centres Comercials Ciutats Mitjanes de Catalunya, de la Fundació Comerç Ciutadà que s’ha fet aquest matí a Mataró, la directora general de Comerç, Muntsa Vilalta, ha anunciat l’obertura de la convocatòria dels premis de comerç, i ha explicat que enguany inclou la categoria de Premi Nacional de Comerç que, per primer cop, es dotarà econòmicament amb 10.000 euros, “amb l’objectiu de potenciar la competitivitat i el desenvolupament de les iniciatives més innovadores en l'àmbit del comerç de proximitat”.\nPremis Nacionals de Comerç 2018\nL'objectiu dels Premis Nacionals de Comerç és distingir les persones i empreses amb establiment operatiu a Catalunya que hagin destacat per la seva iniciativa comercial i que, per la seva trajectòria, grau d'innovació i d'adaptabilitat, contribueixen de manera més rellevant al prestigi del comerç, particularment del comerç urbà de proximitat.\nEls premis estan oberts a persones físiques, microempreses, i petites i mitjanes empreses amb establiment operatiu a Catalunya que desenvolupen la seva activitat en l'àmbit del comerç i els serveis, les entitats que les representen a nivell territorial o sectorial i els ens públics. En la convocatòria d’enguany, s’estableixen 4 categories: Premi Nacional de Comerç (de nova creació), Premi a la Iniciativa Empresarial, Premi a la Iniciativa Col·lectiva, i el Premi a la Gestió Pública en l'àmbit del sector comercial.\nCategoria: Premi Nacional de Comerç: Es premia la persona física o jurídica, que hagi optat al Premi a la Iniciativa Empresarial o al Premi a la Iniciativa Col·lectiva, per la seva trajectòria, adaptabilitat i innovació de la gestió i la comercialització, per la incorporació de solucions tecnològiques i d'experiències úniques i productes personalitzats, facilitant noves maneres de compra d'acord amb els hàbits canviants dels consumidors i atenent la sostenibilitat mediambiental, econòmica i social, contribuint al prestigi del comerç.\nCategoria: Premi a la Iniciativa Empresarial: Es premia la iniciativa empresarial més innovadora del comerç urbà, pel desenvolupament de projectes que comportin la incorporació d'un concepte innovador de fórmula comercial, la transformació digital i l'expansió de l'empresa.\no Subcategoria: Premi a la Iniciativa Col·lectiva Territorial: Es premien les entitats territorials de comerç i de serveis que en la seva trajectòria hagin fet una aportació essencial a través de projectes de dinamització comercial que comportin la potenciació de la singularitat de cada territori, la implicació i compromís amb els diferents agents integrants d'un centre urbà o àrea comercial, la definició d'estratègies de millora en la gestió i qualitat dels serveis al client, i/o el desenvolupament d'actuacions de notorietat que depassin la seva zona. Poden concórrer associacions i federacions territorials de comerç i serveis.\no Subcategoria: Premi a la Iniciativa Col·lectiva Sectorial: Premia contribucions a la potenciació del sector a través de projectes de millora del posicionament de les empreses del mateix sector o de millora els serveis al client i de consolidació de l’oferta del comerç de proximitat; projectes que comportin una innovació de les actuacions i una aportació de valor i prestigi al sector, i/o una integració o cooperació amb altres sectors. Poden concórrer centrals de compra, associacions, federacions i gremis sectorials de comerç i de serveis.\nA banda de les categories previstes, el jurat podran proposar el reconeixement a persones, empreses o altres entitats que hagin destacat per la seva trajectòria professional, per la seva dedicació al sector, per la seva capacitat d'innovació i emprenedoria, pel desenvolupament de treballs tècnics vinculats al sector comercial, o per qualsevol altre projecte que contribueixi al prestigi de l'activitat comercial a Catalunya.\nEls Premis consistiran en el lliurament en uns guardons commemoratius i de diplomes. Així mateix, els reconeixements consistiran també en l’entrega dels corresponents diplomes.\nPremis Nacionals als Establiments Comercials Centenaris 2018\nAquests premis volen distingir els establiments en actiu que al llarg de més de cent anys han ofert un servei de qualitat i personalitzat, tot adaptant-se als canvis en les necessitats de compra de la ciutadania. S’estableixen dues categories: per establiments amb 100 o més anys d’història; i per els establiments que acreditin 150 o més anys d’història.\nPoden ser candidats i presentar les sol·licituds a aquests premis els mercats municipals, les microempreses i les petites empreses de venda al detall o de prestació de serveis comercials al consumidor final que siguin titulars d'establiments operatius a Catalunya oberts al públic, amb una trajectòria de cent o més anys.\nEls premis consistiran en un guardó i un diploma, que es concediran ex aequo a tots els establiments i mercats municipals sol·licitants que reuneixin i acreditin els requisits establerts.\nPer optar a qualsevol dels premis, les sol·licituds s’han de fer segons model normalitzat disponible al Canal Empresa, a la web del Consorci de Comerç, Artesania i Moda (CCAM), o del Departament d’Empresa i Coneixement, i s’han de presentar per via telemàtica, del Canal Empresa, acompanyades de la documentació que preveuen les bases.\nLes persones físiques no obligades a utilitzar mitjans electrònics, i que no disposin de mecanismes d’autenticació electrònica, podran presentar-les presencialment. Els comerços, empreses, entitats i administracions que vulguin participar, poden presentar les seves sol·licituds fins el proper 5 de juliol.


El Ministeri per a la Transició Ecològica invertirà 2,5 MEUR en estudis sobre l’aportació més sediments a l’Ebre - Món Rural\nEl Pla preveu invertir 2,5 milions d’euros per millorar el coneixement sobre el trànsit sedimentari i aviat es licitarà, per un valor de 900.000 euros, una nova batimetria a Mequinensa – una topografia del fons de l’embassament- i una caracterització dels sediments que hi ha acumulats als pantans de Mequinensa i Riba-roja. El Ministeri també ha encarregat una cartografia d’alta precisió del riu Ebre, des de Flix fins a la desembocadura, i dels embassaments dels Guiamets, Margalef i Siurana, on també s’estudiaran els sediments, amb una inversió de 500.000 euros.\nEl document xifra en 3 mil·límetres per any la subsidència i enfonsament del Delta, que està agreujant per la falta de sediments, la pujada del nivell del mar i els temporals violents, cada cop més freqüents pel canvi climàtic. El Ministeri està redactant els treballs previs per delimitar el domini públic marítim i terrestre al delta de l’Ebre i per crear “una franja de defensa del territori” que permeti el lliure moviment a la costa.\nEtiquetes: Delta de l'EbreEmbassamentsMinisteri per a la Transició EcològicaMITECOPla de proteccióplatjaregressiósedimentssorra\nCellers Domenys dinamitza els vins, caves i olis Domenio Wines amb un nou web i botiga on-line


testimoni – www.heartinhands.org\nDesprés de dues setmanes als camps de refugiats, em sento enfadada i una mica confosa. La situació és indigerible, tant emocional com psicològicament.\nVull compartir anècdotes d’aquests últims dies, per donar veu al que està passant aquí.\nLa Liora ve de Nova Zelanda, és experta en l’assessorament a mares amb nadons lactants. Quan hem pujat al cotxe m’ha dit “jo tinc quatre passaports, aquestes persones donarien el que fos per tenir-ne un, el món és molt injust”. I així és, les conseqüències d’aquesta guerra portaràn generacions de misèria i conflictes.\nArribem a casa, despres d’un llarg dia d’ajut. A l’apartament vivim juntes totes les dones de l’organització.\nUna nit qualsevol piquen a la porta; és un home, es diu Hamid ve de Síria. Ens explica que viu a la casa del costat. Té un conill pelat dins una bossa a les mans. Ens demana si li podem guardar al nostre frigorífic, ens el passarà a recollir d’aquí a uns dies. Li guardem i li diem que torni un altre dia, amb la seva dona i els seus fills. I aixi ho ha fet. En Hamid ha aconseguit “ocupar” una casa amb la seva família, la seva dona i els seus dos fills. És un enginyer sirià. Ens explica que el seu fill està molt malalt. “Va caure una bomba sobre casa nostra, el nen ho va veure, i des de llavors no ha tornat a parlar”.\nSe’n diu “mudisme selectiu”, ens explica la companya Mags, psicopedagoga de Zimbàbue, el nen ha decidit no parlar més.\nUs imagineu quants nens i nenes hi ha que necessitin aquest tipus d’atenció?, i senzillament mai podran adquirir el suficient alè per tornar a aquest record i sanar a poc a poc la ferida emocional i intel·lectual que carreguen.\nCreiem que el podem ajudar. Des de llavors ve una hora al dia a fer teràpia amb la Mags.\nEll és molt afortunat, diem.\nAfortunat?, més afortunat que tots els altres nens i nenes que estan aquí i allà.\nEl pare ens explica el que ha vist amb els seus propis ulls. El persegueix l‘ ISIS, si el trobessin, el matarien, a ell i a tota la seva família.\n“A Síria tothom ens bombardejava, Rússia, Alamània, els Estats Units, els radicals islàmics”. Una de les moltes faccions de l’estat Islàmic que com la serp d’Hidra, és quasi imbatible.\nAra són a aquí, gairebé no poden sortir de casa, si els descobrissin, els farien fora. Amb el rellotge amb compte enrere, el veiem sempre parlant amb els veïns, explicant-se, provant de trobar una solució, està exasperat.\n“Iraq ja no existeix, han destruït el país”.\nEn Hamid i la seva família volen aconseguir un visat, els demanen 10.000 euros per cadascun d’ells. Els seus fills de 9 i 11 anys fa dos anys que no van a l’escola.\nAquestes històries ens les explica a casa nostra a les nits, quan tornem de treballar als camps i mentre estenem la bugada infantil i provem de fer-nos alguna cosa per sopar. I l’endemà sant tornem-hi, cap als camps, amb totes aquestes persones amb les quals amb prou feines ens arribem a fer entendre. Donem assessorament. És tot el que podem fer a més de banyar els seus nadons. És molt preuat aquí, per què ells no tenen cap mena de perspectiva de la situació, és massa, els supera.\nCada dia estan més lluny de tenir-la, els dies passen, i es degraden, els estats d’anim, les esperances i els cossos. L’educació també es degrada.\nLes necessitats augmenten i es topen amb la inexistència d’organismes que articulin les necessitats que s’acumulen.\nEl vandalisme s’aguditza. Els joves adolescents estan començant a formar “bandes”.\nCom prevenir i tractar la violència domestica?, queda molt lluny de l’abast. Com prevenir i actuar davant l’abús infantil? Com tractar el trauma? Són qüestions que afloraran sense espai per intervenir-hi, és senzillament inabastable.\nAquest és el drama d’una situació provocada, una vegada mes, per decisions de cúpules de gobern, en aquest cas, a més a més, amb la major part de la població mundial en contra.\nAllà on vagin es toparan amb l’hostilitat i la inoperància de la burocràcia. Què podem esperar per al futur d’aquestes persones i el seu entorn amb un present com el que travessen?\nPel que fa a mi, quan puc jugo amb els nens al “carrer” de davant. Me’ls pujo a l’esquena i hi dialogo a través de la dansa (que és el que faig principalment a Barcelona) parlar sense paraules. El contacte físic ens connecta, ens apropa i ens explica d’una altra manera.\nEl gest, la comunicació no verbal, és molt desenvolupada aquí, i des d’ella iniciem una dansa.\nA través de la memòria física, que és sempre més gran del que la raó pot abastar, creant nous records, generant un tipus de vincle intim d’amistat.\nLes vies i maneres de desenvolupar-se són molt variades, i aquesta és la meva via preferida. Sembla que des que ens parlem d’aquesta manera, ens entenem com amb cap altra.\nEls adults se sorprenen forca, per als nens i nenes és parlar amb el seu idioma més familiar.\nPosted in Grècia and tagged camps de refugiats, testimoni, violència on 6 May, 2016 by Zoé Galinsoga Duran.\t3 Comments


Els arquitectes presenten els projectes finalistes del Firal als olotins - Diari de Girona\nEls arquitectes presenten els projectes finalistes del Firal als olotins\nLa campanya per situar-se en les votacions del 16 al 22 de novembre comença amb força\nxavier valeri olot 14.11.2016 | 07:10\nLa lluita d'arguments va esclatar ahir a 2/4 de 7 de la tarda al Casino d'Olot. Els representants de cadascun dels projectes no van estalviar explicacions a les demandes dels veïns sobre la humitat, el paviment, la llum, els arbres... Van parlar amb el suport de les maquetes i els plafons amb les imatges dels projectes. Encara, darrere dels vidres s'estenia la secular rambla olotina per recordar com és ara el Firal.\nJoan Forgas (101 platans) va explicar que la base del seu projecte és mantenir la plataneda i reforçar els elements genuïns que s'hi han mantingut al llarg dels temps. A partir d'aquí, volen aprofitar l'ocasió per resoldre la connexió entre el Firal i el Firalet.\nFederic Cabré (Teixir, cosir i vestir) va ressaltar que el seu projecte aprofita la topografia. Generen espais de relació i de trobada en el desnivell en direcció al Puig del Roser.\nXevi Bayona (Teixir, cosir i vestir) va plantejar generar un nou espai urbà a la separació entre el Firal i el Firalet. El va definir com un espai molt polivalent. Segons ell, la finalitat pràctica és que la gent pugui caminar en una unió entre el Firal i el Firalet sense entrebancs.\nPoc després els membres dels equips d'arquitectes, unes 11 persones, van sortir del Casino per entrar al Teatre Principal. A l'escenari olotí van tornar a defensar els arguments dels projectes finalistes. Aquesta vegada amb l'ajuda de la gran pantalla. En els propers dies, els arquitectes defensaran els projectes a Ràdio Olot i Olot Televisió.\nEn el primer dia de la campanya per la victòria en la votació pública es van veure les mostres d'il·lusió dels olotins. Ho demostraven les preguntes, la curiositat i l'emoció sostinguda de la nombrosa assistència.\nHan fet places noves, però a ningú se li escapa que el Firal és l'eix natural d'Olot i que una remodelació, postergada una i altra vegada, canviarà de manera decisiva la imatge de la ciutat per dècades. Des de fa força més de cent anys, el Firal és la part urbana d'Olot més fotografiada i més pintada. En síntesi, la imatge del Firal és la de l'Olot urbà i això té pes en la visió de la ciutat que és té al món.\nPer això l'alcalde, Josep Maria Corominas (CiU), va demanar un 30% de participació. Si s'hi arriba la decisió del poble serà decisiva, si en canvi no passa del 5% no tindrà tant de valor i prevaldran les opinions dels tècnics i dels polítics.\nLes votacions començaran el dimecres 16 de novembre i acabaran el dimarts dia 22 de novembre.


Espais al marge: l'artista gestiona - CoEspai\nEspais al marge: l’artista gestiona\n8 de desembre de 2016 coespai\n«Espais al marge: l’artista gestiona» és primera taula rodona dins I Jornada «Praxis cultural i docència universitària», parlarem d’espais de dinamització cultural autogestionats d’àmbit local. La Jornada es portarà a terme a l’aula A3 de la Facultat de Lletres de 10 a 13.30 h.\nDescarrega el programa de la I Jornada «Praxis cultural i docència universitària»\nEs presentaran quatre realitats diferenciades d’espais que, al marge de la institució pública, són gestionats per persones relacionades amb les pràctiques artístiques. Aquesta figura de l’artista que gestiona no és nova, tenim exemples a la mateixa Girona, Girona, on persones vinculades amb la cultura artística, han ofert aquests espais de relació al llarg de la història de la ciutat.\nUn dels primers exemples, al segle XIX, quan l’antic convent de Sant Pere Galligants obria les portes de nou com a Museo Provincial de Antigüedades y Bellas Artes. Un any més tard es va constituir La Sociedad Artística para el fomento de las Bellas Artes amb la finalitat de promoure l’estudi de les arts plàstiques i donar a conèixer les tendències artístiques del moment.\nUn altre exemple molt conegut és la societat «Athenea». L’any 1913, Rafael Masó, Xavier Montsalvatje i Miquel de Palol fundaven la nova societat i reformaven un local per donar lloc a un nou «Centre cultural» on la música, el teatre, les exposicions, les festes literàries i tot tipus d’actes vinculats a la cultura hi tenien el seu espai. La iniciativa va durar cinc anys. Rafael i Xavier tenien un projecte d’Escola d’Arts i Oficis que l’Ajuntament de Girona els hi va denegar i Athenea, amb aquest últim gest municipal, va tancar les seves portes.\nUns anys més tard, de la mà dels germans Busquets, s’obria la Galeria de Bells Oficis, al costat de la Rambla. Els germans, tots relacionats amb diverses disciplines artístiques, van dinamitzar la vida cultural durant uns 20 anys.\nAquests són alguns exemples de diferents tipologies d’espais i gestió, per parlar de la situació actual presentarem alguns dels que actualment són actius: l’Espai U, l’Espai 3er Esquerra, l’Espai Tònic i l’Espai 22.\nL’Espai U, situat al carrer Cardenal Margarit de Girona, el va obrir en Sebi Subirós l’any 2014, amb una programació anual de sis exposicions anuals per mostrar els treballs gràfics d’artistes d’arreu. Les exposicions s’inauguren amb un vernissatge i es tanquen amb el finissatge i tenen una durada de dues setmanes. L’exposició es completa amb una edició d’obra gràfica de l’artista que es pot adquirir a un preu assequible durant l’exposició.\nEn Sebi Subirós s’inicia com a gravador el 1986 i completa la seva formació amb l’estampador Ole Larsen, el gravador Joan Barbarà i l’especialista en tècniques electrogràfiques Jesús Pastor. La seva trajectòria artística treballant amb artistes nacionals i internacionals es combina amb la de professor de gravat, tant a centres públics com privats.\nL’Espai 3er Esquerra neix l’any 2014, vinculat al coworking, CoEspai és una comunitat professionals de diversos àmbits situat al centre de Girona, al carrer Anselm Clavé, allà on va estar «Athenea». Com a projecte cultural, aglutina diverses línies de treball: una programació expositiva regular, un projecte editorial centrat en la producció de catàlegs i llibres d’artista i una sèrie de propostes diverses, entre les quals hi figuren tallers i visites guiades singulars. Aquest projecte comparteix espai -dins el si del CoEspai- amb una sèrie de tallers de creació artística que gestiona l’Associació Artística les Golfes.El projecte es gestiona entre la Celeste Senés, la Rita Andreu i l’Olga Taravilla.\nA l’Olga Taravilla la podem definir amb dues paraules: inquietud i art. La inquietud és el motor que la fa descobrir el món de les pràctiques artístiques, i uns anys després, el món de la recerca i la investigació. El seu currículum s’ha anat desenvolupant en moltes direccions, és un prisma d’experiències, tal com ho és la paraula art.\nL’Espai Tònic, situat a Vulpellac i ubicat dins d’una antiga fàbrica de ceràmica va obrir les seves portes l’any 2014. Promogut per Guillermo Basagoiti, artista-escultor i per Olga Solà i Oriol Terrats de Tònic Disseny i publicitat, ambdós projectes ubicats a la mateixa fàbrica. La sala Blanca està destinada a la programació de tot tipus d’activitats culturals i te per objectiu facilitar la difusió i projecció de l’art i els artistes.\nGuillermo, de formació autodidacta, és un escultor que treballa emmirallant-se amb la natura. Als seus processos creatius es deixa portar per la passió, tallant, traient i encaixant. Amb els seus projectes l’artista ens explica la seva particular visió del món. La seva obra ens mostra un reflex de l’Astúries que el va veure créixer, la seva contundència i el seu cromatisme són la font d’inspiració de la seva obra.\nL’Espai 22 està situat al carrer Hortes, inaugurat a l’abril d’aquest any, és un «espai obert a la cultura», com el defineixen els responsables de la iniciativa, la Llibreria 22. És un sala d’exposicions, de tertúlies, lectures, debats, presentacions de llibres, un espai obert a la ciutat i a la seva diversitat cultural. A l’espai també es pot adquirir obra gràfica original, seriada i numerada de diversos autors i una selecció de llibres d’artistes i bibliòfils que està en exposició permanent.\nEns presenta l’Espai 22 un dels fundadors de la Llibreria 22, Guillem Terribas, llibreter i activista cultural que ha estat 36 anys al capdavant de la llibreria. La definició d’activista ens parla d’una persona que ha estat implicat en moltes de les iniciatives que, al voltant de la cultura, s’han desenvolupat en la ciutat de Girona. És membre del col·lectiu de crítics de cinema de Girona i ha estat present en col·lectius com l’Assemblea Democràtica d’Artistes de Girona (ADAG).\n«El que falta a Girona», exposició de Barbara Cardella\nCicle de literatura “En primera persona” al 3er Esquerra


Enviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia cultura 18. 05. 2018 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nL'Auditori Barradas acull del 18 al 27 de maig la Setmana de Cant Coral. El festival l'encetarà el Cor Tessàlia, a càrrec de Xavier García Cardona, amb l'obra 'La música dels Poetes', basada en composicions de músics catalans.\nUna potent apertura que tindrà continuïtat l'endemà amb l'actuació del Cor d'Homes d'Igualada, sota la direcció d'Esteve Costa, i on interpretaran cançons tradicionals catalanes. El diumenge, 20 de maig, serà el torn del cor de dones, Cromàtica, dirigides per Núria Molins, que en aquest cas, hi posaran música a poemes en anglès.\nEl 25 de maig, a les 21 h La Coral Carmina presentarà 'Camins', un recorregut musical amb obres catalanes amb el fil conductor de les sendes de la vida. Tancarà la setmana les actuacions de Cor Oh!, conjunt femení sota la batuta de Pol Pastor.\nLa darrera actuació, a càrrec de l'agrupació Sitges Canta! aportarà la nota internacional a la trobada, i és que la coral del Garraf està formada per cantants i instrumentistes de fins a dotze nacionalitats. És William Carney l'encarregat d'unificar totes les veus al servei de composicions eclèctiques, que van des de la música clàssica fins al pop. (Consulta el programa íntegra de la Setmana de Cant Coral).\nEl programa de cultura Taquilla Inversa parlarà dijous, 17 de maig, amb els organitzadors.