Laia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto | L’Esportiu | CANOVELLES | Dakar | L'Esportiu de Catalunya\nLaia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto Laia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto Laia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto Laia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto + Laia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto E-mail\nCANOVELLES - 8 octubre 2021 17.06 h\nLaia Sanz, en les instal·lacions del seu patrocinador KH-7 MEDIAGÉ.\nLaia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto Laia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto Laia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto Laia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto Laia Sanz se sincera: les raons per baixar de la moto E-mail\nL’Esportiu - CANOVELLES\nLaia Sanz va confirmar dijous que no disputarà més el Dakar en moto, després d’onze participacions amb un novè lloc absolut com a millor resultat. La pilot catalana ja fa temps que es prepara per agafar el volant i, de fet, ha competit en multitud de disciplines en quadre rodes: raids, Extreme-e (vehicles elèctrics), circuits, ara ral·licròs... Li falta prendre la mida al Dakar, on mirarà d’aprofitar la seva experiència de més d’una dècada, sempre amb la moto a la meta.\nEn un acte d’inauguració de noves instal·lacions –un plató per enregistrar imatges– del seu patrocinador KH-7, Laia Sanz (Corbera de Llobregat, 1985) ha explicat que deixa la moto per diverses raons però sobretot, per una de molt humana: “Podia continuar en moto però també tenia la sensació d’haver fet el que volia, i més del que volia, més del que m’hauria imaginat. Estava en punt aquest de preguntar-me per què havia de continuar. Arriscar tant per fer la 15a o la 16a... ara ja no em compensava tant i tenia ganes de coses noves”.\nSí, el risc, inherent a totes les competicions del motor, i la sensació que la possibilitat de millorar resultats passava per assumir-ne més: “Al Dakar he tocat una mica sostre en moto. Sent realistes, hi ha una generació de pilots joves que s’arrisquen molt, i a mi ja no em venia tant de gust. L’edat i l’experiència et fa veure les coses de manera diferent i no tinc ganes d’assumir tant risc. No tallo del tot amb les motos, tallo amb el Dakar perquè ha arribat el moment però tinc ganes d’anar amb moto”.\nTot i que s’apunta a totes les disciplines que pot, Laia Sanz no amaga que el seu desig seria disposar a la llarga d’un cotxe competitiu: “El que em motiva més atrau més, és tenir un bon cotxe de ral·li raid, una cursa que no és tan explosiva com l’Extreme-e, que em costa més. Em criden més l’atenció els raids, llegir el terreny, navegar, les dunes... que és el que he fet i on tinc més experiència”.\nSigui quin sigui el seu vehicle aquest 2022, Laia Sanz s’obliga a un període d’aprenentatge: “És cosa d’hores, de quilòmetres, de rodar, de fer mans, d’experiència. Soc una mica millor que quan començava, al volant però estic molt a l’inici. Em falten moltes hores i quilòmetres, que en cotxe és el més difícil. Els pressupostos són una bogeria i no és com amb la moto, que quan vull entrenar-me poso gasolina i ho faig”.\nAquesta temporada, a banda dels mundials de trial (que ha guanyat) i enduro (arriba a l’última cita amb moltes possibilitats) també ha disputat el campionat Extreme-e al costat de Carlos Sainz, pilot que farà debutar en el Dakar 2022 un Audi RS Q e-tron, amb propulsió elèctrica generada per un motor de gasolina. Un cotxe que, de cares al futur, li fa dentetes: “Ara l’objectiu és aprendre, no sé on puc estar, és un primer any i ningú neix ensenyat. Tant de bo algun dia tingui l’oportunitat de tenir les eines per demostrar si valc o no”.\n“Hi ha una generació de pilots joves que s’arrisquen molt, i a mi ja no em venia tant de gust”\n“Em criden més l’atenció els raids, llegir el terreny, navegar, les dunes... que és el que he fet i on tinc més experiència”\n“Ningú neix ensenyat. Tant de bo algun dia tingui l’oportunitat de tenir les eines per demostrar si valc o no”


Ricardo González va absoldre un home havia abusat de la seva filla\nEl jutge Ricardo González va absoldre un home que havia abusat de la seva filla\nVa al·legar que la noia no s'havia mostrat «inquieta o pertorbada»\nper Redacció dijous, 10 de maig 2018 - 14:45h | Actualitzat a 10/05/2018 15:50h\nRicardo González, magistrat que va emetre el vot particular en el judici de 'La Manada' | ETB\nEl magistrat del vot particular a 'La Manada' segueix a l'ull de l'huracà. I el motiu segueix sent el mateix: dictar sentències més que qüestionables des del punt de vista de la moralitat. Després de tota la polseguera causada, ara s'ha descobert que l'any 2015 també va sol·licitar l'absolució d'un pare que havia abusat presumptament de la seva filla menor d'edat.\nTot va començar quan l'home va començar a «tocar el cul de la nena amb ànim lasciu i libidinós» dins d'un autobús públic i en presència de diversos testimonis – que són els que van denunciar els fets –. Segons els presents, seguidament li va «posar la mà dins del pantaló i de les calces mentre li deia a la nena: 'A tu et toquen el teu pare i la teva mare'».\nGonzález: l'acusat no tenia «ni de lluny, cap intenció tacada per aquest lasciu ànim»\nÉs justament la frase que va fer servir el pare el que ha donat al jutge l'excusa perfecta per absoldre'l, ja que les seves paraules el posaven «en igualtat amb la mare de la menor», «a no ser que es vulgui fer-nos creure que similars comportaments obscens també eren propis de la mare de la menor». A més, «demostra la manca de connotació sexual que el codi penal exigeix».\nIncreïble però cert. I per si això no fos suficient, ha utilitzat un dels mateixos arguments que va fer servir per justificar el seu vot en el cas de 'La Manada', i és que segons Ricardo González la nena no va mostrar cap signe que la fes semblar «incomoda, intranquil·la, inquieta o pertorbada» pel que li estava fent el seu pare.\nDiu que no existeixen arguments suficients per condemnar a l'investigat\nLa llista d'arguments per no considerar l'excés del progenitor com un abús en tota regla es completa amb l'afirmació del magistrat segons la qual, succeint els fets a un lloc públic, la situació hauria d'haver cridat l'atenció del conductor o d'altres passatgers.\nMalauradament en aquest cas no va ser l'únic en pensar així. De fet, la sentència va ser aprovada per vot unànime d'absolució d'un tribunal compost per José Francisco Cobo, Franciso José Goyena i el mateixGonzález. De manera que l'acusat va quedar lliure de qualsevol delicte, i la seva filla va seguir desprotegida davant aquest presumpte abusador sexual.


El gerent de la Corporació de Salut podrà cobrar com a molt 95.000 euros anuals - Diari de Girona\nEl gerent de la Corporació de Salut podrà cobrar com a molt 95.000 euros anuals\nAquesta és una de les condicions del concurs obert iniciat per l'ens per buscar substitut a Núria Constans, qui deixa el càrrec després de 14 anys\nroser albertí blanes 28.05.2017 | 02:02\nL´hospital de Blanes està gestionat per la CSMS. aniol REsclosa\nEl nou gerent de la Corporació de Salut del Maresme i la Selva (CSMS) podrà cobrar un màxim de 95.000 euros anuals (6.786 euros mensuals en 14 pagues) i haurà d'acreditar cinc anys d'experiència directiva en el sector sanitari. Així ho detalla el president de l'ens, Albert Fernández Terricabras, qui explica que aquestes són només algunes de les condicions del concurs obert –iniciat a principis de maig– per poder optar al càrrec de gerent que quedarà lliure el pròxim mes d'agost, quan l'actual gerent, Núria Constans, abandoni el càrrec.\nLa renúncia de Constans a la plaça que ha ocupat durant 14 anys, la va donar a conèixer públicament, el 15 de maig, en el ple municipal de Lloret de Mar, el regidor de A Lloret sí, es Pot, Paulino Gracia.\nSobre els motius de la renúncia de Constans, el president de l'ens subratlla que «no té res a veure amb raons polítiques» ni tampoc amb la mort d'una nena de vuit anys, el mes de gener, a l'Hospital de Blanes, mentre esperava una ambulància pediàtrica que la traslladés a l'hospital Josep Trueta de Girona. «Ha estat a la Corporació des de l'any 2003, i considera que és un bon moment per deixar el càrrec», especifica Fernández Terricabras.\nEn aquest sentit, el president concreta que quan el conseller de Sanitat, Antoni Comín, va visitar l'hospital de Calella fa unes setmanes, els va comentar «totes les necessitats que tenim i els reptes de futur que haurem d'afrontar». «S'obre un procés llarg en el qual haurem de lluitar per aconseguir inversions, i la Núria Constans, que està a prop de la jubilació, considera que és el moment de fer una transició», especifica Fernández Terricabras.\nA més, puntualitza que l'actual gerent no té previst ocupar cap més càrrec dins la Corporació de salut –en la qual hi treballen 1.400 persones– «tot i que no ha decidit encara què farà». «S'ho està pensant», precisa.\nConstans és llicenciada en Medicina i Cirurgia per la Universitat de Barcelona, especialista en Medicina Interna, i diplomada en Medicina del Treball i Gestió Hospitalària per ESADE.\nEstà previst que renunciï al càrrec el pròxim 31 de juliol. Tot i això, el Consell Rector de la CSMS ja ha iniciat el procés per buscar un nou gerent.\nCal recordar que el febrer de 2016, els plens de Lloret i Blanes van aprovar per unanimitat demanar la dimissió de l'actual gerent, per «la mala gestió» i «falta de transparència» de la Corporació de Salut, en relació sobretot a les retallades de diferents serveis o el col·lapse de les urgències de l'hospital de Blanes, entre altres polèmiques.


abril | 2014 | Ahmes\n28/04/2014 generalespai_forma, reptes, scratch/programaciójsolano\nScratch, a banda de realitzar petites animacions, ens permet dibuixar figures geomètriques tal com pots veure a la il·lustració del costat on apareixen un triangle, un quadrat i un pentàgon.\nPer aconseguir aquestes figures hauràs de fer servir diverses instruccions de control, moviment i rotació que ja domines perquè les vas fer servir a l’hora de crear l’aventura animada. Però també hauràs d’utilitzar un bloc d’instruccions nou, el llapis, on trobaràs accions com ara neteja, baixa el llapis, puja el llapis o fixa la mida del llapis que són les que et permetran crear els segments que formaran els costats del polígon.\nSi no tens instal·lat el programa a l’ordinador de casa recorda que pots accedir a una versió online que et permetrà experimentar tant com vulguis.\nUn últim consell. Els personatges o sprites són massa grossos i no et deixaran veure bé la figura que dibuixes, et recomano que o bé els facis més petits o bé en dibuixis un de molt simple.\n22/04/2014 generalcalcul, exàmens_6è, materialsjsolano\nComencem el tercer trimestre i ho fem penjant l’examen dedicat als números decimals, tema que va suposar el retorn a l’ordre que presenta el llibre de text.\nExam6_17 by joan anton\nJornades culturals – Scratch als diaris\n16/04/2014 activitats de l'escola, generalrecursos, scratch/programaciójsolano\nL’Scratch, el llenguatge de programació que hem estat treballant durant les jornades culturals, no és un total desconegut al nostre país com demostra el fet que l’any passat i precisament quan per primer cop aquesta reunió venia a Europa, Barcelona fos triada com a seu de la Scratch Conference. A esmentar també que Catalunya va aportar un dels participants, Frank Sabaté, de l’Escola Projecte, protagonista del primer article de la sèrie.\nSi anem a la resta de l’Estat podem veure com al País Basc també s’hi posen seriosament ja que enguany celebraran la quarta edició de l’Scratch Eguna, la seva adaptació de l’Scratch Day, una diada que també es farà a la capital del nostre país el dia 17 de Maig.\nA banda de ser el protagonista dels esdeveniments esmentats, aquest llenguatge també ha estat a bastament comentat a diversos diaris. Com a exemple us posem enllaços a tot un seguit d’articles publicats a La Vanguardia, L’Ara, El Periódico, i El País.\nJornades culturals – Manuals i tutorials d’Scratch\n09/04/2014 activitats de l'escola, generalrecursos, scratch/programaciójsolano\nArribem al quart article dedicat a l’Scratch i tal i com vam comentar a l’anterior entrarem en matèria d’una forma més aprofundida. Per aconseguir-ho, res millor que visitar els dos recursos típics a l’hora d’aprendre el funcionament de qualsevol estri o tecnologia, els manuals i els tutorials.\nSembla que la millor idea fóra començar per les pàgines d’ajuda del MIT, que són francament bones, però exigeixen un domini de l’anglès que no tenen ni tots els alumnes, ni tots els mestres, ni tots els pares.\nPassem doncs al català i aquí podem destacar un parell de recursos, el més bàsic són les Targetes Scratch traduïdes al català per Eugeni Catalán, professor, enginyer i fundador d’Scratch Català. Una passa més enllà ens trobem el manual Programant amb Scratch de l’Escola Pia de Granollers.\nTambé en català, però molt allunyat de les necessitats de primària ja que està orientat als mestres, trobem el curs Introducció a l’entorn de programació Scratch.\nSi passem al castellà i concretament a les pagines d’Eduteka, podrem trobar les Guies de referència de les tres darreres versions del programa. Cal recordar que a l’escola estem utilitzant la 1.4\nTornant a l’anglès afegirem quatre recursos més a l’esmentat en iniciar l’article:\nPodomatic amb vuit vídeos a l’hora d’escriure aquest article, que ens ensenyen com fer les primeres passes amb el programa.\nBasic Scratch amb tot un seguit de lliçons amb exemples, tasques a fer i fitxes pels mestres.\nGreenbush Technology Studies, una pàgina molt completa que combina manuals, tutorials i forums.\nTeach ICT – Scratch amb tot un seguit de vídeos que ens expliquen la creació de diversos jocs.\nJornades culturals – Què podem fer amb l’Scratch\n03/04/2014 activitats de l'escola, generalrecursos, scratch/programaciójsolano\nDesprés de sentir les virtuts i possibilitats de l’Scratch és fàcil preguntar-se, però realment que puc fer amb l’Scratch? I la millor manera de respondre és mirant els exemples que acompanyen la versió del programa que tenim instal·lada a les escoles i cercant-ne d’altres per internet.\nPodem començar anant al Taller de Creació de Videojocs de l’Escola Projecte amb 7 exemples creats pels alumnes de quart d’aquest centre. Trobarem nou més a Escola Projecte – Curs 08-09.\nLa tercer visita ens portarà a la pàgina d’Eduteka dedicada a aquest llenguatge de programació, on a banda de molts exemples també podrem trobar la versió 2.0 d’aquest programa.\nI acabarem amb la pàgina Crear Jocs amb Scratch de l’Escola Pia de Granollers amb set jocs que fan força patxoca.


Enric I. Canela » Blog Archive » Que diu la Generalitat sobre el finançament de les universitats i que penso de tot plegat\nQue diu la Generalitat sobre el finançament de les universitats i que penso de tot plegat\nAhir es van reunir els rectors amb el secretari d’Universitats i Recerca, Antoni Castellà, i el seu equip. Castellà va comunicar ahir als rectors de les públiques que aquest any disposaran de 90 milions menys que el passat i que la seva intenció és que redueixin en 50 la seva oferta de màsters. La reducció és en ambdós casos propera al 10% respecte a 2010. Es veuran afectats el finançament ordinari de les universitats, (803 milions l’any passat), la de recerca (20 milions) i la lligada a objectius (82).\nDiuen que encara que el personal queda fora dels retalls, el secretari d’Universitats diu que cada vegada hi ha més professors per a menys alumnes. D’una ràtio de 15 alumnes per docent fa una dècada s’ha passat a vuit. Per això, es planteja aprofitar les jubilacions per no contractar personal, amb les excepcions oportunes\nAl marge de les despeses, hi haurà menys inversions encara no quantificades. Diu castellà que volen parlar universitat per universitat, però la idea és retardar les inversions que no hagin començat.\nEls preus dels màsters públics ronden els 2.000 euros, dels quals la Generalitat sufraga el 90% del seu cost i proposa racionalitzar l’oferta. Hi ha màsters duplicats. Alguns desapareixeran però altres seran compartits per diverses universitats. També volem més màsters internacionals. Per donar ingressos a les universitats, es planteja que els seus màsters propis (més cars) puguin tenir un preu més alt. Però aquesta mesura trigarà a aplicar-se perquè requereix un acord amb el Ministeri d’Educació.\nReducció del 10% dels màsters públics, uns 50. Els que són necessaris per treballar no es veuen afectats\nRetall de 90 milions en les despeses de les universitats sobre el pressupost de 2010\nLes universitats han estalviar gestionant en comú les seves compres com ja gestionen les seves biblioteques\nEls 156 milions que els centres superiors tenen pendents de cobrament entre 2008 i 2010 queden per negociar\nLa meva opinió, deixant de banda que Antoni Castellà no pot fer més que aplicar les directrius que li encomani el Govern, i que ho està fent amb elegància,és que hi ha massa errors de diagnòstic, no sé si són errades periodístiques o estan en l’esquema governamental.\nLa primera cosa és que la Generalitat no té ni la més mínima idea del que costen els màsters, ni la Generalitat ni ningú perquè no s’han fet les anàlisis ben fetes.\nLa segona és que quan es va implantar tot aquest model de màsters no es van incrementar pràcticament les plantilles ni els recursos. Ho sigui que els màsters estan fent-se pràcticament a costos marginals o, en algun cas, s’ha dotat algun professor Associat o figura de baix cost.\nLa tercera és que, efectivament, cal un replantejament dels màsters però això tindrà un efecte mínim sobre el pressupost.\nLa cinquena és que les vacants s’estan cobrint amb personal de baix cost, en cap cas s’estan fent les substitucions com caldria. El deteriorament de la universitat ha començat ja fa temps i els efectes es notaran d’aquí un temps.\nLa sisena és que no hi ha pràcticament marge de reducció a banda del personal.\nLa setena té a veure amb l’organització. Si que es poden reduir despeses però a llarg termini perquè implica canvis en la qualificació i funcions del personal administratiu.\nLa vuitena és que la gestió de compres pot millorar-se però amb poca incidència sobre els recursos. La majoria de les despeses de material fungible estan relacionades amb la recerca i no veig fent gaire compres comunes d’un antagonista radioactiu del receptor de dopamina. No és el mateix tenir revistes d’accés compartit a la xarxa que material molt divers de laboratori. Estalvis es poden fer, però, insisteixo, molt petits. No es faran sense una profunda reforma administrativa.\nLa novena és que és cert que el nombre d’estudiants ETC per professor ETC és relativament baix, però també que una part significativa d’aquest professorat està contractat a preus de 500 euros al mes. El problema és que el model docent espanyol està basat en una elevada presència de professorat i poc de personal tècnic qualificat.\nLa desena és que ens aguantarem però que es deterioraran les coses i això és pot discutir però serà així.\nLamento ser tan crític. La docència no es deteriorarà gaire, no cal patir, ho farem, però la recerca patirà un cop i jo ja no veure la millora. El problema que té la universitat és que potser fa uns anys hi havia esperança de millora, ara només veiem, és compartit, que cada vegada anem pitjor i que això durarà. Entre uns i altres tot a fer punyetes. Uns, el govern espanyol, mantenint un model que ja no funcionava fa 50 anys, altres, aquí, sense capacitat de desempallegar-se de la norma estatal i no havent sabut posar un model de finançament per objectius ben fet quan tocava. Alguns ho reclamàvem a l’any 1988.\nClassificat com a Articles Enric I. Canela, Recerca, Universitat | 9 Comentaris »\n9 respostes a “Que diu la Generalitat sobre el finançament de les universitats i que penso de tot plegat”\na 24 febr. 2011 a les 11:59 Enric I. Canela » Blog Archive » Reunió universitats – Andreu Mas-Colell\n[…] Fa un moment he escrit sobre el finançament a les universitats públiques i les corresponents retallades (veure Que diu la Generalitat sobre el finançament de les universitats i que penso de tot plegat). […]\na 25 febr. 2011 a les 1:11 José María\nNo és que no m’agradin els decàlegs, però es troba a faltar la quarta errada…\nEl que no entenc és per què no es parla de fusionar universitats, si el model és la Universitat de Califòrnia, allà no hi ha cap ciutat amb més d’un centre.\na 25 febr. 2011 a les 7:56 Enric I. Canela\nSuposo que sí. La qüestió és a quants habitants i a quants quilòmetres quadrats dóna servei.\nAbans de fer-se la UPF i les que van venir després, personalment li vaig dir al conselle Laporte que una universitat única aniria bé. Seguint el model que tenia la UB, de divisions, i que un rector geni es va carregar amb l’augment de despesa que va comportar. Per a algunes coses és bo, per a altres es podria mantenir la descentralització màxima.\na 25 febr. 2011 a les 8:58 pere alemany\nEstic d’acord amb la teva anàlisi, retallant màsters no estalviarem res. Es paga als professors i aquests hi son tan si es dediquen a donar classes de màster com si no (pel que conec jo al meu àmbit no s’han contractat professors nous específicament per als màsters). Ara això si, cal racionalitzar tot el tema dels màsters i reconeixer que no tenen sentit assignatures amb dos professors per alumne i coses per l’estil.\nTal i com vens dient fa molt de temps, retallant el pressupost només pot afectar (bàsicament) a la recerca.\na 25 febr. 2011 a les 10:14 Enric I. Canela\nEm sorprèn que els rectors no ho diguin clar i alt. Tot això no estalviarà res. Ara bé, cal reformar els màsters.\na 27 febr. 2011 a les 10:44 Jordi\nBàsicament em sembla bé el que esteu dient. Trobo a faltar també una reflexió al voltant de totes les fundacions i consorcis universitaris que són estructures que es va crear en el seu moment per “evitar” la feixuga maquinària administrativa i ara són estructures que carreguen el pressupost i que fan funcions que es podrien realitzar des de les mateixes universitats o directament des de la conselleria i les seves agències si del que es tracta és de prestar serveis a les universitats.\na 28 febr. 2011 a les 12:33 Enric I. Canela\nSí. Es van crear per això. De fet, de les que jo conec, algune sno carreguen perquè el que ffan és més barat que amb funcionaris. Una, la del PCB és una altra història, el que carrega és el deute del PCB, interessos i capital.\nMentre el sistema sigui funcionarial mai no sortirà a compte res. Malauradament, jo també ho sóc.\na 28 febr. 2011 a les 9:35 Jordi\nEnric, jo sóc funcionari PAS, no puc augmentar plantilles, no puc anar congressos d’interès per a la meva activitat, etc. El mateix a aquests centres no sempre passa, al no ser organismes participats directament per la Generalitat s’escapen a les instruccions generals i com que els consells els formen majoritàriament representants de les universitats (professors, no gerents), acaben manant els directors o gerents d’aquests centres. Ser funcionari no presuposa que hom és més o menys bo. Adif funciona millor?, Telefònica? Qualsevol gran organització té bons treballadors i mals treballadors.\na 01 març 2011 a les 1:25 Enric I. Canela\nEfectivament, bons i mals treballadors. Imagin que jo dic, mira ara faig les classes malement, falto, arribo tard, etc. Sóc de la UB, no passa absolutament res. Que passaria en una privada?\nEl problema de la funció pública és aquest. Treballis o no treballis no passa res.\nSi passes alguna cosa segurament funcionaríem tots millor.\nPel que sé, i alguna cosa sé, la gent de l’FBG no té ni de lluny els salaris de la UB (o altre suniversitats). Poden fer coses, algunes, però condicions laborals, ja voldrien les de la UB.


lectures de la missa del diumenge XXIV de durant l'any 16 de setembre de 2018\n«si no hi ha obres, la fe tota sola és morta»\nR. Continuaré caminant entre els qui viuen, a la presència del Senyor\n"Només compta la fe que actua per amor"\nEl llibre d’Isaïes al cp. 50 presenta el 3r Càntic del Servent del Senyor que, tot i no emprar la paraula «profeta», sí narra una vocació profètica amb els elements constitutius de la seva experiència:\na) Vocació per a la paraula: El Senyor m’ha donat una llengua que convenç. Però només qui escolta el Senyor pot esdevenir el seu missatger. Per això primer em desvetlla l’oïda perquè l’escolti.\nb) Sofriments en la missió: Jo no m’he resistit ni m’he fet enrere. La missió profètica és molt exigent i cal que el cridat per Déu no s’hi resisteixi.\nc) Confiança en el Senyor que m’ajuda i per això no em dono per vençut. Enmig d’ofenses i escopinades el profeta experimenta l’ajut del Senyor, més fort que el dolor.\nEl cor de la carta de sant Jaume és clar: Si no hi ha obres, la fe tota sola és morta. Demostra’m —sense les obres— que tens fe; jo, amb les obres, et demostraré la meva fe.\nSovint s’ha contraposat aquest criteri amb la doctrina paulina de la justificació per la fe: Per la fe en Jesucrist, Déu dona la seva justícia a tots els qui creuen (Rm 3,22). Ningú no pot ser just per haver complert les obres que mana la Llei sinó només per creure en Jesucrist (Ga 2,16).\nPerò també en sant Pau la fe és operativa. Lloa la fe dinàmica dels tessalonicencs (1Te 1,1) i diu ben clar que només compta la fe que actua per l’amor (Ga 5,6b).\nTots dos tenen interlocutors diferents: Pau s’encara als judaïtzants que, amb les obres, pensen merèixer-se la justificació; Jaume corregeix els qui no es mostren disposats a mostrar amb fets la fe que diuen tenir.\nLa confessió de fe de Pere en Jesús com a Messies marca el centre de l’evangeli de Mc. La pregunta (Qui diuen la gent que sóc jo?) prepara la que de debò importa: I vosaltres, qui dieu que sóc jo?\nPere sembla curat de ceguesa confessant: Vós —Jesús— sou el Messies. Però quin «tipus» de Messies?\nJesús reprendrà durament Pere dient-li Satanàs per la seva postura temptadora de rebuig al Camí de Creu. Literalment Jesús li diu: Posa’t darrere meu. Perquè aquí hi ha l’essència del deixeble: seguir les petjades de Jesús que és qui marca el camí a seguir.


Havíem deixat la darrera entrada amb la mort del segon de la dinastia Kim, Kim Jong-Il, i el seu relleu generacional, que havia recaigut sobre Kim Jong-Un. Inicialment no era el relleu predilecte, però una errada del primer candidat i la declinació del segon, va fer que fos l’escollit. Kim Jong-Un sembla que és un home molt més proper al seu avi. Fins i tot vesteix com ell i té un mateix tarannà, amb ànim que veient un es pugui recordar l’altre. És clar, l’avi és el pare de la nació i, si cal emmirallar-se amb algú, millor amb el pare de la nació que no amb cap altre. O dit d’altra manera, si l’avi era com un déu, quin afalac hi pot haver millor que et comparin amb ell o que veient-te el recordin?\nKim Jong-Un, no sé si per bé o per malament, és diferent als seus antecessors. Ell ha estat educat a Suïssa, de manera que ha estat influït per l’Occident i, segurament, té un tarannà més liberal que no pas el seu pare i avi. Pels entesos, això ho demostra fets com que ha estat capaç de fer parcs a Pyongyang, de posar pistes esportives, complex d’esquí, promocionar una mica la cultura, que apareix públicament amb la seva dona (les del seu pare no s’havien vist pràcticament mai o mai)... Tanmateix, el règim comunista continua amb mà de ferro. Ell va prendre el relleu amb menys de trenta anys quan encara no tenia prou coneixements ni experiència de tot plegat. De fet, sembla ser que fou el governador més jove en front d’un estat, encara que l’estat sigui el que és. Els seus esforços, de moment perquè continua regnant a data d’escriure això, es pot dir que han estat en tres línies: mà dura; propaganda, i contínua i millora del desplegament nuclear i de míssils.\nAbans d’abordar aquestes línies, una... no sé si anècdota. Durant la seva docència a Suïssa es va introduir en el bàsquet. Es veu que era fan dels Chicago Bulls. Un cop retornat a Corea del Nord i amb tot el poder suprem, el seu desig de dictador fou conèixer a un membre del seu antic i preferit equip de bàsquet [americà]. Així doncs, sembla que va demanar per conèixer a Michael Jordan. Pel que sigui, aquest desig no va poder ser correspost, però sí la segona alternativa: Dennis Rodman. El carismàtic, estrafolari i polèmic jugador va anar a Corea del Nord encantat de la vida el 2013. No només això, sinó que a banda de cantar-li un Feliç Aniversari, es van arribar a fer amics i les visites s’han anat perllongant. No deixa de ser curiós...\nDit això, el fet que fos una persona amb molt poca experiència va fer que de seguida sortissin veus discrepants. Tanmateix, ell portava en la seva sang l’ADN Kim, aquell de amb mi o amb mi. Qualsevol crítica, ombra o discrepància cal eliminar-la. Literalment. El cas públic més sonat (o no) fou el del seu oncle. El germà de la seva mare sembla que viatjava massa a Xina i hi tenia relacions massa cordials. Alguns s’atreveixen a dir que estava preparant una mena de cop d’estat per derrocar el règim. Aviat fou detingut, jutjat (judici dels seus...) i condemnat. Tot ràpidament. L’execució del seu propi oncle es va fer amb una metralladora antiaèria. Això significa que el van fer bocins literalment. No va quedar pràcticament res del seu familiar. La versió oficial fou que era corrupte i havia comès adulteri.\nNo ha estat l’únic episodi de mà de ferro. El seu germà gran, aquell que el van atrapar amb un passaport fals quan anava a Disneylàndia, es va posicionar en contra del tercer relleu. La vida d’aquest germà es va acabar a l’aeroport de Kuala Lumpur l’any 2017. Va morir enverinat per dues dones, justament al vestíbul de l’aeroport. Presumptament, l’ordre l’havia donat el seu germà. Així doncs, amb mesures com aquestes de seguida va donar a entendre que no estava per històries i que pensava governar amb tot l’arsenal. No hi havia lloc pel no suport, o si li havia hi hauria repercussions. Amb aquestes mesures, és obvi que ningú pensava ni pensa portar-li la contrària.\nCom deia més amunt, ell ha continuat i fins i tot ha millorat el programa nuclear i de míssils balístics. Tot plegat pel mateix argument que tenia el seu pare: si haig de negociar amb algú, si estic a la seva altura sempre serà més fàcil. Per tant, per garantir la independència i pau a Corea del Nord, el millor és que tingui les mateixes armes per defensar-me de l’enemic. Així doncs, mentre la gent continuava i continua passant gana, els màxims esforços han estat en aquesta línia. Els darrers anys s’han pogut veure diversos vídeos de proves amb míssils, un dels quals en plena celebració del Dia de la Independència dels EUA, el quatre de juliol. Aquell dia va aprofitar per alertar que disposava de míssils amb capacitat per arribar a Alaska. Més endavant van publicar un nou vídeo on anunciaven que tenien un nou míssil, en aquest cas que podia arribar a qualsevol punt dels EUA.\nAmb tot això enllestit, el petit dels Kim ja ho tenia tot apunt per poder negociar de tu a tu. A banda de diverses obertures al món, reunió i acostament pacífic amb Corea del Sud i diversos altres guspires que haurien pogut acabar molt malament, la cirereta del pastís va arribar el dotze de juny de l’any 2018. A Singapur, es va celebrar una cimera història: el president dels EUA, Donald Trump, es reunia amb el president de Corea del Nord: Kim Jong-Un. A l’abril passat, el líder nordcoreà havia anunciat la suspensió de les proves nuclears i de míssils. A partir d’aquí, el temps dirà.


Root shock: l’impacte de la destrucció dels barris afroamericans d’EEUU – Perifèries Urbanes\n“El nostre paisatge va desaparèixer, i no hi ha cap descripció del que va passar. A ningú li importa, ara que han aconseguit els seus objectius”. Charles Meadows, afectat pels enderrocs a Roanoke, Virginia, entrevistat per Mindy Fullilove (2004:107).\nMindy THOMPSON FULLILOVE, psiquiatra i professora de Columbia University, li diu “xoc d’arrel” al trauma patit pels habitants de les més de 1600 comunitats afro-américanes que calcula s’hagin expulsat dels centres de les ciutats d’EEUU durant la època de l’urban renewal, és a dir a partir de 1949. Al seu llibre Root Shock: How Tearing Up City Neighborhoods Hurts America, and What We Can Do About It (2004, NY:Ballantine), utilitza la metàfora del trasplantament, que si es repeteix les plantes no ho superen, per descriure els múltiples efectes dels enderrocs, de la pèrdua del paisatge familiar, del desplaçament, sobre aquests barris que van formar-se a principis del segle XX amb la migració dels ex-esclaus del Sud cap a les ciutats. Per Fullilove, fins i tot la transició del plaer del jazz, nascut als guetos del centre, a la ràbia del rap de les noves perifèries, té a veure amb el xoc d’arrel: un tràuma pels desplaçats, però també per a tota la societat, que veu augmentar la desintegració, el ressentiment, la segregació ètnica i de classe.\np.14: “El xoc d’arrel, al nivel de l’individu, és un transtorn emocional profund que destruïx el model funcional del món que existia en la ment de la persona. El xoc d’arrel mina la confiança, fa augmentar l’ansietat de deixar que les persones estimades s’allunyin de la vista, desestabilitza les relacions, destruïx els recursos emocionals i econòmics, i augmenta els riscos de les malalties relacionades amb l’estrès, des de la depressió a l’infart. Els afectats pel xoc d’arrel són crònicament enfadats, i solen queixar-se constantment d’una manera molt típica, dient que el seu món els ha estat confiscat.\nEn el nivell de la comunitat local, que sigui el barri o qualsevol altra cosa, el xoc d’arrel trenca els vincles i dispersa la gent per tot arreu. Fins i tot si aconsegueixen reagrupar-se, no saben bé què fer els uns amb els altres. Els que estaven prop ara estan massa lluny, i els que estaven lluny ara estan massa prop. L’elegància del barri – cada persona en el seu racó social i geogràfic – és destruida, i fins i tot si el barri es reconstruïx exactament com era, no funcionarà més. La geografia restaurada no és suficient per a reparar els danys al mazeway, la trama del laberint”.\nVeure també l’article Mindy Fullilove (2001) “Root Shock: the consequences of African American Disposession”, Journal of Urban Health, bulletin of the New York Academy of Medicine, vol.78 n.1 [PDF][web] :: Ressenya de Stefano Portelli a GeocritiQ (castellà) [enllaç]\nRootshock.org, pàgina web del Community Research Group de la New York State Psychiatric Institute i Columbia University :: Ressenya de Root Shock, per Eva-Maria Simms al Environmental & Architectural Phenomenology Newsletter.\nAlguns dels barris afro-americans en que Fullilove va desenvolupar la seva recerca: Commonwealth, Kendall i Gainsboro a Roanoke (Virginia), Hill District a Pittsburgh i Eastwick a Philadelphia (Pennsylvania), West End a Boston (Massachusetts), i la ciutat de Newark (New Jersey).


[VÍDEO] Rescaten 'Mallorca', el primer curt sonor dirigit per una dona: Maria Forteza\n25 juny 2021 05:37\ndBalears/A.V. | 05 maig 2020\nFins aquest passat dilluns, Rosario Pi ha estat reconeguda com la primera dona a dirigir una pel·lícula sonora a l'Estat espanyol amb El gato montés, del 1935. Però una investigació iniciada per Filmoteca Espanyola ha topat amb Mallorca, l'obra de Maria Forteza. Es tracta d'un curtmetratge de prop de 8 minuts que ha estat localitzat recentment en els arxius de Filmoteca Espanyola i que ja està disponible a través del canal de Vimeo de l'arxiu.\nEl curt, que ha estat datat per l'equip de Filmoteca Espanyola entre 1932 i 1934, tenia com objectiu recrear, segons consta en el pròleg de la troballa, l'estètica de la música d'Isaac Albéniz a través de «petits treballs cinematogràfics». La investigació que està en marxa suggereix que no existeix cap dada sobre Maria Forteza: «El seu nom no apareix en la premsa de l'època. Ningú, entre els cercles de la història del cinema espanyol o balear, sembla conèixer-la, ni situar-la en context», assenyala Josetxo Cerdán, director de Filmoteca Espanyola.\nTampoc existeixen registres sobre Mallorca en els seus anys de producció, la qual cosa podria indicar que poques persones arribessin a veure la pel·lícula més enllà dels seus promotors. Si bé aquest curtmetratge no va ser vist des que va arribar a Filmoteca Espanyola en 1982, es va escanejar pocs dies abans que es decretés l'estat d'alarma, la qual cosa ha permès que, gairebé un segle després, Filmoteca Espanyola pugui fer-lo accessible a tots els públics.\nMallorca romandrà disponible des del 5 fins al 8 de maig a través del canal de la Filmoteca Espanyola, una iniciativa que té com a objectiu apropar a la ciutadania les obres recuperades i restaurades recentment per la institució, així com els materials d'arxiu dels quals disposa i que formen part del patrimoni cinematogràfic espanyol.\nPer què només fins dia 8?\nEmociona que es sàpiga, és un tresor de cultura, i ben guapo! Fa poc diuen que han descobert autora, Maria Mercè Forteza, arstista, i s'espós es productor Ramon Úbeda, molt viatgers.\nPotser es qui són a barqueta a rem com figurants posant seguien direccions des film, i donin pistes de sa directora. Sembla que atraquen a vorera de casa des patró de sa Pipa, o en Pipes, no record bé es nom. Serien avantpassats seus? Qui va a proa pes moviments em recorda a ell, potser era son pare, per gestos o postures trasmesses. I qui rema que no fos un familiar de qui hi anava a estiuejar\nQuin lloc! Jo hi jugava de patedo. En es lloc de sa imatge on surt sa barca a rem. Pero era ja als 70s, molt més construït, excepte voreres.\nAls qui surten a imatge em sonen, potser vaig veure'ls de molt majors, o a familiars seus. Ja intentaré poder veure i sentir es video :-)\nAquesta vorereta era un bon lloc per jugar amb gambons i pades, que fregaven ses nanses que eren a peu de bots. Per un pateco era molt enriquidor.\nVaig aprendre a nedar a uns metres, i em queden records ben emotius!\nPer què es pensen els espanyols que, si ells no ho sabem, la resta del món, inclosos els colonitzats, no sabem qui fou Maria Fortesa?


Diumenge de Rams - La Processó de Verges\nEn el cristianisme, el Diumenge de Rams o dia de Rams, recorda l’entrada de Jesucrist a Jerusalem muntat sobre un ruc. Era la Pasqua Jueva i el seguien tots els seus deixebles.\nSegons l’Evangeli, Jesús va ser rebut amb alegria. La gent de Jerusalem va alçar palmes i branques de llorer i d’olivera per donar-li la benvinguda. El dia de Rams es commemora anant a l’església a beneir el palmó dels nens, la palma de les nenes, o una branqueta de llor. Generalment, també són els padrins els que regalen les palmes i palmons als fillols.\nLes famílies surten de casa ben mudats amb els més petits. La benedicció del Ram té lloc al davant de l’església, sobre les mateixes escales que la setmana que ve crucificaran a Jesús. El cant que acompanya la benedicció és el mateix que cantaran durant l’acte teatral corresponent a l’Entrada de Jesús a Jerusalem, “l’Hosanna que cantem a Verges” anuncia el rector.\nLes postres d’aquest dia, però seran especials, el típic tortell de Rams i els exquisits brunyols de Setmana Santa.\nNo penseu que el paràgraf anterior conté una errada, a Verges i a l’Empordà en general, dels bunyols en diem brunyols.\nAquest vespre no hi ha assaig de la Processó.\nAquest dia es recorda l’arribada de Jesús a Jerusalem. Va arribar en un burret rebut amb mantells posats com catifes al seu pas, palmells d’olivera onejaven al seu voltant. La multitud ho va acceptar com a fill de Déu, Salvador i Rei de Reis i van exclamar:\nBeneït el qui ve en el nom del Senyor! Hosanna a les altures!\nFinalment, la Processó i la benedicció del palmell és el ritual d’aquesta celebració. Doncs el palmell beneït es converteix en el símbol d’amor i acceptació de Jesús com el veritable Messies.\nDiumenge de Rams a Verges – Foto Albert Barnosell | Instagram\n(Total de visites 20, 1 visites avui)


Cloenda dels cursos Singulars de magatzem i de treballs verticals\nEl passat 18 de Març va tenir lloc la cloenda de les formacions del Projecte Singulars, amb les quals 28 joves s'han titular en els àmbits d'operacions auxiliars de magatzem i de treballs verticals. Aquestes formacions han estat fruit de la col·laboració entre l'Ajuntament de Sant Feliu, l'Ajuntament de Sant Joan Despí i l'empresa Levelinstrukta.\nEls joves participants tenen entre 18 i 29 anys, i estaven inscrits/es al Programa de Garantia Juvenil. Aquestes formacions els hi han permès obtenir carnets necessaris per desenvolupar tasques concretes a cada sector, com ara el carnet de carretons elevadors en el cas del curs de magatzem o el de plataformes elevadores i riscos laborals del sector metall i construcció; de manera que puguin millorar la seva ocupabilitat.\nL'objectiu dels Projectes singulars és reforçar l'ocupabilitat de les persones joves no ocupades i no integrades en els sistemes d'educació o formació, mitjançant la realització d'actuacions encabides en el que determina el Pla Nacional d'Implementació de la Garantia Juvenil. Aquesta és una iniciativa europea d'ocupació per reduir l'atur juvenil.\nEstà subvencionat pel Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, el Ministeri de Treball i Economia Social, i el Fons Social Europeu en el marc de la Iniciativa d'Ocupació Juvenil, d'acord amb els Projectes Singulars de Garantia Juvenil.


La XES (Xarxa d’Economia Solidària de Catalunya) i la cooperativa editora Pol·len Edicions han publicat el llibre «Finances ètiques i solidàries. Valors, límits i reptes». És el tercer volum de la col·lecció EINES, un recull de llibres que aborda diverses temàtiques de la Economia Social.\nLa col·lecció EINES s’iniciava amb els títols «Esmolem les eines. Debats de l’Economia solidària per a la Transformació social» i «Invitació a l’Economia Solidària. Una visió des de Catalunya». En el primer volum es recullen textos sobre els itineraris formatius, els paradigmes organitzatius feministes, la vinculació entre comuns i cooperativisme, els ecosistemes locals, la intercooperació i el mercat social són les eines explicades i desplegades en aquest llibre.\nEl llibre «Finances ètiques i solidàries. Valors, límits i reptes» és una obra coral, que vol ser una eina de formació i coneixement per a les persones interessades en les finances ètiques que, a més, les convidi reflexionar a partir de les converses i les reflexions de les mateixes entitats que desenvolupen l’activitat financera amb la perspectiva de l’economia solidària.\n← Anterior Entrada anterior: D’aquelles llambordes, aquestes alternatives; Les finances ètiques a la FESC 2018\nSiguiente → Entrada siguiente: NUEVO CATÁLOGO DE LAS FINANZAS ÉTICAS Y SOLIDARIAS


Alu 5 light TSL | Cota Zero\nInici / Bastons / Alu 5 light TSL\nSISTEMA DE PLEGAMENT: Sistema del plegat del bastó per a unes dimensions mínimes i un desplegament ràpid. La seva construcció, així com la seva cohesió perfecta entre les diferents seccions, aporta una resistència i una estabilitat excel·lents.\n– Empuñadura d’espuma EVA\n– Correa ergonòmica i còmoda\n– Sistema de tancament extern de Cierre per ajustar la longitud dels bastons de (110 a 130 cm)\n– 5 seccions d’alumini\n– Tramoe material: Alu\n– Dimensions: 110> 130 cm\n– Pes: 240 g x 2\nSISTEMA DE PLEGAMENT:\nSistema del ple del bastó per a unes dimensions mínimes i un desplegament ràpid. La seva construcció, així com la seva cohesió perfecta entre les diferents seccions, aporta una resistència i una estabilitat excel·lents.\nEn TSL ens agrada estar al mig de la naturalesa, preservar-lo i respirar el seu silenci, per aquesta raó, hemos concebido i desenvolupat aquest recorregut.\nCon agarre, silenciós i respetuós amb els camins i els literats, els seus tres bàsics són més importants. S’adapta durant tota la marxa a les diferents aspiracions, qualsevol cosa que el mar hagi trobat, procurant un agar i un suport extraordinari. Els seus 8 es desplacen a l’entrada en contacte amb el sol, una aleta d’adherència, agitació i pega sol·ludament al terreny.\nSISTEMA DE BLOQUEMENT EXTERN:\nUn sistema de fixació exterior que ofereix una excel·lent resistència a totes les condicions atmosfèriques, així com una regulació fiable i ràpida\nCarbon FL Foam Pinguin\nTactil C50 Spike TSL\nBESTARD TRAVESSA per a dona 150,00€ 125,00€\nSYMBIOZ HYPERFLEX ORIGINAL M 229,00€ 189,00€\nAgulles Regió De Montserrat Guia D'Escalades 28,00€ 26,90€


III Mostra de Relats Digitals dels centres penienciaris | Xarxa Òmnia\nInici > Notícies > III Mostra de Relats Digitals dels centres penienciaris\nLa Mostra Sant Jordi DigiTale ja ha visitat tots els centres penitenciaris i ha donat a conèixer els resultats de la important acollida que ha tingut: 90 treballs presentats per més de 100 interns i prop de 40 professionals que han participat de manera directa.\nLa Mostra va començar amb una presentació a la Biblioteca Sant Pau que va permetre donar a conèixer els treballs en un àmbit extern, on han estat molt ben rebuts. Per fer un acte de cloenda, el dimarts 27 de maig a les 19 h, a la biblioteca Xavier Benguerel, es tornarà a presentar la III Mostra Sant Jordi DigiTale 2014. A la presentació es farà una explicació general del projecte i es projectarà una selecció dels treballs participants.\nTeniu més informació en el tríptic de la Mostra: III Mostra de relats en formats audiovisuals. Sant Jordi Digitale.\nUs animem a assistir a la cloenda i compartir amb nosaltres la màgia dels relats i la calidesa de la recepció del públic. Esperem comptar amb la vostra presència.


L’Aventura de Nadal obrirà portes el dia 26 de desembre amb noves atraccions per als més petits – Mollerussa Televisió\nL’Aventura de Nadal de Mollerussa tornarà a obrir les seves portes del 26 de desembre al 4 de gener. Enguany, el parc comptarà amb una vintena d’atraccions, a banda dels diferents tallers i espectacles que es faran diàriament. Com a novetats d’aquest any hi haurà més atraccions per als més petits, incloent així un xiquipark de dues plantes amb boles per dins o una olla giratòria infantil inflable, que juntament amb els tallers acabaran de completar els espais infantils.\nLa secció de manualitats serà assumida per Colònies Sant Jaume i en el cas dels inflables hi haurà monitors de lleure que prèviament han estat formats en cursos de l’oficina jove, i que en aquestes jornades se’ls dona l’oportunitat d’introduir-se en el mercat laboral.\nL’entrada segueix tenint un preu de 4€ per infant a partir dels 3 anys, de 3€ aquells que presentin el carnet de família nombrosa o monoparental, i de 2€ per a grups nombrosos. L’entrada per adults a partir de 16 anys es gratuïta.


En la col·lecció "Nobody's Road", Yerse ens ha conquistat amb un toc molt femení, tribal i amb aires bohemis. Pantalons baggy, vestits llargs i curts en flors i ratlles, fulards XI i les superposicions, un dels seus segells d'identitat, que tant ens agraden.\nEls vermells, maduixes i colors terres són el contrapunt càlid als tons blaus mediterranis de les proposta de Yerse. El blanc completa el feeling mediterrani d'aquesta col·lecció.\nClassificat com: YERSE YERSE\nL'imperceptible sí importa by YERSE\nAquesta és la filosofia que impera en la col·lecció d'hivern de Yerse, anomenada The Beauty Surrounds. Un cant a la melodia que anem component en el nostre dia a dia gràcies a petits gestos i detalls que componen la felicitat.\nLa col·lecció s'inspira en la bellesa que cada dona dibuixa al seu voltant per donar forma al seu propi benestar. Una oda a la simplicitat; un tapís de línies sinuoses on feminitat i caràcter caminen de la mà.\nTeixits naturals amb estampats de flors d'hivern. Quadres de racionalitat nòrdica construeixen trames infinites. Fruits del bosc floreixen en llenços minerals. Vermells terra, blaves malva i verds jade són els colors que tenyeixen els llargs dies d'hivern. Llanes verges en blanc trencat. Corts urbans que desafien simetries convencionals. Textures d'acabats genuïns que evoquen jardins de roques; rondalles romàntiques; que projecten arquitectures sensibles, que desperten el costat més salvatge.\nClassificat com: YERSE\nSensible, urbana, cosmopolita i d'entre 25 i 65 anys, la dona YERSE segueix la moda i coneix els teixits. És una dona natural, que busca un estil autèntic i confortable amb aquest toc de sofisticació necessari per sentir-se genuïna.\nLa clienta percep que darrere de cada peça hi ha un esforç per aunar disseny i qualitat, però mantenint un preu competitiu.\nNou curs i noves peces per al teu armari .Deixar-se acompanyar per un càrdigan de llana és una de les millors sensacions de la tardor. Acosta't a veure la meravellosa col·lecció OWN Heritage de YERSE a Moltacte Manresa.\nCom cada temporada YERSE ens torna a sorprendre. Aquesta vegada s'ha inspirat en "Califòrnia Dream” dels anys 60 reflectint l'estil de vida relaxat, tranquil i proper a la naturalesa.\nEn la nova col·lecció, les flors predominen en els estampats, que recorden al “vintage”, sobre teixits tenyits de forma artesanal. Destaquen els vestits jaqueta pantalons, les camises de màniga llarga i els vestits. L'estampat floral de les peces presentades acull una gran diversitat i una extensa paleta de colors com el blau cel, tons grocs, taronges, verdes i vermellosos.\nVine a conèixer-la d'a prop a Moltacte!!\nYERSE OTOÑO INVIERNO\n“Slow Life” es la propuesta de Yerse y reivindica un ritmo de vida más pausada que conecte con los orígenes y la naturaleza. Esta propuesta para el otoño-invierno se caracteriza por las prendas femeninas con crepes vaporosos y mezclas de seda y lúrex. Destacan las tonalidades granates, el antracita y el petróleo que marcan los contrastes en el diseño.


La tieta de la Reina Letícia ataca durament la monarquia\nLa tieta de la reina Letícia, sobre la monarquia: «Està obsoleta i és anacrònica»\nHenar Ortiz ha criticat durament la Casa Reial en una entrevista a la revista 'Vanity Fair'\nper María Merino dissabte, 8 de juny 2019 - 20:11h\nHenar Ortiz ha dit que pensa sobre la Corona | CatalunyaDiari.com\nLa majoria dels membres de la família Ortiz Rocasolano han destacat sempre per mantenir lluny del focus mediàtici per no fer gaires declaracions públiques d'ençà que Letícia es va convertir en reina. Tot i això, existeix un parent de l'esposa de Felip VI que és una excepció, la seva tieta paterna, Henar Ortiz.\nÉs bastant habitual poder llegir manifestacions polèmiques seves en els mitjans com les que ha fet en una entrevista publicada per 'Vanity Fair'. En ella, no s'ha mossegat la llengua per donar la seva opinió sobre la institució monàrquica.\nHenar Ortiz acaba d'inaugurar 'Catarsis', la seva primera exposició d'art que es pot veure en la Casa de la Cultura del municipi asturià de Ribadesella. Aprofitant la promoció d'aquest projecte artístic no ha dubtat en parlar obertament sobre la família política de la seva neboda.\nHa posat de manifest que l'entrada de Letícia a la família reial va tenir un gran impacte pels Ortiz Rocasolano. «Va haver-hi masses i dolorosos danys col·laterals» pel fet que tots els familiars de la reina es convertissin en personatges públics.\nPel que fa als seus sentiments sobre la monarquia, ha assegurat que és republicana, però que durant un temps es va fer «'joancarlista' per la por que vaig passar durant el 23-F i perquè, en aquell moment, creia que el rei Joan Carles havia avortat el cop. Ara no ho tinc tan clar».\nNo ha tingut problemes en reconèixer que els escàndols protagonitzats pels membres de la Casa Reial han influït molt en el seu canvi d'opinió. Detallava que el seu empipament s'ha produït davant «l'actitud de la Corona en plena crisi i la sensació de presa de pèl amb el tema de Botswana, Urdangarín i de més». Finalment acaba demanant la fi de la institució doncs «L'abdicació no una altra cosa que un pal·liatiu i allarga l'agonia (...) La monarquia és una institució obsoleta i anacrònica».\nEl presentador José Manuel Parada, ingressat per un greu problema de salud\nAlfred sorprèn i explica tota la veritat sobre la seva trobada amb Amaia a BCN


Novetats curs 2020-21 – AFA del Guillem\nPrimer de tot, desitjar-vos que estigueu bé. En tots els aspectes.\nA continuació passem a descriure algunes novetats:\n1.- Ha arribat l’hora de fer un pas més cap a la direcció de bones pràctiques i transparència que ens vàrem proposar. A més, la situació també ho recomana. És per això que us anunciem que, a partir d’aquest curs, l’AMPA NO ACCEPTARÀ CAP PAGAMENT EN EFECTIU. De moment es podrà pagar per transferència bancària o pel terminal TPV (targeta de crèdit) que disposem a secretaria. Estem estudiant la possibilitat d’incorporar algun altre mètode en el futur (Bizum).\n2.- Pel tema del Covid-19 no vam poder celebrar l’assemblea ordinària que estava prevista. La intenció és poder-la celebrar presencialment. Si no fos possible valorarem altres mètodes. Recordeu que com més hi participem, millor es poden fer les coses.\n3.- Tenint en compte la situació actual i la incertesa que genera, estem treballant en les extraescolars per aquest curs. Molt aviat us informarem.\n4.- Indicar-vos que degut a la situació actual l’administració de l’AMPA seguirà les directrius marcades i només us podrà atendre presencialment amb reserva prèvia d’hora. Entenem que això pot ser un petit inconvenient però confiem en la comprensió de tothom.\n1 de setembre de 2020 adminguillem Uncategorized Comentaris tancats a Novetats curs 2020-21


"La lluna en un cove", revista literària en català: Paguem pels teus relats\nPaguem pels teus relats\nActualment, els autors literaris tenen moltes opcions de publicació. Això és fantàstic. La revista literària “La Lluna en un Cove” és una d’aquestes opcions de publicació. I ara, a més, en “La Lluna en un Cove”, a partir del número 40, PAGUEM PELS TEUS RELATS. Si ets autor i vols publicar en paper els teus relats, envia’ls a “La Lluna en un Cove”. Tots els mesos fem selecció de material literari. Els autors seleccionats percebran a més una quantitat en metàl·lic (consulteu el tant per pàgina actualitzat i les condicions de participació). Entreu en l'apartat: Enviar relats per a selecció.


Carles Moyà, Rafael Nadal i David Ferrer es classifiquen per als vuitens de final del Garros\nCarles Moyà ha superat Fernando Vicente i s'ha classificat per als vuitens de final de Roland Garros. El tenista mallorquí ha necessitat cinc sets (6-4, 7-6, 6-7, 0-6 i 6-4) i gairebé quatre hores de partit per desfer-se del castellonenc i ara se les haurà amb el suís Roger Federer, que ha eliminat en tres sets el xilè Fernando González. També jugarà els vuitens de final Rafael Nadal. El de Manacor ha eliminat el francès Richard Gasquet per 6-4, 6-3 i 6-2. Així mateix, també s'ha classificat per a vuitens de final David Ferrer, que ha eliminat Hyung-Taik Lee per 6-3, 6-1 i 7-5.\n27/05/2005 - 00.00 Actualitzat 27/05/2005 - 21.22\nTambé en el quadre masculí, Fèlix Mantilla ha quedat eliminat després de perdre el partit que l'ha enfrontat amb el vigent campió, Gaston Gaudio. El català ha caigut per 6-4, 6-4 i 6-3. Ara Gaudio jugarà contra Ferrer.\nEn categoria femenina, les favorites fan bons els pronòstics. Lindsay Davenport, que ha hagut de suar de valent contra Razzano, i Kim Clijsters, que ha eliminat Hantutxova, ja són als vuitens de final.\nCarles Moyà i Rafa Nadal passen a segona ronda de Roland Garros\nTommy Robredo, Juan Carlos Ferrero i David Sánchez, a tercera ronda de Roland Garros\nTommy Robredo i Juan Carlos Ferrero es classifiquen per a la segona ronda del Garros\nFèlix Mantilla, Carles Moyà i Rafael Nadal, a la tercera ronda de Roland Garros


Ajuntament de Mollet del Vallès - Aquest 2017, 100 molletans s'han beneficiat dels plans d'ocupació de l'Ajuntament\nAquest 2017, 100 molletans s'han beneficiat dels plans d'ocupació de l'Ajuntament\nAl llarg d'aquest 2017, prop de 100 molletans i molletanes s'han beneficiat dels diferents programes d'ocupació que promou l'Ajuntament de Mollet del Vallès. A partir d'avui mateix, 4 joves més, contractats per l'Ajuntament a través de l'Empresa Municipal per a la Formació Ocupacional i l'Ocupació (EMFO SL), comencen a treballar a jornada completa durant un període de sis mesos en règim de pràctiques remunerades.\nAquests joves estan inscrits al Programa de Garantia Juvenil i desenvoluparan feines a l'Ajuntament a les àrees de Relacions Institucionals, Projectes Europeus i Recursos Humans.\nL'objectiu és que en aquest temps, durant el qual tindran assignat un tutor per fer el seguiment del contracte, els joves millorin la seva ocupabilitat i es puguin incorporar al mercat de treball de forma estable i duradora.\nEn aquest sentit, el regidor d'Ocupació i Joventut, Raúl Broto, ha recordat que l'Ajuntament seguirà "posant a l'abast de la ciutadania tots els seus mitjans per lluitar contra l'atur, ja sigui a través de la formació, l'emprenedoria o la contractació directa, com és el cas". Broto els ha desitjat que "aprofiteu aquesta oportunitat i que després d'aquests sis mesos, els coneixements pràctics que heu adquirit, us serveixen per trobar una feina estable".\nDe la seva banda, l'alcalde Josep Monràs, també ha volgut deixar clar que "aquest equip de govern seguirà fent els esforços pressupostaris que calgui per tal de formar laboralment i ajudar a buscar feina als nostres ciutadans i ciutadanes, ja sigui als majors de 50 anys, als aturats i aturades de llarga durada o als joves com vosaltres".\nPer poder formalitzar els contractes, els joves han de tenir títols universitaris, o amb graus de formació professional, tenir menys de 30 anys, estar en situació d'atur i estar inscrits a l'Oficina de Treball de la Generalitat i al Programa de Garantia Juvenil.\nLa contractació laboral en pràctiques de joves amb formació beneficiaris del programa de Garantia Juvenil està subvencionada pel Servei d'Ocupació de Catalunya, el Ministeri d'Ocupació i Seguretat Social i el Fons Social Europeu a través del Programa Operatiu d'Ocupació Juvenil cofinançat per la Iniciativa de Fons Juvenil i el Fons Social.


Un total de 34 persones en atur tornen a treballar amb el programa Orienta+30 fet a la Biblioteca del Nord\n62 participants més continuen la seva formació per complementar el seu currículum\nL’Ajuntament de Sabadell juntament ambla Fundació Privada ECOM de Sabadell i Fundació Secretariado Gitano de Sabadell tanquen el primer programa d’orientació professional per a persones majors de 30 anys en atur, denominat Orienta+30, a la Biblioteca del Nord. Entre juny de 2017 i març de 2018, 92 persones han passat per aquest equipament municipal amb motiu d’aquesta activitat, de les quals 64 portaven més de 3 anys a l’atur. El perfil de les persones participants havia de ser en situació de desocupació de llarga durada inscrites al Servei Públic d’Ocupació de Catalunya i d’edat entre els 30 i 54 anys.\nEn aquesta ocasió, el projecte ha sortit de l’edifici del Vapor Llonch i s’ha desenvolupat a la biblioteca, al barri de la Plana del Pintor. Segons el regidor de Treball i Empresa, Eduard Navarro,\ns’ha descentralitzat, així, un servei d’acompanyament de persones en el seu procés de recerca de feina per fomentar alhora que el veïnat dels districte tingui un al·licient més per participar-hi.\nEn total 24 persones del districte 3 han fet ús d’aquest programa.\nSegons el regidor d’Acció Social i del districte 3, Gabriel Fernàndez\nestem fent una experiència de treball transversal important en l’àmbit de la intervenció comunitària al Districte 3 a l’Àgora del Nord, un treball conjunt entre veïnat, entitats i responsables municipals, que en el cas d’Orienta+30, ha obtingut resultats concrets que ajuden a transformar i dignificar situacions de famílies concretes, generant ocupació a la ciutat.\nPer la seva banda, la Fundació Privada ECOM valora molt positivament la col·laboració entre l’administració pública i les entitats del tercer sector per crear espais inclusius on les persones amb discapacitat amb dificultats d’incorporació al mercat laboral han pogut millorar les seves competències. La Fundació Secretariado Gitano de Sabadell destaca la importància de tenir en compte les diversitats culturals en tots els programes per tal de donar respostes integradores i facilitadores i el programa Orienta +30 ha assolit aquest objectiu.\nAquest programa d’orientació i acompanyament a la inserció laboral s’ha ofert per complementar les activitats que ja es fan per a col·lectius d’altres franges d’edat al mateix edifici del Vapor Llonch, on també tenen la seva seu la Fundació ECOM i Secretariado Gitano. Totes les persones ateses han rebut assessorament individualitzat i han participat en accions per a millorar la seva ocupabilitat i el seu posicionament per a la recerca de feina. A partir de l’anàlisi del perfil de les persones usuàries, s’han proposat les accions més adequades per dotar-les dels recursos, coneixements tècnics i competències bàsiques per facilitar la seva inserció laboral.\nEn paral·lel a aquest punt d’actuació a la Biblioteca del Nord, les persones residents als barris de la Creu de Barberà, Campoamor, Espronceda i Les Termes d’una banda i de Can Puiggener, Torre-Romeu i Sant Nicolau per l’altra, compten a la seva zona amb un servei diari d’intermediació laboral. En aquest cas, únicament el Vapor Llonch gestiona aquests dos dispositius per atendre les persones de la zona que busquen feina i detectar les necessitats de personal de les empreses.\nA la vegada es desenvolupen accions a mida del que requereix una empresa per millorar la qualificació del veïns i veïnes en atur per incorporar-se al mercat de treball. Els dispositius es troben al Centre Cívic de la Creu de Barberà, Centre Cívic de Torre Romeu i de Can Puiggener. Durant el 2017 al Dispositiu del Ripoll es van atendre a 481 persones i a final d’any s’havien comptabilitzat 235 insercions laborals. Al Dispositiu del Sud van participar 348 persones amb 177 insercions.\nCategories: Formació Ocupacional, Economia i treball, Serveis socials\nTags: acció social, Orienta+30, treball i empresa


Muriel Casals: "Nosaltres no volem imposar res, hem patit massa imposicions"\nLa presidenta d'Òmnium fa una crida a "anar més enllà dels convençuts" i demana als assistents al concert que vagin a buscar els que dubten\nSARA GONZÁLEZ Barcelona 29/06/2013 23:23\nSumar els que no estan convençuts i fer-ho des del respecte i la llibertat. Aquesta és la consigna que ha llançat la presidenta d'Òmnium Cultural, Muriel Casals, durant el seu parlament a l'equador del Concert per la Llibertat. "Nosaltres no volem imposar res, hem patit massa imposicions", ha volgut deixar clar Casals, que ha parlat en nom del conjunt d'entitats que han donat suport al concert.\nI és que el procés sobiranista, ha alertat la presidenta d'Òmnium, s'ha de fer des del positivisme i la voluntat constructiva. "La causa de la independència de Catalunya no és contra res ni contra ningú", ha assegurat, i ha afegit que es tracta d'un procés que ha de permetre forjar unes "relacions fraternals" amb Espanya i la resta d'Europa.\nCasals també ha fet una crida a treballar per sumar més partidaris de decidir el futur de Catalunya en un referèndum democràtic que, al seu parer, "ningú pot prohibir" en ple segle XXI. Per aquest motiu, ha demanat als assistents que quan surtin del concert s'adrecin a aquells que "dubten" o que no s'han plantejat encara la possibilitat de decidir "sense por". "Hem de saber sumar voluntats per guanyar, anar més enllà dels convençuts", ha proclamat.\nMalgrat reconèixer que es tracta d'una tasca pedagògica que requereix temps i esforç, Casals ha demanat als polítics que no ajornin el procés per no frustrar expectatives ni perdre "l'impuls que prové d'una societat mobilitzada i organitzada que ha assumit el seu protagonisme".\nPer tancar el parlament, la presidenta d'Òmnium ha avisat que és hora de deixar de banda les discrepàncies per anar "units" en benefici d'un objectiu que està per sobre dels interessos particulars. "Som aquí per construir un país més lliure, més just i més digne, on tothom hi tingui cabuda. No som aquí per buscar un somni, nosaltres som el somni", ha conclòs.\nMuriel Casals: “Al segle XXI, ningúno pot prohibir un referèndum democràtic”\nMuriel Casals reivindica la causa de laindependència per una “vida millor per a tothom”\nMuriel Casals: “Nosaltres no volemimposar res, hem patit massa imposicions”\nMuriel Casals reivindica una Catalunyaque “no hagi de donar explicacions per existir”\nMuriel Casals: “Quan sortiu delconcert aneu a buscar aquells que dubten”\nSumar als que no estan convençuts ifer-ho des del respecte i la llibertat. Aquesta és la consigna queha llançat la presidenta d'Òmnium Cultural, Muriel Casals, durantel seu parlament a l'equador del Concert per la Llibertat. “Nosaltresno volem imposar res, hem patit massa imposicions”, ha volgutdeixar clar Casals, que ha parlat en nom del conjunt d'entitats quehan donat suports al concert.\nI és que el procés sobiranista, haalertat la presidenta d'Òmnium, s'ha de fer des del positivisme i lavoluntat constructiva. “La causa de la independència de Catalunyano és contra res ni contra ningú”, ha assegurat, i ha afegit quees tracta d'un procés que ha de permetre forjar unes “relacionsfraternals” amb Espanya i la resta d'Europa.\nCasals també ha fet una crida a sumarels partidaris de decidir el futur de Catalunya en un referèndumdemocràtic que, al seu parer, “ningú pot prohibir” en ple segleXXI. Per aquest motiu, ha demanat als assistents que quan surtin delconcert s'adrecin a aquells que “dubten” o que no s'han plantejatencara la possibilitat de decidir “sense por”. “Hem de sabersumar voluntats per guanyar, anar més enllà dels convençuts”, haproclamat.\nMalgrat reconèixer que es tracta d'unatasca pedagògica que requereix temps i esforç, Casals ha demanatals polítics que no ajornin el procés per no frustrar expectativesni perdre “l'impuls que prové d'una societat mobilitzada iorganitzada que ha assumit el seu protagonisme”.\nPer tancar el seu parlament, lapresidenta d'Òmnium ha avisat que és hora de deixar de banda lesdiscrepàncies per anar “units” en benefici d'un objectiu queestà per sobre dels interessos particulars. “Som aquí perconstruir un país més lliure, més just i més digne, on tothom hitingui cabuda. No som aquí per buscar un somni, nosaltres som elsomni”, ha conclòs.


"La mort de l'oficial em va fer tronar a Dijon, on la meua fama d'excèntric es va veure reforçada per la meua reputació d'home femeller. Convindreu que era un mal principi per a un filòsof que aspirava a entendre "la història de l'home"… Sortosament, durant aquells dies de 1730 es trobava a Dijon, en una estada curta, el jove duc de Kingston, un dels primers lords d'Anglaterra, que era un apassionat de les ciències naturals, i que anava acompanyat per Nathaniel Hickman, membre de la Royal Society, i una de les persones de conversació més plaent i extensa que he conegut. Quan aquells nous amics deixaren Dijon per fer una ruta naturalística pel sud de França i per Itàlia, no vaig poder resistir la temptació d'unir-me a ells i d'acompanyar-los en la seua gira. A més a més, la meua partida era el més prudent: a Dijon, bé que prou lluny d'Angers, podia ser fàcilment localitzat pels oficials del Royale-Cravate, que encara no havien perdut les ganes d'apallissar-me i venjar la mort del seu malaurat company.\nDe seguida vaig descobrir que els interessos dels meus nous amics no es circumscrivien als misteris de les ciències naturals, sinó que la seua curiositat era molt més àmplia. Mentre que Hickman era un veritable entès en art, un erudit de la pintura italiana, el jove duc –que era quatre anys més jove que jo–, tenia un interès veritablement extraordinari per les llengües llatines. Des de novembre de 1730 fins a maig de 1731 vaig viatjar amb aquells amics per Nantes, Bordeus, Tolosa i Montpeller, lliurant-nos a tots els plaers i les dissipacions propis de l'existència. En aquest sentit, el duc mantenia la teoria que per a aprendre bé l'idioma d'un país calia estar amb el major nombre de dones indígenes possible. En canvi, el ventrellut i vividor Hickman, que tenia el desagradable costum de fumar tothora, emprava els seus amplis coneixements d'art per a traficar amb pintura i d'aquesta manera pagar-se els seus vicis, que comprenien gran part de les prostitutes de França. Sí, ja ho sé, probablement no era la millor companyia per a un jove i ambiciós naturalista de vint-i-quatre anys. Però quantes voltes he recordat aquelles joves de Tolosa, de bellesa mediterrània inigualable! Vaig conèixer tantes dones boniques durant aquells dies!\nEn qualsevol cas, aquest meu interès envers el bell sexe és una vella qüestió de família. La meua mare va morir l'any 1732, mentre jo era a Roma amb el duc de Kingston, i vaig acudir –bé que amb el retard inevitable– al seu funeral. La mort de ma mare va produir en el meu ànim un trasbalsament indescriptible, un dolor pregon com mai no havia experimentat. Aquell mateix any el meu pare es va enamorar d'una jove de vint-i-dos anys, Antoinette Nadault, que transportava una mirada plàcida i virginal, de naturalesa més aviat bovina, però que en el meu pare va disparar no sé quin ressort priàptic irreductible. El vaig combatre amb totes les meues forces, però amb escàs èxit, tal era la magnitud de l'esdeveniment i la resistència del ressort estimulat. Potser us sorprendrà que tracte aquest assumpte familiar amb tanta frivolitat, però en aquell moment l'actitud del meu pare em semblava una forma més d'infantilisme, una irresponsabilitat de la qual depenia econòmicament: si el meu pare es casava de nou podria perdre tota la fortuna de la meua mare. Malauradament, vaig haver de recórrer als tribunals, i per sort vaig obtenir la lliure disposició dels diners materns; però aquest problema familiar em va marcar profundament, per tal com va produir entre el meu pare i jo un inevitable allunyament, que ha durat anys i anys. Per això sempre he trobat a faltar aquest amor patern que Diderot defineix com un dels més poderosos afectes de l'home.\nFinalment vaig arribar a un acord amb el meu pare, que em va cedir les terres de Buffon, així com la casa de Montbard, a canvi d'una bona pensió. Tanmateix, no em vaig instal·lar de seguida a Montbard, on volia retirar-me per dedicar-me plenament a l'estudi; abans necessitava fer els contactes adequats a París per a poder accedir al que des de feia un anys era el meu somni: l'Acadèmia de Ciències."\n(Del llibre Les confidències del comte de Buffon)\n"Ningú pot negar que les coses que satisfan la intel·ligència no són sempre preades i buscades per la massa" era una frase de Miquel Àngel que agradava especialment a l'autor del Werther. Sempre he pensat que Goethe es creia el Buonarroti de la literatura: el poeta que rescataria definitivament de l'oblit el classicisme dels teatres grecs. I per això el Werther, aquella obra de joventut, li era especialment incòmoda, perquè no era fruit de la seua lectura dels clàssics, sinó tan sols dels imperatius més innats del seu cor. En diverses ocasions em va assegurar que les seues obres no podrien esdevenir mai populars, que no estaven escrites per a la massa, sinó tot el contrari, per a éssers humans individualitzats que gaudien amb temes semblants. Llavors el contradeia i li posava l'exemple del Werther, que semblava molestar-lo. Mai no he conegut una glòria tan poc desitjada: el preocupava la influència que estava tenint aquell llibre entre la joventut. Recordava amb especial dolor el cas de la jove Christel de Lassberg, que creient-se abandonada pel seu promès va decidir suïcidar-se al riu Ilm de Weimar, i quan la trobaren portava a la butxaca un exemplar del Werther. Els familiars de la jove de seguida acusaren Goethe d'haver-la induït al suïcidi. Una altra vegada el meu amic hagué de fer un viatge a una localitat veïna per a calmar personalment un hipocondríac al qual la lectura del Werther havia acabat de tornar boig. Goethe sempre que parlava de tot això romania seriós i enquimerat durant una bona estona, com si evoqués tots aquells episodis de la seua vida.\nDurant aquells matins al meu estudi també discutíem el paper que havien de jugar l'escriptor i l'artista en la societat. Goethe era més aviat pessimista, i recitava uns versos eloqüents de Lessing:\nUn Klopstock, ¿qui no el lloarà?\nPerò ¿el llegeix algú? –No.\nDoncs volem que ens enaltesquen menys\ni que ens llegesquen amb més ganes.\n–¿I qui llegeix ara Lessing, estimat Tischbein? –preguntava amb l'aire derrotat, aclaparat i depressiu–. ¿Qui llegeix el Laocoont, que tanta influència va tindre sobre tots nosaltres?… És cert que Klopstock és avorridíssim, i que quan es llegeix a un públic la Messiada cal despertar-lo als pocs minuts a bastonades. Però, ¿qui llegeix Wieland, Gessner, Bodmer…? I és que hauríem d'entendre que igual que en l'art no busquem un romanç o una història, de vegades tampoc cal buscar-lo en la literatura, sinó tan sols aspirar a descobrir una nova forma d'exposar la realitat i gaudir amb l'habilitat estilística de l'escriptor."\n(Del llibre El secret de Goethe)\n"Va sentir por quan va entreveure l'ombra fosca de París allargant-se per les ribes del Sena. Havien passat quasi trenta anys de de l'última visita. Trenta anys sense reveure la seua ciutat de naixença. Que estrany, sentia por, però por de la desil·lusió, que els records no s'ajustaren ja a la realitat, una mena de vergonya, d'aprensió, d'esborronament indefinible. Entre aquells carrers, entre aquella massa d'edificis, hi havia els seus vells amics, però també els records més pregons, la vida familiar, el col·legi dels jesuïtes, els seus primers passos literaris, els primers amors. La Comédie, l'Òpera, els cafès, en aquella massa d'edificis entre grisencs i blavencs s'hi trobava el cos compacte d'una part de la seua vida, i tornar era com endinsar-se en una estança que no hem obert des de fa anys i panys, però que sabem que conté parts preuades i íntimes de la nostra existència, algunes fins i tot noves i desconegudes, bocins valuosos de vida que ens havien negat, que ens havien segrestat, i que, de sobte, per les circumstàncies inescrutables que guien els passos dels homes, podem recuperar, reviure, revisitar. Por, va sentir por, quina necessitat tenia ell d'encarar-se amb aquell tropell de memòries, amb aquell abisme del passat! Quina necessitat tenia d'exposar-se, de ser centre d'atenció, de recuperar tantes coses mig oblidades quan estava a un pas de la mort i ja de poc li servia, perquè a un pas de la mort tot allò són ornaments i fatus innecessaris. Montaigne escriu que és dolorós detenir-se en un lloc on tot el que albira la nostra visita ens commou i afecta. I no hi havia a París ni un sol racó que no fóra corprenedorament evocador, fins i tot les novetats tenien la seua part amarga, perquè parlaven de cases destruïdes, de racons perduts, de carrers transformats, de moments esborrats per sempre. No havia dit, al seu amic el duc de Richelieu, que la vida a París el mataria en vuit dies? Arribant ja detectava aquella trepidació, aquell estat febril, excitat, de la gran urbs; ja olorava els seus carrerons, les seues tavernes, la vida nocturna, l'agror mordent dels molls, la gernació enxubada, confusa i indestriable, la pleballa voraç i egoista: aquell rebombori de l'activitat humana, i també aquella necessitat impel·lent d'anar sempre amb presses tot i que res no urgeix, malgrat que un siga totalment lliure del seu temps, l'avidesa atordidora de la Gran Ciutat, epicentre de la civilització, on tan sols bruela l'ambició –què és la pressa sinó la manifestació més clara de la cobdícia?\nPoc abans d'arribar a París, en l'última part del trajecte, s'havia trencat l'eix de la carrossa, afortunadament sense conseqüències greus. Però no havia pogut evitar sentir un estremiment, com si aquell accident uns pocs quilòmetres abans d'arribar al destí, al punt final del trajecte, fóra una mena de presagi, tinguera algun sentit ocult. No, ell havia combatut tota la vida la superstició, no es deixaria ara influenciar per aquestes circumstàncies, ni traure pronòstics endevinaires. Al capdavall, tot al llarg del viatge havia anat recollint l'estima dels francesos: a Nantua, a Senecy, a Joigny… Persones distingides havien anat a visitar-lo en cadascuna de les seues etapes; altres havien pagat els criats dels hostals perquè deixaren la seua porta mig oberta i poder veure'l un moment; fins i tot, a Dijon, alguns estudiants s'havien vestit de criat per poder servir-lo a taula, per poder intercanviar algunes paraules amb el vell patriarca de Ferney."\n(Del llibre El retorn de Voltaire)\nEl cinquè dia de sega, el capità Maximino Mata va aparèixer al mas, seguit pels seus homes. Al grup s’hi havia afegit un nou guàrdia civil, molt jovenet, de nom Julián Torregrossa. També anava amb ells Ferroviari, vestit com un més, amb l’hule del tricorni molt brillant. S’entaularen de seguida, i s’acabaren tot el perol i uns colomins farcits que ma mare havia preparat per a celebrar la collita del blat. Ferroviari no va creuar ni una sola paraula amb la meua germana Teresa, jo diria que ni es varen mirar. Per un moment vaig pensar que estava tan penedit del seu comportament, de la seua traïdoria, que no s’atrevia a enfrontar-se amb ella. El silenci era dens, tansols alterat per les ocurrències d’Alejandro, un dels civils de primera: la presència de la meua germana li esperonava la llengua i estava loquaç i animat com mai. El sometent Pelut havia anat al seu mas a dinar, perquè feia un parell de dies que no parava per casa.\nPerò abans de marxar li havia dit a ma mare:\n—Bela, la seua filla està més pita que mai! Recorde allò que li vaig proposar! La meua oferta segueix en peu. I ara encara més.\nMa mare fins aquell moment no va capir com es podia complicar tot amb l’arribada dels nouvinguts. Quan els havia vist arribar pel camí del mas tan sols havia dit, en veu baixa, per a ella, «Mecàgon déna, els civils!», i de seguida s’havia ficat en la cuina. Però la mirada de Pelut cobejava moltes coses, i Ferroviari era present quan li va dir allò i altres comentaris que no vaig sentir bé. Els ànims estaven molt encesos, es notava en l’ambient la tensió que desperta la desesperació i el desig amorós. Els ulls de cristall de Pelut semblaven encara més transparents, i el gest de Ferroviari era esquerp i contingut, denotava una calma tensa.\n(Del llibre La sega)


La conservació del bosc, al Museu de Gavà - SIESTV\n28 febr. 2010 La conservació del bosc, al Museu de Gavà\nL'exposició parteix de la idea que és possible explotar un bosc sense afectar la seva conservació\nEl Museu de Gavà inaugura, el proper dimecres 3 de març a les 19 h, L’exposició El Bosc. Aquesta exposició del Programa de Medi Ambient de la Fundació ?la Caixa? presenta els boscos com els ecosistemes terrestres amb més gran biodiversitat del món.\nEls boscos, tenen funcions ecològiques, com ara la regulació de l’oxigen a l’atmosfera o del cicle de l’aigua, que són bàsiques per a l’equilibri natural del planeta. A la vegada, els boscos són font de diversos recursos econòmics que proporcionen riquesa i desenvolupament a les poblacions de tot el món. Així doncs, la conservació dels boscos esdevé un repte de fonamental importància.\nL’exposició parteix de la idea que és possible explotar un bosc sense afectar la seva conservació, és a dir, de forma sostenible. Per fer-ho, és fonamental tenir un bon coneixement d’aquest ecosistema i dels seus components.\nA grans trets, l’exposició tindrà 4 àmbits conceptuals: Com funciona el bosc, L’arbre, Els boscos d’Espanya i El bosc i l’ésser humà. La mostra es podrà veure fins el 28 de març.\n19h. Inauguració de L’exposició ?El Bosc?.\n11 h. Activitat familiar: El mini bosc. Visita al Jardí botànic. Al Museu de Gavà\nAcompanya?ns amb tota la família i participa D’un activitat en què podràs conèixer de forma lúdica i divertida el mini bosc de Gavà, o el que és el mateix: el jardí botànic del Museu de Gavà. Un espai on podràs trobar totes les espècies vegetals del Garraf al Delta concentrades en un espai únic al costat de casa. L’activitat s’iniciarà a L’exposició temporal ?El bosc?, per conèixer la importància dels boscos i quin és el nostre paper a L’hora de conservar-los.\nL’hora del conte visita ?El bosc?.\nInici a les 18 h a la Biblioteca Josep Soler Vidal\nActivitat per nenes i nens de 4 a 8 anys.\nL’Hora del Conte de la Biblioteca Josep Soler Vidal, amb contes sobre boscos, visita L’exposició ?El bosc?.\n11 h. Activitats familiars: El mini bosc. Visita al Jardí botànic. Al Museu de Gavà\n18.00 h L’hora del conte visita ?El bosc?.\nInici a les 18 h a la Biblioteca Marian Colomé\nL’Hora del Conte de la Biblioteca Marian Colomé visita L’exposició ?El bosc?.


February 23rd, 2007 - Koordinadora d'Osona kontra la tortura i l'explotació laboral — LiveJournal\nSessió literària aTorelló\n"SÍ al procés de Pau" demana l´excarceració de Juana Chaos\nLa campanya ‘Sí al procés de Pau’ demana l’excarceració de De Juana Chaos\n· Cal superar situacions d'excepcionalitat jurídica com la que pateix actualment Iñaki de Juana Chaos, condemnat per un delicte d'opinió pendent d'un recurs al Tribunal Constitucional.\n· Per aquest motiu, demanem a Institucions Penitenciàries i al Govern Espanyol, en aplicació de la legislació vigent, l'excarceració d'Iñaki de Juana Chaos en la fórmula que s'estimi més oportuna. L'Estat de Dret no pot menysprear els principis de l'humanisme penal ni emprar les penes com a venjança.\n·Tanmateix, i afegint-nos a la demanda de la Iniciativa Jurídica per a la defensa d'un procés de pau, demanem que no s'apliquin polítiques excepcionals en matèria penal, processal i penitenciària. És per aquest motiu que també considerem, d'acord amb la legislació vigent i la jurisprudència internacional, que cal posar fi a la política de dispersió penitenciària.\nLa pau no està en treva.\nCampanya 'Si al procés de pau'\nsialproces (at) mesvilaweb.cat


Blanes destinarà 315.000€ als pressupostos participatius | Ràdio Palafolls\nHome Comarcal Blanes destinarà 315.000€ als pressupostos participatius\nMarc Ferri , agost 2, 2016\t / 429 0\nEl mes d’agost servirà per reunir entitats veïnals i ajuntament i, posteriorment, es convocaran assemblees obertes a tota la ciutadania per triar entre les propostes que s’hi presentin. Per poder presentar els projectes el consistori ha posat a disposició dels ciutadans unes urnes i bústies distribuïdes arreu del poble.\nLa major part es troben en les seus socials de les associacions veïnals, però també n’hi ha a dependències municipals i altres espais de gran concurrència, com ara establiments comercials.\nLa primera de les reunions prèvies amb les associacions de veïns, abans no s’arribi a fer la tria en comú d’aquí a uns dies en assemblea, va tenir lloc aquest passat dilluns al vespre. Aquesta primera trobada celebrada la va encapçalar el regidor de Participació Ciutadana, Albert Sanz, acompanyat de la tècnica de Participació Ciutadana, així com dels representants de les entitats veïnals de la zona que s’havia acordat.\nTot aquest procés culminarà precisament el proper 31 d’agost, coincidint amb el darrer dia del mes.\nEl calendari preveu llavors que hi hagi una següent trobada a mitjans del mes de setembre de la Comissió de Control i les Associacions de Veïns per establir els dies de votació de tota la ciutadania, quan realment s’acabaran escollint les propostes finalistes per distribuir els 315.000 € que s’han destinat enguany als pressupostos participatius.


Condemnat a 19 anys de presó per haver mort una venedora de l'ONCE a Valls | Diari de Tarragona\nCondemnat a 19 anys de presó per haver mort una venedora de l'ONCE a Valls\nEls fets van tenir lloc el maig del 2013 i la dona, de 49 anys d´edat, tenia una minusvalia des del seu naixement\n26 de Marzo de 2016 - 20:47 hs\nImatge d´una de les sessions de la vista oral que va tenir lloc a la Secció Quarta de l´Audiència Provincial de Tarragona. Foto: acn\nQuinze anys de presó per un delicte d’homicidi consumat i quatre anys i quatre mesos més per robatori amb violència a casa habitada. És la pena que el magistrat de la Secció Segona de l’Audiència Provincial de Tarragona ha imposat a Carlos P. N. per haver matat una venedora de l’ONCE a Valls l’any 2013.\nLa sentència arriba després que un tribunal popular declarés culpable el processat, que, en canvi, ha estat absolt d’un delicte de detenció il·legal. En concepte de responsabilitat civil haurà d’indemnitzar en 200.000 euros els germans i hereus de la víctima, a més a més de 4.144,76 euros a l’ONCE pels cupons sostrets en el robatori.\nLa sentència declara provat que l’acusat era venedor de l’ONCE des del març del 2013 i que el maig del mateix any desenvolupava el seu treball en un punt de venda amb expositor al cèntric carrer de la Cort de la capital de l’Alt Camp.\nPer la seva part, la víctima, Marta L. M. –de 49 anys quan van ocórrer els fets–, també treballava a l’ONCE. Vivia sola al seu domicili i des del seu naixement patia atròfia muscular a la cama.\nTenia reconeguda una disminució del 46 per cent de la seva capacitat orgànica i funcional per resolució del Departament de Sanitat i Seguretat Social de la Generalitat de Catalunya.\nEl processat, com a conseqüència de l’activitat laboral que compartia amb la víctima, coneixia els seus hàbits de vida, a més a més del seu caràcter afable i confiat. Per aquest motiu, entre dos quarts d’onze de la nit del 23 de maig del 2013 i la matinada del dia 24 es va personar a la casa de la dona.\nDesprés que aquesta li facilités l’accés, una vegada a l’interior i trobant-se en el saló de l’habitatge, amb algun objecte contundent que no ha estat identificat li va propinar nombrosos cops al cap i a la cara. Igualment, amb un objecte tallant no identificat, li va causar una ferida al coll.\nA continuació, l’agressor, amb una bossa de plàstic, li va tapar els orificis respiratoris. Tot seguit, amb un objecte tallant, li va amputar els cinc dits de la mà dreta. La causa immeditada de la mort fou l’asfíxia per sufocació.\nTotes les ferides que presentava la dona tenien signes de vitalitat, excepte les amputacions causades, que no va quedar acreditat durant el judici que fossin causades en vida.\nDesprés del crim, l’home va començar a regirar armaris i calaixos de la casa, trobant cupons i productes de l’ONCE, un terminal TPV, dues bateries d’aquest, un telèfon mòbil i tres jocs de claus. Tot aquest material se l’emportà.\nEl magistrat, en la sentència, reconeix que durant el judici no s’ha aportat cap prova directa i que l’acusació fonamenta la seva petició de condemna en la denominada prova d’indicis.\nUn d’aquests indicis és que al domicili de l’ara condemnat es van trobar diversos jocs de claus. Una d’elles obria la cabina del quiosc on la morta realitzava una substitució en el moment de la desaparició, la qual cosa fa com a molt probable que l’acusat es va apoderar de la clau després del crim.\nPer una altra part, en l’escorcoll del domicili del processat i en el seu garatge es van trobar 1.140 productes de l’ONCE, 140 dels quals eren de la víctima.\nEn el judici\nDurant la vista oral, es va veure com l’acusat va anar a una entitat bancària a cobrar un cupó de la víctima, segons les imatges enregistrades per les càmeres de seguretat, la qual cosa el va delatar.\nEls investigadors van reconèixer que, si l’acusat no hagués anat al banc a cobrar cupons de la víctima, potser no l’haurien enxampat. Les imatges de la càmera de seguretat que el situen a l’entitat en el moment que es va registrar el cobrament, així com la identificació que en va fer la treballadora de l’oficina, van permetre iniciar la línia d’investigació «correcta», segons els Mossos.\nEs dóna el cas que també es va trobar una empremta dactilar de l’home en un cupó de la víctima que ell mateix havia intentat cobrar a Tarragona.\nA més, els agents van confirmar que el terminal de punt de venda (TPV) de l’ONCE de la víctima, que l’acusat li hauria sostret després de matar-la, se situava dins l’abast de l’antena que dóna servei al municipi on vivia Carlos P., el Pla de Santa Maria.\nAquest extrem el recull la sentència de l’Audiència. Això els va portar a la conclusió que va ser ell qui havia realitzat vendes i havia manipulat l’aparell mentre la dona constava com a desapareguda


La Costa Vermella: quina meravella! | Le Boulou - Office de Tourisme\nHome / Descobrir / El Voló i la seva contrada / La Costa Vermella: quina meravella!\nArgelers de la Marenda, Cotlliure, Banyuls de la Marenda, Cervera de la Marenda\nA dues passes del Voló: escapi fins una de les costes més maques del sud de França!\nUn dia assolellat a la vora del mar en un entorn mediterrani, entre meravelles naturals, el blau del cel i de la mar, el verd de les vinyes i petites cales cobertes al llarg d'una carretera serpentejant: què en penseu? Només ha de triar d'entre els 320 dies on brilla el sol per any al nostre departament.\nCap a la Costa Vermella! Situada entre les platges d'Argelers de la Marenda i la Costa Brava catalana, ofereix nombroses sorpreses per als seus visitants...\nArgelers - Platja del Racó\nArgelers - Castell de Valmy\nArgelers - Passeig marítim\nEntre panorames de costa, vinyes amb reputació internacional (Banyuls), antics ports de pesca tradicionals amb barques catalanes colorejades i els Pirineus, que gairebé s'endinsen a la mar, trobarà emocions en tot moment al llarg d'aquests 30 quilòmetres...\nComencem per la "joia de la Costa Vermella": Cotlliure.\nDeixi's emportar al llarg dels seus carrerons empedrats entre cases colorejades com no ha vist mai enlloc. Colors tan intensos que van conquerir el cor d'Henri Matisse i van influir al corrent artístic del "fauvisme" a principis del segle XX. A més, podrà seguir per tota la vila "Els camins del Fauvisme", on trobarà reproduccions de les obres més coneguides als llocs exactes on els artistes van col·locar els seus cavallets.\nNo oblidi passar pel Castell Reial, que domina sobre el port de Cotlliure, seguit per l'esglèsia de Santa Maria dels Àngels, del segle XVII, el campanar de la qual, famós emblema de la vila, a la seva època va ser l'antic far del port.\nPort de Cotlliure\nPer tenir una vista des de dalt sobre Cotlliure, encamini's per la senda del litoral que bordeja la Costa Vermella en direcció a Espanya i visiti el Fort de Sant Elm. Les vistes de 360º ofereixen un panorama extraordinari.\nContinui la ruta, aquest cop en direcció a Portvendres, petit port pesquer tradicional encisador. Uns quilòmetres més enllà, descobrirà la Badia de Polilles, lloc protegit, que va acollir antigament una dinamiteria reconvertida avui dia en museu, així com una platja que deixa sense alè!\nPropera aturada: Banyuls de la Marenda! Podrà tastar el conegut vi dolç natural amb nombroses viandes (fois gras, formatges, postres) a les reputades caves locals de Banyuls de la Marenda, com ara "Terres des Templiers" i la "Coopérative de l'Étoile".\nBanyuls és també la ciutat de neixement d'un gran artista: Arístides Maillol. Podrà visitar el museu que hi té dedicat a la ciutat i descobrir una de les seves obres mestres: "La Mediterrània".\nNo hi ha cel més blau a França que el de Cotlliure. Només cal tancar les persianes de la meva habitació i ja puc gaudir de tots els colors de la Mediterrània.\nQuè més es pot demanar? ;-)


Bona Pasqua 2020 | Diumenge de Pasqua, SMS, missatges de text, missatges | Feliç dia de Sant Valentí: desitjos, missatges, pressupostos i imatges - Dia De Sant Valentí\nEls missatges de missatges de text de bona Pasqua ja són a punt per enviar-se a la vostra família i amics en aquest propici diumenge de Pasqua. Com totes les altres ocasions que arriben ara fa uns dies, heu d’enviar-vos uns missatges de text agradables a propers i estimats. La Pasqua també és una festa cultural i religiosa de Christian que està a la cantonada. I segur que necessitareu missatges i missatges de missatges de Pasqua divertits i divertits per enviar als vostres amics, familiars i éssers estimats. Setmana Santa 2020 és el diumenge 12 d'abril. Per tant, hem compilat una llista dels millors missatges de Pasqua amb cites, poemes de Pasqua, etc. Agafeu aquests bells missatges de text i sms, només cal que els copieu i els envieu als vostres estudiants universitaris, per al personal de la vostra oficina o secretari, cap, mare, pare, xicota i xicot. Els missatges de text i missatges de text de Setmana Santa són només una manera d’expressar la vostra felicitat per aquest propici dia de la resurrecció . La gent està tan contenta i emocionada en aquest dia que es dedica a compartir alegria en forma de missatges de text i sms. La Setmana Santa és una època familiar plena d’alegria i felicitat. Per tant, si esteu lluny dels vostres éssers estimats, no us sentiu trist, endavant amb aquesta col·lecció de missatges feliços de Pasqua i sms i text de la Bíblia als vostres éssers estimats. Aquí també hi ha alguns missatges de text dolços de Pasqua per a ella o missatges d’oració per a ella.\nBona Setmana Santa 2020, SMS, missatges de text\n'Les cançons de Pasqua sonen clares,\nExplicació del Salvador Benvolgut\nUn cop va morir a l’arbre del Calvari\nDesprés vam sorgir 4 tu i jo.\nJesús ha ressuscitat, Jesús ha ressuscitat, Jesús ha ressuscitat,\nEs va aixecar per tu i per a mi ...\n“Que el Senyor us beneeixi\naquest propici dia de Pasqua,\ni que sigui un nou començament\nde més prosperitat,\nèxit i felicitat.\nUs desitjo una bona Pasqua ...\n'Desitjant-vos una MOLT' FELIÇ PASQUA '\nAmb amor i desitjos ..\nQue porti aquell dia de PASQUA\nMOLTA felicitat i alegries a la teva vida.\nI aquest dia de PASQUA la voluntat arriba a la vida UR centenars de vegades ...\nRecordeu-me de les vostres oracions ..\n'Oh, les campanes de Pasqua toquen alegrement,\nQue tot el món s’uneixi als feliços laics,\nQue esclaten els turons i les valls cantant,\nCrist, el Senyor de la vida, ha ressuscitat avui ...\n'La Pasqua porta diversió, la Pasqua porta la felicitat,\nLa Pasqua porta a Déu infinites benediccions,\nLa Setmana Santa aporta un amor fresc ...\nBona Pasqua 2 U, amb tots els millors desitjos ...\n“Accepteu la meva felicitació de Pasqua\namb amor i alegria\n2 alleugeriu les vostres càrregues\ni et dóna més alegria\nBona Pasqua a tu, amic meu ...\n“Et trobes a faltar molt aquesta Setmana Santa.\nDesitjant que estiguessis aquí per celebrar-ho\naquesta santa ocasió amb mi.\n'Pasqua porta diversió, Pasqua porta felicitat,\nBona Pasqua a Vostè\namb tots els millors desitjos ...\n'Si Jesucrist no ens va morir,\nla nostra fe és vanitat,\nli agraïm que ens hagi donat en directe.\n“Que la vostra vida sigui beneïda amb el seu amor a Pasqua i Sempre\n“La Setmana Santa és un dia increïble\nperò el seu missatge és el més important\nmeravellós que estimeu al vostre proïsme\nEstimem-nos els uns als altres ...\n“Que tingueu una Pasqua molt feliç,\naquestes vacances divines,\nel miracle dels miracles ...\nComproveu també: Bona Setmana Santa 2020, desitjos, pressupostos, imatges, per a amics de la família\nBona Pasqua 2020 | Setmana Santa 2020\nLa Pasqua és la festa més important per als cristians. Se celebra amb ou de Pasqua. És el dia de la resurrecció de Jesucrist després de la mort. Aquesta és una festa mòbil perquè no cau el mateix dia cada any com qualsevol altra festa. Generalment oscil·la entre els 22nd25 de marçthAbril. Aquest any el 2020 és el 12 d’abril. No importa quin dia caigui, se celebra amb entusiasme i entusiasme. La celebració de la Setmana Santa amb la família i els amics us acosta més per cor. Per tant, cal celebrar la Pasqua amb molta calor i amor. La Setmana Santa és una festa tradicional i religiosa, de manera que tots segueixen alguns rituals i intercanvien regals amb la família i els amics. Si voleu fer feliç a algú aquest dia, només cal que envieu uns refranys de Pasqua o sms o acudits amorosos a la Pasqua. També us hem donat missatges amb imatges de Pasqua i fotos, o també podeu descarregar la col·lecció de missatges de Pasqua.\nBona Pasqua 2020 | Diumenge de Pasqua de 2020\nDia de la Resurrecció | Diumenge de Pasqua | Dia ressuscitat\nEl Senyor va ressuscitar de mort, això vol dir que ha ressuscitat de la mort després de la crucifixió. El Setmana Santa o béSetmana santacomença del diumenge 5 d'abril al 12 d'abril, els dies de la setmana santa són els següents: Diumenge de Rams, Dilluns Sant a Dijous Sant, Divendres Sant, Dissabte Sant i Diumenge de Pasqua. Hi ha molts jocs i celebracions únics per Setmana Santa, que inclou la caça d’ous de Pasqua. També hi ha desfilades en molts estats, entre ells la desfilada de Nova York és molt famosa. Jesús ha predicat l’ensenyament de Déu durant tota la vida, però va ser crucifix a la creu. Però era necessari que Déu el ressuscités per tornar-li a donar vida perquè la gent pogués entendre-ho. Aquesta és la santedat del diumenge de la resurrecció o del diumenge de Pasqua. La importància rau en l’aixecament del Senyor a Pasqua. Després de la crucifixió, Jesucrist va ressuscitar o ressuscitar el tercer dia. Aquest dia és religiós i alegre, de manera que no et pots perdre la teva mare, el teu àvia, el teu avi, els teus amics i companys de feina. No trobeu a faltar en el sentit de no enviar-los missatges de sms i missatges divertits de Pasqua i dites, frases i cites de Pasqua.\nBona Pasqua 2020 | Diumenge de Resurrecció | Ell és Jesús ressuscitat\nImatges de bona Pasqua amb missatges de sms i pressupostos\nCom que la Setmana Santa és a la cantonada, tots estem ocupats en la celebració de la Pasqua i en la planificació de festes de Pasqua a casa nostra. Per tant, també tenim idees per a la festa d’escalfament de la casa per Setmana Santa. Podeu agafar algunes idees del nostre proper missatge. No oblideu també compartir sms d’imatges amb els vostres éssers propers i estimats. Ara prengui aquests bells missatges de Pasqua per a la xicota, l'amant, el meu amor, per a ella i la seva família i amics. També podeu crear els vostres propis sms prenent suggeriments o idees dels nostres sms o missatges de text. Però si us fa mandra, descarregueu-vos aquí gratuïtament i envieu-los als vostres col·legues o clients. Agafeu aquests missatges religiosos i romàntics de Pasqua per a la vostra dona o nòvia o marit i nòvio. Aquest diumenge de Pasqua aprofiteu per enviar missatges religiosos de Pasqua a algú especial.


Un pagès en un camp de calçots.\nActualitzada 07/04/2020 a les 15:27\nA més, l'Estat facilitarà que joves migrants d'entre 18 i 21 anys obtinguin permisos de treball per incorporar-se a la campanya de recollida de collites.\nA banda, es prorrogarà el permís de treball al camp a aquelles persones migrants que estiguin en situació regular i que els venci abans del 30 de juny. Planas ha estimat que al conjunt de l'Estat fan falta entre 75.000 i 80.000 treballadors per a la campanya de recollida.\nLa manca de mà d'obra és una conseqüència de la crisi del coronavirus que ha generat problemes de circulació de temporers d'altres països que normalment s'incorporen a les campanyes de recollida de collites.\nComenta el contingut : L'Estat permet al sector agrari contractar aturats de municipis propers als camps però exclou als afectats pels ERTO