Page-5 Solució d'aplicació de productes magnètics\nGuangzhou New Magnetics Technology Co.,Ltd [Guangdong,China] Tipus d'empresa:Distributor/Wholesaler , Manufacturer , Trade Company Main Mark: Africa , Americas , Asia , Caribbean , East Europe , Europe , Middle East , North Europe , Oceania , Other Markets , West Europe , Worldwide Exportador:11% - 20% Certs:ISO9001, RoHS, Test Report Descripció:Solució d'aplicació de productes magnètics,,,,,\nHome > Productes > Solució d'aplicacions\nCategories de productes de Solució d'aplicacions , som fabricants especialitzats de la Xina, Solució d'aplicació de productes magnètics , proveïdors / fàbrica, productes a l'engròs d'alta qualitat de R + D i fabricació, tenim el perfecte servei postvenda i suport tècnic. Esperem la vostra cooperació!\nFull d’adhesió d’adhesius de pissarra seca bricolatge per a taula\nSala de conferències Taula blanca suau i llisa\nMaterial de tauler d'escriptura per esborrar en sec personalitzable per a empreses\nSala de reunions de la sala de reunions d'oficines de grans mides\nPreu gran per esborrar el tauler blanc preu barat\nIdea de taulers d’anuncis gegants de l’oficina per a la venda\nTaula de taula blanca de bricolatge, fulla adhesiva per esborrar en sec per a taula Article nºGRWT-NS50-DSA, pissarra autoadhesiva de color blanc brillant és un tipus de pissarra flexible amb adhesiu , fàcil de tallar, doblar, retorçar, enrotllar o es pot mecanitzar en gairebé qualsevol forma, estalviant espai i...\nSala de conferències Taula blanca suau i llisa Pissarra autoadhesiva de color blanc alt brillant és un tipus de pissarra flexible amb adhesiu , fàcil de tallar, doblar, retorçar, enrotllar o es pot mecanitzar en gairebé qualsevol forma, estalviant espai i transportant fàcilment. A causa de l’adhesiu fort, l’etiqueta...\nAdhesiu mural personalitzat de pissarra magnètica per a oficina Pissarra autoadhesiva de color blanc alt brillant és un tipus de pissarra flexible amb adhesiu , fàcil de tallar, doblar, retorçar, enrotllar o es pot mecanitzar en gairebé qualsevol forma, estalviant espai i transportant fàcilment. A causa de l’adhesiu...\nSala de reunions d’escriptori a la paret de la sala de reunions de grans dimensions Article No.MRWT-NS50-DSA Pissarra autoadhesiva és una mena de pissarra flexible adhesiu , fàcil de tallar, doblar, retorçar, enrotllar o es pot mecanitzar en gairebé qualsevol forma. Estalviar espai i transportar fàcilment. A causa de...\nPreu gran per esborrar el tauler blanc preu barat Mida gran, Cap, pissarra adhesiva fer ús complet de la paret com a fons de pantalla, adequat per a una superfície llisa sense que es pugui fer cendra i desigual. Cap Adhesiu Pissarra és una pissarra suau , fàcil de tallar, doblar, retorçar, enrotllar o es pot...\nGireu la paret a la pissarra, la pissarra de l'oficina interior Article No.MRWT-NS50-DSA Pissarra autoadhesiva és un tipus de làmina de pissarra receptiva magnètica feta mitjançant la barreja de pols de ferro amb plàstic (CPE, etc.). Té una excel·lent capacitat receptiva magnètica, imants connectables. Com...\nTaules de butlletins receptors magnètics de colors Cap Adhesiu Pissarra Article No.GRWT-NS50, una pissarra suau , fàcil de tallar, doblar, retorçar, enrotllar o es pot mecanitzar fins a gairebé qualsevol forma. Com a pissarra, té una excel·lent durabilitat en l’escriptura i l’extinció. Compatible per a molts tipus de...\nIdea de taulers d’anuncis gegants de l’oficina per a la venda Cap Adhesiu Pissarra Article No.GRWT-NS50 és una pissarra suau , fàcil de tallar, doblar, retorçar, enrotllar o es pot mecanitzar fins a gairebé qualsevol forma. Com a pissarra, té una excel·lent durabilitat en l’escriptura i l’extinció. Compatible per a...\nXina Solució d'aplicacions Proveïdors\nSolució d'aplicació de productes magnètics\nSom professionals proveïdors de solucions d'aplicacions de productes magnètics, una empresa innovadora especialitzada en el desenvolupament i aplicació de productes magnètics. Mostrar versatilitat dels nostres productes, afegir creació de la nostra vida.\nEstem especialitzats en l'aplicació de taulers d'escriptura magnètica en indústries com l'educació, la decoració d'interiors, l'oficina i la papereria. Segons les característiques dels nostres productes, hem desenvolupat solucions d'aplicació en diferents camps i espais diferents. Amb "Estètica magnètica" com a direcció principal, oferim solucions per a papereria, actualització de pissarra escolar, pintura de graffiti infantil, disseny creatiu d’entorn de jardí d’educació, creativitat de cultura a la llar, etc. aconseguir resultats guanyadors.


La justícia anul·la l’acomiadament de Bernat Barrachina pel rètol sobre la princesa d’Astúries a TVE - comunicació21\nRedacció|2022-06-23T15:54:10+02:0023 juny 2022|Comunicació21\nEl Tribunal Superior de Justícia de Madrid ha declarat nul l’acomiadament de Bernat Barrachina Hernández com a guionista de La hora de La 1. El periodista va ser fulminat per ser l’autor del rètol sobreimprès “Elionor se’n va d’Espanya, com el seu avi”, quan el programa de TVE informava sobre els estudis de batxillerat que la princesa d’Astúries realitzaria a Gal·les amb un cost de 76.500 euros.\n“M’han acomiadat, com a l’avi de l’Elionor”, va anunciar en el seu moment Barrachina, que des del passat octubre treballa al programa La Roca de laSexta. “La justícia em protegeix, com a l’avi de l’Elionor”, ha piulat després de fer-se pública la sentència del TSJM.\nAl desembre, el Jutjat va avalar l’acomiadament de Barrachina, però ara el TSJM ha revocat la decisió i ha ordenat la seva readmissió, a més de l’abonament del salari que ha deixat de percebre des de la seva sortida i una indemnització per danys morals de 10.000 euros.\nLa resolució del Tribunal també declara la existència de “cessió il·legal” del treballador en benefici de RTVE; el seu acomiadament va ser ordenat i anunciat per l’ens públic malgrat estava contractat per la productora Tesseo.\nVulnerada la llibertat d’expressió del treballador\nEl TSJM diu que el rètol va ser “una postil·la clarament inapropiada i impertinent, que lluny d’aportar alguna cosa a la notícia la va enterbolir i enfosquir”, però puntualitza que “no contenia cap expressió amb un significat objectivament injuriós o vexatori cap a la princesa, l’honestedat de la qual no va quedar realment en dubte”.\nA més, recorda que es va sobreimprimir en un programa que no era de caràcter informatiu com el Telediario, sinó un magazín amb “un contingut més lleuger i un enfocament més distès de les notícies, orientat a l’esbarjo o distracció de l’audiència més que a provocar la reflexió o assolir altres objectius”.\nEl Tribunal afirma que el contracte laboral “no implica, de cap manera” per al treballador la “privació” dels seus drets com a ciutadà reconeguts a la Constitució, i entén que en aquest cas es va vulnerar el dret a la llibertat d’expressió del periodista. “Sense perjudici del judici crític que pugui merèixer el rètol pel caràcter simplista, groller i tendenciós, no va transgredir els límits del dret a la llibertat d’expressió admissible en la relació laboral”, resol el TSJM.\nExplicacions a les Corts pel “greu error”\nPoc després de l’emissió del programa, l’aleshores administradora provisional única de RTVE, Rosa María Mateo, va lamentar “profundament el greu error” i va ordenar el relleu immediat dels seus responsables.\nSegons la corporació pública, la inclusió del rètol va ser “una greu irresponsabilitat que no pot malmetre el compromís de RTVE amb la defensa dels valors constitucionals i de les institucions de l’Estat i de la Corona”.\nPolítics de PP, Cs i Vox van carregar durament contra la televisió pública estatal per la sobreimpressió de la frase i van reclamar depurar responsabilitats.\nUn parell de setmanes més tard, Mateo va haver de comparèixer davant la comissió mixta de les Corts per donar explicacions del cas.


Exercici Mental I Entrenament Mental\nAvaluació Cognitiva General\nQuines habilitats cognitives avaluem?\nEntrenaments per a nens\nEntrenaments per a adults\nEines per a Metges / Psicòlegs\nPer a escoles (Neuroeducació) Plataforma neuroeducació. Col·legis i professors\nEines per a investigadors\nQuè és CogniFit\nIniciar sessióAccedir Registrar-se\nUna avaluació cognitiva seriosa integrada en el teu entrenament i els teus exercicis mentals\nAquesta pàgina és només informativa. No venem cap producte que tracti malalties. Els productes de CogniFit per a tractar malalties es troben actualment en procés de validació. Si està interessat visiti Plataforma de recerca CogniFit\nL'entrenament mental és una part important de la seva salut mental. Entrenar regularment la seva ment pot ajudar a desenvolupar el seu coneixement i les diferents habilitats cognitives que utilitza en la seva vida diària.\nCogniFit ha desenvolupat una sèrie d'exercicis d'entrenament cerebral que han estat dissenyats específicament per avaluar i entrenar la seva ment. Utilitzant els últims descobriments en neurociència, CogniFit valida el seu programa amb un investigador independent i publica estudis sobre l'eficàcia dels seus programes d'entrenament mental.\nAmb el temps, les nostres habilitats cognitives, com ara la memòria o la coordinació d'ull-mà, tendeixen a disminuir. És important mantenir les habilitats cognitives en bona forma per seguir fort i gaudir de la vida i les experiències diàries. L'entrenament mental i aptitud del cervell són una part important per a un estil de vida saludable en el que s'utilitzen un gran nombre de les seves habilitats cognitives quotidianes. Per exemple, tenir una bona memòria és un element clau per a una vida productiva i agradable. L'entrenament mental pot ajudar a entrenar la seva memòria.\nAvui dia, la gent reconeix la necessitat de mantenir el cervell en forma i saludable de la mateixa manera que el nostre cos. En entrenar regularment amb CogniFit, vostè entendrà millor la seva salut cognitiva i obtindrà l'eina per entrenar les habilitats cognitives que més necessita.\nTan aviat com es completi la seva avaluació, CogniFit li proporcionarà una mesura fiable de la seva força cognitiva. La nostra tecnologia patentada crearà un pla d'entrenament personalitzat que s'adapti a les seves necessitats. Vostè obtindrà una perspectiva sobre les seves capacitats cognitives i aprendrà a millorar amb exercicis mentals i entrenament mental a mida. També pot decidir quin tipus de formació li agradaria fer i quines habilitats cognitives prefereix entrenar.\nTots els exercicis d'entrenament mental estan disponibles en línia perquè pugui començar el seu entrenament cerebral fàcilment en qualsevol moment. Els exercicis per al cervell són divertits i fàcils de fer. Inicieu l'avaluació i la formació de les seves habilitats cognitives avui i millori la seva salut mental i física en general!


El cinema Renoir Les Corts tancarà el 21 de juny\nÉs el tercer cine de la cadena que abaixa la persiana, després dels de Saragossa, Conca i Palma. Feia 15 anys que exhibia versió original subtitulada lluny del centre de Barcelona\n2 min. Barcelona 15/06/2012 15:06\nEl tancament del cinema barceloní Renoir les Corts ja és un fet consumat. Segons ha pogut saber l'ARA, la cadena d'exhibició Alta Films, dirigida pel president de l'Acadèmia del Cine Espanyol, Enrique González Macho, farà públic un comunicat oficial per anunciar la clausura del cinema del carrer Eugeni d'Ors el dijous 21 de juny, l'últim dia per al qual hi ha confirmada una programació. Amb sis pantalles d'una capacitat que va de les 101 butaques a les 300, el Renoir les Corts van inaugurar-se el 25 de juny del 1996 i durant més de 15 anys han estat uns dels pocs cinemes consagrats a la versió original subtitulada lluny del centre de Barcelona.\nEl tancament del Renoir les Corts no serà el primer de la cadena aquest any, sinó que ha estat precedit per la clausura del Renoir Audiorama de Saragossa, els Multicines Cuenca i el Renoir Palma, de Mallorca. A l'illa, s'ha constituït l'associació ciutadana Salvem el Renoir, que pretén gestionar els cinemes. Fa dos dies va anunciar que ja ha obtingut 62.100 euros a través de 900 socis. Per donar suport a aquesta iniciativa, Alta Films ha donat a l'associació els projectors, butaques, equips de so i d'aire condicionat del cinema, valorats en 20.000 euros.\nQue el Renoir les Corts tanqui la paradeta confirma la precària situació del circuit de sales barceloní, que últimament ha vist desaparèixer cinemes independents com els Casablanca i d'altres d'emblemàtics com els Rex o els Alcazar. Amb la taquilla assolint mínims històrics, el món del cinema viu ara mateix un moment de gran incertesa.


Dispositiu sanitari especial a Xest amb motiu del GP de Motociclisme – tucomarca.com\nHomeSeccióLa ComarcaCanal SalutDispositiu sanitari especial a Xest amb motiu del GP de Motociclisme\n15 novembre, 2019 administrador Canal Salut, Infraestructures, La Comarca, La Foia de Bunyol-Xiva, Secció, Xest 0\nEl Departament de Salut de Manises comptarà durant aquest cap de setmana amb un dispositiu sanitari especial per atendre els milers de visitants que es van a donar cita a la localitat amb motiu del Gran Premi de Motociclisme de la Comunitat Valenciana. Així es va acordar en una reunió realitzada el passat 5 de novembre a la qual va assistir la regidora de Sanitat, Mª Ángeles Llorente.\nA l’igual que en l’edició anterior del Gran Premi, l’àrea de salut va a reforçar la dotació assistencial de el Centre de Salut de Xest des de divendres a la tarda fins diumenge. De la mateixa manera, el servei d’urgències estarà reforçat per atendre qualsevol eventualitat i el centre sanitari estarà en coordinació amb Protecció Civil per a realitzar les primeres atencions. Al centre de salut de Xest hi haurà un augment de la plantilla de el punt d’atenció continuada que constarà de quatre metges, quatre infermers i dos zeladors i des de l’Hospital de Manises-departament 23 es dotarà de material sanitari als equips de Protecció Civil i es reforçaran els serveis de portes d’urgències, traumatologia i cirurgia.\nCom en edicions anteriors, l’Ajuntament de Xest i l’Hospital de Manises han coordinat amb Protecció Civil de Xest, la Policia Local i el Centre d’Informació i Coordinació d’Urgències (CICU) un dispositiu sanitari per tal de facilitar la comunicació entre tots ells i assegurar la prestació sanitària a tots i totes les visitants. “La coordinació sanitària en aquest tipus d’esdeveniments ha d’estar ben planificada i així s’ha fet perquè tots els agents implicats estiguin en permanent comunicació i sàpiguen quin és el protocol d’actuació”, afirma Llorente. “Com cada any, comptem amb l’ajuda de voluntaris i voluntàries de Protecció Civil donant servei a Xest durant tot el cap de setmana, coordinant-se permanentment amb el Centre de Salut i la Policia Local, així com amb altres dispositius”.\nD’altra banda, les farmàcies de la localitat oferiran servei en horari de 9 a 21 hores tant avui dijous com demà, divendres i la farmàcia de guàrdia de dissabte serà la situada al carrer Chiva. Aquest mateix dia, dissabte 16 de novembre, la farmàcia de l’avinguda Castella obrirà de 9 a 14 hores i la ubicada a la plaça Doctor Cajal, de 9 a 21 hores. Aquesta última també estarà oberta el diumenge de 9 a 14 hores.


Neocòrtex o cervell racional - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nNeocòrtex o cervell racional\nclara puigventós. psicopedagoga i directora de projectes a la baula sccl / gemma torregrosa. directora tècnica a la baula sccl 12.02.2020 | 10:31\nNeocòrtex o cervell racional rawpixel/freepik\nAquesta seria la part del cervell que ens diferencia dels animals, però sabeu quanta estona al dia fem servir la part racional del nostre cervell? Perquè, tot i que l'hem estat explicant per parts, el nostre cervell està interconnectat i el cervell reptilià o primari està ben actiu durant moltes estones del dia. Quan tenim gana o son és ell el que ens avisa. Quan el nostre fill o filla no es vol vestir al matí i estem fent tard és el sistema límbic qui es posa en funcionament quan fem un crit. Per tant, no pensem que a mesura que ens anem fent grans un cervell deixa pas a l'altre més evolucionat, totes tres parts conviuen amb més o menys harmonia. Però podem identificar d'on provenen certes respostes, primer les nostres per després poder acompanyar millor els nostres fills i filles.\nA la capa més externa del cervell, al neocòrtex o matèria grisa, és on s'integra i es consolida tota la informació que arriba a través dels sentits. Seria la zona que analitza la informació que ja hem processat altres vegades per poder respondre de manera adequada a cada nova situació. També es localitza en aquesta zona el control i la gestió dels impulsos per tal de donar a les nostres emocions respostes i conductes socialment acceptades. Hi ha moltes altres coses com el càlcul i el llenguatge que es regulen en aquesta part del cervell. És important conèixer aquestes dades per poder ajustar millor la nostra conducta al desenvolupament de cada infant. Cal que pensem que aquesta part del cervell no comença a connectar-se amb les altres dues de manera activa fins al 6 anys i que del 6 als 12 és quan es produeixen les principals connexions, però que no és fins als 25 o 30 que finalitza la seva formació. Per tant, no podem esperar que infants menors de 6 anys tinguin comportaments que no poden tenir biològicament parlant.\nTambé és interessant tenir en compte aquests aspectes per tal d'ajustar contingut escolar al desenvolupament real dels infants, com per exemple aprendre a llegir i a escriure. Per aprendre a llegir cal connectar 3 parts del nostre cervell, la que reconeix cares, que ara haurà de reconèixer les lletres, la que connecta el símbol gràfic amb el so, per tant la zona del llenguatge, i la que atribueix significat a les paraules. Per a això els infants no estan biològicament preparats per fer-ho fins als 7 anys. Això no vol dir que hi hagi infants que ho puguin fer abans, però iniciar de manera general l'aprenentatge de la lectura als 4 o 5 anys només provocarà frustració als infants, que no podran aprendre-ho perquè el seu cervell encara no els ho permet. Més que voler que els infants facin coses per les quals no estan preparats, conèixer com funciona el cervell d'un infant i com es va desenvolupant ens permet acompanyar-lo amb molta més qualitat. Seguint el mateix exemple, parlar molt amb els nostres fills, que els infants tinguin riquesa de llenguatge en el seu entorn, llegir-los llibres, els preparà millor per poder connectar significats quan estiguin preparats per aprendre a llegir.\nEntendre d'una manera lògica com funciona el cervell dels nostres fills, ens pot ajudar molt en la criança. Sovint ens donarà pistes de com actuar si pensem quina és la part del cervell del nostre fill que està marcant les seves conductes, quan té gana o son no serviran de res les explicacions lògiques. També ens permetrà entendre que les seves conductes poden no ser lògiques des del nostre punt de vista d'adult amb un cervell completament format, però és que ells no tenen cap altra possibilitat d'expressar-se perquè encara no ho pot fer. El coneixement, i les dades objectives, aporta nous significats a aspectes que potser fins ara estaven tenyits per culpabilitzacions, desconfiances o matisos que no ens ajudaven a acompanyar els nostres fills i filles com el nostre instint ja ens deia i que ara la neurociència il·lumina amb informació. Us animem que continueu aprenent coses sobre el nostre cervell, que és el gran desconegut però que en canvi és el qui pilota les nostre vides.


La Generalitat gestiona 450 donacions de mobles a ONG i entitats no lucratives\nAsindown, Associació Per Tu Dona, AVEX o Donació de Mantes i Coixins per a Ucraïna han rebut, entre d'altres, material a través del Servei de Mobiliari Disponible de la Generalitat\nLa Generalitat Valenciana, a través del Servei de Mobiliari Disponible de la Conselleria d'Hisenda, ha gestionat 450 donacions de mobles d'oficina a Organitzacions no Governamentals (ONG) i Entitats no lucratives (ENL) de la Comunitat Valenciana, així com a ens i administracions públiques, des de la posada en marxa l'abril de 2018.\nEntre el mobiliari donat figuren mobles que ja no eren utilitzats per la Generalitat com taules individuals i de reunions, butaques, cadires, prestatgeries, armaris, calaixeres, llums de peu, penjadors o reposapeus. Tot i això, també se'ls ha donat material d'oficina com ara safates per arxivar documents o papereres, entre d'altres.\n«L'objectiu d'esta iniciativa, que vam posar en marxa ara fa quatre anys, és donar una segona vida útil a béns mobles que un determinat departament de la Generalitat ja no necessita però que poden ser útils a entitats del tercer sector i fins i tot a altres departaments de l'administració», ha assenyalat la directora general de Sector Públic i Patrimoni, Isa Castelló.\nLa Generalitat ha tingut al llarg de les deu legislatures nombrosos canvis de conselleries, competències i seus «deixant enrere un mobiliari, encara en ús, però que de vegades és de difícil reubicació per no adaptar-se al nou espai». Així mateix, el transcurs del temps també provoca que alguns dels béns mobles comprats per a l'exercici de l'activitat es tornin inservibles per a la destinació concreta per a la qual van ser adquirits.\n«Alguns d'estes mobles estaven emmagatzemats i, en alguns casos, oblidats des de fa anys. Però este material pot ser útil per a altres serveis i departaments, i esta idea va ser la que ens va moure a engegar el 'Servei de Mobiliari Disponible', que ens permet evitar compres innecessàries i avançar en el reciclatge, la reutilització de recursos i la reducció de residus», ha afegit Castelló.\nEste servei s'encarrega, tant de recollir mobiliari de caràcter administratiu que es deixarà d'utilitzar però que es troba en bon estat, com de façalitar-lo gratuïtament a entitats del tercer sector o departaments de l'Administració que els necessitin. Així mateix, el servei també fa funció d'intermediari, perquè els mobles en desús passin directament del departament o organisme que els lliura al que els demanda.\nLa seu d'este servei es troba al Complex Logístic i Arxiu Intermedi de la Generalitat a Riba-roja de Túria. Allí la direcció general de Patrimoni custòdia degudament ordenats i classificats els mobles disponibles, dels quals es té un catàleg fotogràfic actualitzat que permet enviar-ne imatges als sol·licitants per façalitar-los la seua elecció.\nPodeu accedir al Servei de Mobiliari Disponible des del Portal Funciona, en el cas d'Organismes i conselleries. En el cas que els sol·licitants sigan ONG o Entitats No Lucratives es podeu accedir a través del web de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.\n«Estem satisfets amb l?acolliment que ha tingut la iniciativa. La resposta ha estat immediata. En el cas de les sol·licituds realitzades per departaments, ja des del mateix dia que es va publicar el banner a la Intranet de la Generalitat van començar a arribar sol·licituds», ha indicat la directora general qui ha agraït que el personal empleat públic «és cada vegada més conscient de la importància de reutilitzar el material, tenint una alta demanda també de sol·licituds, cosa que evita noves compres».\nNombroses entitats beneficiades\nEntre les entitats del tercer sector que han rebut donacions gràcies a servei figuren Asindown, Associació Per Tu, Dona, Avant acció social, AVEX (Associació Valenciana d'exAlcohòlics), Missatgers de la Pau, Donació de Mantes Coixins per a Ucraïna, Associació Cor Joies de Banyeres de Mariola i les associacions de Jubilats i Pensionistes de Cullera i Aldaia, entre d'altres.\nTambé s'han subministrat béns al Conservatori Superior de Música de Castelló, Universitat Popular de València, companyia de teatre El Micalet, Conservatori Superior de Música de Castelló, IVAJ de Castelló, Societat Musical d'Alboraia, Real Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles, Residència d'Ancians La Safor o al Centre de Menors de Vila-real.\nEntre els organismes públics que han rebut béns d'este servei figuren la Residència de Dia PMD a la Safor de Gandia, diversos centres docents, el Servei de Sanitat Vegetal, Parc Natural Serra Gelada, el CEAM de Port de Sagunt i el Servei de Sanitat Vegetal.


#OpiniónPD | Es la meua pilota, per José María Peris (@armariodesorden) - Plaza Deportiva\nÉs la meua pilota\nVALÈNCIA. Les eres dels pobles, on es secava l'arrós, o els solars que estàven allà on s'acabaven els pobles eren, quan existien, els terrenys de joc de la nostra infància. Deixaves, millor dit, enrefilaves la cartera de l'escola en casa a migdia i baixaves corrent al camp per a la profia del matí. En horari que ara seria per a l'audiència asiàtica. Però en realitat no ens veia ningú. Algun jubilat despistat, sense obres que tirar-se a la boca, era per a qui jugàvem. Encara que, en realitat, jugàvem per a nosaltres, per a competir davant els majors d'un curs més. O entre nosaltres. Alguna vegada venien companyes de classe, per avorriment o com a conseqüència de crear hype entre els pupitres de fusta, fent viral alguna cosa que mai passava i que sí exageràvem.\nLa pilota sempre la portava algú de sa casa. Quan no feiem un pot i anàvem a comprar-la a la tenda d'esports per a tindre la rotació en les nostres cases i baixar amb ella baix del braç i començar. No eren grans balons de televisió. Balons de terra, que aguantaren l'arena de l'era. Res a vore amb els Tango de l'època que els veiem a l'aparador de la tenda, amb el que somiavem tindre si la llista de la Primera Comunió ens arribava. De fet, crec que molts dels mariners, capitans i resta de xiquets vestidets per a tastar aquella oblea pegalosa al paladar només volien això per poder tindre un baló. I una bola del món amb llum, encara que, per molt redona, no era l'esfera més desitjada.\nI de vegades, passades les festes comuniantils, venia algun company, de la classe o del carrer, amb pilota bona. De les de gespa, déiem. De les de la tele. I moltes vegades, quasi totes, era dels que si hi havia que triar equip, millor que jugarà davant teua que al teu costat. Amb una eufòria retardada per allò dels gols de camp de terra, amb celebracions imitant als jugadors dels cromos, triant ser Kempes, Cabrera, Alcañiz o qualsevol altres killers a copiar. I el nou feligrés, amb l'únic mèrit de tindre un baló per estrenar, entrava en la convocatòria només pel gust de poder pegar-li bones canonades a una joia. A canvi, demanava ser el capità fictici o ser el llançador dels penals. Perquè la pilota era seua. Com a contraprestació, li ficàvem moltes ganes per a ser el primer que li fera un repeló. A la pilota, no al nou. En principi.\nAra sembla que un nou comuniant asoma a l'era del valencianisme. Vestit de mariner, de militar i de xandall. I potser siga una solució no molt mala, vist que els balons de la il·lusió tenen poques eixides per a que seguisca rodant la pilota. Caldrà vore quines exigències demana que el que sembla vindrà amb una pilota de nova generació baix del braç. L'anterior pilota ja està plena de cosits, amb alguna eixida de la càmera i que, amb un puntelló inesperat, pot ser que rebente. Cicles vitals i conseqüències del passat.


El conductor de l’atropellament de la Massana assegura que va donar un cop de volant per l’aparició sobtada d’un altre vehicle - Altaveu el diari digital d'Andorra\n28/08/2018 (16:30 CET)\nCossos de seguretat i salvament intervenen en l'accident.\nEl conductor que va protagonitzar el greu atropellament de diumenge a la Massana ha assegurat que va donar un cop de volant cap a la seva dreta com a reacció a una inesperada aparició d’un vehicle pel carril contrari. No obstant això, no hi hauria cap testimoni que corrobor-hi aquesta versió i els agents de policia experts en accidents de trànsit treballen amb la hipòtesi que el tot-terreny Renault Koleos es va enfilar a la vorera per una distracció de l’home, un no resident de 46 anys.\nEl sinistre va tenir lloc poc abans de les 3 de la tarda de diumenge a l’altura del número 13 de l’avinguda Sant Antoni de la Massana, més o menys, per tant, a l’altura de l’hotel Palanques. El tot-terreny, que circulava en direcció nord, es va enfilar a la voravia envestint una vianant que llavors caminava per aquell indret de forma deguda. La dona, una resident a la parròquia de 46 anys, va sofrir ferides molt greus que li han comportat, per ara, l’amputació del peu esquerra i una lesió medul·lar pendent encara d’una avaluació més aprofundida.\nEl conductor del Koleos va ser detingut poc després del sinistre acusat d’un delicte de lesions per imprudència. Dilluns va passar a disposició del batlle. L’home sempre hauria mantingut que, de cop i volta, un vehicle va aparèixer pel mig de la calçada -és a dir, ocupant parcialment els dos carrils- en sentit contrari al que viatjava ell i va reaccionar donant un cop de volant cap a la seva dreta per evitar la col·lisió. La maniobra, però, hauria comportat envestir la vianant.\nLa versió del conductor, però, no ha pogut estar corroborada per ningú més i els agents responsables de l’atestat, segons fonts coneixedores de la investigació, no li donen massa credibilitat. Ara, tampoc no saben què hauria generat la distracció que, a parer seu, va comportar que el Renault Koleos s’enfilés a la voravia i enxampés de ple la vianant. Després de passar a disposició judicial, a l’home se’l va processar per la imprudència que hauria originat el delicte de lesions i va quedar en llibertat.\nLa víctima del sinistre, després d’uns primers tractaments i intervenció al centre hospitalari andorrà, va haver de ser traslladada, diumenge mateix al vespre, amb helicòpter cap a la Vall d’Hebron de Barcelona. La dona, segons les diverses fonts consultades, està estable dins de la gravetat. Aquest dimecres hauria de ser sotmesa a noves proves que, en principi, haurien de permetre delimitar millor l’abast de les lesions que pateix, i especialment les que li afecten la medul·la, que són les de més gravetat i les que van obligar el seu trasllat a la capital catalana per a un millor tractament.


Cultura fora del museu\nBars i cafés volen diferenciar-se promocionant activitats artístiques\nEls locals acullen, sobretot, persones que inicien una carrera professional\nUn lloc diferent és el que busca el gastrobar Barra Mar's oferint literatura\nFa temps que els museus i les biblioteques van deixar de ser els aparadors de referència de la cultura, i és que en els darrers temps la proliferació de bars, cafès i altres espais que acullen música en directe, representacions teatrals, exposicions o presentacions de llibres, entre d’altres, ha ajudat molts artistes nacionals, i també internacionals, a dibuixar els primers passos de la seva carrera artística, com va ser el cas del grup musical andorranobarceloní The Soundsets, que es va llançar a la piscina –ara fa cinc anys– actuant a petits locals de barri. “Ens van donar una oportunitat bastant gran”, comenta el jove Enric Bartomeu (pianista), un dels cinc integrants del conjunt, format també per Edu Soler (percussionista i cantant), Jordi Agustí (guitarrista), Pep Bartomeu (vocalista) i Pep Rocamora (trompetista). Després van venir les festes del Roser de la Massana, així com la de la joventut organitzada pel fòrum homònim. També, des de fa cert temps “tenim l’oportunitat de tocar al Poblet de Nadal”, explica el membre de la banda, que s’atreveix amb les versions més conegudes a través de la rumba, el reggae, la salsa i altres ritmes llatins. Actualment, el grup amenitza celebracions de tot tipus: comunions, batejos, aniversaris... El bar regentat per Pablo Tolisano, Món Bohemi, va ser l’últim escenari del Principat que els joves van visitar. “Hi anem perquè és un espai acollidor i el reduït nombre d’assistents fa que la intervenció amb el públic sigui molt més potent”, comenta Bartomeu. A banda, les actuacions en petit comitè permeten que els espectadors tinguin accés instantani als artistes. Tant és així que The Soundsets va tancar un bolo a la cerimònia d’una parella que es trobava allà. Tolisano va observar que la fórmula de barrejar cultura i gastronomia triomfava a països com ara Alemanya i aleshores va decidir crear Món Bohemi, un lloc al Principat on “no tan sols se serveixen cerveses, sinó que també és un punt de reunió amb els amics per embriagar-se d’art amb classe”.\nL’aposta de Barra Mar’s, el gastrobar que gestiona Joao da Costa, és la lectura. El propietari, coneixedor de la falta d’interès pels llibres durant els últims temps, va decidir implementar un espai amb exemplars sobre cuina, poesia i de caràcter infantil. “Insisteixo a la gent que trobo enganxada al mòbil durant molt de temps que agafi un llibre.” I és que tot aquell que estigui interessat a fullejar un dels exemplars de la prestatgeria pot fer-ho sense gens de pressa ni por de deixar el llibre a mig camí, ja que des del local s’ofereixen marcapàgines personalitzats amb el nom del client perquè torni un altre dia i d’aquesta forma acabar la lectura que havia encetat. De fet, cogeunlibro és la contrasenya que els clients han d’introduir als dispositius si volen connectar-se a la xarxa. La clau intenta despertar la curiositat lectora de l’internauta i fer reflexionar la persona perquè abandoni una estona el mòbil. El propietari buscava oferir un espai diferent que combinés la gastronomia amb el desenvolupament personal. “Fa cinc anys que treballo en aquest projecte. Hi ha gent que ja ve a prendre’s un cafè amb una llibreta per poder anotar alguna de les receptes que consulta als exemplars que tenim.” Per a Da Costa és gratificant que algú tingui idees sobre què cuinarà o descobreixi algun poeta per haver agafat un dels llibres que es troba al local. “A casa meva tots llegim i vaig voler traslladar aquesta afició al bar”, manifesta.\nI qui pensaria que seria possible gaudir de la pintura o de la fotografia a la recepció d’una sala de joc? Doncs bé, sota el projecte Bingo Art –el vessant cultural de Bingo Stars– el gerent del local, Marc Martos, intenta ajudar els artistes que comencen, especialment al món de la fotografia o de la pintura. “La idea va sorgir perquè disposàvem d’un ampli espai buit i vam pensar que estaria bé que la gent que esperava per entrar a les instal·lacions pogués gaudir de l’art.” La iniciativa va començar el 2015, temps en què més d’una quinzena d’artistes, molts dels quals de l’àmbit nacional, han exposat les seves obres i ha servit com a finestra per donar-se a conèixer, com és el cas del pintor resident Manel Soriano, que recull diferents paisatges de les valls d’Andorra i reconeix que troba “la inspiració miri el racó que miri del país”.\nLA INFLUÈNCIA DE LA DECORACIÓ\nUn dels denominadors comuns presents als locals d’oci que ofereixen cultura sense ser aquesta la seva màxima és la inversió de temps i esforç dedicada a la decoració. “Sempre fem cosetes, ens resulta molt divertit canviar encara que a vegades resulta una mica caòtic”, assegura Tolisano, qui ha convertit Món Bohemi en un espai alternatiu on les formes i els colors són els protagonistes. A aquest racó de la Massana els fotogrames d’algunes de les pel·lícules més reconegudes de la història del cinema, com ara Pulp Fiction, es converteixen en quadres i un rètol il·luminat recorda l’actuació del dia: Avui, Rafart Mago.\nTolisano insisteix que “la màgia d’un lloc resideix en els canvis. És divertit que de sobte et trobis una altra decoració i, a més, tinguis la possibilitat de poder comprar un dels quadres que pengen de la paret”, com passa a La Fada Ignorant, l’únic cafè teatre del Principat, que fa més d’una dècada va obrir les seves portes de la mà de Toni Fernández, un espai que acull la particular mostra fotogràfica de l’artista nacional Núria Moreno, que barreja instantànies amb el dibuix a llapis.\nDa Costa creu que la disposició del mobiliari també juga un paper clau en l’actitud del client. “La posició que adapta el cos a les taules altes amb tamborets com a cadires facilita les converses.” El propietari confessa que està fart de les trobades entre amics sense intercanviar paraules per culpa de la “malaltia d’internet”, de la qual és testimoni diàriament. Fins i tot ha arribat a servir un fuet sense tallar i que siguin els propis clients els que ho facin i tinguin una excusa per iniciar una conversa. La seva idea a curt termini és acabar amb les taules baixes. A banda de la lectura, la bona música és una de les altres àrees que es vol potenciar a Barra Mar’s. “El repertori es basa en els èxits dels anys vuitanta i noranta, com el rock de Pink Floyd o les composicions d’Eric Clapton.” Amb aquesta varietat musical pretén descobrir als joves altres estils i crear un clima que “afavoreixi la concentració necessària que requereix la lectura d’un llibre”. Per descomptat, la televisió mai té so: “És una forma d’acontentar tothom, tant aquell que vol tranquil·litat com qui vol veure el partit.”\n“Per poder oferir cultura hi ha d’haver gent que la valori”, apunta Tolisano, qui es queixa que és impossible disposar d’espectacles en directe i exposicions d’art de manera contínua si no fos perquè també ofereix sopars. I és que en els temps que corren mantindre el negoci tan sols amb les aportacions de les actuacions i algunes copes no és suficient. Per això, Fernández vol animar el públic de La Fada a fer-se amic-col·laborador, una proposta per fer remuntar el negoci que consisteix a contribuir amb una aportació mensual mínima de deu euros amb la qual els clients tindran descomptes, consumicions o entrades gratuïtes. “Una forma de fidelitzar la clientela i intentar que s’activi el xip cultural”, indica. De moment, el seu modus operandi, la taquilla inversa, vol fer reflexionar l’espectador, que decideix a la sortida del local el preu d’allò que ha vist. Tolisano apunta que moltes vegades el públic està dispers perquè no paga una entrada, i com que l’objectiu principal no és anar a consumir cultura sinó gaudir de la gastronomia aleshores no es presta l’atenció que caldria a la banda que està actuant. “Ens sentim bé, perquè quan toquem al país acudeix gent molt propera a nosaltres i intentem fer un espectacle on hi hagi la major interacció possible amb el públic”, exposa Bartomeu.\nLa majoria dels casos acollir una exposició, ja sigui de pintura, fotografia o escultura, o una actuació no suposa un benefici directe per al propietari, però saber aprofitar la distribució del local per incorporar exposicions o incloure un escenari per oferir espectacles en directe mentre els clients prenen alguna cosa “et dona un plus”, diu Tolisano. Una mena de simbiosi entre local i artista en què aquest últim dona a conèixer el seu treball en un ambient relaxat i cultural. “Els clients fidels sí que venen perquè s’ofereixen coses diferents”, apunta l’empresari.\nUN ESPAI ON COMENÇAR\nPer Soriano, tenir la possibilitat d’exposar a l’antesala de Bingo Stars és molt positiu: “Com a mínim tots els clients veuen els teus quadres.” I encara que aquesta vegada no ha aconseguit vendre cap obra mai perd l’esperança: “Espero tancar-ne alguna abans d’abandonar l’espai, on sembla que em quedaré durant un temps més.” Martos està satisfet amb la cessió de l’espai per a fins culturals. “Una vegada vam acollir una exposició de l’associació Amida i es van mostrar molt agraïts perquè els vam donar la possibilitat de tenir un primer contacte amb el món, una cosa que abans no havien pogut fer perquè els cobraven.” Aquest és un dels principals problemes dels artistes que comencen, les elevades quantitats que han de pagar per exposar un material que no saben si ni tan sols tindrà una acceptació per part del públic. “Cada vegada hi ha menys galeries d’art. Trobo que falten espais”, indica Soriano.\nLa Fada també ha suposat el primer escenari de molts grups de rellevància tant nacional com internacional. “Als seus inicis Rozalén o El Kanka van visitar-nos, ara aquest últim actuarà a l’Auditori Nacional d’Andorra. És una plataforma molt bona per començar”, assenyala Fernández. L’únic problema que troba Tolisano és que “pots comptar amb gent d’aquí però el problema és que som pocs i ens coneixem tots i en algun moment has de portar gent de fora”. En aquest cas, la inversió per part del local és major perquè al preu de l’actuació s’hi ha de sumar el trasllat, l’hotel i el menjar. Els artistes reclamen més espais on poder desenvolupar-se. “Que jo sàpiga l’únic local que programa activitats de manera setmanal és La Fada Ignorant”, manifesta l’integrant de The Soundsets, qui d’altra banda té la sensació que durant als darrers anys s’han incrementat el nombre de sales que aposten pels grups semiprofessionals.\nA poc a poc la cultura també es cola a altres espais que no són els museus, una realitat que permet conèixer artistes emergents i viure d’una altra manera l’oci.


Els bombers de Barcelona acusen el consistori de provocar una situació de precarietat i caos, i es mobilizen en suport de tres treballadors sancionats – CGTCatalunya\nInici > General > Notícies > Els bombers de Barcelona acusen el consistori de provocar una situació de precarietat i caos, i es mobilizen en suport de tres treballadors sancionats\nEls bombers de Barcelona acusen el consistori de provocar una situació de precarietat i caos, i es mobilizen en suport de tres treballadors sancionats\nEls bombers de Barcelona estan en lluita des de fa més de tres anys. Demanen a l'Ajuntament que compleixi els acords sobre les condicions laborals que va signar pel període 2008-2011 i denuncien el que consideren un rebuig al diàleg i un tancament en banda del consistori.\nEl motiu principal de les mobilitzacions és l'incompliment de l'acord sobre les condicions laborals que incloia com a clàusula principal l'equiparació salarial i d'horaris amb el cos de Bombers de la Generalitat, fet que suposaria un ingrés mensual per bomber de 150 € més.\nAltres incompliments se centren en el nombre mínim d'efectius per torn o el nombre de persones en plantilla, ja que se suposa que hi hauria d'haver 101 bombers per torn, però el 45% de dies no s'arriba a aquesta fita. Si els treballadors en plantilla haurien de ser 732, la plantilla actual és situa prop de les 500 persones.\nAls incompliments de conveni, la plantilla hi afegeix la retallada salarial del 5% decretada pel govern espanyol el juny de 2010 i la congelació salarial decretada pel 2011.\nTambé critiquen la situació de precarietat a nivell de recursos humans, materials i planificació, denunciant que es deu a una mala gestió de l'Ajuntament.\nFinalment cal destacar el tema de la repressió. Una de les múltiples protestes portades a terme, en concret la del passat 2 de febrer, va acabar amb una batussa amb la Guàrdia Urbana, fet que l'Ajuntament va aprofitar per obrir expedients sancionadors i denunciar tres bombers, entre ells el delegat de CGT Jordi Matador.\nAquest dies, fins les eleccions del 22 de maig, les mobilitzacions està previst que s'intensifiquin, amb concentracions els dies que declarin als jutjats els treballadors denunciats i una assemblea que es convertirà en manifestació el 20 de maig.


Portada > Noticies > Caminada integral des de València\nTot el Camí d'Andorra des de València\nTot el grup de València a la Borda de Conorbau\nDel 10 al 15 de juliol van fer el Camí d'Andorra una expedició de 16 persones que vingueren des de València.\nOrganitzava aquesta expedició un sacerdot que es diu Javier Santos, a qui acompanyaven tres sacerdots més: Fernando Yarza, Benjamín García i José Vicente Calabuig. Juntament amb ells vingueren dotze nois de diferents parròquies i centres de formació cristiana de València i Alacant.\nVan fer els següents horaris i itinerari:\nDia 10. De València a Peramola i Pallerols\nArribaren en cotxe a Peramola cap a las 17 h. Seguidament anaren a peu fins a Pallerols pel camí de Sant Marc, arribant a Pallerols cap a les 8 de la tarda.\nVisitaren Pallerols i soparen i dormiren a l'Escola, al rebost de la Rectoria i pels voltants de Pallerols.\nDia 11. De Pallerols a Santpou\nEs llevaren a les 7,30 h. Després de la missa a l'església de Pallerols i esmorzar a l'escola, sortiren cap a les 10 del matí. Passaren per la Cabana de Sant Rafel i continuaren per Montlleví, entrant dins la reserva de caça de l'Arçosa-Montlleví. S'ha de destacar que és la primera vegada que es passa pel mateix camí que ho feu l'expedició de 1937, ja que s'ha arribat a un acord amb els llogaters de la finca per passar-hi cinc vegades l'any.\nAbans d'arribar a la Casa del Corb dinàrem i a continuació vam anar a descansar una estona dins la Casa del Corb. Continuàrem la marxa i cap a les 18,30 arribàrem a Santpou. Acampar amb tendes dins el bosc pròxim a la casa. Aquesta nit va fer una forta calamarsa amb gran profusió de llamps i trons, i molta pluja. A alguns els hi va entrar aigua a la tenda.\nDia 12. De Santpou a Fenollet\nLlevar-se a les 6,30 hores. Esmorzar, plegar tendes i caminar fins la Ribalera. A continuació pujar la Canal de la Jaça, baixar pel bosc de la cara nord de l'Aubenç i arribar al riu de Valldarques cap a les 14 h. Bany en el riu i dinar. Descansar a l'ombra fins a les 16,30 i continuar cap a Fenollet, després de remuntar el barranc de Comalavall. Arribàrem a Fenollet, tot plovent, cap a les 19,30. Dutxar-se, sopar bé i dormir en uns bons llits. Abans de sopar es va celebrar la missa.\nDia 13. De Fenollet a Cal Pallarès\nLlevar-se a las 7 del matí. Missa a la capella de Fenollet. Un bon esmorzar i sortir a les 9 h.\nA las 15,00 h. arribaren al poble d'Ares, on dinàrem. Després de dinar continuar cap a Baridà i arribada a Cal Pallarès a las 20 hores. Plantar tendes, sopar i dormir.\nL’arribada a Peramola\nMuntant les tendes al bosc de Santpou\nPoc abans d’anar a dormir\nA la Font del Prat, sobre l’Aubenç\nDescans a Ares\nAls ponts sobre el riu d’Aravell\nA Sant Miquel de Fontaneda, a Andorra\nDe Peramola a Pallerols\nArribant a Montlleví. Al fons l’Aubenç\nDescans a Santpou\nPujant cap a la Ribalera, després d’una nit de forta pluja\nA Fenollet hi arribaren ben mullats\nAcampant a Cal Pallarès\nArribant a les Roques de la Caubella\nA Coll de Jou. Al fons Sant Julià de Lòria\nDia 14. De Cal Pallarès a la Collada de la Torre\nLlevar-se a les 7,30 del matí. Missa a las 8 h. a Cal Pallarès. A continuació esmorzar i sortida a les 9,30 h. en direcció al riu d'Aravell, que travessàrem pels 4 nous ponts. Passat el riu i el golf d'Aravell dinàrem a l'inici del bosc de la Caubella, passades las granges de Cal Tamborino. Descansar fins a les 16,30.\nA continuació pujar fins a les Roques de la Caubella, on vam reviure l'estada de l'expedició de 1937, i continuar pujant fins la Collada de la Torre, on arribàrem cap a les 19,30 h. Plantar las tendes, sopar i dormir.\nDia 15. De la Collada de la Torre a l'església de Sant Julià de Lòria\nLlevar-se a las 6 del matí, esmorzar i iniciar la marxa en direcció al riu de Civís, on arribàrem cap a les 9 h. Pujada del Barranc de la Cabra Morta, arribant a Mas d'Alins cap a les 13 h.\nDescansàrem una estona i baixàrem ràpidament cap a Sant Julià de Lòria, on arribàrem cap a les 14,30 h. En arribar, els mossens van celebrar missa a l'església parroquial i tot seguit dinar en un restaurant de Sant Julià.\nDesprés de dinar, recollírem els cotxes que havíem deixat a Peramola i continuàrem cap a Escaldes, on dormírem en un hotel.\nL'endemà el grup de València feren camí cap al port d'Envalira i Lourdes, seguint el mateix recorregut que féu l'expedició de 1937. A Lourdes pogueren assistir als actes litúrgics del 150 aniversari de les aparicions.\nEls dies següents continuaren cap a Torreciutat, el Pilar de Saragossa i tornada cap a València.\nCom es pot comprovar, una magnífica sortida.\nA més dels quatre sacerdots nomenats al principi, hi assistiren els següents nois:\nJosé Mª González Ivars, Juan Marín, Nacho Vilanova, Álvaro Martí, Edu Ballester, Jesús Ballester, Jesús Sotos, Ariel Pedrazas, Javier Deiros, Rafa Monterde, Javier Jiménez i José Mª Dobón.\nSant Julià de Lòria, 23 de juliol de 2008


Pel·lícula documental “SIxTU” protagonitzada per usuaris i educadors de la Fundació Sique!\nCurtmetratge “Núria” l’experiència de una mare i una filla de la Fundació Sique!\nTRIA LA TEVA CAUSA SOLIDÀRIA I FES-TE SOCI/SÒCIA!\nACCIÓ SOLIDARIA ZURICH MARATÓ BARCELONA, 42KM CORRENT “#SIxTU”\nSota el hashtag #SIxTU organitzem un seguit d’accions destinades a obtenir fons per a les Causes Solidàries. L’enregistrament i posterior difusió d’aquest vídeos en forman part. També la participació a la cursa Zurich Marató Barcelona del proper marc de 2020. Un equip de guies acompanyants i un equip d’usuaris de la Fundació correran els 42,194 metres de la marató per demostrar que la discapacitat intel·lectual no ens fa diferents, tampoc en l’àmbit esportiu. D’aquesta manera, volem donar visibilitat a la Fundació Sique i a les capacitats de totes les persones.\nLa teva donació ens ajudarà a córrer! Entra a migranodearena.org i col·labora. Gràcies.


Després del terratrèmol - El triangle\nEn el món globalitzat i interconnectat on estem inserits, hi ha dues maneres diferenciades de defensar Catalunya, preservant el bagatge de la nostra mil·lenària història i la nostra voluntat d’existir amb els trets d’identitat que ens caracteritzen (en especial, la llengua):\n*Confrontant-nos amb l’Estat espanyol en la lluita per una independència que se’ns nega i que mai no obtindrem en el marc de la Unió Europea\n*Unint les energies interiors per construir, amb les llibertats i els recursos que tenim al nostre abast, una societat avançada, cohesionada i exemplar\nEl terratrèmol que hem patit des dels plens de desconnexió dels 6-8 de setembre de l’any passat ha tingut un efecte devastador. En primer lloc, per les nou persones que han anat a parar a la presó i les set que han decidit marxar a l’estranger. En segon lloc, per tots els milers d’independentistes que viuen amb dolor i ràbia la implacable resposta judicial de l’Estat espanyol contra els organitzadors de la frustrada DUI. En tercer lloc, pel conjunt de la societat catalana que –amb tot el respecte per la ideologia i els sentiments de cadascú- ha patit, emocionalment i econòmica, la sotragada que ha provocat l’intent d’implementació del projecte independentista.\nL’únic gran beneficiari de tot aquest caos que hem provocat i en el qual estem immersos és el president del govern espanyol, M. Rajoy. Per partida doble:\n*El conflicte català ha contribuït a desviar l’atenció i a tapar la fase més crítica del procés judicial de l’escàndol de corrupció de la trama Gürtel, que l’afecta directament i que posava, objectivament, en perill la seva continuïtat, atesa la correlació de forces que hi ha al Congrés dels Diputats\n*Amb l’aplicació de l’article 155 i la intervenció de les finances de la Generalitat, Catalunya és, més que mai, una “mina” de la qual extreure recursos per ajudar a restablir l’equilibri pressupostari de l’Estat. L’Agència Tributària espanyola continua aquí recaptant a tot drap, mentre l’administració catalana està paralitzada i ha reduït a la mínima expressió els seus programes de despesa i d’inversió. El dèficit fiscal, un dels “mantres” del procés secessionista, s’ha incrementat des de l’aprovació de la falsa DUI i Cristóbal Montoro pot presumir davant de Brussel·les que Espanya fa els deures macroeconòmics.\nL’altre beneficiari subsidiari de l’actual fase de repressió contra l’independentisme és Jordi Pujol, el veritable impulsor, entre bambolines, del procés secessionista des que el seu fill Oriol va ser enxampat, l’any 2012, en la trama de corrupció de les ITV i va veure tallada la seva condició d’hereu a la successió dinàstica de la Generalitat. Avui, tots els Pujol viuen tranquil·lament a casa seva i el jutge José de la Mata porta al ralentí el sumari en el qual estan encausats. A hores d’ara, tampoc hi ha data per a la celebració del judici del cas ITV, malgrat que el sumari està conclòs i Oriol Pujol ha acceptat els delictes després de pactar amb la Fiscalia.\nComptat i debatut, el procés independentista ha estat una gran cortina de fum que ha servit per tapar la corrupció de la dreta política de Madrid i Barcelona. ERC i les organitzacions sobiranistes han estat els “tontos útils” que han actuat en primera fila per fer creïble aquesta gran enganyifa orquestrada.\nSense violència no hi ha independència i aquesta és una línia vermella que, de moment, ningú no està disposat a traspassar a Catalunya. Fa uns mesos, sota el comandament del major Josep Lluís Trapero, semblava que els Mossos d’Esquadra es podrien convertir en la “força de xoc” que salvaguardés la proclamació de la república catalana. Però de seguida es va comprovar que això -com tantes d’altres coses que han venut els processistes- era una il·lusió. Els Mossos estan disciplinadament a les ordres del mandat constitucional i, divendres passat, ja van protagonitzar les primeres escaramusses amb els independentistes més arrauxats que volien acostar-se a la Delegació del govern espanyol a Barcelona.\nL’avantguarda que dirigeix les mobilitzacions “indepes” –l’ANC, els CDR i Òmnium Cultural- no té prou múscul per organitzar un Maidan o una vaga general indefinida que incendiï la revolta als carrers. La població catalana, en la seva immensa majoria, no està disposada a jugar-se-la per protagonitzar una rebel·lió en clau secessionista que –ho sap tothom- està condemnada al fracàs. Podem protestar, podem cridar, podem manifestar-nos, podem tallar una estona una carretera.., però la força de l’Estat –de qualsevol Estat occidental- és granítica.\nNo entendre això ha estat el principal error estratègic dels líders independentistes, avui a la presó o a l’estranger. Jo tinc, per raons humanitàries, la màxima empatia pels represaliats –tot i que no comparteixo el seu projecte polític- i desitjo que retornin com més aviat millor a casa seva. Però aquest objectiu no és factible si perseverem i agreugem la via de la confrontació amb l’Estat.\nAls catalans se’ns pressuposa que som un poble intel·ligent i és en aquests moments crítics quan hem de fer servir amb més intensitat la substància grisa. Hem d’acceptar els errors comesos i assumir que els processos en marxa contra els dirigents independentistes acabaran amb un judici i unes condemnes. Hem de ser pragmàtics per constituir un govern transversal –superant la dinàmica estèril dels blocs- amb un ampli suport parlamentari, per recuperar la Generalitat i provocar l’extinció de l’article 155.\nEl sentiment d’indignació, d’humiliació, d’impotència.., que en aquests moments embarga els centenars de milers d’independentistes commocionats per la repressió de la justícia espanyola els distorsiona l’anàlisi de la realitat. Només amb la recuperació de l’autogovern estatutari podrem crear el marc de normalitat necessària i imprescindible que ens ha de permetre tenir la perspectiva per poder veure d’on venim i saber cap a on volem anar.\nÉs més fàcil que els presoners i els desplaçats puguin tornar a casa amb la Generalitat restablerta que amb la continuació del conflicte i del 155. Tots els pobles anhelen la pau. Catalunya, també. És l’hora de guarir les ferides i de reconstruir els estralls anímics, polítics i econòmics que ha deixat aquest traumàtic sexenni.\nPrevPuigdemont ja no és a Finlàndia


El blog de Gabriel Bibiloni » 2007 » juliol\nArxiu corresponent a juliol 2007\nLa imposició del català: la demagògia que torna i retorna\nSi l’Estatut de Catalunya (art. 35) diu que “El català s’ha d’utilitzar normalment com a llengua vehicular i d’aprenentatge en l’ensenyament universitari i en el no universitari”, a què vénen els escarafalls davant una cosa tan coherent com que algú proposi que els professors parlin als alumnes en català normalment en els recintes escolars? Si els professors parlen com els ve en gana, no es complirà el que diu l’Estatut, que, com tota llei, sembla que ha estat feta per a ser complida.\nTampoc no puc entendre, tenint en compte el mandat estatutari, que el Govern de la Generalitat es proposi implantar un decret —si no ho he llegit malament o alguna cosa no em falla— on es diu que “d’acord amb el projecte lingüístic els centres podran impartir continguts d’àrees no lingüístiques en castellà o en una llengua estrangera”, sense ni tan sols fixar un màxim per a aquests ensenyaments. Quantes classes podran impartir en espanyol, el cinquanta per cent, el vuitanta?\nTambé és sorprenent que el conseller d’educació torni a treure la cançó de la imposició del català. Una característica bàsica de totes les llengües normals és que s’imposen implacablement. Aquell qui neix a Grècia o a Polònia no té opció ni llibertat de tria: li serà imposat el grec o el polonès per a parlar amb els amics, els professors, la gent de la feina i la gent del carrer. Les úniques llengües no imposades al cent per cent són les que pateixen la superposició d’un altre idioma importat i imposat per alguna raó de força. La cançoneta que diu que val més que la gent estimi voluntàriament el català que no pas que li l’imposin no s’aguanta per cap cantó. Com li agrada de dir a un amic meu —i jo faig meva la sentència—, el català serà estimat voluntàriament per tothom només quan estigui imposat pertot i ben imposat. Com totes les llengües.\nGuardar la Constitució?\n07 juliol 2007\nEn un país on hi ha una llengua princesa i una llengua ventafocs, la tendència a l’esclerosi en el sistema de la segona és un drama que els qui hem reflexionat sobre interferència lingüística coneixem bé. La princesa sempre assenyala el camí que ha de seguir la ventafocs, que sovint no fa altra cosa que seguir-lo sense capacitat ni de reflexionar-hi. Copiar i calcar per sistema, seguir les fórmules que ens vénen donades abans de pensar si en tenim de millors, és la nostra quotidianitat. El gremi de lingüistes d’aquest país té una feinada i una responsabilitat d’unes dimensions molt més grans, lamentablement, que la seva capacitat de resposta.\nAquests dies a les Balears anam d’actes de presa de possessió de càrrecs. I en el jurament o promesa d’aquests hem sentit una vegada i una altra que als jurants i prometents hom els ha demanat de guardar i fer guardar la Constitució. La feliç Carta Magna estarà tan ben guardada que no hi ha perill que algun cobdiciós de llibres valuosos se n’enamori i se l’endugui a casa seva. Però avui, gràcies a algun lingüista amb el cap ben moblat —que n’hi ha, n’hi ha!— hem pogut veure com als consellers del Consell de Mallorca els han proposat de servar i fer servar la Constitució. Feliç iniciativa —la lexical, vull dir— que mostra que la Ventafocs encara té una certa capacitat de pensar per ella mateixa. No és que guardar no es pugui dir de cap manera en aquest cas, però no hi ha dubte que servar (que l’Alcover-Moll defineix com complir, seguir exactament allò que està prescrit, allò que s’ha promès, allò que és obligació) és una solució molt millor, perquè està en línia amb la idea de cultivació de la llengua a partir de la potenciació dels recursos propis, l’estímul a la distinció de matisos i l’esperit de servar el patrimoni lexical propi. Naturalment, és una opinió, no un dogma de fe.\nCrec a les Illes seria bastant fàcil de generalitzar aquesta bona solució. Distint ho veig en el Principat, on els lingüistes que tallen el bacallà ens tenen acostumats a l’hermeticitat per resposta davant les propostes que signifiquen separar-se del camí de la llengua dominant.\nHeu espatllat la festa, senyor Diéguez\nPocs segons després que el diputat Gabriel Barceló digués que un objectiu del nou Govern és que tots els ciutadans de les Illes parlin la llengua pròpia del país amb normalitat, després que la diputada Marián Suárez, d’Eivissa pel Canvi, hispanoparlant habitual, donàs una lliçó d’aquesta normalitat parlant en català, amb evidència de l’esforç i amb un marcat accent espanyol, després que ahir el mateix candidat a president, senyor Antich, parlàs de promoure i defensar el català com a fita destacada del seu Govern, vós, portaveu del partit que encapçala aquest Govern, avui heu espatllat la festa. Com si no haguéssiu sentit a dir res de tot això, heu frustrat que el punt de partida d’aquesta legislatura, l’acte parlamentari d’investidura del nou president, fos una lliçó de normalitat lingüística, la que teòricament la nova administració ha de perseguir. Heu impedit que puguem dir que avui en el Parlament balear, en encetar una nova singladura, tothom ha parlat en català amb normalitat i sense cap problema. L’ideal que volem: la llengua per damunt els partits i al marge de les ideologies. Heu estat l’única i trista excepció. Com podem creure que aquest nou Govern vol que tothom parli català amb normalitat si en el mateix Parlament no ho fa un valencià que fa un fotimer d’anys que és a Mallorca? Vós podeu parlar perfectament en la llengua d’aquesta terra, però heu preferit alinear-vos amb els Delgado, el Círculo Balear, tota la tropa d’El Mundo i tots els qui menyspreen el català. Heu pegat un cop baix a un projecte de redreçament lingüístic que el vostre partit diu defensar i a la il·lusió que aquest projecte ha fet brostar en molts de ciutadans. El vostre partit té una cosa per a fer-se mirar urgentment.\nParlar en el Parlament\n03 juliol 2007\nDoncs sí: Parlament, en majúscula, es relaciona amb parlar. És allà on parla —i, per tant, crea entesa i progrés— la més alta representació d’una comunitat humana. Essent la instància política màxima, la llengua que s’hi empra agafa un prestigi indiscutible. Per això és important que en els nostres Parlaments —crec que són tres— es parli en català. Però, a més, a qualsevol Parlament d’una societat normal, el tipus de llengua que s’hi empra respon a un model de màxima formalitat, cura, correcció i elegància. L’altura de la llengua ha de correspondre a l’altura de la institució.\nAvui, Francesc Antich, en el Parlament de les Illes Balears ha fet un discurs que clarament aspirava a assolir aquest model. Malgrat alguns articles salats i alguns errors de lectura que li han passat per malla, el candidat a president ha estat en el to que les circumstàncies requerien. Chapeau. Això no hauria de ser cap notícia ni res que meresqués un comentari en un blog, però ho és perquè no són aquests els costums ni les pràctiques parlamentàries a la casa que ara ens ocupa. Antich ha tingut l’encert —no sempre l’havia tingut anteriorment— de fugir de la lectura estil Matas, qui on el paper deia les Illes llegia ses illes (o ses siies) i on el paper deia menys llegia menos. Sens dubte, és un bon deixeble del seu pare polític, aquell que en el Senat espanyol no va tenir manies per a llegir un discurs escrit en perfecte català tot traduint-lo alhora a allò que ell va denominar “mallorquí pagès”.\nPerò l’alegria durarà poc, ja ho sé. Quan els nostres parlamentaris deixin el paper escrit —els qui no llegeixen estil Matas, vull dir— la llengua tornarà a estar no a l’altura de la institució sinó a l’altura de la seva cantina, amb tots els respectes per la cantina. Lamentablement en aquestes illes venim d’una cultura —o no-cultura— lingüística on la noció de correcció campa per la cuina de na Ventafocs. Molta gent només ha arribat a assumir la correcció per a escriure, però la llengua parlada continua essent el regne de la familiaritat i del tot s’hi val, que és l’espai normal de qualsevol patois. Potser durant molt de temps alguna gramàtica o alguna pedagogia de la llengua ha reforçat aquest discurs. Després, a la Universitat hem insistit molt que no sols hi ha la dicotomia oral i escrit, sinó que és fonamental la que separa la llengua col·loquial de la llengua formal, però la incidència damunt els usos de la gent ha estat insignificant. Ni alguns doctors en Filologia Catalana no són capaços d’aplicar-ho.\nDoncs faig vots —inútils— perquè en el Parlament de les Illes, llegint i improvisant, s’implanti el model de llengua que hi pertoca: amb bona pronúncia i dicció clara, amb to elegant, amb escricta subjecció a la normativa i al nivell formal , amb l’article estàndard i rebutjant amb fermesa el castellanisme minador de l’idioma. Ja sé que la majoria no en saben. Doncs que n’aprenguin, que deia aquell, que cobren prou per a pagar un professor de català. I els qui poden donar llum i exemple que en donin. I encara demanaria més: que no es copiïn les males pràctiques del Parlament del Principat sinó sols les bones; que s’implanti el tractament de vós entre els parlamentaris, com correspon a la nostra tradició, i no la forasterada del vostè. Aquí el meu reconeixement a la senyora Joana Lluïsa Mascaró, l’única que he vist aplicant aquest bon criteri.


Superem la Constitució, decidim quina República volem construir!\nEl Jovent Independentista del Maresme i el Barcelonès Nord organitzem diverses jornades de debat i reflexió i ens adherim als actes nacionals contra la constitució\nEl proper divendres 6 de desembre serà el dia de la Constitució Espanyola, i des de fa molts anys les JERC del Maresme i el Barcelonès Nord hem realitzat la "Setmana de la Lluita" per denunciar diversos aspectes de la Constitució Espanyola que ens trepitgen com a joves i com a catalans. Enguany, però, ja sabem que la Constitució Espanyola té una data de caducitat, que serà la del Referèndum d'Independència pel qual batallarem i que cal que sigui el proper any. Així que hem decidit fer un pas més enllà i dur a terme un conjunt de videofòrums i…\nPremià de Mar: xerrada amb en Joan Tardà, "El Dret a Decidir: eina de construcció d'un nou país"\nLes JERC de Premià organitzen un acte públic aquest divendres 8 de novembre a les 20h a la Plaça Països Catalans, titulat "El Dret a Decidir: eina de construcció d'un nou país". L'acte, que anirà a càrrec d'en Joan Tardà, diputat d'ERC al Congrés, tractarà sobre el procés d'independència que estem vivint però sobretot es parlarà del país que volem construir. Després de la intervenció d'en Joan Tardà s'obrirà un debat entre tots els assistents. Us hi esperem! L'acte s'integra a la campanya "Atreveix-te a Decidir! #Referèndum2014" que estan desenvolupant les JERC arreu del país per conscienciar a tothom sobre…\nComunicat de condemna de l'encausament que pateixen dos militants independentistes del Maresme\nLes Joventuts d'Esquerra Republicana de Catalunya al Maresme i el Barcelonès Nord, les JERC, davant de l'encausament de dos militants de l'organització juvenil independentista ARRAN per una presumpta crema de fotografies del Rei d'Espanya durant una manifestació a Mataró volem expressar que: - Condemnem que en ple 2013 pugui ser delicte la crema d'unes fotografies, símbols monàrquics que no representen el poble de Catalunya, i ho considerem un atac frontal a la llibertat d'expressió. - Denunciem la persecució sistemàtica de l'independentisme que du a terme l'Estat espanyol a través, en aquest cas, d'un sistema judicial polititzat, i viciat per pràctiques…\nLes JERC-Premià el 12-O: acció reivindicativa contra la presència de la Guàrdia Civil a Premià de Mar\nEl jovent independentista premianenc va desplegar una pancarta contra les forces d'ocupació davant de la caserna de la Guàrdia Civil\nEl passat 12 d'Octubre al matí, les JERC Premià van desplegar una pancarta que deia "Fora les forces d'ocupació espanyoles" davant de la Caserna de la Guàrdia Civil de Premià per protestar contra la presència de forces armades de l'estat espanyol en territori català i van fer crits d'"independència" i de "fora les forces d'ocupació". Tot seguit van arribar uns quants guàrdies civils de paisà i van increpar els joves militants, fins al punt d'arribar-los a amenaçar per tal de que marxéssin. Val a dir que entre ells mateixos es van contenir i l'acció va continuar sense més incidents. Cal…\nXIII Jornades contra la Hispanitat al Maresme i al Barcelonès Nord\nEn motiu del 12 d'octubre, dia de la Hispanitat, les JERC del Maresme i el Barcelonès Nord hem organitzat les XII Jornades contra la Hispanidad, molts actes i accions arreu del territori per denunciar els valors sobre els quals es fonamenta la hispanidad (imposició, genocidi, imperialisme, espoli, militarisme, espanyolització) i per animar el jovent de les dues comarques a mobilitzar-se per tal d'aconseguir una país lliure i més just, amb una societat millor. Enguany s'han celebrat diversos actes i accions al llarg de les dues comarques: El passat 12 d'Octubre al matí, les JERC Premià van desplegar una pancarta que…\nLes JERC-Badalona el 12-O: #ResACelebrar als instituts i suport a les accions de La Llauna\nAls instituts de Badalona, #ResACelebrar! Previ al Dia de la Hispanidad, les JERC Badalona han sortit al carrer per a recordar als estudiants de la ciutat que el dia 12 d'octubre no és altra cosa que la commemoració d'un genocidi durant la conquesta d'Amèrica, on van morir a mans dels colonitzadors espanyols més de 20 milions d'indígenes. Per tal de fer arribar la seva veu al jovent badaloní, les Joventuts d'Esquerra Republicana de Catalunya a Badalona han repartit octavetes a diversos centres de secundària obligatòria i Batxillerat de la ciutat, que podeu consultar al final d'aquest article. Les JERC Badalona…\nEl 12-O el Jovent sortim al carrer per dir que no tenim Res a Celebrar!\nLes Joventuts d’Esquerra Republicana, JERC, davant de la jornada festiva de dissabte, 12 d’octubre, dia de la Hispanitat, organitzem i participem en actes arreu del territori per reivindicar que el jovent independentista no tenim res a celebrar. A la vegada, les JERC aprofitem aquesta jornada per explicar i reivindicar que els valors d’aquesta diada de la Hispanitat són completament contraris als valors que defensem les JERC. Mentre la Hispanitat commemora un genocidi i s’aprofita per treure els tancs al carrer, nosaltres reclamem pacíficament la llibertat, el dret a decidir del nostre poble i el foment de la democràcia. És…\nLes JERC de Badalona en suport als Docents en Lluita\nDivendres 27 de setembre a la tarda les JERC Badalona es van unir a l'allau de suport rebut pels docents de les Illes Balears i Pitiüses, en vaga des del 16 de setembre, mitjançant una paradeta al xamfrà del Carrer del Mar i la Rambla. Alguns badalonins encuriosits s'han acostat a aportar un donatiu per a aquests docents, d'altres a interessar-se per la seva situació, i d'altres també a animar-los per la seva feina. La recol·lecta per als docents, motiu principal de la parada, va ser un èxit, de manera que des de les JERC Badalona no descarten repetir la…\nEl ple de Vilassar aprova desenvolupar un projecte de Masoveria Jove a proposta de les JERC\nEl ple de Vilassar de dijous 26 de setembre ha aprovat, per 12 vots (ERC, GdE, CiU, OXV, PSC i la Corporació) a 1 vot (PP) la moció de les JERC per impulsar un projecte de Masoveria Jove al poble. El projecte té per objectiu facilitar l'accés del jovent de Vilassar a un habitatge digne al mateix poble. Era una de les principals propostes d'ERC-Vilassar en matèria de joventut. Es tracta d'una fòrmula d'accés a l'habitatge segons la qual l'Ajuntament fa de mediador entre el jove interessat i el propietari de l'habitatge al que el jove accedeix comprometent-se a realitzar-ne…\nL'Onze al Maresme i al Barcelonès Nord: avancem cap a la llibertat!\nManifest i actes de les JERC del Maresme i el Barcelonès Nord en motiu de la Diada Nacional de Catalunya\nLes Joventuts d'Esquerra Republicana del Maresme i el Barcelonès Nord cridem a la mobilització de cara al proper 11 de setembre, Diada Nacional de Catalunya, per tal que els actes que se celebren arreu del territori siguin un clam per la llibertat i la justícia social. A banda dels actes territorials, les JERC animem a tota la joventut del país a sumar-se a la Via Catalana, la gran cadena humana que recorrerà tot el principat enllaçant La Jonquera amb Alcanar sota el lema “Cap a la independència”.\nEl moment actual requereix mobilització, valentia i coratge. L’any 2014 ha de canviar la…


Millorar la vida en parella - Dra. Emma Ribas - Sexualidad\nMillorar la vida en parella\nBy Jesus Lafuente15 abril, 2019abril 17th, 2019infidelidad, psicología, Sexualidad, sexualidad plena\nArticle de la Selena Soros al Diari ARA\n6 IDEES PER MILLORAR LA VIDA DE PARELLA QUAN ES CAU EN LA RUTINA\nLa monotonia, la falta de comunicació i la traïció són els principals enemics en una relació de parella.\nEl pobre vol ser ric, el ric vol ser feliç, el solter vol estar casat i el casat vol ser mort”. És una frase de l’articulista Eppie Lederer, més coneguda pel pseudònim que utilitzava a la seva columna al Chicago Sun-Times, Ask Ann Landers, on durant 47 anys va estar donant consells sobre relacions de parella a més de 90 milions de lectors.\nA l’obra teatral Una dona sense importància, estrenada el 1893, Oscar Wilde escriu:\n“Sempre hauríem d’estar enamorats, per això no ens hauríem de casar mai”.\n“Hem d’acceptar que una relació de parella mai serà com al principi”, diu a l’ARA la doctora Emma Ribas, psicòloga a l’Institut d’Estudis de la Sexualitat i la Parella i a Somdex Dr. Santiago Dexeus de la Clínica Tres Torres de Barcelona, però això no vol dir desitjar estar mort.\n“És difícil tornar a sentir aquella adrenalina de quan es comença la relació, perquè és molt hormonal”.\nEn la fase d’enamorament, explica la psicòloga, el cervell produeix grans quantitats de dopamina -o hormona de la felicitat-, que afecten el plaer i la motivació.\n“Canvia l’estat d’ànim i fins i tot podem tenir una percepció distorsionada de la realitat o una sensació d’addicció”.\nPerò quan aquesta fase, que és transitòria, acaba, toca descobrir la realitat que es té al davant. “Aleshores ja es pot valorar de manera racional la persona que hem escollit. Normalment un es genera moltes expectatives i projecta les seves pròpies necessitats en l’altre, i les expectatives es converteixen en frustració”.\nMoltes vegades aquí es talla la relació. Quan, per contra, s’acaba la fase més hormonal però la relació continua de manera satisfactòria, assenyala Ribas, el perill és entrar en la rutina i “oblidar-se de seguir construint l’amor”.\nDe fet, la psicòloga assenyala tres enemics bàsics:\nla mala comunicació\nPer no caure en la cançó que la clau és la confiança i la comunicació en la parella sense anar més enllà, Ribas proposa 6 trucs originals i fàcils de posar en pràctica per millorar la vida de parella quan es porta molt temps.\n“Amb pautes i aprenent a regar el jardí, moltes parelles creen un vincle que els compensa molt més que l’adrenalina del principi”.\n1. Mites romàntics\n“Et passa alguna cosa? Estàs enfadada? (Escrivint)… (Escrivint)… (Escrivint)… (Escrivint)… (Escrivint)…. (Escrivint)… No”, diu un tuit de @jlenmelia, simulant una conversa de WhatsApp.\nForma part de la cultura popular el fet que, de vegades, i sobretot en les relacions de parella, un no pot voler dir en realitat sí, i desencadenar un munt de problemes perquè l’altra persona no ho ha entès.\nEls mites romàntics -els components culturals que fan que tinguem imatges idealitzades de l’amor- són un dels responsables d’aquests malentesos. “Sovint pensem que si l’altre ens estima de veritat sabrà què ens passa.\nD’això se’n diu lectura del pensament : pensar que l’altre ha de saber com em sento -assenyala Ribas-. Ser assertiu i expressar les pròpies necessitats és clau per a la parella: la incomunicació és molt tòxica”.\n2. Exercici de gratificació\nUn exercici que va bé fer un cop a la setmana és donar les gràcies a l’altre de manera conscient.\nDir-li coses com ara: “Gràcies per escoltar-me, per estar sempre al meu costat, per ser una persona empàtica, per cuidar els nens o per arreglar-te per agradar-me”, i que després l’altre membre de la parella també ho faci. “\nTenim tendència a no valorar les coses positives de l’altre, ens centrem en les coses petites que no ens agraden i ho magnifiquem.\nAquest tipus d’exercici ajuda a ressaltar també els aspectes positius de la relació”, subratlla Ribas.\n3. La caixa dels desitjos\nCada membre de la parella ha de posar 10 desitjos en una caixa, tan detallats com es pugui, i anar-ne escollint un cada setmana.\n“Si un dels meus desitjos és un sopar romàntic, he d’especificar què vol dir per a mi: música, maduixes i nata i una copa de cava”.\nSegons la psicòloga, no passa res per expressar les necessitats de manera directa.\n“Si no, podem crear-nos unes expectatives i després endur-nos un xàfec.\nEstem acostumats que hagi de ser l’altre qui encerti les nostres necessitats, una actitud que genera moltes frustracions”, il·lustra la psicòloga, que tracta aquest aspecte i d’altres de similars al taller Reinventa la teva relació: coaching per a parelles, la pròxima edició del qual tindrà lloc el 17 de maig i el 7 de juny a l’Institut d’Estudis de la Sexualitat i de la Parella.\n4. Focalització sensorial\nL’objectiu d’aquest exercici és estimular els sentits per millorar la relació també al llit.\nPosar espelmes amb olors, una llum tènue, fer-se un bany plegats, fer carícies amb una ploma i tastar xocolata o una maduixa amb els ulls tancats són activitats que no se centren en les zones erògenes bàsiques ni en la penetració “que ajuden a descobrir zones que potser no s’havien descobert mai, com ara les cuixes o els cabells, i a despertar els sentits i la sensualitat”.\nTambé és bo no limitar el contacte físic al sexe: “Acariciar-se, anar a dormir plegats, agafar-se de la mà o estar asseguts al sofà relaxadament i acariciant-se” també és una bona manera de sentir-se millor amb la relació.\n5. Factor sorpresa\n“L’efecte sorpresa és molt poderós -assenyala Ribas-.\nLes petites sorpreses, com ara sortir més aviat de la feina o deixar una nota carinyosa a la parella, per exemple, poden ser molt positives”.\nLa psicòloga fins i tot recomana posar-se una alarma per recordar-nos de dir una paraula agradable a la nostra parella.\n“Això no és que no estimis l’altre, però t’ajuda a crear un hàbit que no tenies, potser perquè mai ho has viscut o perquè els teus pares no t’ho han fet. Es tracta simplement d’aprendre un nou hàbit, que després ja surt sol”.\n6. Pregunta miracle\nSe’n diu pregunta miracle perquè pot aplicar-se a diverses facetes de la vida, no només a la parella.\nÉs un exercici mental que consisteix a imaginar-se que, per un moment, el problema -la monotonia, per exemple- ha desaparegut. “M’imagino que de sobte la monotonia ja no hi és, i m’imagino també què notaré diferent l’endemà quan em llevi, què pensaré diferent, què sentiré diferent, què faré diferent i què diré diferent”.\nSegons la psicòloga, el fet d’imaginar que el problema ha desaparegut i com això et faria actuar és un mecanisme per canviar d’actitud i trobar la solució al problema de manera més fàcil.\nÉs a dir, si creus que si no fos per la monotonia series més carinyós amb la parella, per què no es comença ja?\nVida en parella: 12 reptes per a 12 setmanes\n“El Bruno i la Clara eren una parella feliç i compenetrada, amb dos fills meravellosos i les seves meravelloses responsabilitats. Les exigències laborals van començar a xocar amb els compromisos familiars, va aparèixer una hipoteca i bé, el típic, després de nou anys de relació, les petites rareses de cadascú es van anar convertint en grans defectes. Es van oblidar d’ells com a parella i la rutina els va anar separant a poc a poc, sense fer gaire soroll”.\nAquest divendres, coincidint amb el dia de Sant Valentí, s’ha estrenat Bruno y Clara(Brunoyclara.com), una plataforma online d’accés lliure que convida els usuaris a provar tot un seguit d’experiències per així millorar la vida de parella.\nMitjançant un correu electrònic setmanal, els personatges de la web (el Bruno i la Clara) proposen diversos plans, tots al voltant de tres pilars: la comunicació entre els membres de la parella, la seva vida social i el seu desig.\nPer què m’agrades?\nAlguns dels plans duen noms com ara Per què m’agrades?, Parella d’amfitrions, Quedem?, Junts per separat, Aquí sí, això no! i Mai hem parlat d’això!, entre d’altres.\nEl de Tu no saps el que és, per exemple, consisteix a intercanviar tasques a casa, i el de Només un matí es tracta de passar-se tot un matí despullats al llit.\n“Ep, aquí acaba el pla, no especifiquem què s’hi ha de fer, al llit”, explica a l’ARA un dels socis de la plataforma, Leónidas Williams, que afegeix:\n“No volem ser una teràpia de parelles, simplement volem ajudar les parelles a aportar un punt d’imaginació a la relació i a fer propostes per fer coses junts”.\nTot i que per elaborar els plans han comptat amb l’assessorament d’una terapeuta, també s’han basat en la seva pròpia experiència: Williams té 42 anys i en fa 24 que està amb la seva dona, amb qui té dues filles.


Facultad de Náutica UPC- Facultat de Nautica empresa de Escuelas / Academias en Barcelona - Cosas de Barcos\nInicio › Empresas Náuticas › Empresas Náuticas Escuelas / Academias › Facultad de Náutica UPC- Facultat de Nautica\nEn nom de la comunitat universitària us dono la benvinguda a la Facultat de Nàutica de Barcelona, institució pública de l'ensenyament superior que té com a objectius prioritaris l'estudi, la docència, la recerca i la transferència de tecnologia.\nLa nostra facultat aspira a formar bons professionals de la mar que contribueixin al progrés de la societat, com a ciutadans compromesos amb el respecte al medi ambient, la sostenibilitat, la solidaritat entre els pobles i la cultura de la pau. Alhora, amb les nostres activitats d'extensió universitària, treballem per una societat més culta on els ciutadans puguin incidir en les grans qüestions que es plantegen en la complexa i tecnificada societat del segle XXI. Tot això en coherència amb el paper que la UPC té com a agent de dinamització socioeconòmica i de reequilibri territorial.\nEn aquestes pàgines volem explicar-vos qui som, quins són els nostres objectius, allò que fem i en què podem ser-vos útils. Aquí podeu trobar informació sobre els estudis que impartim per formar persones expertes en les diverses branques de l'enginyeria i de la navegació; sobre les investigacions que duem a terme per fer avançar les fronteres del coneixement cientificotècnic, i sobre les activitats de transferència de tecnologia que ens permeten posar a disposició del nostre entorn social el resultat del nostre treball.\nUs convidem a ajudar-nos a millorar el contingut d'aquestes pàgines enviant-nos els vostres suggeriments i les vostres crítiques.\nFacultad de Náutica UPC- Facultat de Nautica - Barcelona (España)


Els Encants de Sant Antoni d'Escaldes - FÒRUM.ad\nEls Encants de Sant Antoni d’Escaldes\nOn: 30/01/18 18:19\nUn any més, quan s’apropa la Candelera, el Comú d’Escaldes-Engordany us convida a participar als Encants de Sant Antoni, una antiga tradició de la parròquia que vol continuar celebrant amb la presència de tots els ciutadans.\nSeguint la tradició, se subhastaran lots de productes artesans derivants del porc com llonganisses i bulls, coques masegades, de llardons, orelletes …, portats per la gent del poble, uns dies abans a l’església de Sant Pere Màrtir i com a cloenda, l’Esbart Santa Anna oferirà balls típics que afegiran la nota festiva a aquesta tradició\nL’acte se celebrarà aquest diumenge dia 4 de febrer, a partir de les 11.30? a la plaça de l’església Sant Pere Màrtir. En cas de mal temps l’acte es traslladarà a la Biblioteca Comunal a l’av. Carlemany núm. 30.\nPrevious Post: Primers talls intermitents a la C-14 per la construcció del túnel de Tresponts\nNext Post: Visita del raonador del ciutadà al Comú d’Encamp\nTemps inestable amb ruixats durant tot el dia


Instal · lació de metall\nEl metall és un dels materials per a sostres nous i més populars utilitzats per la teulada d'habitatges i edificis , l'alt cost està cobert per llargs períodes d'operació i la manca gairebé total de manteniment preventiu .\nMetalocherepitsa és un laminat que consta d'una placa d'acer amb una superfície complexa, simulant una ona o rajoles de ceràmica, pintura, o revestits de plàstic, alguns models poden ser a més revestit amb una capa de zinc un mètode addicional de protecció contra la corrosió. A més de metall a l'alt cost de la carretera i la instal · lació, com el més sovint s'utilitza per crear un teulades calentes, que són, al seu torn, la superfície exterior d'un edifici de lofts residencials. Al triar un material de coberta, sostres de metall s'ha d'entendre que aquesta és una de les més difícils de revestiments, i per tant, ha d'estar proveït d'una resistència suficient de les parets i sistema de sostre. Balsero sistema per teulades com es realitza amb una caixa rara de barres gruixudes i taulers d'acabat, que al seu torn proporciona la mida cel · lular suficient per a la col · locació d'aïllament. La instal · lació comença amb el càlcul de les necessitats d'un material de coberta, verificant l'horitzontalitat i la verticalitat de tots els elements de l'estructura del sostre, com la teula de metall dur suficient per evitar els defectes admesos. Sostres de metall s'utilitza per a la instal · lació de sostres amb grans angle de inclinació pel que fa a l'horitzó, ja que alguns models amb el perfil de superfície complexa pot atrapar els sediments en la superfície poc profunda. A la part superior de la caixa de la capa d'ajustament vlagoizolyatsionnogo de material amb un solapament de 150 mm, fixat per l'edifici amb grapes a l'embolcall. A la superfície interior del sostre no s'acumula condensació a la part superior del material vlagoizolyatsionny fer caixa addicional de fusta 50x50 mm, i es munta al llarg de la junta cornisa gran, aconseguint així la connexió Butlle atapeït de la làmina inferior de la rajola. Després de posar la segona capa del treball d'instal · lació interior i exterior de revestiment es pot dur a terme en paral · lel. Quan el funcionament intern de cèl · lules van formar calaix estableixi material d'aïllament tèrmic, més comunament utilitzat planxes de llana mineral, el gruix de les plaques, generalment equivalent al gruix dels materials utilitzats per a revestiment. En una capa d'aïllament barrera de vapor es col · loca amb costures superposades, i s'enganxa a continuació, juntes amb cinta i se subjecta a la construcció amb grapes a l'embolcall, i després va fer la instal · lació de panells de guix o fusta, l'acabat. Obres exteriors es redueixen a un embalatge de metall, el muntatge es fa de baix a dalt, amb el número més baix ha d'estar penjat des del sostre a no menys de sis polzades, per l'escorrentia d'aigües pluvials més la instal · lació i la fosa de la neu. La culebrilla establertes amb un solapament de 150 mm a cada costat, una cura especial s'ha de fer en la col · locació de les corbes de la superfície del sòl al voltant de la xemeneia, la vall, les golfes de la finestra, puntes i altres elements. Fortament prou com per ser instal · lat al pic de cavalls, així com pel principi s'ha de mantenir alta.\nGabinet va cancel · lar una avaluació obligatòria del valor del vehicle amb el seu registre\nExperts : més rendibles per llogar un apartament , comprar una hipoteca\nL'elecció de metall , depenent de les propietats dels materials de recobriment\nInstal lació d'aigua\nLes finestres de plàstic . Assemblea\nTipus , característiques i instal.lació de parquet .\nWinter Garden . La instal.lació del jardí d'hivern .\nCablejat en els banys i saunes\nInstal lació d'enllumenat en els falsos sostres\nCanonada de desguàs de plàstic : muntatge i classificació\nDóna'm muntatge . Com comprar un apartament en una casa de nova construcció i encara té temps per


Més de 30.000 persones visiten el pavelló d'Andorra a la Biennal de Venècia - FÒRUM.ad\nMés de 30.000 persones visiten el pavelló d’Andorra a la Biennal de Venècia\nEl 17/12/13 14:13\nEl pavelló d’Andorra a la Biennal de Venècia ha rebut un total de 30.247 visitants. Així ho han anunciat el ministre de Cultura, Albert Esteve, i el comissari de la mostra andorrana a la 55a edició de la Biennal de Venècia, Henry Périer, en una roda de premsa en què han fet balanç de la participació en aquest esdeveniment cultural internacional. El ministre ha fet una valoració molt positiva de la repercussió de l’obra dels tres artistes seleccionats: Javier Balmaseda, Samanta Bosque i Fiona Morrison.\nTots tres artistes han destacat la importància d’aquesta exposició cultural no només per a la seva pròpia trajectòria professional, sinó també a nivell de promoció d’Andorra fora de les fronteres. El titular de Cultura ha assenyalat que ‘l’experiència ha permès que la participació andorrana hagi fet un salt qualitatiu de força rellevància’, de manera que ‘sense voler semblar presumptuosos, és el primer cop en la llarga història d’Andorra que es parla de nosaltres en aquest àmbit en molts països del món’.\nEl ministre de Cultura ha explicat que la nova ubicació ‘ha permès comunicar millor amb un perfil de visitants molt més vinculats al món de l’art, i que també s’ha incrementat la visita d’estudiants universitaris interessats (Erasmus) o orientats professionalment cap l’art, una estratègia engegada per la mateixa Biennal. En el cas d’Andorra, això ha significat la visita de prop de 13.000 estudiants universitaris.\nA nivell de comunicació, a la pàgina oficial de la Biennal, en què Andorra és el primer país de la llista, hi han entrat aproximadament 1.300.000 persones, mentre la tasca dels 7.110 periodistes acreditats i 323 cadenes de televisió ha donat fruit en diferents notícies sobre els artistes andorrans a diversos webs generalistes i especialitzats.\nPel que fa al cost total del projecte, la segona participació ha suposat una inversió d’aproximadament 250.000 euros. Més de la meitat (140.000) es destina al lloguer de l’espai i a altres despeses relacionades, mentre que la resta s’ha destinat a la producció de l’exposició, al cost de les obres i a les altres despeses que concorren en una activitat d’aquestes característiques.\nA partir de la primera quinzena de febrer, les obres de la Biennal es podran veure durant dos mesos a la Sala d’exposicions del Govern, mentre que el Ministeri de Cultura també està estudiant futures exposicions fora d’Andorra.\nNotícia Anterior: Sessió de bellesa a la Casa Pairal de la Massana\nSegüent Notícia: Espot vol impulsar programes d’ocupació per als joves de 16 i 17 anys i subvencionar contractacions al Pas


La reforma de l'església del Mental, a Nou Barris, començarà al gener| betevé\nLes obres de rehabilitació de l'edifici, de propietat municipal, començaran al gener\nMarta de San Nicolás | Ruth Rodriguez | dimecres, 31 d'octubre del 2018, a les 19.01\nL’esglèsia de l’antic Hospital Mental de la Santa Creu (avui reconvertit en la seu del districte de Nou Barris) ja té data per a la rehabilitació. Després de 32 anys en desús i continua degradació, s’han enllestit els tràmits per reformar l’edifici. Les obres començaran el proper gener i duraran vuit mesos. L’Ajuntament finançarà la rehabilitació de l’estructura i les façanes i l’església es farà càrrec de l’interior de l’edifici, que es convertirà en la nova seu de la parròquia de Sant Rafael -actualment ubicada a uns 50 metres-.\n130 anys de la inauguració de l’església\nLa millora de l’església coincidirà amb el 130è aniversari de la seva inauguració, el 1889. El projecte de rehabilitació arriba després d’una actuació municipal urgent que es va fer fa tres anys per netejar i protegir l’edifici per risc de despreniments. També és fruit de nombroses negociacions entre l’Arquebisbat i l’Ajuntament per repartir i definir les inversions. D’una banda, l’Ajuntament es farà càrrec de la reforma estructural i de les façanes, ja que el temple forma part del catàleg de Patrimoni Històric i, a més, és propietat municipal. D’altra banda, l’interior serà responsabilitat de l’Arquebisbat.\nEl barri guanyarà també un espai públic\nL’Arquebisbat també assumirà la construcció de les oficines parroquials, que es faran darrera de l’absis de l’església, en un espai que avui dia és un talús de zona verda. Aquests locals quedaran en un nivell semisoterrat i donaran la possibilitat a l’Ajuntament de reurbanitzar l’entorn de forma que la coberta de les oficines parroquials es convertirà en un espai públic. Aquesta àrea s’estendrà pel voltant de del temple i salvarà el desnivell existent amb el Mercat de la Guineueta i els blocs d’habitatges del costat.\n— església catòlica — obres — patrimoni arquitectònic\nJordi Borràs, psicòleg\nL’Ajuntament precinta el pis rusc del carrer de la Constitució, a la Bordeta\nQuè preocupa al teu barri? Rànquing de problemes\nCàritas atén menys persones el 2017 però avisa que l’ajuda és més intensa\nL’accident al Port de Barcelona: Les imatges del xoc del vaixell amb la grua\nIncendi al pàrquing del Mercat de la Guineueta


11.746 persones en situació irregular han recuperat la targeta sanitària a les Balears. Des que es va recuperar el dret a la salut universal a les Balears, 11.746 persones en situació irregular han recuperat la seva targeta sanitària i accedeixen, sense...\nEls Acords pel Canvi, en els quals participa MÉS per Mallorca, han consginat un fons especial per la situació que es viu a Eivissa i Formentera. La solució a la problemàtica de l’accés a l’habitatge és una de les prioritats de MÉS...\nAhir varem poder veure a la premsa mallorquina i al facebook de l’Ajuntament com l’equip de govern condemnava els actes vandàlics produïts en el parc infantil que s’està instal·lant davant el Centre Miquel Capllonch del Port de Pollença. Com...\nA Pollença sembla que "sobren duros i falten pessetes" si ens fixam en el que es pensa gastar l'ajuntament en certs projectes i les pessimes condicions en que manté (per dir qualque cosa) els parcs infantils. Els parcs infantils, son principalment el parc de Can...


Ramon Solsona - Autors a lletrA - La literatura catalana a internet\nBarcelona, 1950. Novel·lista, poeta i guionista. La seva obra reflecteix la quotidianitat i mostra una gran riquesa de registres i de llenguatge, des de l’humor fins a la reflexió, amb una estructura complexa i de llengua viva.\nHa publicat les novel·les Figures de calidoscopi (1989); Les hores detingudes (1993; premis Crítica Serra d’Or, Lletra d’Or i Prudenci Bertrana 1994), sobre el sentiment del buit i el dolor de l’absència; DG (1998); No tornarem mai més (1999); El cor de la nit (1999); El cor de la ciutat (basat en la telenovel·la homònima, 2001), i Línia blava (2004). En narrativa breu, Llibreta de vacances (1991), Cementiri de butxaca (2006), i, el 1995, els reculls periodístics Ull de bou, Ull de vaca i Reflexions de sala i alcova.\nÉs coautor dels guions televisius Agència de viatges (amb E. Gomà, 1991-92), Estació d’enllaç (amb diversos autors, 1996-98) i Dos és massa (amb A. Manso). També ha publicat poesia satírica, amb el pseudònim de Lo Gaiter del Besòs, a Sach de gemecs (1989), i l’assaig sobre les possibilitats expressives del català A paraules em convides (2005). El 1994 rebé el premi Avui d’articles periodístics pel conjunt de les seves col·laboracions.\nAllò que va passar a Cardós (2016)\nRamon Solsona parla amb Màrius Serra de llengua, de literatura i de la seva nova novel·la.


Rendiment o eficiència - Presentació\nRendiment o eficiència\nEl concepte de rendiment o eficiència l’apliquem abastament en tots els camps, ja sigui en la tecnologia, en la recerca científica, en la psicologia, en la pedagogia, en l'àmbit esportiu, en les empreses, etc. Nosaltres, evidentment, ens plantegem aplicar el concepte de rendiment o eficiència en les activitats que pertoca fer en un laboratori de física.\nUs proposem calcular el rendiment de diferents enginys tecnològics. Els resultats us han de permetre fer-ne una valoració crítica i veure'n la viabilitat tecnològica tenint en compte el medi ambient.\nUs trobareu amb dues pràctiques, "Rendiment d’una pila elèctrica" i "Rendiment d’un calorímetre elèctric" amb les quals podreu experimentar de manera virtual des de casa, al laboratori de física aplicada o des de qualsevol ordinador. Si experimenteu les dues pràctiques directament al laboratori ho podreu fer manipulant els estris que hi corresponen.\nA més a més, hi ha dues pestanyes que parlen del rendiment d’un motor Stirling i del rendiment d’un col·lector solar. S’hi inclouen filmacions que no tenen activitats per a l’estudiant, però són pàgines que us permetran adquirir alguns coneixements elementals sobre aquests enginys i a més en podreu observar el funcionament.


Malalties Minoritàries-Inauguració de la Seu a Barcelona de la Federació Europea de Malalties Minoritàries\nInici > NOTÍCIES > Inauguració de la Seu a Barcelona de la Federació Europea de Malalties Minoritàries\nEns plau convidar-vos a l’acte inaugural de la Seu a Barcelona de la Federació Europea de Malalties Minoritàries (EURORDIS), al Pavelló Santa Apol·lònia del Recinte Modernista de l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, que tindrà lloc a la Sala Francesc Cambó, el dijous dia 31 de març de 18 a 20 hores.\nEURORDIS és la Federació Europea de Malalties Minoritàries que representa 705 organitzacions de malalties minoritàries en 63 països, donant cobertura a més de 4000 malalties minoritàries i representant la veu de més de 30 millions d’afectats. En aquest sentit la relació continuada dels darrers 10 anys entre la Fundació Sant Pau i la Plataforma de Malalties Minoritàries amb EURORDIS, ha fet possible establir la seu a la ciutat de Barcelona amb l’objectiu d’oferir activitats locals, nacionals i d’àmbit europeu adreçades a persones que viuen afectades per una malaltia minoritària. En particular es pretén afavorir la visualització i conscienciació social de les malalties minoritàries, la recerca biomèdica, clínica i social, així com consolidar la participació progressiva de pacients experts en la presa de decisions de les polítiques de salut, benestar i educació en l’àmbit de les malalties minoritàries.\nDurant l’acte inaugural intervindran experts i representants de pacients de Catalunya, Espanya i Europa per tal de revisar les accions i polítiques que s’estan fent actualment a favor de les Malalties Minoritàries. Esperem poder comptar amb el vostre acompanyament en aquest acte, atès que aquesta iniciativa brinda una oportunitat única, que permetrà avançar en la millora de qualitat de vida de les persones que viuen afectades per una malaltia minoritària i de les seves famílies, així com millorar la comunicació entre afectats i els diferents professionals de la salut, investigadors, indústria farmacèutica i les diferents administracions.\nMoments acte inaugural Seu EURORDIS a Barcelona: