Tertúlia : 2008\nHem arribat a l'hotel d'Azrou, l'únic hotel de la població, que encara desconeixem perquè ja és fosc. De fet hem viatjat força estona sense llum de dia i sota la pluja insistent - l'anticicló ens ha deixat. Les poques imatges que he pogut copsar d'Azrou evidencien que estem en una zona completament diferent a la que estàvem acostumats des de la sortida de Marràqueix.\nAhir el vespre, a l'alberg de Tamtatouche, i després d'escriure el meu post, en Pep, l'Ignasi i la Clara ens tenien preparada una sorpresa; es tractava de la innocentada del dia 28, dos dies més tard, però en un marc de més confiança per a en Pep, ja que hi va col.laborar tothom, des de la cuina fins els altres hostes, uns ciclistes bascos i una parella catalana. Per al segon plat ens varen portar una taginera que, quan la vaig obrir, estava plena d'esclòfies, peles de patata i ceba, i un parell de pebrots verds. Com podeu imaginar, tot el menjador va esclafir a riure mentre la M. Àngels i jo no enteníem què estava passant.\nDesprés de sopar hi va haver musica en directe i jocs de màgia amb molt d'humor. Aquest mati hem sortit amb la intenció de fer la primera parada a l'escola d'Aït Thani, perquè la M. Àngels exercís de professora de francès, i així ha estat. La quitxalla ha seguit amb atenció les instruccions que els ha donat, i han preguntat i respost uns als altres, la pregunta sobre el nom i l'edat.\nHem deixat unes peces de roba perquè les repartissin als més necessitats. Hem continuat el viatge cap a Rich on hem dinat. Durant el camí hem repartit més roba, en aquest cas a tres noies molt joves que anaven carregades de llenya.\nLa parada a Rich ha estat simplement per dinar i continuar el viatge; teníem moltes ganes de veure la neu.\nPoc després se'ns ha posat a ploure i la pluja no ens ha deixat fins a Azrou. Amb llum de dia, però, hem pogut desviar-nos del camí i anar a veure una família coneguda d'en Pep, que viuen al mig de les muntanyes, en una espècie de cova i un parell de haimes, amb el bestiar voltant pel mig. Només hi havia dues filles d'uns 30 i 7 anys respectivament, a qui també hem pogut donar roba.\nTots ens preguntàvem com podien viure allà tot l'any, sense cap servei ni comoditat, sense escolaritzacio... Una nova experiència a sumar a les acumulades d'aquests dies. Ben mirat no estant essent unes vacances de relax, sino que tenim els cinc sentits tot el dia en alerta. Un viatge intens i alliçonador, per als adults i sobretot per als meus fills.\nPublicat per xfebrer el dimecres, de desembre 31, 2008 Cap comentari:\nHem arribat aviat a Tamtatouche, un poble de muntanya que, segons en Pep, deu estar a uns 1.800 m. d'alçada.\nAvui es tractava de fer pocs quilometres, de Tinghir a Tamtatouche, per situar-nos a l'inici de dos dies de muntanya. Ens hem llevat més tard del costum i no hem tingut cap pressa per marxar de l'hotel. Quan ho hem fet, ens hem dirigit cap a l'oasi del Toddra, un riu que hem vist néixer.\nEns hem aturat a l'oasi i ens hi hem passejat; m'ha cridat l'atencio la gran quantitat d'oliveres, a part de les palmeres i de força conreu.\nEl dinar a la carta i molt occidental; l'hem fet al costat ,ateix de l'oasi, i ha estat abundant i bo. Després de dinar ens hem dirigit a les gorgues del Toddra, i alli si que hi havia turistes, i escaladors que aprofiten les grans parets per exercitar-se. Malauradament hem presenciat l'evacuacio d'un accidentat que el portarien en ambulància fins a Tinghir, i fins a Casablanca en helicopter.\nMés amunt del naixement del riu; baixava aigua del desglaç de la neu de les muntanyes, i nosaltres l'hem anat seguint fins a Tamtatouche.\nAvui dormirem en una suite, amb climatitzador i molt ben endreçada. L'alberg és senzill, pero molt net i polit, i decorat amb gràcia, i com sempre la gent és molt amable; no té res a veure amb l'hotel de la nit passada, on hi hem estat molt comodes, pero el tracte era molt fred.\nHem sortit a passejar en dos grups, i a poc a poc se'ns ha anat afegint quitxalla a l'estil Hamelin. Quan ens hem retrobat tots portàvem el corresponent seguici, que no ens ha deixat fins a l'entrada de l'alberg.\nContinuo pensant que la gent del Marroc és molt amable i senzilla, i que els occidentals tenim molt per aprendre d'ells, potser tot allo que hem anat perdent a mesura que ens hem anat tornant més adults socialment parlant, pero més tancats i envejosos. No és estrany que en Pep hi tingui tants amics.\nAquesta nit farà fred, pero nosaltres a la suite no en passarem gens.\nPublicat per xfebrer el dimarts, de desembre 30, 2008 Cap comentari:\nEns hem llevat a 1/4 de 7 del mati per anar a veure la sortida del sol, en camell, més abrigats que mai i amb presses per ser-hi a temps: Ens esperaven dos camells, de fet son dromadaris, ajaguts i rumiant, i una rècola de camells més, amb els seus jenets japonesos.\nL'aixecada del camell i la davallada son subtades (continuo sense saber accentuar la "i" i la "o""), i has de vigilar de no perdre l'equilibri. Un cop a dalt hem hagut de pujar uns metres a peu, els primers dels quals m'han sobtat, tal com ahir em va passar a les primeres passes quan pujàvem les dunes a peu. Arribats al cim hem esperat que aparagués el sol i l'hem ben retretat.\nHem deixat el desert de la sorra per anar al desert de les roques, a recollir fossils; n'hem trobat un parell o tres d'interessants, en molt poca estona. Abans, pero, hem visitat el Mausoleu de Moulay Ali Cherif, on hem pogut veure bé, per primera vegada, una mesauita; ben diferent de Turquia que podies entrar a pràcticament totes.\nDesprés de dinar a Arfoud, hem agafat la carretera fins a la destinacio d'avui:Tinghir, on ens esperava un hotel que no tenia res a veure amb tota la resta. Venint de l'alberg du sud, al desert, la M. Angels ho ha agraït.\nLa part antiga de Tinghir és tot un mercat, amb carrers estrets on els productes de les botigues d'un costat es barregen amb les de l'altre costat. En Pep continua trobant amics arreu i fent bromes a qui no coneix i arriba a sorprendre'ls.\nAbans d'anar a sopar hem entrat a una botiga d'estores, també amics d'en Pep, que ens han rebut amb tota solemnitat. La persona que ens ha mostrat les diferents estores, parlava un castellà perfecte i entenia i mig parlava el català.\nA l'hotel hi ha Internet i podré penjar els dos posts pendents: el d'ahir al desert i el d'avui. Demà arribarem a la muntanya per passar-hi un parell de dies; no sé si hi haurà Internet, com tampoc sabem si hi haurà neu, encara que tot fa pensar que no ja que fa dies que tenim l'anticiclo a sobre.\nPublicat per xfebrer el dilluns, de desembre 29, 2008 Cap comentari:\nEnfilat a la duna contemplo el meu votltant i se'm fa dificil entendre que hi pugui haver tanta terra sense ser ocupada i tant terreny sense conrear ni urbanitzar.\nPenso que a Catalunya, al Maresme concretament, vivim en un troç de terra super explotada i poc cuidada, i que no som capaços de valorar-la suficientment.\nAvui sortiem de la kashba d'el khorbat, on hi hem estat molt bé; encara que la Clara no s'ha trobat massa bé i ha agafat febre. Tot el dia ha estat una mica pioca, pero ara el vespre sembla que està millor; somriu i toca el jambé al ritme del grup musical aue s'ha improvisat i engrescat aqui a l'alberg del desert, on ta,bé hi toca l'Ignasi.\nAvui es tractava d'anar fins al desert tot passant per la ciutat de Rasini, i visitar el mercat dominical. Ja ho he dit en alguna altra cronica d'aquest viatge, i és que anant amb en Pep entres als llocs més inversemblants, avui a la parada d'un venedor de tota classe d'engüents i herbes medicinals, amb la companyia d'una iguana i una tortuga.\nEl dinar l'hem fet tipus càmping, per després anar a caminar per les dunes. A la tarda he intentat accedir al meu blog am l'ordinador de l'alberg, pero l'Internet arribava massa dèbil i no ha estat possible. Ho intentaré a la propera parada, demà de cmi cap als mitjos Atlas.\nPublicat per xfebrer el diumenge, de desembre 28, 2008 Cap comentari:\nHem arribat a la kashba d'El Khorbat, a l'oasi que porta el mateix nom, on ens hi esperaven interessants sorpreses.\nLa nit passada, a Zagora, ha estat una mica una disbauxa, potser perquè estàvem molt ben acostumats. A l'arribar, l'aigua calenta no funcionava i tampoc escalfava el climatitzador; la solucio ha estat posar-se una manta de més al llit i tapar-se fort.\nEl dia d'avui es tractava de sortir de Zagora a les 9 del mati, fer una parada per dinar i arribar el més aviat possible a Tinejdad, o per ser més precisos, a la kashba d'el khorbat.\nSi ahir passàvem pel tram de carretera on, a la pel.licula "Babel" uns nois disparaven contra un autobus, avui hem passat pel poble de Tazarine on troben el veterinari perquè curi la persona ferida, i per davant de la muntanya que sobrevola l'helicopter que se l'emporta.\nEn arribar a la kashba hem anat a fer-hi un tomb, aprofitant la llum del dia, i hem descobert la primera sorpresa: una escola bressol; en aquells moments estaven fent classe de francès i ens hem assegut als darrers bancs i hem seguit atentament la lliço del mestre. En Pep ha demanat sortir a la pissarra i llegir les frases en francès que hi havia escrites; es notava que no havia estat prou atent i la pronunciacio no era del tot bona.\nComençava a entendre per què a l'hotel de la kashba hi havia la carta del restaurant també en català.\nDesprés de saludar les persones que es trobaven al carrer, i que en Pep i l'Ignasi pugessin en una bicicleta que han demanat a un xicot, hem anat a la segona sorpresa: el museu sobre la vida de la "Jebel Saghro"; un complet museu historic sobre la vida, els costums, el treball, les festes, les batalles, els vestits... de les persones que habitaven la vall. Un museu que resultava dificil d'entendre que pogués ser en aquesta kashba.\nEn Pep ens ha comentat el museu, pero també el per què. Hi ha una persona catalana que participa del projecte i que va ajudar al propietari de l'hotel de la kashba a tirar-ho endavant.\nAquest vespre, a l'hora de sopar, demanaré a en Pep que ens expliqui una mica més sobre el projecte de l'escola bressol i del museu. Us recomano la visita.\nDemà dormirem al desert i per tant no tindrem connexio a Internet. El que ens passi durant la jornada ho penjaré el primer dia que hi tingui accés.\nPublicat per xfebrer el dissabte, de desembre 27, 2008 Cap comentari:\nAvui hem arribat a Zagora procedents de Ouarzazate. Ha estat un viatge emotiu perquè anant amb en Pep entres al moll de la civilitzacio, i et trobes amb la senzillesa de les persones més desvalgudes.\nEs tractava d'anar de picnic (continuo sense saber com accentuar les "i" i les"o"), ja que durant el cami no trobariem un lloc adient i d'acord amb l'hora. Ens hem parat pel cami a comprar pa, directament del forn, i mandarines; la resta ho havien comprat en Pep i la M. Angels, mentre jo amb els meus fills anàvem a fotografiar l'interior de la Kashba i a fer les quatre fotografies que ahir de nit no vàrem poder fer.\nHem visitat la Magine (en Pep em corregirar l'ortografia) i la seva familia, que viuen en una Kashba, a Tinzouline, que segons en Pep havia d'anar per terra ara fa vint anys. L'hem visitat i realment feia la impressio que havia de baixar tot i nosaltres al darrera. Hem vist la Magine i el cor se'ns partia. LaMagine és una noia de 19 anys que fa dos mesos va ser mare. Hem pogut veure la seva filla, que la M. Angels ha sostingut en braços; li ha regalat el rellotge que portava; li ha sortit del cor. Recordaré molt temps la familia i el lloc de residència.\nHem dinat a l'oasi i ens dirigit cap a Zagora, on teniem l'hotel reservat, abans, pero hem anat a visitar la biblioteca de Tamgroute, que té més de 4.000 llibres, la majoria d'ells sobre l'Alcorà, des del segle XI. A continuacio hem visitat la seva Kashba, interessant perquè és soterrada.\nEl dia l'acabo des d'un Ciber amb una connexio força deficient. Demà ens acostarem més al desert.\nPublicat per xfebrer el divendres, de desembre 26, 2008 Cap comentari:\nEnguany la diada de Nadal ha estat diferent de sempre, i el dinar no cal dir-ho. Costelles de xai a la brasa i per postres mandarines. El restaurant de Taddart, de cami de Ouarzazate, es troba al peu de la carretera, i és d'aquells llocs que no t'hi pararies mai, si no fos anant amb en Pep.\nUn xai moltgustos que ens ha donat força per arribar a la destinacio.\nAbans haviempassatpelpoble de Ait-Ourir, on hi viu aquell xicot que varen condemnar per haver escrit a l'escola: "Déu, pàtria i Barça". Desconec com ha acabat.\nProp del coll dels Atlas que hqviem de travessar, ens hem parat a trepitjar neu; feia gràcia de fer-ho al Marroc, a un parell de dies d'entrar al desert.\nEn Pep té amics a tot arreu i te'ls vas trobant a mesura que vas fent cami. A la Kashba de Ouarzazate, que hi hem arribat quan fosquejava, el coneixen per "el doctor", i només senties gent que el cridava per aquest sobrenom.\nHem arribat a l'hotel de ben fosc i la impressio des de fora, a la nit, no és la mateixa de quan entres. Em fa l'efecte que ens hi trobarem molt bé.\nPublicat per xfebrer el dijous, de desembre 25, 2008 Cap comentari:\nTercer dia a Marraqueix\nHem acabat el dia amb el resopo de desprésde la Missa del Gall, una missa ambmoltes sorpreses. En Pep em comentava que s'hi havia trobat comsi fosal Senegal.\nDe fet ha durat un parell d'hores, amb cantarulles a càrrec d'un cor de gospel un xic desafinat, sobretot quan s'hi afegien els homes. L'evangeli l'han escenificat, com si ens trobésim en una representacio dels pastorets, i a les ofrenes han sortit quatre noies de color amb molt de ritme i de bon veure.\nDesprés del llarg viatge d'ahir, avui només ens hem bellugat per Marraqueix; al mati hem visitat l'antic palau reial i la Menara, i a la tarda hem fet una volta en carrossa, i ens hem deixat caure a la plaça, abans d'assistir a la Missa del gall.\nHem dit adéu a Marraqueix perquè demà ja sortim capa Ouarzazate, i iniciem el trajecte que ens portarà fins a Fes.\nPublicat per xfebrer el dimecres, de desembre 24, 2008 Cap comentari:\nSegon dia a Marraqueix\nEs tractava de llevar-se aviat per anar a veure l'Atlàntic. La destinacio era Essaouira, una ciutat molt turistica i amb un port pesquer molt dinàmic.\nMés o menys uns dos-cents quilometres de carretera en mal estat, que es troba en obres per convertir-se en autoviq.\nLa primera parada, tret d'una de tècnica, ha estat d'allo més turistica en el sentit més ridicul del terme, i ha consistit en fotografiar unes cabres enfilades a dalt d'un argan (una espécie d'olivera tipica d'aquesta zona), pero que mirat en positiu ha servit perquè en Pep ens expliqués el per què de l'oli d'argan.\nLligat amb aquesta parada ha vingut la segona, on hem visitat una cooperativa de dones, solteres i vidues, dedicades a l'elaboracio d'oli, per menjar, pero també d'engüents diversos.\nAl port d'Essaouira entra peix en tot moment, molt peix blau, pero també algunes altres espècies, sempre amb molta gent bellugant-se amunt i avall, res a veure amb el que estem acostumats a casa nostra.\nEls xiringuitos del costat del port, amb peix acabat d'arribar, es barallaven per atreure els comensals. Tauro, sardines; calamarcets, gambes i peix de Sant Pere, un bon assortit per preparar la tarda, amb la panxa satisfeta.\nHem visitat la Medina abarrotada de gent, comprant i venent... aprofitant les primeres hores de la tarda, abans no ens enfiléssim al cotxe per iniciar el cami de retorn.\nPer sopar un altre plat tipic, i ja en van tres. Demà visitarem bé Marraqueix i buscarem una església per anar a la missa del gall.\nPublicat per xfebrer el dimarts, de desembre 23, 2008 Cap comentari:\nPrimer dia a Marraqueix\nPrimera cronica des del Marroc, amb problemes amb el teclat, sobretot en vocals accentuades, i primer dia al Marroc, amb una arribada relaxant, sense sorolls ni presses. un dinar de benvinguda i a la tarda a la Medina, plena, aixo si, de color i parades, amb un amunt i avall de motoretes i bicicletes. Hem acabat a la plaça més fqmosa del pais, de la capital turistica del Marroc. Ha estat un bon llami per a un viatge de somni.\nPublicat per xfebrer el dilluns, de desembre 22, 2008 Cap comentari:\nUna reflexió per al nou any\nEntrem a la setmana de Nadal que, encara que desdibuixada i en certa manera desnaturalitzada, continua essent per a molts creients, una setmana de pau, d'amor i de fraternitat. Per als que tenim fe, és la imatge més evident de la humilitat que tan sovint ens falta, de la capacitat de posar-nos al servei dels altres, sense egoisme ni supèrbia. És el moment de desitjar la felicitat dels altres i contribuir-hi dins les nostres possibilitats.\nÉs per això que en aquest post, que és el número 1.200 del meu blog, voldria transmetre aquest missatge de servei, estima i col·laboració amb els menys afortunats, amb els malalts, els que sofreixen, els que amb prou feines arriben a final de mes, i els que viuen sols sense que ningú en tingui cura.\nVoldria fer, també, ara que s'acaba l'any, una reflexió perquè ajudés a afrontar el nou any amb un esperit diferent al que ha presidit en aquest i els anteriors, a les persones que treballen professionalment o de manera voluntària, a informar i tractar els temes d'actualitat de la nostra vila.\nSeria desitjable que es pogués corregir aquest mal vici d'afirmar sense contrastar la notícia; d'acusar sense tenir proves, i de buscar el sensacionalisme sense pensar en les conseqüències que tot això pot comportar, si és que no es busca predeterminadament.\nL'actitud, aquests darrers dies, de responsables i col·laboradors de la revista L'Agenda, i d'algun col·laborador de Ràdio Arenys, no fan cap favor a la gent ni a la vila d'Arenys de Mar. No és un problema d'informació, sinó de desinformació. No és un problema de crítica, que sempre consideraré saludable vagi a favor o en contra la meva persona, sinó un problema de mal ús dels mitjans de comunicació i de falta al codi deontològic.\nEl contingut de bona part del darrer número de L'Agenda, és una mostra del mal fer d'alguns dels seus redactors. No es pot difamar a la lleugera sense valorar les conseqüències d'un error en el plantejament o la informació. És molt greu acusar l'exalcalde i l'actual alcalde d'implicats en una possible corrupció, quan es tracta de diligències per un contenciós administratiu, provocat per la denúncia d'una persona a qui judicialment se'l va condemnar a enderrocar les edificacions que havia fet en sol no urbanitzable, i que l'actual alcalde va fer executar.\nNo saben o no preveien el mal que podien fer i han fet a la imatge de les persones difamades i a la de la nostra vila? No vull pensar que sigui de mala fe, però els fets m'ho posen difícil.\nPer què en un altre article de la revista, arran d'unes declaracions de l'Intercomitè de l'Ajuntament, es diu, en boca del representant sindicalista de CCOO, el senyor Antoni Cubel, que l'actual govern municipal podia haver denegat la pròrroga de la vida laboral del Secretari de la Corporació, quan això no és cert ja que la pròrroga es va realitzar en el mandat anterior, i a més l'alcalde no pot denegar un dret al funcionari, a no ser que hi hagi una causa raonada que pugui anul·lar aquest dret?\nSi això no se sabia, no costava res a demanar-ho, però el pitjor de tot és que, posteriorment he parlat amb el senyor Cubel, i m'ha negat haver fet aquesta afirmació. Què pretén la gent de l'Agenda? informar o llançar porqueria sobre la gent?\nDesitjaria que tot això es tractés d'un mal son, i que ens despertéssim i ens trobéssim davant de L'Agenda, amb informació veraç i contrastada, amb crítica profunda de la gestió del govern municipal, que ens servís per recapitular i corregir allò que estem fent malament, però que poguéssim explicar el per què de les coses.\nSi L'Agenda continua en aquesta línia, el seu futur serà gris i trist, per als seus redactors, per als seus lectors, per als seus anunciants, i el que és més preocupant, per a la imatge de la nostra vila que no es mereix un tracte com el que està rebent.\nAvui, al programa El Dominical de Ràdio Arenys, que dirigeix el president de l'AIA, editora de L'Agenda, he tingut l'oportunitat de parlar i deixar clar quina era la veritable versió de la notícia. Confio en la professionalitat del senyor Enric Sierra, perquè es faci justícia i s'esmercin per recuperar l'honorabilitat dels qui mai havien d'haver estat difamats.\nPublicat per xfebrer el diumenge, de desembre 21, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Periodisme, Premsa, Responsabilitat\nAvui a Arenys de Mar hi havia una marató de concerts. Ja se sap que quan arriba el Nadal, els concerts corals es prodiguen, i a la nostra vida, amb vocació coral i musical en general, hi ha tres concerts que han esdevingut tradicionals: el que organitza la Ràdio municipal, amb la Raquel Xiberta com a protagonista, el concert de la Coral Esperança, i el del Cor l'Aixa, que una vegada més comparteix amb el Cor Infantil de l'Escola de Música d'Arenys de Mar.\nUn any més hem assistit al concert del Cor l'Aixa per poder veure i escoltar la nostra filla, i també al Cor l'Aixa que tants bons moments ens ha deixat. Avui, però, ha sortit tot una mica al revés i ens hem quedat amb les ganes. M'imagino que és allò de que quan una cosa falla, tot surt malament.\nAl vici arenyenc de començar els concerts més tard del compte, avui s'hi ha afegit una colla de minuts més. Després del concert hem sabut que era per problemes amb el teclat; un teclat que ha desgraciat bona part de la interpretació del Cor Infantil, sobretot la peça de Bach, que si hagués aixecat el cap, no l'hauria reconegut. Una llàstima perquè el poc que arribava de les veus blanques sonava prou bé.\nJa d'entrada s'han presentat excuses per l'oblit del programa de mà, però aa ixò entremig del conjunt d'incidents, no hi hem donat importància. Jo només pensava que hauria estat millor prescindir de l'acompanyament musical, i desitjava que el concert de demà a Caldetes es fes amb un altre aparell.\nLa interpretació del Cor l'Aixa tampoc ha estat al nivell que ens té acostumats. Els fragments de la missa de Rossini no han brillat de la manera que els vàrem poder escoltar aquest estiu, ni tampoc estava prou segura la peça de John Rutter. D'alguna manera la nadala el noi de la mare, ha salvat el concert, que ha acabat un Mendelsohn dubitatiu i el bis de la nadala.\nSigui com sigui, el Cor l'Aixa i el Cor Infantil de l'EMA ens han felicitat i desitjat les bones festes, amb la manera que ens tenen acostumats, encara que el resultat no hagi estat el desitjat, els volem agrair l'esforç i dedicació, i esperem poder-ne gaudir molts anys més.\nPublicat per xfebrer el dissabte, de desembre 20, 2008 Cap comentari:\nAquests dies són dies de dinars o sopars d'empresa, d'amics... i s'acaben amb els àpats familiars. Es menja molt i també es parla, es discuteix i es gaudeix de l'amistat, de la companyonia, de l'amor familiar...\nEs fa perquè toca, però no sé si això s'ha de considerar negatiu o positiu, ja que m'imagino que hi ha gent per a tot, els que s'hi senten obligats i els que ho esperen de fa temps. El més important és aprofitar l'avinentesa per millorar les relacions, fer-les més positives, més interessants, sense que això vulgui dir que no es pot fer xerinola i passar-s'ho bé.\nPersonalment no sóc massa aficionat als sopars, però també hi ha ocasions en què ho valoro i m'agrada participar-hi. Avui, per exemple, em fa il·lusió poder compartir taula amb persones que potser desconec, o si més no tinc poc tractades, i que els uneix la il·lusió per aprendre, aprofitant les oportunitats que se'ls presenta, i em sento orgullós d'haver pogut contribuir en fer-ho possible, gràcies al treball i el saber fer de persones com la Isabel Artero, que engresquen i fan venir ganes de continuar estudiant i aprenent l'ús de les tecnologies de la informació i comunicació.\nSigui espontani o estudiat, és bo aprofitar l'avinentesa per desitjar bones festes a les persones amb qui hem compartit part del nostre temps, laboral, familiar o d'esbarjo.\nPublicat per xfebrer el divendres, de desembre 19, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Amistat, Comunicació, Noves Tecnologies\nNo tot és el Congrés de diputats\n"Un grup d'inversors de Catalunya liderat pel Consorci de Turisme de Barcelona i Catalana d'Iniciatives ha llançat una oferta al Grup SAS per fer-se amb el 25% del capital de la filial Spanair SA, una oferta que es podria ampliar fins el 80 per cent. Les administracions i l'empresariat català esperen que l'operació porti lligada la decisió de convertir l'aeroport del Prat en un hub (centre de redistribució de vols) d'Spanair."\nAquesta notícia, extreta del diari Avui, apareixia mig amagada en un dia en què el protagonisme es trobava al Congrés espanyol i l'aprovació dels pressupostos per al 2009. Uns pressupostos que han tirat endavant gràcies als vots favorables dels 25 diputats del PSC, una decisió que comportat molta crítica aquests dies, i que també m'hi he referit en aquest bloc.\nEl futur de l'aeroport de Barcelona és molt important per a l'economia del nostre país. Si ens quedem en un aeroport de segona, estarem posant molts obstacles per al desenvolupament econòmic. És cert que el futur del finançament és clau per a Catalunya, però no podem oblidar-nos de les infraestructures.\nSegons informa el diari Avui, el grup Catalana d'Iniciatives està controlat per l'Ajuntament de Barcelona i l'Institut Català de Finances amb un 25 per cent conjunt, al qual cal sumar-hi la participació d'una vintena d'empreses privades.\nTot fa pensar que si l'operació acaba fent-se, haurà estat un jugada per reforçar el paper de l'aeroport de Barcelona, i per tant de Catalunya dins el món aeronàutic.\nPublicat per xfebrer el dijous, de desembre 18, 2008 Cap comentari:\nNo ens equivoquem!\nSi anem marejant la perdiu no aconseguirem que la gent ens cregui, ni ens valorin la feina que fem, ni les hores que hi dediquem. Tot això serà una culpa compartida, perquè no som capaços de separar el gra de la palla. I quan dic culpa compartida penso en els governs i en les oposicions, i també en els mitjans de comunicació. Tots hi participem i caldria que hi reflexionéssim.\nAvui llegia la notícia sobre la invitació del conseller Saura perquè els comandaments dels Mossos d'Esquadra assistissin a una conferència que donava sobre la modernització social i ecològica de Catalunya. Segons la premsa els comandaments dels Mossos d'Esquadra estaven obligats a assistir a l'acte del conseller, segons Interior es tractava d'una directriu perquè hi assistissin, i els grups parlamentaris de CIU i PP demanen la dimissió del conseller.\nNo vull pas dir que no tingui importància, però tots plegats acostumem a posar-ho tot al mateix sac. A vegades perquè hi ha intencionalitat, però sovint per frivolitat inconscient.\nTambé ens passa a casa, a l'Ajuntament, on ens podem trobar que un Ple dels pressupostos es recordi més per la secció de precs i preguntes. Un Ple on s'han aprovat temes importants per unanimitat o sense vots en contra, i en canvi hi ha hagut picabaralla en les preguntes i respostes del final del Ple. Ara només faltarà veure quina és la crònica que en fan els mitjans de comunicació. Espero que estiguin a l'alçada i prioritzin els temes importants per sobre dels anecdòtics. Nosaltres ja tenim tema per reflexionar-hi.\nPublicat per xfebrer el dimecres, de desembre 17, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Periodisme, Ple municipal, Reflexió\nLa vida alliçona\nM'ho va explicar l'altre dia quan ens vàrem retrobar després d'un parell d'anys ben bons. Havíem congeniat molt durant els anys d'Universitat. Encara que érem molt diferents, hi havia una certa sintonia que ens ajudava a entendre'ns i a passar bons moments, no pas d'esbarjo, sinó de reflexió, de debat... a tots dos ens agradava molt xerrar.\nDesprés de la Universitat ens vàrem distanciar, però de tant en tant coincidíem, mentre vivia a Vic. Ara feia temps que no l'havia vist, i em va agradar trobar-me'l, encara que fos en un enterrament, com acostuma a passar.\nVàrem parlar de moltes coses, de què havia fet darrerament, de la seva família i dels amics comuns. Em va comentar que en Roc i en Mauri, darrerament se'ls veia junts. Tots dos feia molts anys que es coneixien i havien passat moments de tot. Per un temps varen formar part de la mateixa colla, fins que en Roc se'n va atipar i va marxar i es va ajuntar amb la colla d'en Segimon, que feia pinya amb en Víctor i en Joan.\nDes de llavors les relacions entre en Mauri i en Roc varen ser tenses i tothom se'n ressentia. És per això que la notícia que tornaven anar junts era una sorpresa, i encara ho era més el motiu del retrobament.\nSembla ser que hi va haver problemes amb una empresa que els va afectar tots dos, i va ser la manera de què es trobessin a l'hora de decidir com ho farien per recuperar el que els havia estafat aquella empresa. És allò de que no hi ha mal que per a bé no vingui.\nA l'empresa no se li va posar gens bé ja que, com és natural, preferia tenir-los enfrontats per aconseguir sortir-se'n i no haver de retornar-ho tot.\nMentre en Pep m'ho explicava, pensava que la vida és imprevisible i que en el moment menys pensat les coses es tomben i allò que era blanc ara és ben negre, i encara una cosa més interessant, que ve a ser una lliçó de la vida mateixa: en castellà diríem "a rio revuelto, ganancia de pescadores", que acompanyaríem d'un altre refrany: "li va sortir el tret per la culata".\nVam continuar parlant de molts altres fets i anècdotes, però jo no em treia del cap la idea que una consigna equivocada podia provocar efectes contraris als desitjats, no sé si per incompetència, ignorància o mala fe.\nQuan ens acomiadàvem li vaig dir que desitjava que no esperéssim tant temps a retrobar-nos, i sobretot que no fos en aquelles circumstàncies.\nPublicat per xfebrer el dimarts, de desembre 16, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Amistat, Records, Reflexió\nUi!, quina por\nAquesta tarda s'ha reunit l'executiva del PSC per decidir si votarien favorablement els pressupostos de l'Estat per a l'any 2009. Una votació que tenia a tothom pendent per veure si serien capaços de votar-hi en contra, en desacord amb l'actitud del govern de Madrid en el tema del finançament. Una votació de la qual tothom coneixia el resultat, però que esperaven que ho diguessin la gent del PSC.\nAlgú creia que els 25 diputats del PSC a Madrid votarien contra els pressupostos? Em voleu fer creure que hi ha gent tan innocent pel món? No, ningú s'ho creia i per tant tampoc ha sorprès a ningú.\nDes de l'executiva ens diuen que al marge del seu suport als pressupostos, si veuen que el govern espanyol no mou fitxa per solucionar el problema del finançament, llavors... que es preparin! que es preparin per què? amb què els volen espantar? si fa anys que ens prometen coses i no compleixen res, ara hauran de canviar? que potser no es presentaran junts a les properes eleccions generals, quan no han estat capaços de formar un grup parlamentari propi? A qui volen enganyar?\nEntenc perfectament la decisió de votar a favor dels pressupostos; el que no entenc és que ho posessin en dubte! que fessin creure a la gent que podien no votar-hi a favor! Entenc que separin el problema del finançament de la votació dels pressupostos, però això ho han de dir des del començament, perquè ara hi ha gent que s'ho va creure i s'han sentit enganyats (els més innocents i fidels).\nSi no som capaços de dir les coses pel seu nom, donant la cara i totes les explicacions que calgui, no aconseguirem que la gent es cregui res del que fan els polítics, i la desafecció, que està tan de moda, serà cada vegada més gran i preocupant.\nPer què no ens diuen l'estratègia que seguiran? quin serà el nou pas? o anem junts o no hi tenim res a fer, i si no vigilen aniran deixant amics pel camí, fins a quedar sols. La memòria històrica els hauria de fer veure el perill en què poden caure. Hi ha camins que no tenen retorn.\nPublicat per xfebrer el dilluns, de desembre 15, 2008 1 comentari:\nEtiquetes: Economia, Política, Pressupost\nNi una volva\nEs tractava d'anar a Vic a veure la família, ja que era el darrer cap de setmana que podíem abans de les festes de Nadal. Els homes del temps pronosticaven nevades a l'interior de les comarques de Barcelona, per sobre dels 400 metres, i Vic està gairebé a 500.\nHavíem anul·lat l'anada a Cantonigròs, que es troba a 1.000 metres, perquè suposàvem que hi podria haver problemes de circulació, i per tant ens quedaríem a Vic. Els meus fills i senyora, esperaven poder veure nevar, una assignatura pendent tot i haver estar vivint set anys a Vic.\nNi una volva, ni cap intenció de nevar; un dia gris, a uns 4º de temperatura, amb una plana envoltada de muntanyes amagades pels núvols baixos. Un bon dia en família, al voltant de la taula, tot fent-la petar, i de tant en tant mirant de reüll la finestra per si el temps canviava.\nHem marxat i ens hem quedat amb les ganes de veure com els flocs de neu queien a les teulades i camps del voltant, tot pensant que encara hi ha tot l'hivern per endavant, amb l'esperança que un dia o altre tinguem l'oportunitat de veure el nostre paisatge cobert de neu.\nFeia un parell d'hores que havíem arribat a Arenys de Mar, quan ens han trucat des de Vic: començava a nevar. Una altra vegada serà!\nPublicat per xfebrer el diumenge, de desembre 14, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Clima, Natura\nLes dues cares de l'estat rus\nLa victòria de Ksenia Sukhinova em porta a parlar dels canvis que hem viscut de la imatge russa en molt pocs anys. Recordo la Rússia de la poderosa URSS, quan el món es dividia en dos grans blocs, junt amb els EUA. La impressió que tenia era que es tractava d'una gran potència, una gran rival dels EUA, la líder del bloc comunista que tenia controlats tots els seus estats satèl·lit, en un ordre econòmic que, des del bloc capitalista, se'ns venia demoníac.\nAmb la caiguda del mur de Berlin la imatge que vàrem arribar a veure va ser la d'un país hipotecat per massa anys de falsedat, de voler aparentar el que no era, i amb una incapacitat per resituar-se en un món globalitzat on la població no tenia recursos ni il·lusió per compartir una Europa vital amb un conjunt d'estats que de mica en mica anaven traient el cap.\nEns trobàvem amb una Rússia decadent, amb una pobresa molt marcada. Una Rússia que vaig visitar i que en vaig sortir impressionat per la tristor dels seus ulls, d'uns homes i dones derrotats i sense il·lusió.\nUn Putin desconcertant, sorgit després d'uns presidents dèbils i sense imaginació, ha estat capaç de capgirar la visió exterior d'un estat que ha passat de ser un simple espectre a demanar tenir el lloc que sempre havia ostentat. Un país que vol convèncer que continua essent una potència mundial i a qui s'ha de tenir en compte.\nLa pregunta que ens fem molts és la de com estarà vivint aquesta nova situació la població silenciosa. Si poden confiar o no en el nou estat, en els nous dirigents. El tennis femení ha donat figures reconegudes, a vegades més pel seu físic que no pas pel seu nivell esportiu. Ara he vist que la nova miss món 2008 és la representant russa, en un certamen que per alguns és caduc, però que en el fons continua reportant molts diners i que en un món capitalista globalitzat com el nostre, difícilment desapareixerà.\nQuina Rússia tenim i quin és el seu futur? la dels submarins mortals? la de l'ocupació de Georgia? Haurem d'esperar els propers anys, i també el paper de l'Europa comunitària i la seva influència sobre els països de l'antic bloc comunista, i el nou govern del EUA amb un Obama que caldrà seguir de prop, per comprovar si representa una nova manera de fer política, sobretot en el seu vessant internacional.\nPublicat per xfebrer el dissabte, de desembre 13, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Pobresa, Política, Societat\nUna vetllada de reflexió i debat\nHem parlat de filosofia, de religió, de cultures, d'immigració, de convivència, d'educació... ha estat una xerrada relaxada, que ha començat tot menjant el caldo i ha continuat després del cafè i el te. No hi havia pressa i en canvi moltes ganes d'escoltar i exposar les opinions que teníem sobre els diferents temes que han anat sorgint, de manera desordenada, però en profunditat.\nHa estat, en definitiva, una excepció, una pausa en aquesta agitada vida que ens han muntat i on ens hi desempalleguem com podem; un moment per reflexionar a partir de les aportacions de la persona convidada, i un exercici per treure a fora tot allò que a vegades portem mig amagat.\nTambé hem parlat de la sortida de vacances, i ens ha portat uns llibres amb imatges i mapes del país a visitar. Avui era divendres, un diumenge per al nostre convidat, i per tant un dia especial de pregària. El fet religiós ha anat sortint al llarg de la vetllada, i es podia veure com el nostre hoste era profundament religiós i un amant de la filosofia.\nEns ha manifestat que li agradaria crear un grup de debat sobre les religions, i s'ha referit en més d'una ocasió als seus mestres, de Manresa, de Còrdova. Hem quedat que ens retrobaríem a la tornada, i d'aquesta manera li explicaríem el viatge i li retornaríem els llibres.\nPublicat per xfebrer el divendres, de desembre 12, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Debat, Reflexió, Religió\nEs tracta de penjar algú?\nA casa em deien que s'havia de disculpar la gent gran perquè a vegades no saben el que diuen, però no sé si aquestes persones han de poder tenir vida pública, i si els diaris han de publicar les seves atzagaiades. No sé si té capacitat suficient per ser senador, si volem que el Senat sigui alguna cosa més que una farsa, i arribi a aportar alguna cosa al funcionament democràtic de l'Estat. La cambra de les autonomies? no em feu riure!\nPublicat per xfebrer el dijous, de desembre 11, 2008 Cap comentari:\nAutopista a la carta\nSegons comentava avui el senyor Alemany, president d'ACESA, les autopistes podrien apujar preus quan hi hagués més trànsit. A més cotxes, més car. És un plantejament basat en la idea que la pujada de preus espanta a possibles usuaris, reduint el volum de circulació.\nJa no es tracta de si les autopistes han de ser o no gratuïtes, o bé si han de tenir tarifes reduïdes per als veïns que les utilitzen diàriament, sinó que ens plantegen que davant els possibles col·lapses, es miri de reduir l'accés a base d'apujar el preu. Ens traurien el cobert i hauríem d'anar a la carta, conscients que el preu no és el mateix.\nEl mateix Alemany ja ho diu de puntetes, segur que les seves paraules provocaran rebuig, no tant per l'estridència, sinó perquè el que la ciutadania demana són rebaixes de preus i eliminació de barreres.\nAl Maresme encara estem esperant quina solució donaran a l'alternativa de la N-II. Hi ha qui demana la gratuïtat de l'autopista. De fet tots ho voldríem, però aquesta gratuïtat, diuen, comportaria problemes de saturació de cotxes que vindrien de l'autopista de l'interior.\nNo sé quanta raó té aquesta teoria, però el cert és que s'ha de fer un bon exercici imaginatiu per resoldre d'una vegada el litoral de la comarca, amb una N-II que al costat de la línia del tren, configuren una barrera gens accessible per a les persones. Si la teoria del senyor Alemany es posa en pràctica, potser tornarem a veure una carretera nacional amb els cotxes aturats.\nPublicat per xfebrer el dimecres, de desembre 10, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Circulació, Peatge\nEls aldarulls de Grècia, la destitució d'en Schuster, la mort de la sisena víctima de l'accident de Gavà, el veto del Senat als pressupostos de l'estat per al 2009, les tancades dels estudiants a les universitats catalanes, la darrera detenció d'un etarra al país francès, la referència borbònica de Joan Tardà... o l'enterrament d'en Ramon quan es trobava en la plenitud de la vida, podrien ser el tema del meu post d'avui. Tots ells són prou importants, alguns més transcendents que d'altres, però em quedo amb el més proper i el que ha fet emmudir la nostra vila en el seu adéu.\nNo és fàcil parlar d'una persona que, com en Ramon, ens deixa tan aviat, perquè la situació, injusta al meu entendre, mereix la reflexió de gent més capacitada que no pas jo. Tot el que es pugui dir no allibera del dolor de les persones que l'han estimat, que hi han conviscut, que han compartit la feina, la festa i la vida social arenyenca.\nAvui, als voltants de les 12 del migdia, la plaça de l'Església era tot un silenci, malgrat estava plena de gent que volia acomiadar en Ramon i fer costat a la seva família que tots estimem i a qui volem que sàpiguen que ens tindran per a tot allò que necessitin i vulguin. Només puc afegir un Adéu Ramon, ha estat una sort per al nostre poble haver-te tingut entre nosaltres.\nPublicat per xfebrer el dimarts, de desembre 09, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Amistat, Mort\nS'han de contrastar les informacions\nHo he dit moltes vegades i sempre he estat criticat. Potser ha estat el to, el nivell de sorna, o més aviat el no saber acceptar la crítica de l'altra part. He dit moltes vegades, doncs, que les afirmacions, quan es fan públiques, prèviament s'han de contrastar, i que entenc que un mitjà de comunicació, per poc professional que sigui, és a dir, encara que els seus treballadors no siguin tots professionals, ha de procurar fer aquest exercici, per assegurar-se que allò que s'afirma és cert, o simplement es tracta de l'opinió d'una part.\nTambé m'acusen que no anomeno els mitjans a què faig referència. Ho he dit pensant en Ràdio Arenys, la ràdio municipal, i també pensant en l'Agenda, que edita l'entitat L'AIA, perquè són uns dels mitjans de comunicació que treuen notícies que jo puc conèixer de primera font. Tampoc vull dir que no contrastin mai, però sí que són moltes les vegades que no ho han fet. Repeteixo que em fixo en aquells temes on hi he participat, i que per tant tinc coneixement de causa.\nAquest mes la revista Agenda publicava unes declaracions del secretari general de la federació de serveis i administracions públiques de CCOO, Antoni Cubel, en què afirmava que el govern del tripartit havia permès allargar els anys de treball del Secretari de l'Ajuntament, que havia complert els 65 anys.\nProbablement els responsables de l'Agenda anaven tranquils pensant que qui feia aquestes afirmacions ostentava un càrrec dins el Sindicat que garantia la veracitat de totes les seves paraules. El cas és que, fins i tot en aquests casos, és necessari contrastar la notícia.\nConvé deixar clar que el senyor Secretari no va demanar autorització per allargar els anys de treball i dedicació a l'Ajuntament, a l'alcalde actual, sinó que en tot cas, si ho va sol·licitar, va ser en el mandat anterior, en què hi havia un altre govern municipal. M'estranya que aquest detall passés desapercebut per al senyor Cubel, i encara més per a l'informador que cobria la notícia i la direcció de la revista.\nMés greu, però, ha estat ignorar que el funcionari de carrera té el dret de treballar fins als 70 anys, i només per causes molt concretes i evidents, es podria arribar a negar aquest dret. Al senyor Secretari de l'Ajuntament no se li ha obert mai cap expedient que pogués justificar la negació del dret per part de l'alcalde que en aquells moments presidia la Corporació municipal.\nEn aquest segon cas, entenc que l'error és greu pel que fa al senyor Cubel, i potser més disculpable en el cas del periodista i la revista. Tot i així no em cansaré d'aconsellar que davant de qualsevol fet es procuri contrastar les informacions que es rebin, i després, això si, obrar segons es cregui adient.\nPublicat per xfebrer el dilluns, de desembre 08, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Comunicació, Periodisme\nLa festa del sacrifici a Arenys de Mar\nAquesta tarda he pogut presenciar el desplegament de tècnics de TV3 per a la retransmissió de la festa del sacrifici des d'Arenys de Mar. Un desplegament que costa d'imaginar i creure si no ho veus personalment.\nQualsevol entrebanc no és obstacle per a la gent de TV3, i això vol dir professionalitat, però també recursos, molts recursos, que són tècnics i humans i per tant econòmics. Costa d'imaginar la infraestructura que hi pot haver en unes instal·lacions com el camp del Barça, si en un pavelló municipal com el nostre hi ha tota la moguda que hem pogut veure aquest cap de setmana.\nA tot això cal afegir que tota la feina es fa per uns tres quarts d'hora de retransmissió, i a unes hores que molta gent estarà dormint, però m'imagino que forma part de la vida de la televisió, que té una programació variada i complerta, i que intenta satisfer la demanda i gust dels espectadors potencials.\nDemà, doncs, a partir de les 8.50, pel Canal 33 es podrà seguir la pregària del sacrifici, que els musulmans d'Arenys de Mar i rodalies celebraran al pavelló municipal sota la mirada atenta de cinc càmeres de la Corporació Catalana de Radio i Televisió.\nPublicat per xfebrer el diumenge, de desembre 07, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Fe, Religió, Televisió\nPrimer plat, segon plat i postres\nAvui era un extra, i de ben segur que no serà l'últim, però les circumstàncies ho demanen, cal posar els punts sobre les "i", a contra corrent perquè així sembla voler-ho aquells que van de llestos per la vida, aquells que no poden viure sense sembrar alarmes, encara que es basin en mentides, però també aquells que inconscientment donen ales als grocs. Tot un món d'incompetència barroera.\nLamentem la mort d'una quarta víctima de la catàstrofe de Gavà, i tot fa pensar que n'haurem de lamentar alguna més, ja que sembla ser que el grau de cremades és molt elevat. I lamentem que el dolor sigui tan emparentat amb la pobresa, a casa i arreu.\nLa intensitat en que es viu aquest final d'any, penso que molt més elevada que en altres ocasions, fa que els dies volin, i estiguin farcits d'esdeveniments, d'activitat i resultats. Moltes coses en marxa, en paral·lel, i que tindran el seu fruit en poc temps, quan ens podrem sentir satisfets d'una feina feixuga, a vegades poc lluïda, però efectiva i de resultat de futur.\nSerà el final del gran guru? Aconseguirà unir-nos per a un mateix objectiu? Se li acabarà la immunitat després de més de trenta anys de fer i desfer? Crec que el terreny està abonat i per poc que plogui tindrem bona collita.\nPublicat per xfebrer el dissabte, de desembre 06, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: dolor, Treball\nLa vida és bella!, sobretot si te la saps agafar bé, i n'hi ha que d'això en saben un "rato llarg". Al final arribes a la conclusió que no hi ha res a fer. Qui neix gandul, difícilment el faràs treballar, encara que el sacsegis i li vulguis posar la por al cos. No te'n surts pas, i ets tu qui s'ho passa malament.\nÉs per això que en definitiva el que compta és estar en pau amb tu mateix, amb la teva consciència, i acceptar la crítica com a remei per superar-te. Si amb els altres no pots, no t'hi facis mal, que són quatre dies, i llavors t'assabentes d'amics i coneguts que la seva vida és un drama.\nLa mort d'un home jove és dolorosa, perquè et sembla injust, perquè els familiars s'ho passen malament quan el veuen patir, quan s'adonen que encara hi havia camí per recórrer. Només el sofriment t'allibera i intenta justificar-te que se'n vagi, perquè deixi de patir.\nPenso en una amiga de joventut, d'aquelles persones que compartíem els mateixos cercles d'amistats, que potser no coneixia prou bé, però era una més de la colla. Ara fa un mes que va morir, després d'un any de malaltia. Jo ho desconeixia, perquè les circumstàncies em varen portar lluny de Vic, la meva ciutat natal. Suficientment lluny com per no seguir de prop les amistats menys directes. Malgrat tot, la seva mort em va sobtar. Era un xic més jove que jo, i per tant amb temps per realitzar-se.\nTot això afecta a tothom; al fresc, al gandul, al despreocupat o al responsable i al sensible, però la reacció no és la mateixa, i els vells vicis no desapareixen, sinó que es recuperen de seguida, i la vida continua.\nNo els envejo, però em preocupa, perquè a vegades paguen justos per pecadors. Qui no ha fet treballs de grup amb companys que han estat una càrrega, no han fet res, i s'han endut la medalla? Doncs això és més freqüent del que sembla, i la història no ho canviarà. El meu pare em diria que "sempre ho has vist així, i ho continuaràs veient". És el paper que ens tota jugar a la Divina Comèdia?\nPublicat per xfebrer el divendres, de desembre 05, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Amistat, Coherència, Mort, Treball\nRosa Díez s'ha manifestat contrària a l'Estatut d'Autonomia i a tots els estatuts en general, perquè porten Espanya cap a un model confederal, que només hauria de ser possible si ho decidissin tots els espanyols. Tampoc està d'acord que les inversions es territorialitzin en funció del PIB, perquè no veu bé que tinguin més inversió els països més rics.\nEn el mateix acte, Rosa Díez descartava unir-se amb Ciudadanos C's, perquè els considera molt diferents al seu partit polític. Això acostuma a passar quan no hi ha perspectiva, però des de fora es veu molt millor.\nEs poden fer moltes lectures de les declaracions de Rosa Díez, i sobretot entendre el per què va marxar del PSOE i va crear el nou partit polític, però jo em quedo amb la mania de voler que tothom hagi de fer el mateix, un vici que no és exclusiu del seu partit.\nJa va passar amb l'Espanya de les autonomies. Es tractava de donar autonomia a tothom encara que no la volguessin, i no permetre que només es constituïssin les "nacionalitats històriques".\nEncara que no es digui explícitament, també es rebutja el dret d'autodeterminació, sobre la base que no tothom vol que ens autodeterminem. Seguint la mateixa línia, Catalunya només es podria independitzar si així ho manifestés la majoria dels espanyols.\nTot plegat et porta al mateix lloc i conclusions: no t'estimen, però no et deixen marxar. Per què?\nAviat tindrem sentència i segur que no serà la volguda pel poble català, el que es va manifestar lliurement; caldrà, doncs, donar una altra resposta, la més consensuada possible, i aquesta resposta ha de ser del poble català, que és qui no està a gust amb el tracte que rep de l'estat espanyol.\nPublicat per xfebrer el dijous, de desembre 04, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Autodeterminació, Partits polítics, Referèndum\nAvui és un dia trist, ple de dolor i ràbia perquè una vegada més la mort injusta s'ha fet present al País Basc, una mort que ha vingut acompanyada, a Gavà, d'un tràgic accident amb 28 ferits, 18 dels quals es troben en situació crítica, molts d'ells nens.\nEns ho havien anunciat, després de la detenció del darrer dirigent etarra, un anunci, però, que no aportava cap garantia per evitar l'assassinat, perquè matar a traïdoria és molt fàcil, massa fàcil i massa corrent.\nNo podem dir res més del que ja hem pogut dir a cada ocasió en què el terrorisme ha actuat vilment, i ningú em podrà convèncer que sigui possible no condemnar un assassinat com el d'avui, sigui quina sigui la ideologia política i nacionalista. Treure la vida no té cap justificació possible, sigui quina sigui la seva intencionalitat.\nÉs una llàstima que sigui només en situacions com aquesta quan totes les forces demòcrates es posen d'acord, però és evident que no hi ha raons més importants que l'assassinat, per agrupar en una sola veu tot el ventall de pensament polític.\nI a Gavà molta tensió per conèixer el desenllaç de la tragèdia. Famílies de pocs recursos que una vegada més són protagonistes de la desgràcia.\nLes dues notícies són prou importants com per deixar en un segon pla l'augment de l'atur, que afecta a molta gent, peró que davant la mort, no pot competir.\nPublicat per xfebrer el dimecres, de desembre 03, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: dolor, Justícia, Terrorisme\nEl dret a votar dels immigrants\nHi ha temes que també són cíclics; van i vénen, se'n parla i es deixa de parlar, però no hi ha manera que es resolguin. Doneu-hi voltes; segur que us en vénen uns quants al cap, i un d'ells és el dret dels immigrants a votar en les eleccions municipals. Oi que n'havíeu sentit a parlar ja fa temps, i més d'una vegada?\nAvui La Vanguardia es feia ressò del document "Un pacte per viure junts i juntes", com a proposta de Pacte Nacional per a la Immigració, elaborat per la Generalitat de Catalunya i que proposa, entre altres, facilitar la nacionalitat espanyola als immigrants amb més de cinc anys de residència, i que en tot cas puguin votar a les eleccions municipals.\nSegons diu la notícia del diari, el document tracta la immigració en positiu, destacant la facilitat del seu arrelament, i l'increment del nombre de reagrupats, i deixant clara la voluntat de convertir el país en terra d'acollida per als immigrants, ajudant-los a que estimin el seu nou país.\nNo he llegit el document i per tant no puc dir si hi estic d'acord o no, però si la referència que en fa la notícia és certa, segur que el contingut del document m'interessa, però convé que tots els grups polítics del país, que són els que ens representen, ho vegin bé i realment es tracti d'un Gran Pacte Nacional. Només així serà possible avançar com a país.\nQuin sentit té tot l'esforç perquè es trobin com a casa si no els deixem opinar sobre qui volen que els governi? On és la coherència? Què ens fa por? Si han decidit viure amb nosaltres i s'hi troben bé, i podem fer projectes junts, han de poder votar les persones que els han de servir des de l'Administració Local. No ho allarguem més!\nPublicat per xfebrer el dimarts, de desembre 02, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Coherència, Eleccions, Immigració, Nova Ciutadania\nAmb creu o sense creu?\nNo ho tenim clar; portem anys i més anys parlant-ne, però sembla com si ningú s'ho acabés de creure. Queda en evidència que els canvis són lents i que cal més d'una generació per oblidar tradicions, costums i rituals. Trenta anys no són suficients!\nAquests dies haureu sentit a parlar sobre si cal treure o no el Sant Crist de les aules de les escoles públiques. Sobre la base del que diu la Constitució, un jutge de Valladolid va dictar una sentència segons la qual una escola pública haurà de retirar el Sant Crist de les aules i espais comuns, a petició d'un grup de pares que ho demanaven l'any 2005.\nLa notícia no ha passat desapercebuda, i la gent s'ha posicionat i ha creat polèmica. El Vaticà ha reaccionat dient que "retirar el Sant Crist de les aules és retirar el símbol del dolor de la humanitat", una afirmació que molta gent no entendrà igual, i potser per això que la retirada té més sentit.\nA l'enquesta que diàriament treu La Vanguardia digital, avui preguntava l'opinió de la gent sobre les mesures de retirar el Sant Crist de les aules, i d'un total d'uns sis mil enquestats, el 51% ho desaprovava davant el 48% favorable. Tot plegat molt empatat. Seria, però interessant conèixer els motius pels quals uns diuen que sí i d'altres no. Contra el que alguns poden pensar, segur que trobaríem a molts creients que es posicionen a favor de la seva retirada, potser simplement per coherència.\nNo podem enganyar ni enganyar-nos, ni confondre els símbols amb les creences, en la fe en aquest cas. Quanta gent voldria mantenir el Sant Crist i està totalment en contra de l'ús del mocador al cap de les noies musulmanes? Segur que n'hi ha una colla, i llavors ja no s'entén res.\nSi defensem un estat laic, ha de ser amb totes les conseqüències, o sinó traiem-nos la màscara i diguem el que pensem de veritat.\nPublicat per xfebrer el dilluns, de desembre 01, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Coherència, Educació, Estat, Religió\nFesta per imperatiu legal\nDissabte és una d'aquelles dates festives imposades pels polítics de torn. El dia de la Constitució, una constitució que a molts ens representa un impediment per respirar tranquils, encara que l'hem hagut de prometre per imperatiu legal.\nN'hi ha d'altres, com la del 12 d'octubre, que tampoc veiem massa bé, si més no per les reminiscències que té i els records que ens porta. Per alguns segur que els molesta la festa de l'11 de setembre, tot i que potser haurien d'estar contents pel que va representar.\nPer tot això, potser valdria la pena reorientar el tema dels festius, i eliminar o substituir aquelles dates que no acaben d'agradar a tothom, si més no que fos cada autonomia o nació qui les regulés, és a dir, que s'afegissin a les que ja regulen.\nLa festa de la Constitució hauria de ser, en tot cas, una festa institucional i que els responsables polítics i membres de les institucions li rendissin honors i memòria, i no pas una festa laboral. Una jornada que servís per comparar la situació demòcrata enfront de la dictatorial, que era d'on veníem.\nEls catalans potser l'hauríem volgut substituir per la festa de l'Estatut, si aquest s'hagués aprovat tal com va sortir del Parlament català, i no tinguéssim l'espasa de Damocles que penja damunt nostre, a l'espera de què diran 12 espanyols que formen part del Tribunal Constitucional, i que no tenen cap interès per als drets i obligacions que existeixen al nostre país, a no ser que sigui per uniformar-los amb la resta d'Espanya.\nAlgú demanava tenir a punt el pla B, crec que cal tenir preparat aquest pla B, perquè més tard o més d'hora se'ns dirà què cal tatxar de l'Estatut perquè esdevingui un recull de paraules sense pràcticament competències.\nJa que ens donen festa aquest dissabte 6 de desembre, aprofitem-ho per pensar en la Constitució que ens encotilla, i analitzar la sortida més adient i susceptible de ser consensuada pel més gran nombre de ciutadans i ciutadanes possible, per a quan es conegui la decisió del Constitucional.\nPublicat per xfebrer el diumenge, de novembre 30, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Estat, Festes, Política\nEns donaran corda per un any?\nSi ens donen 8.000 milions d'euros i som 8.112 municipis, ens toca gairebé un milió. Si ho fan proporcionalment, com que hi ha molts municipis més petits que nosaltres, ens tocarà més d'un milió d'euros. Si els projectes que presentem són interessants, i en tenim una colla, llavors... no vull que sembli el conte de la lletera.\nAhir es feia pública la decisió del govern espanyol d'afegir els vuit mil milions per a inversió dels municipis espanyols, en projectes que no figurin al Pressupost 2009, és a dir, projectes que no estaven previstos portar a terme, perquè no hi ha els recursos necessaris.\nAl marge de que es pugui aconseguir tirar endavant un o més projectes a la vila, que està per veure-ho, això no hauria de ser una cortina de fum sobre el greuge econòmic que pateix l'administració local, perquè llavors estaríem parlant d'un pedaç més d'aquells que li agrada al govern de Zapatero. No cal ser desagraïts, però tampoc tontos. Ens podran continuar negant el que ens correspon, però no ens enredaran més.\nPerquè... i si ens paguessin l'IBI de l'Autopista del Maresme al seu pas pel nostre terme municipal? Aquesta seria una mesura sensata i que resoldria alguns problemes. Per què no posem totes les cartes sobre la taula i arribem al final?\nEl govern municipal té ara l'oportunitat de seduir el govern amb noves propostes inversores, i no pot fallar, però el govern estatal hauria d'organitzar-se una mica millor, i analitzar per on falla tot plegat i no deixar-se portar per anuncis de mesures puntuals i enlluernadores. Partint de què aquest 2009 funcioni, que passarà el 2010? Hi estan pensant ja des d'ara, o esperaran a finals de l'any vinent per inventar-se una altra proposta? Ens deixaran augmentar la capacitat d'endeutament que, ara per ara, ens escanya? Sap el govern de l'Estat que no només d'inversió viuen els ajuntaments?\nDemano al govern de Madrid, i per extensió a tots els governs de les administracions públiques, més seriositat i transparència, perquè ningú pugui dubtar dels propòsits dels polítics de torn, i planificació; sisplau, planificació.\nPublicat per xfebrer el dissabte, de novembre 29, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Economia, Gestió Pública, Inversions\nLes bosses de plàstic i el garrot\nS'han de fer pagar les bosses de plàstic amb què serveixen els productes les botigues i supermercats? Aquesta és la pregunta que ens fem avui arran de la intervenció d'un diputat d'ICV, en què afirmava que els tres grups d'esquerra donarien suport a l'esmena a la llei d'acompanyament dels pressupostos en que s'aprovaria aquesta mesura; una manera de reduir el consum de plàstic. És, però aquesta la millor mesura?\nLa veritat és que em fa por quan es barregen temes econòmics, encara que acostuma a ser la manera més fàcil d'entendre les coses. Hi ha hagut alguna cadena de supermercats que ha pres la iniciativa de bonificar els clients que no usen bosses de plàstic, o alguna altra que les fa pagar, però sempre a voluntat de l'empresa i no per imposició legal.\nHe fet una pausa en l'escrit, just en el moment que Puig Antich era assassinat amb el mecanisme del garrot vil. M'han vingut nàusees i alguns noms a la memòria; noms de persones que varen ostentar poder amb el dictador i que n'han continuat ostentant en el marc de la nostra democràcia: Fraga, Martín Villa... per posar només dos exemples, i tot un seguit de persones anònimes que encara ara justifiquen el dictador. També de membres destacats de la Jerarquia Eclesiàstica, que han interpretat a la seva manera l'amor de Déu; un Déu, el seu, al costat del poder i la riquesa, molt diferent del Déu de l'amor, de la gent humil, del perdó.\nI a partir d'aquí que cadascú expliqui a la seva manera la transició democràtica, la memòria històrica i el canvi de jaqueta de molts culpables dels mals de la dictadura.\nI quan us passi la mala llet, penseu en estalviar plàstic, demaneu bosses de paper i aneu a comprar en carro, i al forn amb bossa del pa. Són les petites actuacions de cada dia les que aconsegueixen resultats.\nPublicat per xfebrer el divendres, de novembre 28, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Crim, dolor, Justícia\nXifres i plans\nAhir parlava de 78 víctimes en els atemptats de Bombai, però ja se'n compten 125. Sembla com si perdéssim la noció de les xifres, i que no siguem sensibles amb el gran nombre de víctimes. A vegades em fa aquesta impressió i m'espanta. La vida és massa important com per passar pàgina lleugerament.\nEntretant el president Zapatero continua prometen ajudes a tort i a dret, i ningú ho acaba de veure clar. És la seva manera de fer, i penso que sovint té prou sort, ja que tot sembla força improvisat. Aquesta potser és la seva gran qualitat: ser una persona amb sort.\nI avui s'ha sabut que la Universitat Autònoma de Barcelona podria expulsar els estudiants que varen ocupar la Facultat de Lletres i el Rectorat, els mesos de març i abril passats, en contra el Pla Bolonya. Tot això passa mentre l'edifici de la Universitat de Barcelona està ocupada per estudiants, en protesta del Pla de Bolonya. Com podeu veure no s'ha avançat gaire, i em sembla que en coneixement del Pla, tampoc.\nL'altre dia, mig en broma, demanaven que els expliquessin el Pla i els motiu per anar-hi en contra. La majoria no sabia què contestar. Dic que era mig en broma i per tant no sé si és real o no, però estic convençut que falta informació, i que hi ha gent que s'apunta al carro sense conèixer massa què està criticant. Potser seria bo que ens ho expliquessin bé i, sobretot ells, ho tinguessin clar.\nPublicat per xfebrer el dijous, de novembre 27, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Educació, Terrorisme\nEls nostres atemptats de cada dia\nMentre el president Bush perdonava la vida a un parell de galls d'indi, a Bombai es perpetraven un seguit d'atemptats que deixaven 78 morts i molts ferits. Allà prop, la presidenta de la Comunitat Autònoma de Madrid, Esperanza Aguirre, escoltava xiular les bales que s'intercanviaven.\nAl mateix temps segrestaven un fotògraf espanyol a Somàlia; l'oposició es manifestava a Tailàndia, on l'exèrcit demana la dimissió del govern i la convocatòria d'eleccions, i el FBI alertava de la preparació d'un atemptat terrorista pels volts de Nadal, a Londres.\nNo hi ha dubte que l'11 de setembre de 2001 és una data clau per al futur de la humanitat. L'impacte dels atemptats encara té efectes després de set anys, i ningú de les persones que el vàrem viure, encara que fos via televisió i molt lluny dels fets, no ens en podrem oblidar mai més. Al marge dels efectes en si mateixos, de les morts ocasionades i del dolor immens, els actes terroristes d'aquella data són un referent per a molts dels actes terroristes que hi ha hagut després i continuarà havent. Madrid i Londres també varen tenir les seves rèpliques a aquest terratrèmol globalitzat que té difícil aturador.\nLes amenaces que es fan públiques de tant en tant, només es dilueixen amb la realitat diària, ara més dedicada a la crisi financera, però a ningú se li escapa que el món occidental viu una situació d'alarma constant, que requereix unes mesures de seguretat permanent, que no són fàcils de mantenir.\nNo hi ha solucions fàcils, però ens podríem aventurar a treballar per la justícia al món, i potser ens trobaríem més a prop d'una solució pactada. No es tracta de simplificar el problema, sinó de canviar actituds, i treballar per a la pau.\nPublicat per xfebrer el dimecres, de novembre 26, 2008 Cap comentari:\nUn dia d'espera\nDiuen que els canvis de ritme són esgotadors, i us haig de dir que hi crec i que ho he patit. Avui era un dia per a no posar-s'hi nerviós. Es tractava d'anar fent, a demanda, i a càmera lenta. 12 hores per a no res.\nHi ha moltes maneres de passar quatre hores en una sala d'espera d'un hospital. Pots avorrir-te contemplant el sostre i les quatre parets; pots dedicar-te a observar la gent, la seva manera de parlar, de vestir, d'aguantar l'espera; pots llegir el diari, alguna novel·la; dedicar-te a contestar trucades i correus electrònics... però el que no pots és posar-te nerviós.\nSi diumenge aprofitava el temps d'espera abans del partit per llegir una novel·la que La Vanguardia havia repartit gratuïtament, i que curiosament a la nit la veia per televisió, avui m'he endut "Entre Déu i el Cosmos", de Raimon Panikkar.\nNo és un bon llibre per llegir a una sala d'espera d'un hospital on hi ha entrades i sortides sense parar, avisant a un i altre pacient pels diferents aparells de megafonia, mentre intentes entendre per què ens diu que el silenci autèntic no és una absència de paraula; o bé la diferència entre paraula i terme; o les diferències entre religiositat, religiologia i religionisme.\nMalgrat pugui semblar que la situació que us he descrit portava a una visita mèdica infumable, s'ha de dir que el doctor ens ha atès molt bé; ja saps que no et donaran cap sorpresa, però sí la força que necessites, i això és important.\nUn dia que havia de ser, per una bona causa, però que preferiries no formessin part de la teva vida. Un dia d'espera.\nPublicat per xfebrer el dimarts, de novembre 25, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Salut, Sanitat\nMés polítiques socials\nSi entenem que hem de fer política social hem de ser conseqüents i no podem sortir per la tangent. El PSOE ens ha venut des del primer dia que optava per les polítiques socials i ens va presentar la Llei de la Dependència com a programa estrella. La crisi no pot ser excusa per aturar la seva aplicació, i a Catalunya ho estem patint de manera alarmant.\nERC, que ha vetat els pressupostos al Senat, ha sigut molt crític, primer amb ICV per haver-los vetat sense haver intentat negociar res, i amb el PSOE perquè no els ha escoltat a l'hora d'apostar per una política social més atrevida.\nS'hauria d'estudiar a fons per veure fins a quin punt les declaracions d'uns i altres són del tot sinceres, però és cert que quan es creen expectatives s'han de mirar de complir, sobretot quan es tracta del pa de cada dia, de la gent més vulnerable.\nTambé he pogut llegir als diaris que quan es va preparar la Llei de la Dependència, i es va fer la previsió del cost que representaria, es va fer curt i que ara ha sortit moltes més persones que tenen dret a les aportacions i que el pressupost no és suficient. Seria bo conèixer quina va ser la causa d'aquest error de previsió, i decidir d'on han de sortir els recursos, abans d'haver de privar de l'ajut a qui hi té dret.\nNo pot ser que les declaracions polítiques es facin massa alegrement, i quan vénen els problemes es vulgui sortir d'estudi. Si els electors varen donar suport a partits d'esquerra va ser perquè confiaven que aquests farien una política social més decidida. No podem permetre que la crisi afecti els que tenen menys recursos, i ens hem de comprometre a seguir de prop totes les decisions que el govern espanyol vagi prenent, per recordar-li les promeses electorals.\nPublicat per xfebrer el dilluns, de novembre 24, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Benestar Social, Dependència\nFutbol a primera hora del dia\nSembla ser que he recuperat el control del blog, després d'alguns problemes sorgits probablement per no haver fet les coses com calia.\nAquest matí, a les 7h, feia molt fred, però nosaltres érem puntuals davant el camp de futbol disposats a viatjar fins a Pineda, on teníem el partit de la jornada. Un partit que l'hem patit de manera doble. Primer perquè feia un fred que pelava! i segon perquè hem perdut per 8 a 0, encara que de perdre ja hi estem acostumats i no ens sorprèn. El que avui destacava era el fred que feia, perquè del ventet gelat que hi havia no te'n podies resguardar, i encara que només juguin 35 minuts per banda, quan el temps no acompanya se't fan molt llargs, i perdent... encara més.\nEl club de Futbol del Pineda feia els preparatius d'una gran festa. Després del nostre partit vindria la presentació dels equips d'aquesta temporada, una festa que l'acompanyarien amb una arrossada prevista per a mil persones.\nM'he trobat amb l'alcalde i l'hem fet petar. Xavier Amor està orgullós del seu poble i manté una gran activitat que comparteix amb la de Diputat responsable de l'Àrea de Participació Ciutadana a la Diputació de Barcelona.\nAmor em comentava que el Club de Futbol del Pineda té una gran vitalitat i que són capaços de reunir a molt seguidors, per gaudir del futbol, però també per organitzar tot sovint botifarrades en un espai reservat dins el complex esportiu.\nPineda és un dels municipis del Maresme que està creixent, i si no ho és poc li falta per ser la segona població de la comarca, després de Mataró.\nHem tornat a casa enfredolits, molt resignats pel resultat, i amb ganes d'aprofitar bé el diumenge, ja que en llevar-nos tan aviat, ens queden moltes hores per endavant (també una mica de son).\nPublicat per xfebrer el diumenge, de novembre 23, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Blocs, Futbol\nA restituir el que s’ha malmès\nAvui en una d'aquestes enquestes que els diferents diaris pengen a Internet es preguntava si veuríem bé d'enviar a fer treballs socials les persones que destrossen mobiliari urbà. Amb 1.595 respostes el percentatge favorable era del 97%\nM'imagino que si ho demanéssim als arenyencs i arenyenques el resultat seria molt similar, perquè ja em direu a qui, amb dos dits de front, agrada veure destrossat el mobiliari urbà. Però això és el que passa dia si dia també, perquè quatre beneïts es dediquen a fer el brètol, perjudicant econòmicament i socialment tots els vilatans.\nAvui els meus fills em comentaven les dificultats d'una monitora per aconseguir que un noi nou es comportés a l'aula, i la manera com ho han patit la majoria dels nois i noies que la compartien. Està en la mateixa línia en què uns pocs fan la guitza a molts.\nDes del govern municipal, o des de la tutoria en el cas d'aquest noi, cal actuar amb fermesa no permetent que aquests actes es reprodueixin, però també cal la col·laboració de tothom per senyalar amb el dit a aquells que no es comporten bé socialment, i ajudar-los a canviar de tàctica, a les bones, si això és possible, o amb treballs socials, quan no hi ha altre remei.\nI això no és tan evident com pot semblar, perquè malauradament encara hi ha massa pares i mares que intenten justificar actes de vandalisme dels seus fills, sense adonar-se que amb aquesta actitud no els fan cap bé, sinó que els preparen un futur incert, que pot derivar a situacions sense retorn.\nPublicat per xfebrer el dissabte, de novembre 22, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Convivència, Educació, Societat\nÉrem uns trenta que a les 6 de la tarda ens trobàvem davant de l'edifici del Calisay, el centre cultural d'Arenys de Mar, per pujar a l'autocar que ens havia de dur al Teatre Nacional. Els culpables, la gent de la Xarxa de Biblioteques de la Diputació de Barcelona. La nostra cap visible, la Mercè Cussó.\nAvui assistiríem a la interpretació del musical de Dagoll Dagom, sota la direcció de Josep Lluís Bozzo i la direcció musical d'Alfonso de Vilallonga, de l'adaptació teatral de Lluís Arcarazo, de l'obra de Mercè Rodoreda, Aloma.\nUs haig de dir que hi anava amb un cert recel, i així li ho he expressat a la coordinadora de l'àrea d'Igualtat i Ciutadania de la Diputació de Barcelona, a qui he trobat al hall del Nacional, i ja li havia comentat a la mateixa Mercè Cussó, un dia per Arenys. No sóc un gran amant dels musicals, potser perquè a casa nostra encara costa de trobar veritables joies musicals, i no en tinc l'hàbit.\nLa Diputació de Barcelona, d'acord amb el que comentava en el post d'ahir, s'ha lluït en el muntatge d'aquesta nit, no pas del muntatge teatral, que no era cosa d'ella, sinó de la concentració de 821 lectors, de 33 municipis de la demarcació de Barcelona. Ens han rebut, fotografiat, obsequiat i alimentat. També a càrrec seu era el desplaçament en autocar des de cadascuna de les 33 poblacions.\nProbablement hauria gaudit més de l'obra si no hagués estat en forma de musical, però cal valorar la part positiva del mateix. L'escenografia m'ha agradat i penso que estem molt ben acostumats. Els muntatges que es poden veure a casa nostra acostumen a tenir un bon treball escenogràfic.\nLa interpretació d'Aloma, a càrrec de Júlia Möller, a qui no havia vist actuar, m'ha entusiasmat. També musicalment, però sobretot com es bellugava en escena. No podria dir el mateix de qui interpretava el paper de la seva cunyada, o fins i tot la del seu germà, a qui he vist actuar en altres ocasions, però en el paper d'avui no m'ha acabat de convèncer.\nEn conjunt, jo salvaria la segona part i en canvi seria més crític de la primera, ja que en tot moment he trobat les interpretacions musicals com uns afegits prescindibles, gens integrats en el desenvolupament de l'obra.\nPenso que l'esforç de tots els participants en l'obra, intèrprets i directors, s'ha de valorar positivament, sobretot pel risc assumit a l'hora de preparar l'obra, però estic convençut que no serà una versió que es recordi en el futur, com tantes altres que es van succeint als diferents espais teatrals del nostre país.\nAgrair la Diputació de Barcelona aquesta iniciativa, perquè haurà fet contenta a molta gent, i a qui sigui més crític, segur que també hi haurà trobat algun moment a recordar i apreciar. I al final, l'entrepà que ens hem trobat al seient de l'autocar, ha vingut com anell al dit, i els bombons també! L'última sorpresa: la visita al giratori de Canet.\nPublicat per xfebrer el divendres, de novembre 21, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Cultura, Música, Teatre\nMalgrat tot cal invertir\nDimarts el vespre Fogué, el president de la Diputació de Barcelona, afirmava que la necessitat d'un nou finançament "és el resultat d'una situació crònica i estructural que arrosseguem des de fa més de 15 anys". La despesa pública local representa el 13% en front del 53% de l'Estat i el 33% de l'autonòmica.\nEl problema de tot plegat ja l'he fet sortir més d'una vegada en aquest blog. No es tracta de demanar per demanar, sinó de fer veure que els ajuntaments estan oferint serveis als ciutadans, que no són de la seva competència, però que són necessaris i que en té demanda, però no recursos.\nFogué situa en un 30% la despesa dels ajuntaments en serveis impropis, i això comporta que el nivell d'inversió dels ajuntaments sigui molt baix, i això es fa palès si ho comparem amb altres estats europeus.\nLes diputacions, per a les persones que no ho sàpiguen, formen part de l'administració local i tenen com objectiu el suport als municipis de la seva demarcació. De la Diputació de Barcelona sempre s'ha dit que té molts diners, cosa que no passa amb la Generalitat. És per això que durant 23 anys de control de la Generalitat per part de CIU, i encara més anys de control de la Diputació, per part del PSC i els seus socis habituals, la picabaralla estava servida, sobretot per les acusacions de clientelisme polític: els ajuntaments amb governs d'esquerra rebien millor tracte de la Diputació, i al revés entre la Generalitat convergent i els municipis governats pel mateix signe polític. Com en tot una cosa és la realitat i l'altra la percepció, i no sempre coincideixen, tot i que al Maresme i molt a prop de casa nostra hi ha algun cas que s'ha citat en més d'una ocasió.\nSigui com sigui cal reivindicar seriosament un millor tracte als ajuntaments i canviar el percentatge de despesa local, d'acord amb les necessitats actuals i la demanda de la ciutadania. Això no pot ser excusa per quedar-se aturats i, malgrat la situació de crisi que estem patint, s'ha de mantenir el nivell d'inversió, per evitar que l'estancament econòmic s'allargui en el temps.\nPublicat per xfebrer el dijous, de novembre 20, 2008 Cap comentari:\nJa fa mesos que només sentim a parlar de problemes de finançament per l’incompliment, per part de l’Estat espanyol, de la lletra de l’Estatut; de crisi financera generalitzada amb fortes oscil·lacions a la borsa i caigudes rècord; de l’explosió de la bombolla immobiliària que feia tant temps se’n parlava i que ha acabat passant; de la manca de liquiditat de la banca per un abús en les hipoteques atorgades amb un excés de risc; d’expedients de regulació d’ocupació que faran créixer el nivell d’atur... El marc en què ens movem no és gaire propici a les alegries, ni a plantejar gaires aventures, i és una llàstima perquè el nostre país encara té molts reptes a assolir, i no acaba de trobar la manera de portar-los a terme.\nFa anys que arrosseguem dos projectes emblemàtics, dues lleis estrella del nostre Parlament, el text de les quals encara es troba en fase d’esborrany, o en el fons d’un calaix mig perdut. Em refereixo a la Llei de la divisió territorial de Catalunya, i a la Llei electoral catalana. Són dues lleis que havien de significar un canvi important en l’organització territorial i en l’adaptació jurídica a la realitat del país, dues lleis que necessiten que algú les recuperi i aconsegueixi posar-les sobre la taula.\nSi bé és cert que en el desplegament territorial que l’administració realitza es té en compte les set vegueries, com a substitutòries del mapa provincial, la llei no ha avançat més i queden molts dubtes per resoldre i moltes preguntes sense resposta. Quin paper es dóna als consells comarcals? De quina manera es millora la relació entre pobles i fins on es vol arribar en el marc de les mancomunitats de serveis?...\nDes que Catalunya recupera l’autogovern, amb més o menys autonomia, no hem estat capaços d’elaborar una llei electoral pròpia, adequada a la nostra realitat i tot fa pensar que ho tenim difícil, sobretot a partir de l’aprovació de l’actual Estatut en què l’aprovació d’una llei electoral requereix la majoria qualificada, la qual cosa obliga a una entesa de les dues principals forces del Parlament català, una entesa que es fa difícil mentre tots els partits només vulguin donar suport al model que els beneficia, comparant-ho amb el model actual, i no tinguin en compte el benefici que pot representar per al conjunt del país.\nEl Parlament va encarregar l’elaboració d’una proposta de llei electoral catalana, a un grup d’experts de la confiança de les forces polítiques presents al Parlament català, i es va fer la feina, aconseguint el consens. La proposta es va entrar al Parlament, però mai més se n’ha parlat.\nÉs a partir d’aquesta proposta consensuada dels experts, que la Plataforma Ciutadans pel Canvi proposa una Iniciativa Legislativa Popular (ILP), perquè la ciutadania pugui participar activament en l’elaboració d’una llei, de manera que no només estigui a les mans del govern i dels grups parlamentaris.\nLa ILP, segons la Llei 1/2006, de 16 de febrer, és el mecanisme previst jurídicament perquè la ciutadania pugui introduir al Parlament, la discussió de temes que poden ser d’interès ciutadà, i que no han estat plantejats per les forces polítiques parlamentàries. Es tracta d’entrar la proposició de llei a la Mesa del Parlament, amb un mínim de 50.000 signatures autenticades, que s’hauran de recollir en el termini de 120 a 180 dies. La Mesa del Parlament, un cop examinada la documentació pertinent, té quinze dies per admetre o no a tràmit la proposta de llei.\nLa Plataforma Ciutadans pel Canvi (CpC) té la intenció de recuperar el text de la proposta de llei electoral elaborada pel grup d’experts, incorporar-hi algun element que millori el grau de representativitat, i també les facilitats per a la ciutadania a l’hora d’emetre el seu vot, i iniciar el procés d’una ILP. L’objectiu és aconseguir que el Parlament català es pronunciï sobre la voluntat o no de tramitar la llei electoral i desencallar d’una vegada aquest tema.\nLa proposta dels experts amb els afegits de CpC incorpora el concepte de llistes desblocades, en què els electors tenen l’opció de marcar els candidats que prefereixen d’una llista determinada; la variació en el nombre final de parlamentaris escollits en funció de l’índex de participació, i la creació de la Sindicatura Electoral de Catalunya per garantir la transparència de tot el procés electoral.\nLa proposta de llei electoral persegueix tres principis irrenunciables: participació, representativitat, transparència. No podem ignorar els problemes que ens afecten, però tampoc renunciar al model que més s’ajusta a la nostra nació, a la nostra gent. El dia 7 de novembre, a la Biblioteca Popular P. Fidel Fita, podrem debatre-ho a fons.\nArticle publicat a la revista l'Ametlla d'Arenys, del mes de novembre\nPublicat per xfebrer el dimecres, de novembre 19, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes: Llei, Participació, Política catalana\nPartits polítics Eleccions Govern Política President Independència Polítics Estat Justícia Cultura Responsabilitat Democràcia Parlament Societat Corrupció Història Independentistes Llei Confiança Ministre Dret Oposició Participació Referèndum Decidir Podemos Crisi Ajuntament Llengua Diàleg Mort Premsa Reflexió Economia Opinió Transparència Dreta Vila Vergonya Pacte Extrema dreta Partit polític Treball Majoria absoluta Dictadura Poder Sobiranisme Congrés Resultats Crítica Educació Votar Coherència Debat Esquerra Tribunal Constitucional Manifestacions Constitució Coronavirus Gestió Pública Respecte Vot País Engany Administració local Diputats Ridícul Electoral Declaracions Sentència Música Futur Església Finançament Procés Alcaldessa Socialistes Campanya Família Festes Política municipal Vacances Alcalde Actitud Frau Negociacions dolor Franquisme Institucions Ràdio Vots Autodeterminació Error Municipals Tradicions Guerra Rei Drets Presó Servei Jutges Ràbia Discurs Polític Televisió Futbol Notícies Ple municipal Poder judicial Presos polítics Salut Socialista Convivència Memòria Impostos Policia Pressupost Governar Víctimes Fracàs Majoria Consulta Notícia Raó Valors Electorals Sobiranistes Tribunal Suprem Criticar Partits Democràtic Estratègia Militants Comunicació Credibilitat Estatut Violència Ciutadania Intel·ligència Natura Esquerres Decisions Defensa Independentista Objectius Por Nacionalisme Arguments Experiència Inversions Transició Canvi Dignitat Dimissió Judici Solidaritat Desconfiança Prepotència Presidència Sobiranista Alternativa Lleis Llibertat d'expressió Religió Suport Viatge Democràtica Promeses Corruptes Llibertat Injustícia Mentir Unionistes Xarxes socials Amistat Regidors Jutge Periodisme Reflexionar Representativitat Defensar Dictador Diners Judicial Mandat Records Culpa Internet Partit Electors Insult Terrorisme Gestió Pressió Votants Principis Atur Candidat Generalitat Menyspreu Orgull República Venjança Vilatans Consens Corrupte Dialogar Hipocresia Independentisme Política catalana Protagonisme Sensibilitat Veïns Atac Impotència Pobresa Acord Decisió Diari Esforç Simpatitzants Alcaldia Convocatòria Dimitir Eficiència Europa Immigració Odi Pandèmia Unitat Veïnatge Administració pública Aniversari Conseller Ignorància Perill Senat Franquista Manifestació Populisme Regidor Ètica Exili Fiscalia Immersió lingüística Municipis Brossa Consciència Demagògia Dretes Fe Federalisme Il·lusió Informació Professionalitat Tribunals Competències Diputat Dubtes Mediocritat Presidenta Subvencions Ajuntaments Autonòmiques Candidats Dirigents Govern municipal Morts Mossos Civisme Errors Exiliats Ideologia Malaltia Municipal Turisme Amenaça Atzucac Bandera Biblioteca Comerç Diaris Patrimoni Epidèmia Generals Guàrdia civil Interessos Pensaments Rebuig Sanitat Coalició Coherent Denunciar Progressista Sentit comú Teatre Autoritarisme Desafecció Evidència Indignació Noves Tecnologies Pau Pressupostos Adversari Aeroport Autonomia Dependència Empresonats Líder Repressió Esport Feina Guanyar Honestedat Lideratge Candidatures Confinament Càrrec Denúncia Diversitat Escola Incapacitat Intel·ligent Medi Ambient Obsessió Abstenció Consellers Feixistes Pactar Seguretat Transport públic Blocs Consistori Dubte Enquestes Immigrants Innocència Legislatura Moció de censura Monarquia Passejada Representants Revolució Sindicat Xenofòbia Accident Associacions Confiar Convèncer Culpables Exèrcit Rebel·lió Responsabilitats Sort Veritat Voluntariat Web Clavegueram Competència Culpable Càrrecs Càstig Declaració Demòcrates Judicials Moció Moral Polítiques Presos Amenaces Benestar Social Candidatura Censura Compromís Conflicte Delicte Escons Governs Jubilació Llistes Líders Platja Regidores Unió Europea Victòria Banca Cohesió social Constitucionalistes Enganyar Esquadra Federal Humilitat Incertesa Món Organització Primàries Recursos Seny Anècdota Baralles Crítiques Imatge Incivisme Mar Ministres Obres Opinar Responsables Transparent Universitat Carrers Famílies Insults Llista Picabaralles Prestigi Sous Urnes Autoritari Crítics Dèficit Emèrit Enfrontament Expectatives Expresident Festa Honradesa Investidura Legitimitat Mercat Militars Minoria Pluja Refugiats Renúncia Urbanisme Víctima Adversaris Clima Comunitat Consensuar Dificultats Discursos Gent gran Incompetència Innocents Joves Liderar Poble Risc Sobirania Ultradreta Votació Agraïment Assassinat Blog Condemna Conferència Cost Currículum Desobediència Habitatge Iniciativa Mentides Nostàlgia Paciència Pactes Poder executiu Populistes Problemes Qualitat Trist Trànsit Alcaldes Amics Derrota Empatia Ensenyament Entrevista Innocent Interior Justificar Lectura Lluita Nadal Opció Polèmica Representació Sorpresa Vida Voluntat Administració Article Contradiccions Direcció Empreses Equilibri Escollir Exteriors Indult Inversió Legal Negociació Objectiu Opinions Papa Pel·lícula Ple Prevaricació Regidora Reivindicacions Rumors Territori Tertúlia Trampa Tren Argument Audiència Nacional Celebrar Desastre Drets humans Eficàcia Esperança Estabilitat Estadístiques Estimació Europeus Garantia Gestionar Guanyador Hereus Llàstima Mercat municipal Militant PAM Periodista Professionals Resultat Sedició Treballadors Vaga Vicepresidenta Armes Atacs Canvi climàtic Conservador Diputació Encaix Enveja Escrúpols Estiu Fiscal Formació Franquistes Imposar Incívics Independent Insultar Invasió Nació Passejar Pedagogia Populista Progressistes Reclamar Recollida selectiva Sacrifici Sentències Vacuna Xenòfob Acords Agressió Alcaldable Alumnes Arbres Assemblea Autonomies Barons Concert Diada Director Encert Europees Fàstic Gaudir Governants Injust Inseguretat Ministeri Municipi Negociar Normativa Projecte Promesa Provocació Sentiments Social Socialisme Aigua Autopista Canvis Capital Català Cinema Comportament Consum Cotxe Decència Desencís Estupidesa Fiscals Foc Irresponsabilitat Jutjar Nomenament Parlament europeu Perdre Policies Problema Procés constituent Recurs Relleu Tolerància Alternança Atacar Autoritària Beneficis Bipartidisme Bisbe Calor Ciutadans Coherents Comentaris Condemnats Crim Crispació Defensors Demòcrata Enemic Estalvi Estatal Exalcalde Exigir Feixisme Ingressos Injusta Legislatiu Llegir Magistrats Mesures Ministra Neteja Oportunitat Policial Primer ministre Procés sobiranista Prohibir Radical Resistència Respectar Resposta Restaurants Sancionar Tradició Treballar Tristesa Turistes Unilateralitat Èxit Acusació Acusar Autoritats Comunitat autònoma Conflictes Converses Convocar Creences Crític Delinqüència Dissimular Econòmica Empresaris Escoles Escàndol Estimar Exemple Fiscal general Gossos Hisenda Hospital Idees Il·legal Imputat Incendi Inconsciència Independents Interpretació Involució Legalitat Lleialtat Lluitar Maldat Malversació Mobilitat Mèrits Nacionalistes Pares Pena Pla d'Equipaments Poder polític Professional Queixa Queixes Reacció Rectificar Reforma República catalana Rigor Riure Terroristes Ucraïna Valorar Arenyencs Capacitat Cinisme Comunitats autònomes Contagi Cotxes Delictes Econòmic Escó Espanyolistes Excusa Fanatisme Generositat Groc Guanyadors Honestos Incògnita Influència Inhabilitació Mediterrani Normalitat Nostàlgics Objectivitat Patètic Periodistes Pobres Porqueria Record Renunciar Republicans Responsable Rutina Tovallola Tribunal Visitar Acusacions Acusats Alternatives Analitzar Antifrau Aprovar Arquebisbe Autopistes Avorriment Avortament Cansats Circulació Condemnar Consell Consellera Cop d'estat Dedicació Desestabilitzar Despesa Diner Discussions Discussió Discutir Entitats Estats Ex-ministre Excuses Familiars Federació Festa major Fronteres Gas Generació Honorabilitat Immunitat Imputats Incoherència Internacional Inútil Jovent Just Justícia social Legítim Llibres Mediàtic Militància Missatge Misèries Nova Ciutadania Pare Parlamentaris Passat Pensar Perdó Picabaralla Planificar Poders Pregunta Propietaris Pública Querella Reconeixement Residual Rial Riera Socis Somni Submissió Supervivència Supèrbia Símbol Terrorista Tranquil·litat Tècnics Unionista Usuaris Visitants Xenòfobs Adoctrinar Aldarulls Anècdotes Atemptat Autonòmic Benefici Brut Col·laboradors Complicitat Constitucional Consulta popular Contrast Conviure Conxorxa Desigualtats Discrepàncies Dona Electes Escolar Esperpèntic Estranger Europeu Extradició Feixista Hotel Imaginar Imatges Immoral Individualista Institució Investigació Jutjats Llibertats Manteniment Mediocres Misèria Orgullós Pagar Participació ciutadana Pesta Planeta Plorar Població Port Presidents Proclames Procés català Programa Propaganda Proposta Protecció Provocar Racisme Repercussió Sensació Signatures Simpatia Sobirà Socials Societat civil Solidaris Soroll Sou Tarannà Teletreball Tragèdia Trobada Unanimitat Utopia Votacions Ètic Assessorament Autogovern Autoritaris Avió Bisbes Broma Brutícia Candidata Carrer Centre Comarca Conselleres Control Criteri Cruel Delinqüents Desconfiar Despeses Detenció Deures Disbauxa Enganyats Engrescar Escoltar Espoli fiscal Estafa Estrangers Estratègies Eurodiputat Executiu Fills Humanitat Ideologies Ignorants Imaginació Imparcialitat Impunitat Inauguració Intel·ligents Intervenció Llum Manipular Menors Mentida Mentider Militar Millorar Miratge Molestar Moviment Moviments Mundial Museu Netedat Opcions Paisatge Peatge Perdedors Pessimista Places Poder legislatiu Post Praxis Prejudicis Preocupació Prepotent Prevaricar Progrés Protegir Publicitat Representant Restriccions Revenja Rússia Sainet Sanitàries Secretari general Silenci Sinceritat Singularitat Subvenció Trifulgues Tàctica Valor Variant Vergonyós Violents Virus Voluntaris Abús Afectats Art Articulista Aspiracions Audiència Pública Austeritat Baralla Bars Bloquejar Cansament Caritat Catalanista Centralista Científics Comoditat Comunitats Concerts Conclusions Costos Culpar Cultural Dansa Democràtiques Desaparició Descrèdit Desencallar Desprestigi Egoisme Embrutar Empresa Enemics Energia Enfrontaments Enginy Entrebancs Escarment Escarmentar Estat d'alarma Fanàtics Federalistes Forasters Garanties Gats Guerra civil Hemeroteca Històric Honesta Inepte Insolidaris Joventut Jubilats Llengües Llibre Macips Magistrat Mancances Manifestants Manifestar Mobilitzar Morir Negoci Obra pública Optimistes Organitzar Peatges Perillós Perjudicar Perjudicats Pobresa energètica Preus Previsions Professor Projectes Pronòstics Putin Radicalització Realitat Recollida Recuperar Reivindicació Riquesa Ruptura Sancions Sanció Segrest Serveis Sistema democràtic Sofriment Solució Suïcidi Testimoni Tradicionals Trampes Vacunació Xarxa social Advocats Alliberament Ambigüitat Amenaçar Amnistia Anhels Aparcament Argumentar Autonòmics Avançar Avergonyir Babaus Bancs Bloqueig Carisma Carretera Casposa Clavegueres Col·laboració Compartir Compositor Comprar Concentració Concurs Condemnat Coneixement Conservadora Conservadors Contagis Contenidors Corredor Costa Costums Criminal Càrrec públic Decepció Defensor Defensor del ciutadà Democràtics Desconnexió Desnonament Destrucció Detencions Diari digital Diputada Discrepància Discòrdia Dèbils Economista Eficient Efímera Enganys Enquesta Esperances Estelades Exministre Feliç Fidelitat Fred Funcionaris Ganduleria Guanyem Hipòcrita Homenatge Hospitals Humor Identitat Ignorar Il·legalitat Imparcial Impresentables Ineptes Injustícies Intransigència Invertir Inviolabilitat Justificació Llaços Lliçons Major Mandra Mentiders Mesquita Muntanya Mòbil Netejar Nomenar Ocupació Opressió Parlamentari Participatius Penós Percentatge Plebiscitàries Poesia Policia Nacional Policials Privilegis Propostes Protagonistes Protesta Protestar Proximitat Pàtria Radicals Reaccions Rebrots Recentralitzar Recordar Republicà Ressò Robar Rodalies Seriositat Seriós Solidari TSJC Tendència Tensió Tortura Transport Tribunal de Comptes Tràmits Vicepresident Viver d'empreses Xerrada Absurd Acollida Actituds Actors Advocat Afrontar Agenda Ambaixador Amortitzar Anticorrupció Aprendre Aprovació Arxiu Assassinats Autoritat Avorrit Balcó Banderes Bar Bondat Botxins Caos Cap de protocol Cardenal Castigar Catalanistes Catòlica Cedir Celebració Civilització Clients Clàssica Comiat Compromisos Comunista Comuns Concert econòmic Conductor Confinats Confusió Conselleria Consells Contracte Conveni Cooperació Coral Corrupta Crueltat Culpabilitat Culpes Càrrec de confiança Debilitat Defectes Deixadesa Demagog Democràcia representativa Desconfinament Desert Desmanec Despotisme Detinguts Detractors Deute Dimissions Directors Discrepar Distracció Divisió Divisió territorial Econòmiques Efectes Ego Electricitat Embolic Equivocar Escarafalls Escrit Esforços Espionatge Estètica Eufòria Euroordre Excel·lència Exigència Expulsió Hereu Hipòcrites Historial Hivern Immoralitat Individualisme Ineptitud Inestabilitat Inflexió Insensible Intel·lectual Inútils Judicialitzar Judicis Junta Justa Llambordes Lliures Límits Mascareta Masclista Mentidera Mestres Miserable Missa Mobilització Moda Musulmana Míting Nacionalista Normes Nostàlgic Optimisme Optimista Organismes Pancarta Pancartes Participar Paràlisi Passió Percepció Personalismes Piano Preferències Premi Professió Progressisme Protagonista Príncep Pèrdua Reaccionar Rebrot Rector Recuperació Reflexions Reforma laboral Reivindicar Resolució Respostes Revista Ric Robatori Rèdit Sensibles Sentiment Servei públic Sopar Sostenibilitat Subscriptor Subsistència Supramunicipals Suspensió Síndic de greuges Taxes Temeritat Toc de queda Transparents Tribunal de Luxemburg Vandàlics Visita Vot de vila Vulnerables Xarxa Xifres AVE Actes Agredir Agressions Ajudar Alegria Amic Anonimat Arrogància Articles Assessors Atenció Auge Autocrítica Autòctons Balcons Barroer Bosc Botiga Bufetada Burla Cagarades Campanyes Cantar Carreteres Cementiri Cessar Ciutat Coalicions Col·laborar Concessió Concessió administrativa Condicionar Conductors Confessió Confondre Consell Comarcal Consell de Ministres Conveniència Conversa Cor Criminals Càrrec polític Càstigs DUI Decebre Decret Delegat Denúncies Deplorable Desengany Desgràcies Desprestigiar Despropòsits Destrosses Destruir Dietes Dinar Dirigent Disbarat Disculpes Distància Dubtar Econòmics Editorial Empresari Empresonat Enredar Escrutini Espanyolista Espectacle Especulacions Estelada Exconseller Excrements Expectativa Familiar Fastigós Façanes Felicitar Felicitat Fira Forces Fotovoltaiques Frontera Full de ruta Gegants General Govern obert Grip Grups municipals Guerra mundial Herència Històrics Honor Honrat Hàbits Immobilisme Implicació Improvisació Improvisar Indiferència Infanta Infantesa Infraestructura Inhabilitar Institucional Instruccions Internacionals Interpretar Interès Junta Electoral Legislació Licitació Llaç Lliure Majories absolutes Mala fe Mandats Marató Matemàtiques Mediocre Memòria històrica Memòries Menystenir Miracle Mobilitzacions Model Modificació Modèstia Moralitat Mortals Multes Naps Naufragi Nazis Necessitats Negar Negocis OTAN Oblidar Obsolet Oportunitats Ordinador Parany Parlar Patir Països Pecat Perjudici Persones Pla estratègic Plataforma Plecs Populars Postguerra Pressionar Prioritats Proclamació Procés participatiu Professors Profit Provocacions Províncies Prudència Pudor Públic Radicalisme Rebutjar Recentralització Referendar Regidoria Regidories Relacions Repte Reputació Residència Residències Resolucions Ridiculesa Satisfacció Secessionista Secretaria general Seduir Senadora Sensibilitats Senyera Sequera Simpaties Sincers Sistema Soci Sumar Símbols Televisions Temperatura Temperatures Temporal Territorial Tertúlies Tortuga Tribunal Superior de Justícia Túnel Universitaris Valentia Vehicle Vellesa Xantatge Absurditat Activitats Acudit Aforament Agressivitat Alcaldables Amagar Ambició Animals Aparell Aplaudiments Arma Arquitecte Assassins Assessor Assolellat Atemptats Autoritàries Banalització Barbàrie Bogeria Boicot Boira Bon govern Bufó Bàndol Caminar Campanes Canalització Cansar Cansat Canviar Casa Castell Castellà Catalanisme Catedràtic Catòlics Centralisme Centralitat Circular Coix Cols Col·legi Comarques Comissió Informativa Comunistes Concessions Conclusió Condemnatòria Confinar Confrontació Construcció Constància Consumidors Contradicció Contrastar Contundència Conviccions Coratge Corona Corromput Covid Crims Cròniques Cua Cues Cínic Decantar Decebut Defallir Defensor del Pueblo Defraudar Deixalles Delegada Delictiu Desacreditar Desapercebut Descobrir Desenllaç Desesperació Desgavell Desgràcia Designació Deslleialtat Desori Destitució Dictatorial Digital Disbarats Distància social Dividir Drama Dramàtica Déu Edat Egoista Emigrants Empresonades Encerts Energia renovable Entabanar Escissió Estudi Eurodiputats Euros Evangeli Exconsellera Exercici Exigències Exmilitants Expedient Extradir Fallida Federalista Felicitats Filòsof Formes Força Fotografies Fracassar Frustració Fundació Fundadors Garjola Governabilitat Guanyadora Habitatges Himne Honest Honrats Horari Humiliació Ideals Ideològics Il·lusions Impost Impotent Impugnar Impulsors Incoherent Incompetent Inconstitucional Increpar Incògnites Indecisos Indignant Informe Iniciatives Institut Instituts Instàncies Insòlit Interlocutor Intervencions Intolerància Intransigent Investigar Irregularitats Irresponsable Irresponsables Irreversible Jesús Jubilar Judicialització Junta de Govern Jutgessa Jutjat Lamentar Liberal Licitar Llei electoral Lleure Llibreria Lliçó Mal Mare Matar Mediació Melic Mentalitat Metge Metro Modificacions de crèdit Modificar Moneda Monja Monòleg Musulmans Mèrit Nacional Nefast Net Núvols Obligacions Observadors Obstacles Oferta Opacitat Organitzadors Pacífica Pagament Parròquia Participatiu Partidista Passejades Passejadors Patró Perdedor Perfil Perifèria Perjudicis Personatges Pessimistes Plens Ploure Poder adquisitiu Poderós Política social Porra Portaveu Precampanya Precaucions Preguntes Prescindibles Presidenciable Presidir Pressions Privada Privilegi Protocol Proves Racistes Rancúnia Raons Rebombori Recursos públics Regeneració democràtica Regenerar Reglament Reis Renovació Reprovació Restauració Restaurant Retard Retrocés Retòrica Reunió Revolta Revolucionar Rics Ridícula Ritme Rància Sacrificis Secretari Selecció Sensible Senzillesa Servir Setmana Santa Simbologia Sindicats Sobreviure Soldats Sorra Substituir Súbdits TV3 Talibans Tancar Telèfon Transcendent Transversal Trencar Triomf Trontollar UE Vacunes Valents Venjatiu Vent Veí Viatges Viatjar Vici Violació Vividors Voluntari Vot útil Vulnerabilitat Xenòfobes Abdicació Absolució Absolutòria Abstenir-se Accidents Acollir Acomiadar Acta Actuació Actualitat Advocacia Aglomeració Agrair Ajuda Alarma Alcaldesses Alcaldies Aliats Aliments Alliberar Ambaixades Amiguisme Amor Ampliació Angoixa Anhel Animalistes Antagònics Antipàtica Apatia Aplaudir Arraconar Arriscar Articulistes Aspirants Assaig Assassí Atreviment Audiència Augment Autocensura Autoestima Autonomista Autonòmica Avaluació Avergonyits Avis Babaua Bajanades Banalitzar Barrut Bascos Bellesa Beneficiar Besnét Bicicleta Bisbat Bloc Bocamoll Boig Bombers Bona fe Bruts CGPJ Calma Calúmnies Cancellera Candidates Cançó Cap d'any Cap de setmana Caprici Carnet Casament Cascades Catalana Catedral Certesa Científic Club Cobrar Codi ètic Col·legis Comercials Comerciants Comissions Comissió Compareixença Competició Compra Concentracions Condol Confessar Connivència Consell d'Europa Conseqüències Continent Contractació Contribuents Convicció Corrupcions Creativitat Creients Creure Criatures Créixer Curiós Curs Càncer Defensora Degradació Delinquir Demanda Demostrar Denigrant Depriment Desacord Desagraïda Descans Descentralització Desconnectat Desencisats Desigualtat Desnonaments Destrossar Dictadors Diferències Difusió Digitals Dimoni Diplomàcia Dissolució Dones Dosi EUA Ecològic Educar Educats Eficaç Electorat Elèctric Embranzida Empenta Emprenyat Empresonament Empresonar Enfadar Entesa Entitat Entrenador Entreteniment Equip Equipaments Eradicar Escaldat Esclafar Escriptor Escriptora Escrits Esdeveniments Espai públic Espectador Esports Estalvis Estat Islàmic Estatals Estrangeria Estúpids Evolució Ex-alcalde Ex-president Exdelegat Exdirector Exiliades Exiliat Exministra Experts Expressió Extremista Fals Falsedat Fam Fanals Farts Febles Feixuc Ferrocarril Fiança Fidel Fiord Fiscalització Fons Formigueta Fotografia Fractura Fracturar Frivolitzar Fugir Genocidi Gerent Geriàtric Gest Glòria Govern local Gresca Greuge Grup municipal Guerres Guàrdies civils Hipoteques Hipòtesis Honestes Hotels Humils Ignorant Il·legals Immaduresa Impacte Imposició Impossible Impresentable Impressió Imprevistos Imprudència Imputació Impàs Incomplir Inconscient Inconscients Increment Indefinició Individualistes Indpendència Indústria Ineficiència Infraestructures Injustes Inoperància Instància Intel·lectuals Interessant Interlocutors Intimitat Investigadors Islam Jerarquia eclesiàstica Joc Joc brut Jornada Jurisprudència Justos Laboral Legislatures Lladres Llastimós Lloguer Llosa Lògica Macipes Majories Malalta Malalts Malbaratar Maltractament Mania Manipulació Marmota Matança Medalla Medicament Menjar Mesa Metges Metropolitana Migrants Missatges Mobiliari Motxilla Multa Muntanyes Musical Musicals Màrtirs Màster Músic Nazi Necessitat Negligència Neu Nit Niu Nocturnitat Nomenaments Nyap Néts Obediència Obsoleta Ombra Onze Opinadors Oportunista Oposicions Ordenances fiscals Ordenar Orquestra Ortografia Palau Panoràmica Pantomima Parcial Parlamentària Participativa Partidisme Patètica Pensament Perillosos Perills Permissiu Permissivitat Personatge Pervers Pla de mobilitat Planificació Plantes Platges Plural Poeta Política lingüística Políticament Pors Porta a porta Portaveus Ports Premi Nobel Presoners Presons Preu Previsió Prioritzar Processons Processos Productes Promoció Protestes Provocador Puntualitat Pànic Pèrdues Públiques Quarantena Querelles Quimera Qüestió de confiança Rancor Rebels Reciclar Reclusió Recompte Recriminar Recursos Humans Reformar Regals Regressió Rehabilitació Rei emèrit Rendibilitat Renovar Renyar Repercussions Repressiva Repressor Residus Resoldre Respectuosos Respectuós Retallades Retorn Retrets Revisió Règim Sant Sant Roc Secretaria Sediciosos Seguretat Social Senador Senadors Sensacionalisme Sensacionalista Sensacions Seriosa Seriosament Seriosos Serveis socials Servituds Sexe Sexual Signatura Sinistre Sol Solidària Solucions Somiar Somriure Sondeig Sondejos Sorteig Sotragada Subsistir Substitut Sàhara Sàtira Sínode Taula Teatres Telenotícies Temporada Temps Terra Terrasses Tertulians Titelles Titular Titulars Tomba Tornaboda Tossuderia Tradicional Trajecte Transformació Traïció Traïdoria Tremolar Tripijocs Tsunami Tòpics Ultraconservador Unilateral Urbanització Urna Vacunar Vaga de fam Valoracions Valoració Venjar Veredicte Vergonyes Vicis Vides Virtut Virtuts Xarxes Ànima Ànims Òmnium ANC ARA Abandonar Abast Abominable Absència Acatar Acceptar Adjudicar Afirmacions Aglomeracions Agonia Agradar Ajornament Ajornar Alarma social Alarmes Alarmista Alcohol Alliberats Amabilitat Amistats Amnistia Internacional Amnistia fiscal Animadversió Anomalia Anomalies Antagònic Anticatalanisme Anticatalà Antidemocràtiques Aprenentatge Aptituds Arenyautes Arenyenc Armament Arquitectes Arrels Arruïnar Artistes Ascens Asil Assalt Assembleari Assemblees Assistència Assumir Atemorir Atonyinar Aturador Atzagaiades Autista Autor Autoritzar Avançament Avergonyeix Avorrir Badar Balanç Banc Banquers Barco Barri Barruts Barça Batxillerat Benzina Berenar Bomba Borbó Bretolades Brexit Brot Bruta Burocràcia CDR Cadena humana Cafè Caixa Callar Calvari Cancel·lar Capellà Capitals Capricis Captiveri Carnestoltes Carta Cartells Cartes Caràcter Casa reial Casar Casposos Castigat Catalans Caòtica Centralistes Centrista Cessament Ciclistes Cigarreta Cigarretes Circ Ciència Clam Clarisses Clatellada Claudicar Col·laborador Comandaments Comarcal Combatre Comerços Comissió Europea Commemorar Comoditats Companyia Compensar Competir Concessionària Concili Vaticà II Concurrència Condecoració Condemnes Condicions Conferències Conselleries Conservadorisme Consigna Consignes Consultes Contractes Contradictori Controlar Convenciment Convent Convocatòries Conèixer Coordinació Coordinador Corporativisme Corredisses Correu Correu electrònic Correus Costum Creient Creus Creïble Crisis Cristiana Crèdit Cuina Cul Culpabilitzar Cultures Cunyat Custòdia Dació Debats Decadència Declarar Defecte Delegació Delinqüent Demagogs Demandes Denunciable Deriva Desacreditat Desagradable Desastres Descendents Descobriments Desconeixement Desconnectar Desembussar Desescalada Desfeta Desgast Desgastar Desgovern Desig Desitjar Desitjos Desmentir Desmerèixer Desordre Desorientar Desterrament Destituir Desviament Detenir Devaluació fiscal Devoció Diable Dialogants Dibuix Dieta Difamació Diferència Dinamitzar Dinàmica Diputades Dirigir Disciplina Discriminació Disgustos Dol Dolent Draps bruts Drets civils Ecologista Ecologistes Ecològica Edifici Egoistes Elecció Electe Electrodomèstics Elegit Elegància Elogi Emergència Emprenedor Emprenedors Emprenyats Encaixar Encallats Endevinar Energies Enfadós Enfonsar Enganyat Engarjolar Engrescat Enrabiades Enriquiment Enriquir Ensenyar Enterrament Entorn Entranyes Episcopal Equilibris Equipament Escapada Escorcoll Escridassar Escriure Escrupolosos Escèptics Esmorzar Espantar Especulació Esperança de vida Esperar Essencials Estadística Estafar Estratega Estudiar Estudis Estómac Estúpid Euro Eurodiputada Exaltació Execrable Experiències Expertesa Explosió Exterior Externalitzar Extrema esquerra Extremistes Falsa Falsos Fanàtic Fart Favoritismes Favors Feblesa Ferides Ferits Festiu Festival Ficció Fidels Filosofia Filtracions Financera Finances Finestres Flama Font Foraster Forces armades Fracassat Fracassos Franco Frenar Frivolitat Funcionari GAL Gamberrisme Gana Generós Glaciar Globalització Gloriós Governador Gratuït Gratuïtat Greu Grup parlamentari Guinguetaires Guitza Guió Gust Gènere Habitants Harmonia Homofòbia Homosexualitat Horror Humans Humorista Humà IPC IVA Idealitzar Identificació Ideològic Idioma Illa Il·legalment Imbècil Immorals Imperi Imperials Imprudents Impugnació Inacció Incapaç Incert Incerteses Incidències Incoherents Incívica Incòmode Indefenses Indefensió Indignat Indigne Ineficient Infectades Infermera Infermers Informar Infractors Ingenu Ingenuïtat Innocentada Innovar Inquietud Inscripcions Inscrits Insensatesa Insensibilitat Insensibles Insultant Insuportable Intencionalitat Ira Joguines Joia Jubilat Jueu Jugar Junts Jurament Juristes Jurídics Jutjades Lamentable Lectors Legalitzar Legals Legislar Legislatives Litoral Lletrats Llista unitària Local Loteria Majoria silenciosa Malbaratament Maletes Malfiança Malvada Manar Manifestar-nos Manipulador Marxar Massificació Medicaments Medicina Mediàtica Mediàtiques Menysprear Merda Mesell Mesquí Metropolità Mirada Mirall Miserables Mitjans Moderació Monolingües Monàrquics Morals Mordassa Mossèn Motius Mur Mà Mítings Nacions Unides Naixement Nazisme Neguits Nervis No-violència Nocturna Normalització Néixer Nòmina Obeir Obligació Observatori Occident Occidental Odiar Odiós Ofendre Ofensa Okupes Olla de grills Online Oportunistes Ordre Organigrama Orgullosos Ous Pagès Panxa Paritat Partidistes Paràsit Passaport Passeig Patacada Patètiques Penediment Pensionistes Pensions Perdonar Persecució Persona Perspectiva Picardia Picaresca Pisos Pixades Pixarades Plaques Plujós Plàstic Pocavergonyes Pols Poltrona Polígon industrial Possessió Potència Predemocràtic Predemocràtics Premis Presagi Presagis Prescindible Presencial Present Pressupostos participatius Presència Prevaricadors Previsible Previsibles Prioritari Prioritat Proclamar Procés judicial Producció Productors Programes Prohibicions Prohibició Prohibit Propietat Proporcionalitat Prostitució Provisionalitat Provocadors Pugna Pulcritud Quixotisme Racionalitat Racista Racó Radars Radicalitat Raça Rebaixes Reciclatge Reclamació Reconèixer Redactar Reelecció Regles Regne Relaxació Religiosa Religiositat Religiós Relliscades Renegar Repertori Reportatge Representatius Represàlies Reprimir Reprovable Republicana Repòs Rerefons Residents Resolutiu Restrictives Retallar Revetlla Revocar Revolucionari Revolucionaris Revulsiu Rials Ridiculitzar Ridículs Rieres Riscos Riu Rival Rivalitat Rivals Roses Ruta Ruïna Sacrificar Salaris Saludable Salvar Sang Sanitari Sanitaris Savi Saviesa Secret Secretària Sectaris Seguiment Sentenciar Separació Serietat Serpents Servei militar Signar Signatura digital Simfonies Sintonia Socialdemocràcia Sociòleg Solidàries Sostenible Sotmetre Subjectivitat Subvencionar Successor Surrealista Suspens Súbdit TDT TEDH Tabàrnia Tancament Tardor Taxa Taxistes Tecnologies Tempesta Tercer sector Terrabastall Terratrèmol Terror Testimoniatge Testimonis Tirania Titella Toros Tracte Tramitació Tranquil Tranquils Transcendència Transformar Transversalitat Trauma Travessar Traïts Trencament Trepitjar Tripartit Turístics Ultra Uniformitat Vagues Valent Vaques Velocitat Vergonyosa Via Pública Vianants Victimisme Vigilància Vilatà Visibilitat Visió Vocabulari Vocació Vocals Volcà Vomitar Votant Vulnerable Vídeo Xacra cuneta Àngel Àrbitre Ètiques Abduït Aberració Abocador Abolició Abominables Absoltes Absorció Absurda Abusar Abusos Acaparar Accions Acte Activitat Actrius Actuacions Acusat Administracions Administratius Administrats Admiració Admiradors Admiro Adolescents Adolescència Adreçador Adversària Adéu Afable Afalagador Afalagar Afany Afirmació Afirmar Aforat Agents Agosarat Agradable Agraïda Agraïts Agressiu Agressiva Agrupació Agrupació d'electors Agrícoles Aire Aixopluc Alarmats Alegrar Aliances Alimentari Almorratxa Amable Amables Amagat Amants Americans Amiga Amiguismes Andalusa Andaluses Andalusos Andalús Anecdòtic Anglès Angoixats Angúnia Angúnies Animar Aniquilar Aniversaris Anormal Antidemocràtica Antiindependentista Antipatia Antipàtic Anul·lació Anul·lar Anàlisi Aparcar Aparences Apologia Aprenent Apunyalades Arbre Arenyenca Aritmètica Arquitectònic Arrest Arrogant Arts Assajar Assassinar Assemblearis Assenyat Assessorar Assetjada Assolir Astúcia Atabalar Athletic Atrapats Aturats Atxes Audiovisual Auditoria Auditoris Aula Autisme Autocràcia Autodestrucció Autoengany Autovia Autòcton Autònoms Avalar Avergonyit Avi Avions Avorrida Avortar Balances fiscals Ballar Banyar-se Barbaritats Barra Barroc Barroera Barroeria Basc Bases d'Execució Batalla Beatificació Bel·ligerant Bel·ligerància Beneficiós Benestar Benèvols Besar Beure Bicicletes Bicoca Bilateral Bilis Bocamolls Bombolla Bones pràctiques Bonificació Bons Borratxera Bosses Botigues Brases Brigada Brillantor Britànic Bruixa Brètols Bucle Budes Buidar Burlar Bus Bàndols Bàsquet Bíblia CAP CO2 CRAM Cabines Cadires Caducitat Cagadubtes Calers Calisay Calorós Calúmnia Caminada Camp Campana Campanar Camps Camí Cancel·lació Candelera Cantaires Cantants Cançons Cap d'Estat Cap de gabinet Capellans Capitoli Captivar Carnaval Carril Carter Cartipàs Caserna Casernes Cassolada Castanyada Castell de focs Castellanoparlant Castigada Castigats Cataclismes Catastrofistes Catolicisme Catàstrofe Causes Cautelars Cec Cens Censurar Centenari Centralització Centralitzador Centralitzant Centralitzar Certificat Cervesa Cessions Cessió Cimera Ciutats Civil Civilitzada Civilitzades Civils Classe obrera Claudicació Clientela Climatologia Clàssic Clàusules Cobdícia Codi deontològic Codi penal Collsacabra Color Colors Col·lectiu Col·lectivitat Colònies Colònies d'estiu Comarcals Comediant Comentari Comissari europeu Comissaria Companyies Comparacions Comparar Competents Complex Compliment Complir Comprensió Compromesos Comprometre Comptador Conciliació familiar Conclave Condescendents Conducció Conducta Conduir Coneixements Confidencial Conflictiva Conreus Conscient Conscients Consciències Consell Europeu Consideració Consistoris Consol Conspiració Construir Construïm Consultar Contagiar Contagiats Contaminació Content Contents Contingut Contraatacar Contraban Contracorrent Contradictòries Contrarestar Contrarietats Contraure Contrincant Contrincants Contundent Convergents Convidats Corals Coronel Correbous Corresponsals Corrompre Corrompuda Corts Costes Covardia Covards Coça Creació Creixement Cremar Creu Crida Cridaners Criminalitzar Crits Cuidar Cul-de-sac Culturals Curiositat Curosos Càmping Càmpings Càritas Càrrec electe Càrrecs electes Càrrecs públics Cínica Cívic Cívica Cívics Còmode Cúria romana Daltabaix Damnificats Debatre Debilitar Decebuts Decrets Defecacions Defenestrar Defenestrat Defraudadors Delegar Delictiva Demagògic Demèrit Denunciada Denunciants Departament Depuració Derogar Derrotats Desafiant Desagradables Desagraït Desaparèixer Desapercebuda Desapercebuts Desavinences Desbancar Desbarrar Descansar Descobriment Desconcertats Desconeguts Desconfiat Descriure Desdibuixada Desembarcar Desequilibri Desercions Desesperat Desestabilització Desestimat Desgraciat Desgraciats Deshonest Desinformació Desinformar Desistir Desnivell Desnonats Desobedient Desorientació Desorientat Desorientats Desperfectes Desplaçades Desplaçaments Desplaçar Desprestigiada Despropòsit Despulles Despòtica Desunió Desvergonyits Desídia Detectar Detractor Dictadures Dictatorials Dimonis Diputacions Directora Directrius Discordant Discreció Disfressar Disfressats Disparar Dispersió Dissort Distanciament Divorciats Doctor Doctrina Documental Documentals Dolorosa Domicili Domini Dossier Dramaturg Dretana Dèbil Díscols ERC Eclipsi Eclosió Edició Edificis Editorials Efectiu Efectivitat Eixida Elector Electoralisme Electoralment Eliminació Eliminar Elits Elèctriques Embarcament Embat Embogida Embolics Embutxacar Embús Emissora Emoció Empadronament Empara Empentes Empàtica Encausat Encàrrec Endreçar Endreçat Energies renovables Enfadats Enganya Enginyeria Enginyós Engrescador Enrenou Ensopegar Ensurt Entendre Enterraments Entrades Entrega Entretenir Entrevistes Enuig Enutjar Envejar Epidèmies Equilibrar Equivocar-se Escalfament Escandalitzar Escandalitzats Escarmentats Escepticisme Esclaus Escletxa Escolaritzar Escolars Escollits Escombrar Escrache Escèptic Esgotador Esmena Esmenes Espavilats Especialistes Espectacles Espectre Especular Esperançador Esperpèntica Espies Espigó Espontani Esportiu Espriu Esquitxat Essència Establiment Establishment Estació Estafador Estalvi energètic Estancament Estancats Estat de dret Estatut d'Autonomia Estatuts Estereotips Estil Estiuejants Estralls Estratègica Estructura Estructures d'Estat Estrès Estudiants Estúpida Etapa Eucaristia Europarlamentari Eutanàsia Ex-alcaldessa Exabruptes Exalcaldessa Excentricitats Excloent Exdiputat Exdiputats Execució Executar Executiva Exemplar Exfiscal Existència Exmilitars Exministres Expectació Expresidenta Expresidents Externalització Extremismes Factures Facultats Falangistes Falses Falsificació Fans Farsa Fastiguejat Fatxes Favorable Favorables Façana Feble Febleses Feixuga Feligresos Ferida Fermesa Ferroviària Festius Festivals Fiabilitat Filigranes Finançar Finques Fiscalitzar Fita Flors Fogueres Folklòric Foment Fonts Forts Foscor Fraccionament Fraccionar Francès França Frenètica Freqüència Frescor Fronts Frustrar Frustrat Fràgil Frívol Fumador Fumar Fundacions Funeral Fusió Fàcil Física Gaia Garantir Garantista Garrotada Garrotades Geganters Germana Gerència Gestors Gestos Gimnasos Glamur Governança Gramàtica Granges Gratitud Groller Grollera Gual Guirigall Gustos Habilitats Habitació Hipoteca Hispanitat Home de palla Homosexuals Honrada Honradament Horaris Hort Hostilitats Humil Humiliar Humitat IBI Ideològiques Ideòlegs Illes Il·luminat Il·lusionar Il·lusionats Il·lusos Imam Immobilista Immobilitat Immobles Impertinent Imprescindible Imprevisible Improperis Impuls Impune Imputacions Inamovible Incendiaris Incident Incidents Incidència Incompatibilitat Incomprensió Incomunicat Inconsistent Incredulitat Incrèduls Incultura Indecent Indecents Indecència Indefens Indefensa Indefensos Indemnització Indemnitzar Indesitjables Indiferent Indivisibilitat Indults Indústries Ineficàcia Infal·libilitat Infame Infeccions Infectats Infermeres Inflació Informatius Informes Infringir Infàmia Ingenus Ingressar Ingressats Inhabilitat Inhabilitats Inhumana Injúries Inofensius Inoperant Insensats Insistència Insolidari Inspeccions Inspector Inspectors Instal·lar Instigadors Instints Integració Integristes Intencions Intenció de vot Intercanvi Interinitat Intolerants Intoxicació Intoxicar Intromissió Intrús Intuïció Inventar Investir Inviolable Inèrcia Irracional Irracionals Irregularitat Irònic Islamistes Islamòfob Islàmic Islàmica Israel Jocs d'hivern Judicatura Jueus Jugador Jugadors Jurídic Jurídiques Justificable Laborals Laboratori Lacra Laic Lamentacions Lava Lector Legionaris Limitacions Lingüística Liquidació Literatura Llac Llar Llast Llautó Llest Lliberal Llicenciats Llicència d'activitats Lliri Llista negra Llistes obertes Llogaters Lloguers Lluites Lluna Lluïment Lucre Luxe Línia vermella Macabre Magistrada Mags Majoritari Mala persona Maleducat Maleït Malfactors Mals Malson Maltractar Maltractes Malvat Malèvols Maresme Marginalitat Marina Marit Maroma Mascaretes Masclistes Masoquisme Masoquista Masoquistes Massacre Mata-degolla Matinada Matinal Matrimoni Matrícula Medalles Mediambientals Mental Mentors Menyspreable Menyspreables Mestre Millores Miracles Mirador Missioner Missió Mitjana Mocions Moderada Modèlic Molí Monarca Moncloa Monitor Monotonia Monsenyor Monàrquic Mortaldat Mostra Moto Multar Multinacionals Multitudinaris Mundials Municipalitzar Museus Musulmà Màsters Mèdics Nacionalitat Nacions Natural Naturalesa Negacionistes Neguit Neofranquista Neorurals Nerviosos Nerviós Nets Neutralitat Nevada Nidificar Nivell No violents Nobel Novetat Novetats Nuclears Nucli Nul·litat Nyaps OAC Obedients Oblit Observar Obsolescència programada Obsoletes Obsolets Obstinació Occidentals Oci nocturn Ocupes Ocurrència Ofec Ofici Ofrena Oftalmòleg Ofès Olimpíada Olimpíades Open Arms Oportunisme Oprimir Oprimit Ordre del dia Ordre judicial Ordre públic Orfe Organista Orinades Ovelles Pacient Pacificació Pacifisme Pacífics Pagesos Palestins Palla Pallasso Pandora Panettone Panorama Pantans Pantà Paradís fiscal Parafernàlia Paralitzar Paranoia Paranys Parcials Parella Parelles Participants Passavolants Passivitat Pastorets Pati Patiment Patrimoni Immaterial Patriotisme Patronal Patums Pavellons Països Catalans Pedagògic Pegasus Pell Pel·lícules Penalitzar Penes Perfecció Perfecte Periodístics Permanència Permetre Permís Perseguir Perseverança Persistent Personalitat Pertinença Perversitat Pesident Petards Pintades Pintura Piscina Pitjor Pixats Plantejaments Plantilla Plasma Plataformes Plebiscit Plebiscitari Plurinacionalitat Pluvials Poblacions Pobre Podem Poder econòmic Poderosos Poders fàctics Poema Polisario Politització Polititzar Polititzat Política fiscal Popular Portes Porucs Posicionament Posició Possibilitats Potències Praxi Prebèl·lic Precarietat Precaució Predicar Prediccions Pregària Preocupant Preocupar Prepotents Preses Presidencialista Presidencials Prestacions Presumir Presumpció Prevenció Preventiva Primera dama Privat Processó Procés independentista Productivitat Professorat Propòsits Prostituïda Prova Provocadora Pròrroga Publicar Pujada Punyeta Purista Puta Qualitats Quietud Quixots Quota ROM Rabiós Radicalitzar Ramoneta Rams Rancorós Raonament Rates Rauxa Rebel Rebequeria Recels Recepta Recerca Reclosos Recomanacions Recomanar Reconstrucció Recriminable Rectors Redactor Referent Referències Refiar Reflotar Refundació Regal Regeneració Reguitzell Regular Reial Reina Reincidència Reis Mags Reivindicatiu Reixes Relacions comercials Relleus Rellevància Relliscada Rendició Renéixer Representats Repressiu Repressors Reprovables Reptes República bananera Repúbliques Rescat Rescatar Respectuosa Restringir Retiment de comptes Retribucions Retrocedir Reunificació Revistes Revoltes Roda de premsa Roques Rosari Ruixar Rumb Rècord Sacerdots Saludar Salvació Salvador Salvadors Sanitària Sant Zenon Saturar Savis Secció Sectarisme Seducció Segrestar Seguidors Seguretat jurídica Selectiva Sembrar Semàfor Senglar Sentit crític Serenitat Servidor Servidors Sexuals Simbolisme Simplista Sincer Sistema electoral Sistema judicial So Socialització Sogre Somnis Somriures Sorpreses Sospita Sospitosa Sospitós Statu quo Status quo Subjectiva Subministrament Submisa Submisos Subsidi Successors Sucre Sucursal Sumari Superació Supermercat Supermercats Suplicatori Suports Suïcides Símptomes TImó Tabú Talent Tarifació social Taules Telefonia Telefònica Telemàticament Televisor Temptació Temptar Tenor Tensions Teologia Teoria Teories Tergiversació Tergiversar Tessitura Teulada Teòleg Tiet Tieta Tió Toga Torrons Tossuts Totalitari Traductors Trajectòria Tramitar Tramvia Tranquil·la Transferències Trasllats Traït Trencaclosques Trencador Trets Tristor Tropes Tràgic Tràmit Tràngol Trànsfugues Turístic Títol Tómbola UCI Ultres Uniformar Unionisme Universitari Universitats Unió Urbanitzacions Urbanística Urgències Usuari Utòpic Utòpics Vacunats Vaixell Valenta Vanaglorien Vaporetto Vaticà Vegetació Vells Veneració Venjatius Venjativa Ventós Veracitat Vergonyant Veritats Verí Vetar Vetlla Veïnes Vicepresidència Vies Vigatana Vinculant Violadors Virtual Vital Vocacions Vol Voluntarisme Vot electrònic Vulneració Wifi Xafarderia Xerrades Xerrameca Ximples Xina Xiulada Xiular Xoc Xulo Xàfec túnels Ànim Ànsia Ànsies Àrea Ètics Èxits Èxode Òpera ACA ADN AMPA ATV Abaratir Abats Abatudes Abduïts Abellir Abisme Ablació Abortar Abrandats Abraçades Absolt Absolta Abstencionistes Abstencions Absurdes Aburgesat Abusiu Acadèmics Acaparament Acarnissat Accents diacrítics Accepcions Accepció Acceptació Accionistes Acció Accés Aclarir Acollidora Acolliment Acollits Acomiadat Acompanyament Acompanyar Aconseguir Acontentar Acorralat Activista Activistes Activitat econòmica Actualitzar Acudits Adaptar Adaptar-se Adeptes Adhesions Adients Adjudicatària Administrat Administratives Admirador Admirar Adoctrinador Adoctrinadora Adoctrinament Adoctrinat Adolescent Adonar Adoració Adormit Adscrit Adscrits Adulterades Adults Adversitat Adversitats Advocada Aeroports Afalacs Afalagat Afavorir Afavorits Afeblir Afecte Afer Afers estrangers Aficionats Aficions Afició Afiliats Afinitat Aforaments Afortunades Africà Afroamericà Agilitat Aglutinador Agnòstic Agosarades Agosarats Agredits Agressor Agricultura Agror Agrupacions Agrícola Agutzil Agència Tributària Aiguabarreig Aiguats Aigües Aire condicionat Airosament Aixoplugar Aixoplugar-se Aixoplugat Ajut Ajuts Alarmar Alarmistes Albada Alberg Aldarull Alemanya Alerta Alertar Alfàbrega Aliança Allau Alleugerir Alleugerits Alliberació Alliberador Alliberadora Alliberar-nos Alliçonador Alliçonar Almoina Almoines Alta mar Alta velocitat Alteració Alternatiu Altruisme Altsasu Alumna Alzhaimer Al·licients Al·lucinació Al·là Al·lèrgies Alçament Amant Amarg Amargada Amargats Ambaixada Ambicions Ambient Ambigu Ambigua Amenaçador Amenaçadores Amistós Amoral Amortitzat Amos Ampolles Anacoreta Analògica Ancorar Andalusia Andròmines Anell Angelets Angoixat Annexionar Annexió Anormalitat Anquilosada Ansietat Ansiosa Antecessor Antecessors Antic Anticalana Anticapitalista Anticatalana Anticatalanista Anticipades Anticonstitucional Antidemocràtics Antifeixistes Antifranquista Antipaties Antipàtics Antisistema Antitaurina Antípodes Any Anys Anàlisis Anònims Apadrinats Apagada Apallissar Aparador Aparadors Apartheid Apassionat Aplaudiment Apoltronats Apoteosi Apoteòsic Apropiació Apropiades Aprovat Apunts Apunyalen Aquelarre Aqüicultura Arbitrarietat Arbitraris Arengues Argumentacions Argumentació Armada Armaris Arquebisbat Arques Arrancar Arrasar Arrauxat Arrencar Arrendaments Arreplegar Arrossada Arrossades Arrossegar Artista Artífex Artífexs Arxiu municipal Arxivadors Aràbia Saudita Ascensor Asfalt Asfaltar Asfaltat Asfixia Asfixiant Asfixiar Asiàtic Asocial Aspiració Assabentat Assalariats Assassinada Assatjador Asseguradores Assegurança Assegurar Assembleària Assentament Assenyada Assenyats Assessorar-se Assessorats Assignatura Assistents Assistèncial Associacionisme Associacions de veïns Associació Astres Atabalament Atabalat Atacants Atapeït Atenció primària Aterratge Atesos Atmosfera Atmosfèrics Atonyinada Atracament Atraccions Atractiu Atractius Atractives Atrapar Atrevit Atrevits Atribucions Atrocitat Atropellament Atropellar Aturada Aturades Aturat Audicions Auditori Auguris Aureola Autarquia Autobusos Autocar Autocars Autocrítics Autodefensa Autodidacte Automobilistes Automòbil Automòbils Autonomisme Autora Autoria Autoriatària Autoritzat Autors Autovies Autòcrates Autòpsies Aval Avaladors Avals Avaluar Avantpassats Avantprojecte Avaria Avergonyir-se Averia Aversió Avervonyir Avinentesa Avorrides Avorrits Avís Aznarisme Aïllament Badada Baixa Bajanada Balança Baldats Balears Bales de goma Ball Ballarugues Banca ètica Banda Bandejat Banyar Banyes Banyistes Barallar-se Barbaritat Barcelona Barcelonins Baronesa Barraquisme Barrera Barreres Barret Barroca Barroeres Barroers Baríton Baròmetre Base Bastió Basílica Batalles Batejar Batibull Batuda Batuta Batzegades Beata Becaina Beguda Begut Beguts Belga Belluga Bena Beneficiaris Beneficiats Beneficència Beneits Benemèrita Beneplàcit Benvinguda Benèvola Beques Bescanviar Bessó Bestiar Bestiesa Biaix Biberó Bibilioteca Bibliografia Biblioplatja Bicefàlia Bici