Inici > “Hildegarda és una figura apassionant i volem que s’escolti la seva música”\n(Laura Mor –CR) Per primera vegada a Catalunya, les virtuts dialogaran amb el diable aquest dimecres a l’església de Santa Anna de Barcelona. Serà l’estrena  de l’Ordo Virtutum de Hildegarda de Bingen, que la coral Ardit Ensemble interpretarà després d'haver treballat fort per descobrir la intenció del cant medieval, per perfeccionar la interpretació i per oferir una obra rica en recursos escènics que apropin la compositora més prolífica de l’Edat Mitjana.\nSegons una de les coordinadores del projecte , Georgina Rabassó, es tracta d’una obra molt completa: “És una peça cantada amb representació teatral; hi ha atrezzo i moviment escènic”. El grup ha contrastat les partitures contemporànies amb el ‘Riesenkodex’ o ‘Gran còdex’. És el manuscrit més antic amb el text i la música de l’Ordo Virtutum, compostos per Hieldegarda de Bingen a finals del segle XII, i que es conserva a la biblioteca alemanya de Landesbibliothek Wiesbade. Segons explica Rabassó, als anys seixanta se’n va fer una notació vaticana, més fidel a l’original, que no coincideix amb la notació clàssica, i reconeix que “llegir aquest tipus de notació ha requerit un temps d’aprenentatge”.\nArdit Ensemble va oferir el seu primer concert el 2012, en motiu del I Congrés Internacional de Medievalistes Predoctorals , a la Facultat de Filologia de la Universitat de Barcelona. Actualment el grup el formen deu medievalistes que fan recerca i difusió interdisciplinària en cultura medieval, i comparteixen el gust per la docència, la música i el cant medieval.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/node/152647


Lidia Boix, art a la Casa de la Cultura de l'Alcúdia\nEl passat divendres, 3 de maig, va tindre lloc la inauguració de l'exposició "L'origen de l'abstracció" de Lidia Boix: tot un conjunt d'obres pictòriques amb les quals l'artista alcudiana va tornar a sorprendre per la seua tècnica artística i varietat temàtica. A l'esdeveniment, dut a terme a la Casa de la Cultura del poble, hi van assistir nombrosos veïns i veïnes del poble, incloent-hi la presència de l'Alcalde Andreu Salom i diversos regidors i regidores de l'Ajuntament de l'Alcúdia.\nAixí doncs, els assistents a l'exposició van poder trobar els treballs que l'artista ha realitzat al llarg dels últims anys: una nombrosa recopilació de peces caracteritzades pel seu estil únic i treballades seguint tècniques pictòriques com l'aquarel·la. A més a més, s'afegeix la varietat de temes amb els quals Lidia Boix treballa, ja que tal com ella mateixa afirma: "no treballe al voltant d'un únic tema, sinó que els temes van sorgint de manera espontània".\nPer aquest motiu, és fàcil trobar moltes de les seues obres amb temàtiques culturals o de la història del poble de l'Alcúdia, sense oblidar el fet que la pintora també haja buscat noves formes d'expressar-se amb el seu art. Aquests motius, junt amb l'interès per l'evolució de la pintura figurativa, també van ser els aspectes que determinaren el títol de l'exposició.\nLlicenciada en Belles Arts per la Facultat de Sant Carles de la Universitat Politècnica de València (en pintura i especialitzada en Conservació i Restauració de Béns Culturals), Lidia Boix ha tingut una trajectòria professional caracteritzada per la seua diversitat artística i mèrits, participant en diversos congressos i algunes publicacions sobre Conservació i Restauració d'obres d'art.\nAixí mateix, l'any passat l'artista va ser l'encarregada de realitzar el disseny pictòric del cartell anunciador del COTIF, destacant el fet que la proposta oferida fora rellevant en mostrar al llarg de tota la pintura el recorregut històric del torneig i una presència femenina com a protagonista de la composició.\nL'exposició "L'origen de l'abstracció" romandrà oberta al públic de dilluns a divendres, en horari de 16:00 h a 19:00 hores, de la vesprada a la mateixa Casa de la Cultura del municipi (fins al 31 de maig).


El Local: 2011\nAquest diumenge tanquem el cicle (només el cicle, llàstima...)"La crisi capitalista" amb l'aclamada pel·lícula documental "Inside job". Com sempre, la sessió començarà a partir de les 19.30h amb puntualitat anglesa!!\nNo hi falteu que serà molt interessant!!!\nINSIDE JOB (Charles Ferguson, 2010, USA, 105 min.)\nDocumental no només sobre les causes, sinó també sobre els responsables de la crisi econòmica mundial de 2008, que va significar la ruïna de milions de persones que van perdre les seves llars i ocupacions, i que, a més, va posar en perill l'estabilitat econòmica dels països desenvolupats, patint encara avui dia les conseqüències. A través d'una extensa investigació i d'entrevistes a financers, polítics i periodistes, es mostra l'auge d'empresaris sense escrúpols i la degradació de la política i l'educació.\nDirigida amb pols ferme per Charles Ferguson ens trobem davant un film didàctic i esclaridor on els hagi, que va ser mereixedor de l’Oscar al millor documental de 2010. De visionat obligat.\nEl proper diumenge 4 de desembre reprenem la programació cinèfila amb un cicle de màxima actualitat titulat: "La crisi capitalista". El primer film a projectar serà "Capitalismo: una historia de amor" de Michael Moore. Sabem que al nostre molt honorable President no li agradaria massa que vinguessis però si pots no ho dubtis i passa't, t'assegurem que valdrà la pena. Com sempre, t'esperem a partir de les 19.30h!!\nCICLE: LA CRISI CAPITALISTA\nSi hi ha una paraula a la que ens hem acostumat a sentir en els últims temps és “Crisi”. Una crisi, la del sistema capitalista, que ha esdevingut la justificació de qualsevol mena de retallades socials, pèrdua de drets laborals, privatitzacions, desaparició de llocs de treball i acomiadaments, increments del preu de bens bàsics, desnonaments a dojo i qualsevol altra barbaritat econòmica i social que puguem veure cada dia als diaris i mitjans de comunicació. Una “Crisi”, així en majúscules, contra la que no es pot fer res, només callar, abaixar el cap i intentar tirar endavant que ja vindran temps millors, ens diuen. Una “Crisi” que està suposant de facto el desmantellament progressiu de l’Estat del Benestar i el triomf inqüestionable de la doctrina neoliberal. Una “Crisi”, però, que mentre ha suposat l’empitjorament de les condicions de vida de la majoria de la població mundial per a una minoria ha representat el negoci de la seva vida. Sabem, per exemple, que els banquers, principals responsables d’aquesta crisi amb la seva especulació, han sigut els primers (un cop “rescatats” amb els diners de totes) a apujar-se els sous. Altres, com el famós i impresentable “broker” entrevistat a la BBC es vanaglorien públicament de que portaven anys esperant un moment com aquest per a enriquir-se despietadament. En definitiva, per als amos del món, la crisi ha resultat la millor excusa per a imposar polítiques totalment favorables als seus interessos que faran reduir el pes de la intervenció pública (amb l’augment de possibilitats de mercat que per a ells suposa) i deixaran a una població cada cop més desprotegida i minvada de drets socials i laborals. Uns drets que van costar molta sang i lluita a generacions i que dia rere dia assistim a la seva destrucció. Una destrucció que es presenta als mass media com a responsable i inevitable. Però com diu la cita cèlebre: "Pots enganyar a tot el món algun temps. Pots enganyar a alguns tot el temps. Però no pots enganyar a tot el món tot el temps.". Aquestes dues pel·lícules documentals que formen el cicle “La crisi capitalista” ens seran de gran ajuda per a desemmascarar la tossuda realitat i entendre millor el que està passant. El proper pas és reaccionar, com ja està començant a fer molta gent a tot el planeta...\nCAPITALISMO: UNA HISTORIA DE AMOR (dirigida per Michael Moore, 2009, USA, 105 min.)\nMichael Moore, una de les veus més crítiques actuals dels USA que va saltar a la fama amb pel·lícules documentals com “Bowling for Columbine” o “Fahrenheit 9/11” denuncia aquest cop el sistema capitalista de Wall Street, adoptant un punt de vista que analitza la crisi financera mundial i l’economia nord-americana en plena transició entre els governs de George W. Bush i Barack Obama (sorprèn la complicitat que mostra amb aquest últim en una escena final, el temps ha demostrat que les expectatives de canvi creades a aquest país van ser molt més grans que els resultats).\nEns trobem davant de la última creació del seu director. Un film on trobem els recursos habituals de Michael Moore, aconseguint fer una crítica mordaç al sistema capitalista i als grans poders, a la política dels EUA i alhora fent-nos passar una bona estona amb grans dosis d’humor i també d’emoció. Una pel·lícula irreverent i combativa on s’explica l’anomenada “Crisi” d’una manera molt diferent a com els mass media ens tenen acostumats. Molt recomanable.\nProgramació de cinema desembre-gener!!\nAquest diumenge 13 de novembre tanquem el cicle "A la recerca dels amors perduts" amb el film "Deseando Amar". La sessió començarà, com sempre, a partir de les 19.30h.\nDesitjant estimar (Wong Kar-Wai, 98 min., 2000, millor pel·lícula de la dècada segons la revista "Cahiers du cinema")\nLa història mira a través d’una finestra emboirada, la memoria de Chow. Ell recorda quan era el redactor principal d’un periòdic hongkongués i es traslladà amb la seva esposa a una vivenda nova. De seguida coneix a una dona que igual que ell també s’acaba de mudar allà amb el seu marit. El marit d’ella està constantment de viatge i la dona d’ell treballa durant tota la nit amb la qual cosa quan arriben a l’edifici sembla que ells siguin la parella donat que passen més temps junts que amb les seves parelles. Sorgeix una gran amistat, però al cap d’un temps s’adonen que els seus conjugues mantenen una relació que ells desconeixien.\nCinema diumenge 30!!!\nAquest diumenge 30 d'octubre torna el cinema a El Local a partir de les 19.30h amb la pel·lícula "Flores rotas", que obrirà el cicle "A la recerca dels amors perduts".\nCICLE : A LA RECERCA DELS AMORS PERDUTS\nAl bell mig d’un món on regna la fugacitat, en què tots els sers humans semblen prisoners d’allò efímer i d’allò evanescent, aquest cicle de cinema vol deturar el temps i recordar aquells moments perduts. Aquells moments que algún dia voldríem tornar a viure però no podrem.\nAquí podrem veure dos històries d’homes que un cop es fan grans recorden amb enyorança els amors perduts que mai tornaran. En un cas un amor imposible del passat és recordat pel protagonista com un conjunt de encontres que haurem d’encaixar, tal com faríem amb la memoria d’uns records molt antics. I a l’altra el protagonista és un Casanova que decideix tornar a revisitar els antics amors de juventut a veure si se’n surt.\nFLORS TRENCADES (Jim Jarmusch, 116’, 2005 Gran premi Cannes, Intèrprets principals: Bill Murray, Sharon Stone, Tilda Swinton).\nEl solter empedernit Don Johnston ha estat abandonat per la seva amant. Don es resigna a continuar amb la seva vida però tot canvia quan rep una misteriosa carta de color rosa. La carta és d’una antiga novia que l’informa que té un fill seu de 19 anys que podria estar buscant-lo.\nDon es veu obligat a investigar aquest misteri amb el seu millor amic i veí, detectiu aficionat i home de família. Malgrat és poc amic dels viatges, Don salparà cap a un que el portarà a recórrer el país a la recerca de pistes sobre quatre antics amors. Les seves inesperades visites a aquestes dones tanquen sorpreses per a Don mentre s’enfronta al seu passat i en conseqüència al seu present.\nAquest diumenge 9 d'octubre torna el cinema a El Local a partir de les 19.30h. Per culminar el nostre cicle "Els murs de la bogeria" amb brillantor us proposem una Gran Pel·lícula on les hagi: “Alguien voló sobre el nido del cuco” (1975, USA, 133 min.), de Milos Forman.\nNomés et puc descriure aquest film en dues paraules: IM-pressionant. Si et consideres amant del cinema, tens més de quinze anys i encara no l'has vista, aquesta és la millor oportunitat per fer-ho. No et defraudarà. Ha estat guanyadora de 5 Oscars a la millor pel·lícula, director, actor, actriu, guió ... Un globus d’or a la millor pel·lícula. Què opines??\nRandle McMurphy (Jack Nicholson), un violador d'esperit lliure, que viu contracorrent, és reclòs en un hospital psiquiàtric. La inflexible disciplina del centre accentua la seva contagiosa tendència al desordre, que acabarà desencadenant una guerra entre els pacients i el personal de la clínica amb la freda i severa infermera Ratcha (Louise Fletcher) al capdavant. La sort de cada pacient del pavelló està en joc. Emocionant veritat??\nT'esperem a El Local!!\nXiringo del COP-CpR 2011!!!\nUn any més us convidem al Xiringo del Cop-Cpr de Festa Major de Ripollet! Us esperem al nostre Xiringo del 26 al 29 d'agost. Aquí teniu la programació, no hi podeu faltar!\n5è Correbars de Ripollet!!!\nAquest any es compleixen ni més ni menys que 5 anys des de que vam començar a fer el correbars a Ripollet!!Per a un aniversari tan especial aquesta vegada comptarem no amb una sino amb dues bandes de música per fer-nos escoltar i fer soroll de debò!!\nLa banda de músics cerdanyolencs ens visitarà un altre cop i es sumarà a la festa la banda barcelonina Sambao (http://www.myspace.com/sambaosamba) amb els seus ritmes brasilers.\nPer un altre motiu, aquest Correbars serà molt especial i diferent a la resta i aprofitem per demanar la vostra col.laboració. Volem que el Correbars d'aquest any sigui sostenible i no generi gran quantitat de residus en forma de gots de plàstic. Així aquest any amb els 15 euros que val el ticket tindreu 11 consumicions més un got reutilitzable i accessoris exclusius perque no el perdeu... que us ha de durar no només per aquest correbars sinó pels següents!!! recordeu que només podreu demanar amb el got reutilitzable...\nPer als que compartiu ticket no us amoineu, portarem gots extra que podeu comprar al mòdic preu de 1€ i si voleu després els podreu retornar al Xiringo del COP-CpR (només aquests, els que donem amb el ticket no...).\nA banda d'això, comentar-vos que la sortida serà un cop més des del Parc dels Mestres (aka "Parc dels Pijos") a les 18h i que un cop finalitzi el correbars la festa continua al Xiringo del COP-CpR amb les versions de garage-rock de The Cimbrelines (http://www.myspace.com/thecimbrelines) i les sessions inconfundibles de Dj Verbeno!!!\nSalut i Correbars!!!\n10 Anys de Primavera Ska!!!\nA aquells i aquelles que tinguin més de 20 anys i s'enrecordin i als que no també, us convidem a l'aniversari de la Primavera Ska que es va gaudir l'any 2001 a Ripollet!!Aquest cop, tindrem una mica més d'austeritat (ja sabeu, la crisi...;)), però ho farem amb tanta il.lusió com la primera vegada. Hem elaborat aquesta diada per rememorar aquell gran cap de setmana de fa 10 anys. Aquí teniu el programa!!:\n10 ANYS FENT EL PRIMAVERA!Conmemoració del desè aniversari de la Primera i Única Primavera d...’Ska de Ripollet\nPlaça 11 de Setembre12:00h – Vermut jazz a la jamaicanaActuació en directe de The Oldians (rocksteady, ska, jazz)\nServei de barra, aperitius a preus populars!\n14:00h – Paella popularPaella + got de vi + cafè = 5EUR\nSobretaula musical a l’ombra amb PD Xerramequ\ni a la tarda a El Local (C/Monturiol, 32)...\n19:30h – Passi del documental ‘INTENSIFIED’, de Jep Jorba\nCol·loqui sobre el cinema i la música jamaicana amb el director del documental\n22:30h – La primavera s’ha tornat estiu!Amb les actuacions de:\nSt Ignatius Conspiracy Dub (live – solo)\nEl 4 de juny, torna la Primavera d’Ska a Ripollet!\nL’Associació Cultural El Local celebrà una jornada commemorativa dels 10 anys de la Primavera d’Ska de Ripollet, celebrada a l’abril de 2001\nEl 20 i 21 d’abril de 2001 es celebrà a Ripollet la “Primavera d’Ska i altres ritmes jamaicans”, un festival de música jamaicana internacional amb novedoses activitats paral·leles com master classes, fira del disc de col·leccionisme… L’entitat organitzadora, Punxa l’Orella, apostava per un cartell musical de primer nivell i per la creació de nous espais de convivència i renovació de rols entre artistes, fans i públic. El farcit cartell del festival contemplava el primer (i fins a dia d’avui únic) concert del grup de reggae i jazz instrumental alemany The Senior Allstars, divendres 20, a l’Auditori de Ripollet. Dissabte 21 van tenir lloc master classes d’instruments com el trombó, la guitarra, el baix, el saxo i la bateria a càrrec de reputats instrumentistes del gènere membres de grups com Dr Ring Ding and The Senior Allstars (Alemanya) i Malarians (Madrid). Durant tot el matí van tenir lloc al Centre Cultural les classes i la tarda es dedicà a unir en format combo els diferents instruments treballats durant el matí, donant lloc a una fabulosa big band jamaicana formada per professors i alumnes. La nit de dissabte 21 va tenir lloc un concert gratuït al Parc dels Pinetons, amb els grups La Jeta Band (Ripollet), Moonrakers (Barcelona), Aggronauts (Barcelona), Amusic Skazz Band (Osona), Combo Internacional (Madrid-Alemanya) i Dr Ring Ding and The Senior Allstars (Alemanya), amb una assistència de prop de 3000 persones arribades d’arreu de Catalunya.\nPer celebrar l’efemèride, l’Associació Cultural El Local ha programat el proper 4 de juny una jornada amb els següents ingredients. Al matí, a la Plaça 11 de Setembre, concert – vermut amb The Oldians i paella popular. Hi haurà sobretaula jamaicana amb la selecció del PD Xerramequ. A les 19h, a El Local (C/Monturiol 32), es farà el passi del documental ‘Intensified, come forward’, de Jep Jorba, al voltant de la història del grup anglès de ritmes jamaicans tradicionals Intensified. Es comptarà amb la presència del director del documental i es debatrà sobre l’actual estat de salut de l’escena jamaicana i de la implicació de la música en la lluita contra el racisme. A partir de les 22h, a El Local, tindran lloc les actuacions musicals de St Ignatius Conspiracy Dub (solo) i Rebelmadiaq Sound System.\nAquest diumenge el millor, únic, gratuït i popular cinema de Ripollet torna a obrir les seves portes a partir de les 19.30h. Serà amb la projecció de la pel·lícula “Surveillance” (2008, EUA, 93 min.), de Jennifer Lynch, que tancarà el cicle “Lligant caps”.\nEls agents del FBI Elizabeth Anderson (Julia Ormond) i Sam Hallaway (Bill Pullman) arriben a un petit poble perdut a l’interior dels Estats Units en busca d’un grup d’assassins en sèrie. Per a capturar-los hauran de trobar pistes interrogant als tres únics supervivents de la seva última matança: un agent de la policia local, una nena petita i una jove drogoaddicta. L’únic problema és que les tres històries no coincideixen ja que cada personatge interpreta les coses a la seva manera. qui menteix i qui diu la veritat?\nJennifer Lynch ens regala un thriller amb influències del cinema del seu pare David (aquí productor executiu) sent capaç d’oferir alhora un producte indudablement innovador, carismàtic i coherent amb sí mateix. Ben interpretada, amb una atmosfera irreal i malsana i dosis d’humor negre, “Surveillance” va ser premiada al Festival de Cinema Fantàstic de Sitges 2008 amb el guardó a la millor pel·lícula.\nCinema diumenge 8!!!\nAquest diumenge reprenem el gust pel bon cinema amb la ja mítica "Sospechosos habituales" (1995, EUA, 105 min.), de Bryan Singer. Com sempre, la funció començarà a partir de les 19.30h.\nCICLE: LLIGANT CAPS\nUs agrada jugar a policies i lladres??trencar-vos el cap fins a descubrir quí és l’assassí o el “dolent” de la pel.lícula??us oferim dues històries que juguen amb aquesta premissa… s’ha produit un crim i heu d’endevinar quí és el culpable. Comptareu amb les declaracions dels principals testimonis i sereu espectadors de primera fila del desenvolupament de les investigacions… sereu capaços de resoldre el cas???\nDave Kujan, un agent especial del servei d’aduanes dels EUA, està investigant les causes de l’incendi d’un vaixell, al port de San Pedro de Los Ángeles, que va provocar 27 víctimes mortals, encara que totes semblen haver sigut assessinades. La seva única font d’informació és Roger Kint, un estafador lisiat que va sobreviure a l’incendi. A comissaria, Kint explica que tot va començar sis setmanes abans a Nova York, quan cinc delinqüents, cinc "sospitosos habituals", van ser detinguts per a una roda de recononeixement relacionada amb el robatori d’un camió d’armes...\nFilm de culte que va trencar motlles i es va situar com a una de les propostes més interessants i renovadores del thriller dels noranta. Gran repart on destaca especialment el treball del magnífic Kevin Spacey (Oscar al millor actor secundari) i podem trobar noms com Chazz Palmintieri, Gabriel Byrne o Benicio del Toro. La pel.lícula també va ser mereixedora de l’Oscar al millor guió original i de nombroses nominacions a diversos festivals de renom.\nDiumenge Roig a El Local\nEissss!! HA ARRIBAT L'HORA DE PENCAR!!! Sí, sí! Necessitem l'ajuda de tots i totes!!\nConvoquem pel diumenge 15 a les 10h el màxim d'amics i d'amigues per poder fer una mica de feina a la nostra seu. Proposem una jornada de treball col·lectiu amb un dinar popular per a celebrar la feina ben feta.\nS'hauran de millorar coses, fer neteja o potser simplement arreglar alguna coseta que està malmesa, però amb l'ajuda de tots i totes segurament ho farem millor i de més bon gust.\nAnimeu-vos que passarem un dia de treball, però també gaudirem d'un dinar en col·lectiu!!! Així que confirmeu la vostra assistència i penseu que sense vosaltres no hi ha Associació!!!\nL'assistencia es podrà confirmar mitjançant un full en blanc que hi haurà col·locat al costat de la barra.


Tres Glops - Projecte Social i Mediambiental\nUn projecte innovador i compromès amb la societat i el medi ambient\n3 Glops és un projecte d'emprenedoria social posat en marxa per 3 Salut Mental, que agrupa les associacions Gira-Sol, Es Garrover i Estel de Llevant. És una iniciativa innovadora en la qual les persones amb malaltia mental, familiars, treballadors o voluntaris poden participar com a copropietaris.\n3 Glops permet aconseguir tres objectius: la inserció laboral de persones amb malaltia mental a través del centre especial de treball; una major autonomia financera per a les entitats i els seus usuaris i una major visibilitat d'aquest col·lectiu, que pateix encara molts estigmes.\nA més, els clients de 3 Glops guanyen aigua de qualitat i la implicació en una causa social.\nCentre Especial de Treball a Binissalem\nA partir de l'experiència de la Fundació Es Garrover, des de 3 Salut Mental llançam 3 Glops i hem creat un Centre Especial de Treball a Binissalem per a l'embotellament i distribució d'aigua potable l'objectiu del qual és la inserció laboral de persones amb malaltia mental.\nEls centres especials de treball realitzen un treball productiu participant regularment en les operacions de mercat, però es diferencien de qualsevol altra empresa ordinària perquè la seva plantilla està formada per, com a mínim, el 70% de persones amb discapacitat. A més, treballen per assegurar una ocupació remunerada i la prestació de serveis d'ajustament personal i social que requereixen els treballadors amb discapacitat.\nGarrafes lliures de bisfenol A\nLes botellas són de Pet i Tritan, lliures de Bisphenol-A, prohibit a alguns països europeus.\nL’ansa s'integra en la garrafa, pel que la higiene de la mateixa és completa.\nL’ansa és ergonòmica i de còmoda manipulació.\nEl color de la botella blau fosc protegeix l'aigua dels rajos solars.\nPateix menys trencaments i menys porositat evitant pèrdues no desitjades.\nEl producte compleix amb els requisits establers a la normativa:\n-Reglament EC (No) 10/2011\n-European Framework Regulation (EC) No 1935/2004\n-D'acord amb les disposicions de la Directiva 99/05 / CE del Parlament Europeu i del Consell de 9 de març de 1999, transposada a la legislació espanyola mitjançant el Reial Decret 866/2008, de 30 de Maig del 2008\n-Valors de migració global en aigua (mg / dm2) ˂ 2\n-Components susceptibles de migració específica: triòxid d'antimoni\n*Especificacions vàlides per a les garrafes de PET de 18,9 litres. Consulti'ns respete a les garrafes de Tritan.


UNESCO i la Biblioteca organitzen una nova edició del Sopar Literari - Diari de Sant Adrià\nUNESCO i la Biblioteca organitzen una nova edició del Sopar Literari\n17/04/2015 – Enguany, el convidat especial serà l’escriptor badaloní Jordi Font. També tindrà lloc una conferència sobre la presència de la dona en el món ferroviari.\nUnesco Sant Adrià i la Biblioteca de Sant Adrià, amb la col·laboració del Consell de Solidaritat de l'Ajuntament de Sant Adrià celebren aquest vespre el Sopar Literari, una cita consolidada i que ja s’ha transformat en quasi una tradició pels volts de Sant Jordi. Enguany, el convidat especial serà l’escriptor badaloní Jordi Font. També tindrà lloc una conferència sobre la presència de la dona en el món ferroviari.\nJordi Font i Agustí (1955) és enginyer i novel·lista, membre de l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana i la Societat Catalana de Ciència ficció i Fantasia. Ha publicat, entre altres: Assassinat a l'Escola del Treball (1993), La força del riu (1996), Contracorrent (Premi El Lector de l’Odissea 2000), Traficants de llegendes (Premi Internacional de Ciència Ficció de la Universitat Politècnica de Catalunya 2003) i La febre del vapor (Premi Manuel de Pedrolo de Ciència-ficció 2010).\nAvui, a partir de les 19.30h, a l’edifici Joan Fiveller.\nArticle anteriorIsabel Marcuello presenta el seu equip de candidatura\nArticle següentPrimera bola de salvació


L'Esquerra: «L'Ensenyament de la religió ha de pertànyer a l'àmbit privat, siga islàmica o catòlica, a diferència del que opina el Partit Popular» - AQUÍ en Crevillent\nLa finalitat del Partit Popular, segons L’Esquerra, és la de fomentar malestar entre la població, ja que des de Conselleria encara no s’ha rebut cap notificació oficial ni els mitjans de comunicació són la via per a demanar-les. “Això ho sap de sobra l’alcalde César Asencio, però necessita cortines de fum perquè parlem de tot menys de les seues funcions com a alcalde“.\nEl portaveu Josep Candela ha reafirmat la postura de L’Esquerra en este sentit “pensem que la religió constitueix un dels pilars més importants en la vida de moltes persones i des de les institucions hem de salvaguardar la llibertat de la seua pràctica sempre que siga entre paràmetres de respecte a la convivència. Però cosa molt diferent és que estes entren dins de l’ensenyament públic, pagat per tots, i on les matèries impartides s’han de regir per conceptes acadèmics. És lògic que si s’imparteix religió catòlica, les altres confessions vulguen també el seu espai perquè este deixa de ser un escenari laic com hauria de ser. Per això la solució és circumscriure la pràctica de cada religió al seu lloc de culte i que es finança pels seus practicants“.\nA més a més el regidor Candela Muñoz, llicenciat en Història i màster en Educació, ha recordat que això no vol dir deixar de banda l’ensenyament des d’un punt de vista històric o filosòfic de les religions i que es pot impartir des d’altres matèries, consolidant així un espai multidisciplinari que no se centre en la prèdica del dogma.\nDes de L’Esquerra veuen una gran contradicció en el Partit Popular que és qui ha permés que es puga donar religió catòlica i que s’amplie això a les demés confessions. Però que després fa comunicats pretesament innocents on s’obliden de dir quina és la seua postura. La formació d’esquerres ha demanat a l’alcalde de Crevillent que parle clar i diga quin és el seu posicionament. “El de L’Esquerra està molt clar, res d’ampliar l’oferta de religions a l’aula. Volem la religió fora de les escoles públiques, siga quina siga, i tot procés que vaja en sentit contrari tindrà l’oposició del nostre grup municipal” ha afirmat Candela Muñoz.\nPer últim han volgut recordar que el procés de selecció del professorat ha de ser igual per a tots, ja que en el procés actual els professors de religió es paguen amb diners públics quan aquests no s’han de presentar a cap oposició com fan milers d’opositors en este País. Creant una vegada més una desigualtat d’oportunitats intolerable en allò que és públic i està sustentat per tots independentment de si professem o no qualsevol credo.


La ciutat retratada: diàleg amb la literatura – Bearn\ncarlesdomenec 30/03/2014 Crònica\nLa ciutat retratada: diàleg amb la literatura\nUna fotografia de París. Sí, els corredors fan el que sembla que fan.\nUna fotografia de París. Sí, els corredors fan el que sembla que fan. © Fotografia de Carles Domènec.\nRoland Barthes recorda a l’assaig ‘La càmera lúcida’ (Lleonard Muntaner Editor) que la contemplació d’una fotografia on hi apareixia el germà de Napoleó l’esgarrifà perquè els ulls del retratat havien vist l’Emperador. Extrapolem el raonament a una ciutat i ens sentirem colpits perquè els mateixos carrers on fotografiem foren abans escenaris de grans esdeveniments i el marc vital de personatges il·lustres. Seguint aquest principi, al llibre autobiogràfic ‘El tramvia groc’ (Proa), Joan F. Mira repassa la història de la humanitat observant el paisatge que s’hi veu a través de la finestra del seu domicili valencià. L’exercici de cercar en la literatura les claus de com construir un discurs fotogràfic ens regala interessants dilemes. Entenem la fotografia com la captació d’un moment, la congelació d’un instant, mentre que la literatura recorre sovint el camí en sentit contrari, recreant arguments des de l’anècdota d’un fet puntual. Alberto García-Alix ho escriu en clau poètica: “la imagen guarda un secreto, la palabra lo desvela. La fotografía congela el tiempo y la literatura lo desarrolla… nada más real que la imagen pero nada que no haga visible la palabra“.\nEl terreny natural de la fotografia apunta a la imatge única, més que a la sèrie, tot i que aquesta sembla més fàcil de traslladar a la construcció d’un relat. I, a més, hem d’afegir el conflicte que existeix, per naturalesa, entre la fotografia i la ficció, estèril al món de les paraules.\nEl retrat de la ciutat\nObjectiu BCN és un projecte de fotografia documental, coordinat per Samuel Aranda, on fotògrafs aficionats i estudiants són guiats per reputats reporters en l’objectiu de copsar imatges de la ciutat de Barcelona. Hi participen 12 centres cívics entre els mesos de febrer i juny, i inclou un cicle de conferències que dia 20 de març encetà José Manuel Navia, experimentat fotògraf que viatjà a la literatura per explicar fotografia.\nLa ciutat de Casablanca. © Fotografia de Carles Domènec.\nPer què l’home pintava a les cavernes? Navia argumentà que “a l’home li agrada mostrar i representar la bellesa del món“. El conferenciant assegurà que “la fotografia i la literatura són els gèneres amb una major relació amb el temps i, en definitiva, amb la memòria“. Aquí la reflexió derivà cap a la fotografia, entesa com a llenguatge que cal interpretar, i s’arribà a la necessitat si es vol ser efectiu de dominar l’ofici de fotògraf. “Cal contar el món amb la fotografia”, explicà Navia, qui exclamà que “tots sabem llegir i escriure però qui es considera escriptor? Saber fotografiar no vol dir ser fotògraf, tant de bo féssim fotografies amb les poques faltes d’ortografia que llegim i escrivim.”\nTres imatges de la ciutat de Lucca. © Fotografies de Carles Domènec.\nUna aportació interessant fou la idea de la convivència amable entre la fotografia i els llibres. En canvi, l’obra pictòrica surt sempre malparada en la publicació. Navia ha recreat per al suplement del diari El País universos literaris, com el reportatge que mostrà a Barcelona de l’esperit de J. D. Salinger a Nova York. “La literatura és la flama que encén la fotografia, em sembla un error il·lustrar, la fotografia no serveix per descobrir el món sinó per mostrar la nostra visió particular”, conclogué.\nPosted in Crònica and tagged ciutat retrat literatura fotografía José Manuel Navia García Alix Roland Barthes Joan Francesc Mira Lucca París Casablanca. Bookmark the permalink.\nDe quan els catalans eren a les trinxeres


Biblioblog – Fora del prestatge » Els amants d’Hiroshima, Toni Hill\n« Pizzeria Vesubio. Walter Riso\nÒscar 2018 .Millor Actor Secundari »\nEls amants d’Hiroshima, Toni Hill\nLa sessió de l’Oliva Negra del passat 1 de febrer va ser ben especial, ja que vam comptar amb la presència de l’autor del llibre que comentàvem. En Toni Hill, autor d’Els amants d’Hiroshima, ha compartit tertúlia amb els nostres clubaires.\nTot i el seu cognom anglès, l’escriptor Toni Hill (1966) és un barceloní de soca-rel. Segons la tradició familiar, que mai li ha preocupat gaire, Hill va ser un avantpassat que va arribar a Espanya a finals del segle XIX.\nEl seu pare explicava una història molt bonica d’un soldat anglès, que estava lluitant a França i que es va venir cap aquí. L’autor, menys romàntic, s’inclina a pensar que, si va creuar els Pirineus enlloc de marxar a Anglaterra, és perquè es tractava d’un desertor. Li sembla l’opció més probable.\nAbans de llançar-se i convertir-se en un escriptor d’èxit, Toni Hill va llicenciar-se en psicologia, però aviat es va adonar que volia una altra cosa. Durant més de deu anys s’ha dedicat a la traducció literària i a la col·laboració editorial en diferents àmbits. Entre els autors traduïts per ell es troben David Sedaris, Jonathan Safran Foer, Glenway Wescott, Rosie Alison, Peter May, Rabih Alameddine i A.L. Kennedy.\nVa fer un curs de novel·la a l’Aula de Lletres de Barcelona i va començar llegint manuscrits i decidint si havien de ser o no publicats.\nEncara que el misteri de la desaparició de Ruth Valldaura està present al llarg de les tres novel·les de la saga, en cadascuna d’elles s’han anat investigant també altres casos policials que han tingut el seu principi i la seva fi. No serà fins a Els amants d’Hiroshima que Toni Hill dóna les claus i tanca completament el que va succeir.\nEn la seva última novel·la, Els àngels de gel (2016), ens ofereix una magistral història d’intriga psicològica que penetra en els racons més foscos de la ment humana, alhora que ens reflecteix l’ambient d’uns anys marcats per la guerra i la tensió social.\nPer a Hill, la geografia de la ciutat de Barcelona és un escenari on succeeixen les accions i on es mouen els personatges, no ha intentat fer un retrat de la ciutat.\nEls amants d’Hiroshima, el llibre\nEn una casa abandonada al camp i que ha estat ocupada, apareixen dos cadàvers entrellaçats. Com dos amants, junts fins i tot en la mort. Coberts per unes estovalles grogues amb flors. Aviat, l’equip investigador pensa que els cadàvers poden ser les restes de dos joves barcelonins que van desaparèixer fa set anys i dels quals no es va saber res. Es va pensar que un amic dels joves, clarament desequilibrat, els havia matat però ell mai ho va reconèixer i tampoc es van trobar proves que l’hi incriminessin directament.\nLa desaparició és un d’aquells casos no resolts que totes les comissaries guarden. Però l’aparició dels cadàvers dóna un gir a l’assumpte i el nou equip investigador, amb Hèctor i Leire al capdavant, faran el possible per, aquesta vegada sí, descobrir qui els va assassinar.\nEn una altra línia d’investigació paral·lela, encara que no oficial, Hèctor continua buscant el parador de Ruth, la seva exdona, desapareguda sense deixar rastre ara fa sis mesos. La investigació ara recau en l’inspector Dídac Bellver, que mai ha suportat a Hèctor i ara s’ha convençut que aquest és el culpable de la desaparició del seu ex-dona, gelós perquè aquesta l’abandonés per una altra dona.\nEl suport en aquest cas de l’agent Leire Castro s’ha fet realment inestimable per a ell. Dades inesperades i indagacions sobre nens robats durant la dictadura, els permetran entreveure les arrels d’aquella dolorosa desaparició.\nEn aquesta novel·la Toni Hill s’ha atrevit a anar més enllà, creant una estructura més complexa que altres vegades, però que alhora no complica seguir la trama, ja que juntament amb les dues investigacions que es duen a terme durant tota la novel·la, ens trobem que a l’inici de cadascuna de les cinc parts de què està composta, ens presenta un capítol del que ens imaginem és una investigació en la qual Salgado i Leire són els protagonistes i de la qual poc sabrem, més que els dos s’han posat d’acord en el que van a declarar i que sembla que no es va a ajustar totalment a la realitat. També hi ha moments en què es retrotreu al passat, a fa set anys quan van desaparèixer els morts.\nDues trames policíaques, que lligades a cruels successos, aniran avançant parelles al ritme d’una ciutat en crisi, plena de contrastos i contradiccions, que reclama impassible el seu paper protagonista.\nI per acabar, un parell de fotos de la trobada amb l’autor:\nL’Oliva Negra es tornarà a reunir el proper 8 de març!\ndivendres 9 de febrer de 2018 | Categoria: - L'OLIVA NEGRA,CLUBS DE LECTURA,GÈNERE NEGRE\t| Enllaç permanent


Que els animals de companyia puguin accedir durant tot l'any a la platja de Pere Grau de Palamós. Aquesta és la nova iniciativa de l'Àrea de Medi Ambient del consistori, que la comissió municipal de seguiment de l’Ordenança de protecció, control i tinença d’animals, ha valorat positivament.\nAquesta comissió està formada per representants de totes les formacions polítiques del consistori, tècnics municipals, responsables de les entitats animalistes Apad, Procat i Rodamón; membres del Consell Escolar Municipal, de Fecotur, així com el síndic municipal de greuges.\nLa necessitat de poder destinar un espai de platja i durant tot l’any per als animals de companyia, ha estat també petició reiterada per una part de la ciutadania local.\nPere Grau és una petita platja del municipi amb un espai acotat que la fa idònia per tal que els animals que en facin ús puguin anar-hi deslligats, gaudint de l’àmbit sense el perill que surtin d’aquesta àrea.\nDe fet, des de l’octubre de l’any 2018 Palamós ja compta amb una zona litoral específica per a animals de companyia ubicada a la platja Gran de Palamós, i que en aquest cas s'habilita temporalment cada any, entre l'1 de novembre i el 15 de març.\nA banda també compta amb zones d’esbarjo exclusives, que es troben ubicades en aquest cas en parcs.\nCarmen fa 35 dies\nM'encanta que anuncieu la cala Pere Grau sense mostrar-la. Jajajajaja\nMostreu gossos disfrutant de la platja gran, cosa que es pot qualificar de publicitat enganyosa... entenc que el consistori no vulgui publicitar les imatges reals de Pere Grau, doncs és una pedrera-avocador on animals i persones s'hi poden fer molt mal.


Nàufrag: d’abril 2013\nL'ADÉU DEL NÀUFRAG\nJa fa més de 6 anys, que un bon dia, l'amic Ràfols em va regalar aquest bloc. Va posar color a aquest espai per tal d'animar-me a explicar les meves aventures per Grècia i em va reptar, per dir-ho d'alguna forma, a mantenir-lo. En certa manera crec que ho he aconseguit i he intentat de no perdre el traç en això que anomenem escriure. El temps ha passat i aquest racó de l'espai sideral ha estat per a mi una fugida on evocar tota mena d'històries i pensaments amb els quals he anat dialogant durant tot aquest període.\nM'hagués agradat haver estat més regular, no ser tan pesat amb les meves obsessions i ser molt més alegre, però cadascú és com és, i les coses no van precisament de la forma que a mi m'agradarien. Grècia, la protagonista principal d'aquest racó, es desfà, i un servidor, ja no sap què més dir o què pensar al tornar a veure monstres que em pensava enterrats en els llibres d'Història. Evocat com he estat en parlar de música, segurament triaria un cant de lament per definir la condició actual del país i més enllà.\nPerò en fi, això no és un adéu, sinó més aviat una mena de metamorfosi. Un canvi, un trasllat oficial cap uns altres paratges i formats, per tal de normalitzar i organitzar el meu tarannà en aquest món on em moc. Diguem-ne que faig un pas endavant, per deixar enrere naufragis i arrapar-me en el meu jo.\nGràcies per haver-me acompanyat durant aquest temps.\nGràcies de nou Lluís Ràfols per tornar-hi a ser.\nEns veiem, si voleu, a la meva nova casa: www.jordialsina.com\nPublicat per Nàufrag de l'Espai Sideral a 4:27 p. m. Cap comentari:


Gregori Guest House, Roma – Preus actualitzats 2020\nOfertes al Gregori Guest House (Hostal o pensió), Roma (Itàlia)\nComparteix Gregori Guest House\nHostal o pensió Gregori Guest House\nVia Gregorio VII 295, Aurelio, 00165 Roma, Itàlia – Bona situació! Mostra el mapa\nAssegura't un bon preu al Gregori Guest House - els clients que s'hi han allotjat fa poc li han posat un 8,6.\nOspedale San Carlo di Nancy: a només 6 minuts a peu! (426 m)\nGregori Guest House treballa amb Booking.com des del 1 d'abr. de 2015.\n뀐 Aquest allotjament té una puntuació de la ubicació excel·lent (8,1): està situat a la zona més ben valorada de Roma!\nItalià, Vegetarià, Vegà, Sense gluten\nQuan vols allotjar-te a Gregori Guest House?\nEstació de metro de Valle Aurelia\nEstació de metro de Cipro\nInstal·lacions de Gregori Guest House Bones instal·lacions! Puntuació: 8,5\nLlegeix-ho Gregori Guest House accepta peticions especials, que pots escriure al pas següent.\nTargeta ATM El Gregori Guest House accepta aquestes targetes i es reserva el dret de fer una retenció temporal a la teva targeta abans de l'arribada.\nEl Gregori Guest House accepta aquestes targetes i es reserva el dret de fer una retenció temporal a la teva targeta abans de l'arribada.\nCal que informeu Gregori Guest House de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els enquestats Famílies (17) Parelles (196) Grups d'amics (8) Persones que viatgen soles (18) Persones en viatge de negocis (10)\nTotes les puntuacions Fantàstic: 9+ (142) Força bé: 7 – 9 (84) Bé: 5 – 7 (16) Malament: 3 – 5 (5) Molt malament: 1 – 3 (4)\nCom arribar al Gregori Guest House des de Aeroport de Roma Fiumicino\nAeroport de Roma Fiumicino (FCO) 19,5 km


Bloc des del Pirineu: Mundial Freestyle 2011\nMundial Freestyle 2011\nDemà inauguren el ICF Freestyle World Championships que té lloc a Plattling (Alemanya).\nL'Aleix xic, junt amb el Dani Gallego, també de Sort, i altres catalans i vascos, estan allí des del dia 11.\nFins ara han estat entrenant al rulo, sovint a hores intempestives (d'11 a 1 de la nit, per exemple), però a partir de dimarts la cosa ja es posa seria. Segons el programa que hi ha a la web, les noies comencen dimarts, a l'Aleix li toca competir dimecres al matí i en cas de colar-se a semifinals dissabte hi tornaria.\nEns han dit que ho podrem veure en directe per Internet, però encara no sabem ben bé on.\nAu! molta sort a tot l'equip "espanyol".


▷ Serveis Desenvolupament WordPress | Sóc en Tumàs Muntané\nServeis de Disseny i Desenvolupament Web en WordPress\nSóc en Tumàs MuntanéServeis de Disseny i Desenvolupament Web en WordPress\nEl teu nou lloc WordPress en 2 dies!\nPoso tota la meva experiència en desenvolupament web al teu servei. He dissenyat aquesta fórmula de desenvolupament WordPress ràpid, per anar per feina. He creat per a tu plantilles amb les característiques més usades en pàgines reals. Troba la plantilla que s'ajusta millor al teu projecte i la personalitzo implementant la teva imatge de marca. Segueix les indicacions que et donaré i en només dos dies tindrem la teva nova pàgina web per impulsar el teu negoci. Amb tots els avantatges de WordPress per gestionar els continguts pel teu compte.\nVull veure més informació sobre\nWordPress evoluciona constantment. Dur a terme un manteniment especialitzat per mantenir el teu web amb WordPress al dia és imprescindible. Et proporciono el manteniment professional, ràpid i econòmic que requereix el teu lloc web WordPress. La teva web permanentment actualitzada, protegida i monitoritzada, mentre tu et concentres en què la teva feina resulti productiva i gaudeixes del teu temps lliure. Seré el primer a assabentar-me de qualsevol alerta i li posaré solució abans que suposi un problema per al funcionament de la teva web.\nVull veure més informació sobre el\nDesenvolupament web WordPress a mida\nDesmarca't amb un web construït a la teva mida\nLa diferència entre adaptar el teu projecte a una plantilla, o crear una plantilla adaptada al teu projecte. Si penses en gran quan es tracta de la teva empresa i tens molt clar els objectius que vols aconseguir amb la teva pàgina web, això és per a tu. Per què has d'adaptar el teu lloc web a una de les moltes plantilles que té WordPress, quan puc construir-la des de zero en exclusiva per a les necessitats de la teva empresa? Tots els avantatges de WordPress units a la distinció que atorga un lloc web a mida.\nVull sol·licitar més informació sobre\nFuncionalitats extres per a WordPress\nEls extres que li donen vida a la teva pàgina web\nNo, les plantilles no ho tenen tot... Però ara si poden tenir-ho. Les funcionalitats i plugins que estàs buscant per a la teva web WordPress. Aquesta proposta és per a tu si tens ja una pàgina web amb WordPress i vols afegir funcionalitats extres. Desenvolupament per a tu nous tipus de continguts i noves característiques per les teves publicacions, la teva pàgina web lluirà com mai. Et recomano també els paquets de plugins que faig servir en la meva pròpia pàgina web per a Seguretat, Velocitat i Posicionament SEO.\nSolució per a domini i servidor\nHosting SSD per a WordPress de Raiola Networks\nRaiola Networks és simplement el millor proveïdor de hosting que he trobat en tots els meus anys de professió. La meva confiança en Raiola es basa en la qualitat del seu producte unida a la seva excel·lent atenció al client. Compten amb una escala de productes pensats per a WordPress, amb panell cPanel, discos SSD, CloudLinux perquè la teva web estigui aïllada i suport les 24 hores per un equip d'experts. Per aquestes i altres avantatges, recomano Raiola Networks als meus clients, sense cap dubte.\nHosting SSD per a WordPress


Qui som – enjoyingdelta\nEl Delta és una realitat canviant que ens bressola amb el vent i les estacions, que ens conmou amb la seva llum i ens empeny cada dia a gaudir d’aquest entorn únic.\nSom el Toni i l’Anna, enamorats del Delta de l’Ebre i entossudits en compartir la passió que sentim per aquesta terra. Fa anys que vàrem començar una petita aventura llogant un espai molt especial per nosaltres, la Barraca Vilbor. Aquesta petita casa construida de manera tradicional, tal i com havien estat sempre les barraques del Delta, feta amb materials del tot naturals i autòctons, va ser l’inici d’una història que a dia d’avui ens ha permès conèixer les millors persones i posar la base d’una proposta de turisme sostenible respectuós amb l’entorn i el paisatge que ens envolta.\nI després van arribar les Casetes del Delta, un allotjament que es mimetitza amb els arrossars i amb una situació privilegiada que permet l’accés fàcil a tots els punts d’interès del Delta de l’Ebre. La casa és a prop del riu i allà mateix hi ha el Passeig Fluvial, un lloc fantàstic per passejar i recórrer amb bicicleta.\nLa necessitat de compartir la nostra visió del Delta de l’Ebre ens va fer iniciar aquest bloc que només pretén ser un reflex d’allò que ens agrada i que pensem us pot ser útil. Us oferim informació i propostes per conèixer i gaudir –enjoying– dels paisatges singulars del Delta de l’Ebre.\nEsperem donar-te un cop de mà en la descoberta del Delta de l’Ebre amb els nostres suggeriments de rutes, visites, gastronomia i allotjaments i que el contingut d’aquest bloc t’ajudi a gaudir d’aquest territori que amaga moltíssimes sorpreses.\nToni i Anna


Hospital Sant Joan de Déu Archives |\nEIXAMPLE & SARRIÀ. Xocolatada Solidària\nUn any més participem a la iniciativa organitzada per l'Hospital Sant Joan de Déu. L'esdeveniment consisteix en organitzar una Xocolatada Solidària al nostre centre i recaptar diners per a la investigació del càncer infantil. La classe de l'Alicia i la Naomi, són els encarregats de gestionar-ho i preparar-ho tot. Busquen entitats o empreses del barri que vulguin participar elaborant la xocolata o fen donacions de gots, tovallons, etc. S'encarreguen també de fer la publicitat per a les famílies i de la venda el mateix dia. Encara no tenen pensat com es portarà a terme aquest curs per tal de mantenir les [...]\nEIXAMPLE & SARRIÀ. Xocolatada SolidàriaFasia Sarrià2022-02-18T12:14:49+01:00\nUn any més les nostres escoles participen a la iniciativa organitzada per l’Hospital Sant Joan de Déu. L’esdeveniment consisteix en organitzar una Xocolatada Solidària al centre i recaptar diners per a la investigació del càncer infantil. Busquem entitats o empreses del barri que vulguin col·laborar amb nosaltres, elaborant la xocolata o fen donacions de gots, tovallons, etc. Tenim uns quants molt fidels que cada any ens acompanyen i els volem agrair el seu compromís. També a les famílies i docents que sempre responen a les nostres peticions i sobretot al nostre alumnat per la seva implicació en la preparació de la [...]\nXocolatada SolidàriaFasia Sarrià2022-02-23T10:19:02+01:00\nEIXAMPLE. Xocolatada Solidària\nAquest curs l'escola d'Eixample tornem a participar a la Xocolatada Solidària organitzada per l'hospital Sant Joan de Déu. El divendres 19 de febrer es vendran de manera online fartons i cacaolats per tothom que vulgui. Animeu-vos a participar!\nEIXAMPLE. Xocolatada SolidàriaFasia Sarrià2021-02-11T13:10:28+01:00\nFamílies, Un any més les Escoles Fàsia participem a la XOCOLATADA SOLIDÀRIA organitzada per l’Hospital Sant Joan de Déu. Dijous 13 de febrer a les 16h. (ESCOLA EIXAMPLE) Divendres 14 de febrer a les 16h. (ESCOLA SARRIÀ) Per 2€ podreu gaudir d’un got de xocolata amb melindros. No dubteu en venir amb amics i familiars. Tots els beneficis aniran destinats a la lluita contra el càncer infantil.\nEIXAMPLE & SARRIÀ. Xocolatada SolidàriaFasia Sarrià2020-01-28T12:17:55+01:00


Falta de somni i problemes de conducta | Consumer\nFalta de somni i problemes de conducta\nSegons l'Associació Espanyola de Pediatria, un terç dels nens espanyols dorm poc o malament, en moltes ocasions a causa de la falta d'un horari fix per a ficar-se al llit\nData de publicació: Diumenge, 18deNovembrede2012\nDormir les hores necessàries és un dels pilars de la salut mental i física dels nens, sobretot en edat escolar. No obstant això, segons els especialistes, aquest aspecte no es té massa en compte. En aquest article s’argumenta per què els menors que descansen bé milloren el seu rendiment acadèmic; i, per contra, si els escolars no dormen el necessari, estan més irritables i somnolents, la qual cosa dificulta la concentració en classe. A més, de la mà d’experts, s’aporten unes senzilles recomanacions per a aconseguir una bona pauta de descans.\nDormir és fonamental per al desenvolupament dels nens. Mentre ho fan, el seu cervell i el seu cos descansen. I si dormen prou, es comporten millor i estan més actius l’endemà. Així ho assegura un estudi realitzat per l’Institut Douglas de la Universitat de McGill, a Quebec (el Canadà), sobre dos grups de 34 escolars d’entre 7 i 11 anys d’edat. Els participants d’un grup es van anar al llit una hora més tard de l’habitual durant una setmana, així que van dormir 54 minuts menys per nit, de mitjana. Els de l’altre grup es van anar abans, descansant 27 minuts més per nit.\nEncara que per norma general s’aconsella que els nens d’aquesta edat dormin entre 10 i 11 hores, els participants ho feien només nou hores de mitjana abans d’iniciar la recerca. Per tant, la meitat dels menors van descansar menys de nou hores durant la setmana de la recerca; l’altra meitat es va acostar al nombre d’hores òptimes que haurien de fer per la seva edat.\nEls investigadors van demanar que els mestres avaluessin el comportament dels petits durant el dia. Van analitzar la seva conducta en funció de diverses variables, com la impulsivitat, entre altres. I els resultats van ser concloents: els nens que van dormir més tenien millors nivells d’alerta, regulaven millor les seves emocions i, a més, es comportaven millor en classe. I, com és obvi, tenien menys somnolència diürna. Els que ho van fer menys es mostraven més irritables i impulsius.\nUn terç dels nens espanyols no dorm prou\nEl problema és que molts menors descansen a la nit menys del que necessiten. Segons un estudi del Grup de Somni de l’Associació Espanyola de Pediatria d’Atenció Primària (AEPap), un terç dels nens espanyols dorm poc o malament.\nMolts nens perden hores de somni amb algun programa de televisió, videojocs o amb les xarxes socials\nUn dels principals motius que no descansin prou és que molts no tenen un horari fix per a anar-se al llit. Així mateix, la multitud de pantalles (televisió, videojocs, ordinador, etc.) que hi ha en l’actualitat és una font de distracció important. Molts petits tenen algunes d’aquestes pantalles a la seva habitació i hipotequen hores de somni per a veure un programa de televisió, jugar a videojocs o comunicar-se amb els seus amics en les xarxes socials d’Internet. No és d’estranyar, per tant, que, com assenyala l’estudi del Grup de Somni de l’AEP, els nens d’11 i 12 anys de l’actualitat dormin de mitjana 30 minuts menys que els petits de la mateixa edat l’any 1985.\nA part dels problemes de conducta, una altra de les conseqüències de la falta de somni és l’empitjorament del rendiment escolar, ja que els menors estan més somnolents i irritables, sobretot durant les primeres hores de classe, la qual cosa dificulta la concentració. Un estudi conjunt de la Universitat Autònoma de Barcelona i la Universitat Ramon Llull, de Barcelona, demostra que els nens d’entre sis i set anys que dormen menys hores de les necessàries i tenen hàbits de somni incorrectes obtenen pitjors resultats acadèmics.\nDormir poc: un problema de fàcil solució\nDormir poc pot tenir conseqüències greus per al desenvolupament dels menors. Però, en la majoria dels casos, és un problema que té una solució relativament senzilla. Com assenyala Reut Gruber, director de l’estudi de l’Institut Douglas, “fins i tot petits canvis en la vida diària que puguin permetre als nens afegir més o menys mitja hora de somni podrien tenir un impacte significatiu“. Els canvis que suggereix aquest expert es basen en:\nEstablir un horari fix per a anar-se al llit i per a aixecar-se.\nAjudar al fet que els nens comencin a relaxar-se com a mínim una hora abans d’anar al llit (ajuda apagar la tele o donar-li un bany).\nNo deixar que tinguin televisors o ordinadors a la seva habitació.\nAssegurar-se que el llit i el coixí siguin còmodes i que no hi hagi sorolls en el seu dormitori.\nFalta de somni i hiperactivitat\nEl dèficit de somni podria tenir conseqüències més greus que un baix rendiment a l’escola o problemes de conducta. Segons un estudi de la Universitat de Michigan (els EUA), els nens que sofreixen un trastorn per dèficit d’atenció amb hiperactivitat (TDAH) solen tenir problemes per a dormir. Encara que no s’ha demostrat que la falta de somni sigui la causa del trastorn, els especialistes assenyalen que els menors que dormen poc solen estar “accelerats” durant el dia. Així que no dormir prou agreujaria el TDAH. No obstant això, els experts assenyalen que si es tracten de manera adequada les alteracions del somni en aquests petits, milloren de manera substancial els problemes de conducta associats al trastorn.\ndescans insomnio-ca somni


Necessita la meva empresa un control horari?\nNecessita la meva empresa un sistema de control horari?\n19/05/2015 Claudi Martínez Articles d'ajuda\nUn sistema de control horari permet optimitzar els costos associats a la gestió del temps que els empleats dediquen a la feina. No saps si realment la teva empresa en necessita un? En aquesta infografia et donem unes pistes que t’ajudaran a decidir-te.\n[ Versió text]\nSalari per hores\nPagues als teus empleats per hores? Si és així, és vital no cometre errors a l’hora de calcular el temps treballat, ja que d’ell depèn l’import dels salaris, i l’acumuluació d’errades en els càlculs pot suposar una despesa no controlada per a l’empresa.\nLa teva empresa disposa de personal itinerant, com per exemple, instal·ladors, comercials o qualsevol altre servei a domicili? Llavors, coneixent els temps de servei amb exactitud, podries optimitzar les sortides i el personal necessari per dur a terme les activitats fora de l’empresa.\nQui està present/absent?\nNecessites saber, en temps real, qui està present i absent amb l’objectiu de planificar equips o controlar la presència d’empleats clau per al desenvolupament de l’activitat de l’empresa? Un bon sistema de control horari et pot oferir aquesta informació.\nNecessites dur el control de les hores extres distingint entre diürnes, nocturnes, fetes en dies laborables o en festius? No t’emboliquis més: automatitza aquesta tasca i genera informes al moment sobre la quantitat d’hores extres que ha fet cada treballador.\nGestió de les baixes\nVisites al metge, baixes per maternitat, permisos especials… Si creus que a la teva empresa s’hi dedica massa temps a la gestió manual de les baixes i altres incidències, pots reduir-lo a pocs minuts utilitzant el software adequat per fer-ho.\nVacances i dies lliures\nEt resulta àrdua la tasca de planificar la plantilla per tenir dispersa la informació dels dies lliures i de vacances que sol·liciten els empleats? En tal cas pots gestionar-ho tot de manera automàtica per a que et resulti senzill autoritzar o denegar aquests dies en funció de la càrrega de treball a mig i llarg termini.\nJa tens un sistema de control horari, però els empleats fitxen uns per altres? Llavors significa que està obsolet. Aprofita les tecnologies de reconeixement facial i d’empremta dactilar que eviten, de manera eficaç, que un empleat pugui fer-se passar per un altre.\nCom més coincideixin les necessitats de la teva empresa amb les que acabes de veure, més sentit té que utilitzis un sistema de control horari.


No és natural - Nosaltres La Veu\nper Cristina Muñoz , Associació de Dones Amelia Jover\nDivendres, 26 de juny de 2020 a les 06:00h\nNo és natural /Flickr\nDissabte 15 de juny de 2019. Una dona està passant el seu temps lliure a la platja nudista de Cullera. En un moment determinat se sent observada des de les dunes del voltant. Intimidada, decideix arreplegar i tornar a casa. El camí de la platja a l’aparcament implica creuar una estreta passarel·la, allí es veu acorralada per dos individus als quals en poc de temps es sumen altres tres. Comencen a increpar-la amb comentaris vexatoris de contingut sexual, que acaben amb tocaments. Veu una parella a l’aparcament i demana ajuda, aprofitant per a escapar. Tot i això encara és envestida pel vehicle en la seua fugida.\nUn episodi més, un com tants. Un dels agressors, de fet, manifesta públicament, que es van adreçar a ella sense cap ànim d’ofensa. No entén, i segurament així és, el perquè d’aquest rebombori ni perquè estan denunciats. Ells sols volien divertir-se i consideraren que una dona sola en una platja nudista no mereixia cap mena de respecte. En l’imaginari d’aquests individus, la víctima, hauria de mostrar-se afalagada que la miraren, feren referència a parts del seu cos i inclús li efectuaren tocaments.\nNo hi ha cap mena de consideració cap a la dona. Es vista com objecte, com un tros de carn al que es defineix el tot, fent referència a determinades parts del seu cos. Emparats pel grup, pel ramat, la responsabilitat es difumina i contribueix a difuminar també a la dona com a ens amb substantivitat pròpia.\nEntrem així en la naturalització de la violència, física, sexual o verbal, que estructura la forma de percebre la realitat. En un moment socioeconòmic en el qual, el poder com a tal, no es veu, el poder patriarcal es percep de forma cada vegada més difusa, fins al punt en què moltes vegades es pensa que no existeix.\nJa no tenim a “senyoros” que ens diuen què hem de fer. Tenim un sistema de drets i llibertats que s’esgrimeixen cada vegada que el feminisme alça la veu.\nPerò aquests drets i llibertats, no es tradueixen en un sistema de garanties. Si anem al text constitucional, l’article 47 fa referència al dret a un habitatge digne i adequat. Excel·lent, però aquest dret no s’equipara a cap garantia, com tothom sap. Fent un paral·lelisme, és fàcil veure on es queden els nostres drets i la nostra llibertat. Eixa llibertat que la dona de la platja no va poder exercir perquè un grup de personatges la va intimidar, la va acorralar i la va vexar tant de fet com de paraula.\nI una vegada més es va naturalitzar la violència.\nAquesta violència que fa que malgrat els avanços, continuem sentint-nos vulnerables.\nAra bé, si ho pateix una, ho patim totes. Aquest estiu, l’Associació de Dones Amelia Jover hem anat, com l’any passat, a la platja, fent una acció de pegada de cartells amb diversos missatges, “EL MEU COS ÉS MEU I NO ES TOCA”, “PLATGES LLIURES D’ASSETJADORS”, “SI ERES VÍCTIMA DE VIOLÈNCIA DE GÈNERE CRIDA AL 016”, “NO TENS DRET SOBRE MI, NO SÓC CAP OBJECTE” O ”ESTEM VIGILANT-VOS”, entre d’altres. No ha estat una acció aïllada, estem treballant per a visibilitzar aquesta violència continuada que s’exerceix sobre les dones. Per tant, seguirem anant a la platja cada mes de juny per a posar cartells i recordar que aquestes coses segueixen passant, però que cada vegada som més, més fortes i més unides, per a fer-los front.


Les Festes de Sant Raimon tornen a Vilafranca del 16 al 27 de gener amb més d'una vintena de propostes\nPere Regull destaca la 'quantitat d’actes espectacular, adreçats a un ventall de públic molt variat. Això és important, perquè les festes populars han de ser transversals i arribar a tot tipus de públic'\nRedacció Vilafranca del Penedès 08-01-2019 18:34 Lectures 2190\nLes Festes de Sant Raimon tornen a Vilafranca del 16 al 27 de gener amb més d'una vintena de propostes. Ajuntament de Vilafranca\nL’Agrupació Cultural de Raimons i Raimundes organitza de nou aquest any les festes d’hivern vilafranquines, les Festes de Sant Raimon 2019. La presentació del programa d’actes es va fer ahir a la tarda, i va anar a càrrec de l’alcalde Pere Regull, del regidor de Cultura, Raimon Gusi, i de diversos components de l'Agrupació de Raimons, encapçalats pel seu president Raimon Bové.\nEl regidor Raimon Gusi va destacar la bona valoració que es va fer l’any passat i va reiterar el suport municipal als organitzadors. Des de l’Agrupació de Raimons també van manifestar la seva satisfacció pel resultat de les festes de 2018 i van avançar que enguany es repetirà el mateix model, amb alguna novetat, sobretot en l’àmbit més lúdic, que creix, però que manté l’estructura de l’edició anterior. Així les festes es concentraran principalment en dos caps de setmana, de divendres a diumenge, del 16 al 26 de gener i la imatge, que repeteix el format de cartell-programa, ha anat a càrrec de la dissenyadora Sandra Güell.


Casado avisa que "caurà qui hagi de caure" en el cas Kitchen, però remarca que no hi ha afiliats del PP imputats\nÁbalos insta el PP a refundar-se i a no tapar els seus problemes amb atacs al govern espanyol\nEl líder del PP, Pablo Casado en una imatge recent POOL / EFE\nBarcelonaEl líder de PP, Pablo Casado, ha promès exemplaritat i ha garantit que no en deixarà "passar cap" en l'anomenat cas Kitchen, però ha subratllat que no hi ha afiliats del PP imputats per prendre mesures. Després de subratllar que "caurà qui hagi de caure", ha recordat que tenen "molta experiència" acumulada sobre "penes de telenotícies" que després van quedar "en no res". En una entrevista a la Cope, Casado ha afirmat que l'operació Kitchen, que investiga el suposat espionatge a l'extresorer del PP Luis Bárcenas, "per ara" no li preocupa perquè l'exsecretari d'Estat de Seguretat Francisco Martínez és l'"únic imputat" i "no està afiliat" al PP.\nDesprés de recordar que el seu compromís amb la regeneració va ser "clau" al congrés extraordinari del PP que el va catapultar a la presidència del partit, ha recalcat que llavors es va comprometre a "deixar anar amarres amb qualsevol conducta no exemplar". Això sí, ha afegit que també va dir llavors que estava "orgullós" del PP i que no faria de "justicier". El líder del PP ha assenyalat que en aquest cas només hi ha un "mer escrit de la Fiscalia" que "lidera" Dolors Delgado, "una exdiputada socialista embolicada en un escàndol d'escoltes, extorsions policials a empresaris, periodistes i jutges". "El que demano és que la mateixa vara de mesurar valgui per a tots", ha demanat, al·ludint al cas dels ERO d'Andalusia o de Filesa que van afectar el PSOE.\nCasado ha dit que ell està disposat a ser "exemplar" i que "qui la faci la pagui" perquè aquest és el seu "compromís" amb els afiliats del PP i els espanyols. "Si aquestes informacions un jutge diu que són certes i hi ha alguna persona que tingui algun tipus de responsabilitat, no només em preocuparà sinó que m'ocuparà", ha garantit. També ha assenyalat que el seu partit està "encantat" que hi hagi comissions d'investigació –després de la sol·licitada pel PSOE i Podem sobre el cas Kitchen– però ha recalcat que han de ser "sobre tots", al·ludint a les informacions de l'excomissari José Manuel Villarejo i Podem.\nEl ministre de Transports, José Luis Ábalos, ha acusat avui Casado d'utilitzar "l'estratègia del calamar" i "llançar tinta" a l'executiu espanyol per tapar els problemes que assetgen la seva formació i que haurien de portar els populars a "refundar-la". Ábalos s'ha expressat així en una entrevista a RNE després que Casado, simultàniament, ha mostrat la seva intenció de plantejar una comissió d'investigació sobre Unides Podem i una altra sobre la gestió de la pandèmia per part de l'executiu.\n"Si la resposta al seu problema és atacar els altres, tenim clar que no hi ha res a canviar", ha assegurat el ministre, que ha carregat contra Casado i el seu passat. "No té capacitat [d'arreglar-ho], però és normal: ell és la conseqüència de tot allò, encara que digui que era un diputat d'Àvila". En aquest context, Ábalos ha sostingut que totes les informacions relatives a l'operació Kitchen revelen que no es tracta d'un escàndol judicial sinó d'"una manera de concebre el poder".\n"Això que apareix ara no és un problema només de corrupció sinó de tot el sistema. Aquí es va tractar d'eliminar proves i documents comprometedors que poguessin inculpar i demostrar accions il·legals. Si quan es va fer el debat de la moció de censura es parlava d'una trama de corrupció institucionalitzada no era només en un sentit lucratiu sinó també buscant la impunitat i comparèixer dopat a les eleccions", ha insistit.\nPer això el ministre ha opinat que la intenció de l'actual líder del PP de desentendre's dels seus predecessors no és possible. "He sentit que vol trencar amb el govern de Rajoy. Si vol trencar també amb el d'Aznar, amb tots els exministres imputats, amb qui vol trobar-se?", s'ha preguntat. En aquesta línia, el secretari d'Organització del PSOE ha afirmat que el que convindria al PP seria "refundar-se" o fins i tot "canviar el nom del carrer on hi ha la seu". La resta, segons Ábalos, són només intencions d'"eludir" el passat o una "incapacitat" per afrontar una etapa no gaire "honrosa".\nEls comuns exigeixen a Casado depurar responsabilitats\nEl portaveu de Catalunya en Comú, Joan Mena, per la seva banda, ha demanat explicacions al president del PP, Pablo Casado, i que depuri responsabilitats. "És intolerable que tant l'excap de l'Estat com l'expresident del govern de l'Estat, i el cap de l'oposició segueixin sense assumir les seves responsabilitats. Els responsables polítics han de donar totes les explicacions, si no que marxin de les seves responsabilitats", ha afirmat en roda de premsa. Per Mena és "intolerable" que Casado encara no hagi sortit a donar explicacions públicament sobre el cas.\nPablo Casado cas Kitchen Jorge Fernández Díaz Carlos Jiménez Villarejo


L'art del disseny web\ndilluns 24 setembre 2012\tper Mireia Tort\nL’art del disseny web\nFa temps que la cadena nord-americana PBS (Public Broadcasting Service) fa una sèrie web anomenada Off Book, que hauria de ser referència per tots aquells a qui interessi el món de l’art i, particularment, l’art relacionat amb internet, els videojocs i la cultura steampunk.\nCada quinze dies publiquen un episodi en què es tracta un tema de manera concisa i professional un tema, moltes vegades, també entrevistant-ne a especialistes. Durant la primera temporada el programa estrella va ser el dedicat a la tipografia, però també van fer altres reportatges interessants sobre graffittis o videojocs, per exemple. I, en la segona temporada, que és l’actual, hi ha capítols remarcables com el dedicat a l’evolució de l’art de 8 bits, els vídeos virals o l’art del disseny web.\nEl vídeo és en anglès, però si teniu problemes per entendre-ho, podeu activar els subtítols. A la part inferior dreta dels vídeos de youTube hi ha tot de botons, el segon, començant per l’esquerra, serveix per activar els subtítols. Els podeu activar en anglès o també podeu provar d’activar-ne la traducció. Les traduccions encara estan en fase Beta, però us permetria posar-los en català. Primer cal clicar a “Anglès (transcrit)” i després a “Tradueix els subtítols” i escollir català o la llengua que es vulgui.\nSi us interessen aquesta sèrie de vídeos, us podeu subscriure al seu canal de YouTube i també seguir el compte de Twitter del programa. De veritat que val la pena.\nDisseny web, PBS, sèrie, vídeo, Zeldman\nLa Carmanyola Tipogràfica presenta: Diplomata\nllengua Tipografia recursos Il·lustració facebook responsive design fotografia eines blog antaviana apps Disseny social media català HTML5 independència vídeo Catalunya màrqueting twitter música Disseny web jQuery recursos web android infografia Accessibilitat disseny gràfic css3 xarxes socials


Richard Wilkinson: 'El nostre objectiu ha de ser la democratització de l'economia' - Esquerra\nEl president de la Fundació Josep Irla, Joan Manuel Tresserras ha presentat l'epidemiòleg social, Richard Wilkinson, en la lliçó inaugural del curs econòmic i polític de la Fundació Josep Irla, que s'ha celebrat a l'auditori del Campus Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra.\nRichard Wilkinson ha aportat dades i experiències que condueixen a una tesi que ens mostra clarament que 'en la lluita contra ladesigualtat, i tendint a crear societats menys desiguals, el nostre objectiu ha de ser la democratització de l'economia i aquesta ha de ser la nostra resposta al poder manipulador i generador de desigualtat de les grans multinacionals'.\nLa bretxa entre el sou dels directius d'empresa i els operaris ha evolucionat en un increment espectacular, una estructura democràtica de les empreses aporta una major responsabilitat envers la comunitat, a nivell econòmic, ambiental i evita el creixement de la desigualtat.\nWilkinson ha definit la desigualtat partint de la premissa que 'la gent té una visió molt ingènua, tendim a creure que només té importància des de les condicions materials, si genera pobresa. La pobresa no és una quantitat petita de bens materials, és una distinció entre classes socials'. La pobresa i la seva definició s'expressa en diferents termes segons l'àmbit geogràfic però sempre coincidint en els termes d'estrats socials i no en estàndards d'indicadors fixes.\nEl doctor Wilkinson fa palès que 'hi ha menyspreu envers la pobresa. Es genera autoodi . Es creen divisions entre nosaltres i es generen sentiments d'inferioritat i superioritat. Som jutjats en relació al nostre estatus'.\nL'acadèmic ha explicat que 'hem de deixar de pensar en la desigualtat com una qüestió de justícia o injustícia social, es tracta d'una qüestió individual, de la diferenciació que fem d'estatus socials. El punt d'inflexió està en si tenim una piràmide social molt plana o és molt punxeguda, cas en què hi hauria diferències socials més accentuades'.\nCom afecta la desigualtat a les nostres relacions socials?\nEl doctor Wilkinson ha centrat bona part de la conferència en com afecta la desigualtat a les relacions socials entre individus i a nivell de la comunitat.\n'En societats més desiguals hi ha una afectació més gran de les relacions socials i les desigualtats generen desconfiança, som menys considerats, s'afebleix la vida comunitària, i cada cop confiem menys els uns en els altres. En societats més igualitàries hi ha vida comunitària, col·laboració, en societats més desiguals això no existeix i la gent es defensen els uns dels altres' ha conclòs.\nJoan Manuel Tresserras ha destacat que aquesta lliçó inaugural respon al criteri de la Fundació que compleix una funció molt important i la volem fer ben visible. Es tracta d'una Fundació d'un partit històric de llarg recorregut; una part important s'adreça al rescat de la memòria i també a intentar estimular la reflexió política de llarg recorregut, l'altra part es destina a la reflexió ideologia des d'una perspectiva menys tenallada per la realitat dels grans temes que ens preocupen i trasbalsen. Per fer això 'és necessària, segons Tresserras, una relació més estreta amb el món acadèmic que és on es construeix la realitat intel·lectual'.\nTresserras ha celebrat poder gaudir d'aquesta primera lliçó inaugural del curs amb una personalitat acadèmic de reconeixement internacional com és Richard Wilkinson. 'El tema central que traspassa la política arreu del món és la desigualtat, i poques persones han fet aportacions tan interessants com el doctor Wilkinson'.\nÉs el primer cop que es fa una lliçó inaugural i la Fundació s'ha marcat l'objectiu de repetir l'experiència cada any.


Rodby Færge Ferri\nPassatger Rodby Færge i transbordadors de cotxes\npreus Rodby Færge de passatge i ferri, horaris, reserves de bitllets i informació per a transbordadors navegant des Rodby a Puttgarden Færge.\nComparar preus dels bitllets de ferri Rodby Færge disponibles en temps real i reservar els bitllets disponibles automòbils i passatgers d'avió Rodby Færge navegant des Rodby Færge, amb els transbordadors Scandlines Puttgarden en línia amb confirmació immediata. Cerca personalitzada\nPreus de les entrades i Reserves Entrades llibre Rodby Færge Ferri amb Scandlines per als transbordadors que naveguen des Rodby a Puttgarden Færge en línia amb antelació per gaudir el preu del bitllet de ferri disponible més barat.\nEl preu que veu és el preu que es paga. No hi ha extres ocults ni sorpreses com el recàrrec per combustible addicional o càrrec per servei i no et cobren res extra per pagar amb una targeta Visa. El preu que li citem el seu bitllet del passatger o Rodby Færge ferri seleccionat, allotjament a bord i tipus de vehicle és tot haurà de pagar, i això és una promesa. Per obtenir un preu de bitllet de ferri Rodby Færge i reservi el seu bitllet de ferri de manera segura en línia si us plau utilitzeu el formulari de reserva de ferri en temps real a l'esquerra. Vostè també és capaç d'afegir un hotel al seu destí, o en qualsevol altre lloc, per la seva bitllet de ferri en completar la seva reserva de bitllets de ferri. Més Sobre Rodby Færge\ni Rødbyhavnsa petita ciutat i un port a la costa sud de Lolland, Dinamarca. Rødbyhavn ( "port de Rødby") es troba a uns 5 km al sud-oest de la ciutat de Rødby. És un port a la costa nord de l'estret de Fehmarn. El servei de ferri connecta amb Rødbyhavn Puttgarden a l'illa de Fehmarn. Així, es pot conduir o agafar el tren des de Copenhaguen sobre l'estret de Fehmarn, i després a Lübeck i Hamburg per E47 ruta europea, que a Alemanya es coneix com A1 autovies i Vogelfluglinie.\nDe gener 1, 2007 municipi Rødby va deixar d'existir com a resultat de la Kommunalreformen i es va fusionar amb Holeby, Højreby, Maribo, Nakskov, Ravnsborg i municipis Rudbjerg existent per formar el nou municipi de Lolland. Això crea un municipi amb una superfície de 892 km² i una població total de 49,469 (2005). El nou municipi pertany a la regió Sjælland ( "Regió Zelanda").\nEl municipi anterior Rødby va cobrir una àrea de 120 km². El seu alcalde passat era Hans Ole Sørensen.\nMillor Garantia de Rodby Færge Ferry Preu de l'entrada\nGarantia del millor preu - Sempre li oferim la nostra més baixa disponible Scandlines de passatgers i transbordadors de cotxes preu de l'entrada cap i des Rodby Færge. No hi ha extres ocults ni sorpreses com el recàrrec per combustible addicional o despeses de reserva i també que no et cobren res extra per pagar amb una targeta Visa. El preu que citem seu bitllet del ferri de Rodby Færge seleccionat, allotjament a bord i tipus de vehicle és tot haurà de pagar, i això és una promesa!\nEn l'improbable cas que trobi el mateix en tot targeta integrada de ferri Rodby Færge més barat en el fullet de qualsevol altre operador turístic li prometem que farem el nostre millor esforç per superar aquest preu, o per oferir l'opció de sol·licitar un reemborsament. Per reservar bitllets de ferri d'automòbils de passatgers i Rodby Færge favor clica aquí. Atenció al client, televendes i Contacte amb nosaltres en ferryto.com que són capaços d'obtenir preus en temps real de bitllet de ferri Rodby Færge, comprovar la disponibilitat de bitllets i llibre car ferri de passatgers des de i cap a Rodby Færge al nostre preu de butlleta disponible. Ferryto.com és part de la major xarxa de distribució de bitllets de ferri en línia del món proporcionant la capacitat de reserva de més d'operadors de ferri europeus 80 incloent a Rodby Færge ja més de 1,200 altres rutes de ferri en tot el Regne Unit, França, Espanya, Irlanda, Holanda, Europa de l'Est , la Mediterrània, el Bàltic i el nord d'Àfrica. Per obtenir més informació, respostes a preguntes freqüents o posar-se en contacte amb nosaltres directament si us plau clica aquí. Sobre nosaltres


Sona9 : La Senyoreta Descalça guanya el SonsRiu\nActualitzat el 18/09/2012\nLa Senyoreta Descalça guanya el SonsRiu\nEl sextet de Banyoles s'imposa a la final del concurs de música de Riudarenes\nLa primera edició del concurs de música SonsRiu, celebrada el passat divendres 14 de setembre a la zona esportiva de Riudarenes i dirigida als grups de música de les comarques gironines, va tenir com a guanyador el sextet banyolí La Senyoreta Descalça.\nLa final del concurs era un dels plats forts de la Festa Major de Riudarenes, i a la primera edició han quedat finalistes Uat Boada (Santa Coloma de Farners), Bipolar (Girona), Red Souls (Olot) i La Senyoreta Descalça (Banyoles). Aquests últims han guanyat el primer premi. El grup de la capital del Pla de l'Estany va seduir públic i jurat amb la seva proposta de funk, electro i reggae, però sobretot amb l'efectivitat i qualitat del seu directe.\nEls guanyadors del SonsRiu es van emportar com a premi 600 euros, una actuació remunerada a la Festa Major de Riudarenes del 2013 i un reportatge a la revista Enderrock. Per la seva banda, el cantautor Uat Boada es va endur el segon premi del concurs, valorat en 200 euros. A la final del SonsRiu i com a fi de festa van actuar Pulpopop: van presentar les noves cançons del seu segon disc, que començaran a gravar a final del 2012.\nAl SonsRiu s'hi van presentar 32 grups, i neix amb la intenció de convertir-se en una de les plataformes musicals de les comarques gironines. El concurs té la col·laboració i l'assessorament d'Enderrock.\nTrobareu més informació de La Senyoreta Descalça a la seva pàgina del Sona 9.


"Va ser una sensació estranya però agradable pensar que ajudàvem algú" - Empordà\nAnna Paradeda donant de sang de cordó umbilical\n"Va ser una sensació estranya però agradable pensar que ajudàvem algú"\nA.C. | GIRONA 03.11.2015 | 06:30\nAnna Paradeda, donant de sang de cordó umbilical diari de girona\nAl 2009, l'Anna Paradeda va donar la sang del cordó umbilical del seu segon fill, en Raül. L'any passat, va rebre una trucada que l'informava que la donació s'havia usat per a un dels 1.200 trasplantaments que ha facilitat el Banc de Cordó. El banc de Catalunya és, de fet, el líder europeu i el tercer mundial en aquest tipus de trasplantaments.\nQuan va decidir donar la sang del cordó umbilical?\nM'ho van proposar a l'hospital Trueta, mentre esperàvem que arribés la llevadora per al part. Com que no teníem diners per a emmagatzemar-lo per nosaltres, vam decidir ajudar. No ens costava res i tot va ser molt ràpid i senzill.\nI tant! I ho he recomanat a tothom que ha tingut fills. L'any passat, quan ja gairebé ni ens en recordàvem, ens van trucar del Banc de Sang per explicar-nos que havien fet servir la nostra donació per a un trasplantament. Va ser una sensació estranya, però molt agradable, pensar que estàvem ajudant algú. Espero que al receptor li hagi anat tot molt bé des de llavors.\nI el seu fill, com s'ho va prendre?\nLi vam explicar i es va posar molt content. Fins i tot el seu germà gran ens va preguntar per què no ho havíem fet també amb ell. Ens va servir per explicar-los als dos la importància d'ajudar els que ho necessiten.\nEn el seu moment es va plantejar guardar la sang del cordó umbilical per si en Raul la necessitava més endavant. Si s'hi tornés a trobar, què faria?\nTornaria a optar pel Banc de Cordó públic. Tant de bo en doni més gent. Si tothom fa com jo, sé que si algú de la família ho necessita, hi haurà més opcions de trobar un donant compatible.


La simfonia de la confusió | De solanes i obagues\n← L’agroindústria i el Déu de les coses petites\nTraient aigua d’un vaixell malmès →\nPublicat el 25 de gener de 2012 per Santi Torres\nSanti Torres. (Publicat al bloc de Cristianisme i Justícia) M’assec a pensar una estona (un exercici atrevit, escàs, gairebé un luxe en els temps que corren) abans de posar-me a escriure un post que desitjo ple de seny, de racionalitat, d’elements d’anàlisi, que doni llum etc. etc. Però no passen ni vint minuts que me n’adono de la impossibilitat de l’empresa. Intento processar les notícies que com una mena de bombardeig em van arribant de tots costats sobretot via ràdio i Internet, les meves principals fonts d’informació, però no me’n surto. Em sobrepassa la impostura que estem vivint, i em sobrepassa tant, que un servidor, més aviat escèptic en quan a les teories de la conspiració comença a apuntar-se al club dels qui pensen que una cerimònia de la confusió com l’actual deu obeir a un pla premeditat per anestesiar qualsevol intent de resistència moral.\nEm sobrepassa pensar que el nou govern espanyol compti entre els seus nous ministres, personatges provinents dels lobbies més importants de la indústria armamentística i de la banca més especuladora. Sé que és un govern legítim, democràticament elegit, però fins i tot aquesta legitimitat no treu la necessitat d’una tria ministerial que tingui en compte elements bàsics d’ètica i honestedat política. En molts estats els ministres són examinats pels parlaments i poden ser vetats per aquests parlaments, de tal manera que en aquest examen l’opinió pública arriba a conèixer quina ha estat la carrera del candidat. Així passa per exemple, en el cas de la Comissió europea, on els nous comissaris han de passar per una sessió d’examen davant el Parlament, on es repassa la seva trajectòria i s’aclareixen possibles conflictes d’interessos. Cal dir que més d’un no ha aprovat i ha hagut de ser descartat per qui el proposava. Aquí en canvi, la composició del govern es reserva a un president que ho manté tot en secret fins el mateix dia en que els escollits juren (o prometen) els seus nous càrrecs.\nEm sobrepassa la impostura dels qui parlen de regeneració moral des dels seus atris, mentre els partits que els donen suport i persones rellevants que han ostentat alts càrrecs en aquests partits són imputats en processos judicials per corrupció. Casos com el de Camps, Matas, i tants altres … en el qual es barreja la vanitat personal amb qüestions més de sistema (finançament de partits, contractació d’obra pública etc..) passen per davant els nostres ulls com si res. Fins i tot, hi ha que els considera absolts en la mesura que les urnes els han tornat a revalidar en el càrrec a ells mateixos o als partits als quals pertanyen. L’apel·lació que des dels partits governants es fa actualment de l’esforç, els valors i la regeneració democràtica, no deixa de sonar buida, en la mesura que no hi ha hagut un mea culpa sincer per part dels qui van creure que l’elecció democràtica els donava una mena d’impunitat total.\nEm sobrepassa l’aplaudiment que el Congrés va fer fa uns dies a sa Majestat que viu a la Zarzuela, i els elogis que va rebre per part de tots per fer una cosa tan “atrevida” com rendir comptes d’allò que rep per part de l’Estat. És que ens hem begut l’enteniment? Durant anys la Monarquia emparada pels partits majoritaris es va negar a una presentació pública de les despeses de la Casa Reial, i ara, que per una conjuntura que tothom sap i que no repetiré, ara que per un interès de supervivència davant l’escàndol d’un dels seus membres, s’ha decidit amb benvolença a ensenyar-nos una “miqueta” com es gasten els calés, ara els nostres representants els brinden una llarga ovació. Estrany, tot molt estrany, molt confús … ja ho he dit al principi.\nI potser el súmmum de tot ha vingut els darrers dies en forma de reacció per la mort d’en Fraga. He de dir que he viscut amb astorament aquesta mena d’elevació als altars de la política d’algú que certament amb llums i foscors, com tothom, que jo sapigui no va mostrar mai ni un àpex de penediment per haver participat en un dels règims més obscurs del segle passat.\nForma part de la mateixa cerimònia de confusió de valors capgirats. Els còmplices d’una dictadura són enaltits com a demòcrates pels nostres representants democràticament elegits; els imputats per corrupció absolts per les urnes o en tot cas víctimes (“nous Jobs” Camps dixit) en mans de fiscals implacables; els partits que s’han finançat de forma sospitosa durant anys reclamen regeneració moral; la rendició de comptes necessària i obligatòria es vista com un acte de règia generositat i segueix…\nI a mi el cap comença ja a donar voltes mentre penso que potser sí que som víctimes d’una conspiració, la que vol entre altres coses, que deixem d’escriure coses sensates i normals on tot torni a agafar una lògica: la lògica d’una veritat cada vegada més prima i tergiversada. Potser avui més que grans principis, la resistència consisteixi simplement en no perdre el cap.


30/12/18. Marfull i Pujadas, Andreu. Anticatalanisme xenòfob. El Punt Avui. - Gironès per la independència\n30/12/18. Marfull i Pujadas, Andreu. Anticatalanisme xenòfob. El Punt Avui.\nL’anticatalanisme és xenòfob, i a Espanya està present en el sistema institucional per raons de poder. Ho està des que Castella decideix, al segle XVIII, inventar-se la història d’Espanya a costa de faltar a la veritat, amb el vistiplau de l’Església inquisitorial, per crear l’imaginari èpic d’un fals passat mancat de tota glòria. Ho fa a costa dels pobles musulmà i jueu, i també a costa del passat català al servei de l’Imperi romà. Des de Castella es creen falsos llinatges, falsos herois i falses glorificacions de les icones de sant Jaume, la verge cesaragustiniana (el Pilar de Saragossa) i la mateixa Toledo. Castella s’apropia d’allò que no li correspon, ja sigui de les terres que ocupa com del relat històric original, en què el comte de Cortès, de la família imperial bizantina catalana, parent d’en Colom, posa les bases. S’inventa, així, l’imaginari del poder dels Àustries espanyols, que mai haurien governat Espanya. D’aquesta manera, es legitima l’ocupació peninsular i els monarques, junt amb una nova Roma radicalitzada, s’alien per imposar la cosmovisió cristiana inquisitorial. En el cas de l’Espanya borbònica, s’esborren poders antics, catalans, jueus i musulmans i el nou monarca es proposa així crear un patriotisme al servei de la seva empresa hostil. Resultat d’un poder il·legítim, des d’una perversió de l’autoritat castellana, i navarresa, borbònica, es crea un discurs xenòfob des de les pròpies institucions del poder intrús.\nEl 1714 hi ha un gir en la història humana. Des d’Europa es venç la fidelitat catalana al temple salomònic i es crea un nou ordre mundial. Des d’aleshores, es traça el destí de l’espanyolisme castellà imperial, anticatalà i xenòfob per necessitat. La maçoneria és el poder alternatiu, oposat al projecte del Vaticà amb el braç catòlic dels Borbó. Amb el temps, tot es transforma.\nAl segle XXI, el discurs xenòfob reneix de nou, resultat de la transmissió malaltissa generació rere generació, abús rere abús, cop d’estat rere cop d’estat. L’espanyolisme castellà xenòfob és radical perquè neix d’una farsa, i des de la radicalitat manté el seu vigor, que ningú gosa aturar. L’exèrcit colpista, la monarquia intrusa i l’església patriòtica instal·lada als poders intrusos el mantenen viu. La política associada és la seva representació democràtica. Així, aquest poder recupera el discurs xenòfob quan tem no poder contenir la capacitat de rebel·lió interna, mentre estimula la debilitat de la denúncia internacional resultat, precisament, d’una història del poder manipulada. Per aquesta raó, quan el catalanisme expressa la seva identitat, i mostra el seu dret a la lliure determinació, com a poble, floreix la xenofòbia. Aleshores, practica l’abús i, en una era en què ja no es pot controlar la informació, comet l’error fatal. Els xenòfobs s’exposen al judici extern, perden la seva legitimitat i actuen motivats per la por. La xenofòbia mostra el seu rostre, i és ajusticiada. Els jutges són jutjats, i els assetjats, alliberats.\nMentir, violentar, amenaçar, condemnar i empresonar faltant a la veritat i a la justícia fonamental té conseqüències.


El V Feminari de la Diputació de València analitzarà els reptes feministes després de la pandèmia - Nosaltres La Veu\nCarmen Calvo, Eva Blasco, Amalia Valcárcel, Pilar Mora, Marisa Soleto i Rosana Pastor, entre altres, abordaran temes com la coeducació, l'emprenedoria, la prostitució i les polítiques d'igualtat\nImatge d'una de les primeres edicions del Feminari\nEl Teatre Principal de València acollirà el pròxim cap de setmana el V Feminari organitzat per l'àrea d'Igualtat de la Diputació de València, que torna a la presencialitat després de mesos de restriccions a causa de la Covid-19 per analitzar els reptes feministes després de la pandèmia.\nEl congrés feminista, que compta ja amb 800 inscripcions uns dies després de l'obertura, abordarà enguany temes com la coeducació, l'emprenedoria, la prostitució i les polítiques d'igualtat, amb ponents com ara la presidenta de CEV València, Eva Blasco; la secretària de Formació, Ocupació i Igualtat d'UGT-PV, Pilar Mora; la doctora en Filosofia Rosa María Rodríguez Magda; l'escriptora María Murnau, i l'actriu Rosanna Pastor.\nLa ponència inaugural, titulada «La civilització feminista», serà a càrrec de la catedràtica emèrita de Filosofia Moral i padrina del congrés, Amelia Valcárcel, i l'exvicepresidenta del govern espanyol, Carmen Calvo, tancarà el conclave amb la conferència «Com eixim d'aquesta?»\nDurant dia i mig, el Feminari tornarà a convertir-se en «un espai de debat i reflexió sobre els reptes de la dona, en aquesta ocasió en ple trànsit cap a una nova normalitat en la qual no es contempla fer passos arrere en el camí de la igualtat real entre homes i dones», ha assenyalat la Diputació. Per a això, l'àrea d'Igualtat que dirigeix Eli García proposa un programa amb cinc taules de debat i tres conferències: la de la catedràtica en Dret Processal Elena Martínez sobre «Igualtat i violència de gènere en temps de distòpia pandèmica»; la de la directora de la Fundació Dones, Marisa Soleto, sobre «Polítiques d'Igualtat per a la recuperació econòmica»; i la ja esmentada de Carmen Calvo.\nRespecte a les taules de debat, la primera tindrà lloc divendres amb el títol «La coeducació importa». La professora Elena Simón, llicenciada en Filologia Moderna, la sociòloga Marina Subirats i la directora de la Fundació ANAR, Teresa Martínez Peral, aportaran el seu punt de vista sobre les claus per a coeducar i les cures com a valor essencial per a la vida.\nEl mateix dia hi ha programades altres dues taules de debat. La primera versarà sobre dones referents en el món rural, amb la projecció del vídeo amb el mateix títol i un diàleg amb les seues protagonistes. La segona aprofundirà en l'altra mirada sobre l'economia proposada per l'àrea d'Igualtat, amb la participació de la professora i directora de la Unitat d'Investigació d'Economia Feminista, Isabel Pla, la presidenta de CEV València, Eva Blasco, i la secretària de Formació i Ocupació d'UGT-PV, Pilar Mora. Les ponents aportaran el seu punt de vista sobre el teletreball i la conciliació corresponsable, la realitat de la dona en l'àmbit empresarial i els reptes feministes per al sindicalisme de classe.\nDissabte s'hi celebraran dues taules de debat més. La primera sobre la cultura audiovisual, en la qual intervindran Yolanda Domínguez, artista visual experta en comunicació en gènere; l'actriu valenciana Rosanna Pastor, guanyadora del Goya per Tierra y libertad, i l'escriptora, il·lustradora i divulgadora María Murnau. La segona, sota el títol «L'explotació sexual», abordarà la prostitució abans i durant la pandèmia, l'atenció i protecció a les víctimes d'explotació sexual i la falsa llibertat del cos venut. La presidenta de l'associació solidària ASFA, Maura von Fürth; la directora territorial de la Fundació Apip-Acam, Yolanda Tornero, i la filòsofa i escriptora Rosa Mª Rodríguez Magda seran les ponents.\nLa clausura comptarà amb la intervenció de la diputada Eli García i l'actuació de Jazz Woman, autores de la banda sonora d'aquesta nova edició del Feminari.


Després de 113 columnes – El NAS de Cardedeu\nEl principal causant dels canvis som els propis humans. Uns amb més responsabilitats que uns altres però som nosaltres mateixos els causants. Per diversos motius però un dels més importants és que som massa persones. És el que el matrimoni Ehrlich, Anne i Paul, anomenaren, el 1968, la bomba P, la bomba població. I en serem més, i si no canviem la manera de fer, no hi haurà planeta per a tots. Els recursos són limitats. Cada vegada en seran més i la producció d’aliments, amb els mitjans convencionals, i amb el clima cada vegada més en contra, serà més difícil. Alimentar la població actual seria possible si la distribució fos més justa. Mentre una part del planeta malbarata aliments, l’altra es mor de fam o de malalties derivades de la mala nutrició. D’això he escrit aquests darrers 15 anys i en mancar El Nas ho faré al blog http://naturaiterritori.blogspot.com/ on he anat publicant la columna de El Nas, el mes següent de l’edició impresa, al costat d’altres escrits sobre la natura i el territori.\nBe the first to comment on "Després de 113 columnes"


Blocs de Cassà Digital - FRANCESC XAVIER Morales\nBloc de FRANCESC XAVIER Morales\nDILLUNS, 12 NOVEMBRE 2012 19:07h\nLlibres amagats al videoclub\nFa uns dies vaig tenir una sorpresa molt agradable a la Biblioteca de Cassà. Mentre cercava un parell de novel·les que m'havien recomanat em vaig perdre per una secció que desconeixia. Vaig fer-hi un cop d'ull ràpid, però jo diria que es tractava d'un d'aquells prestatges giratoris reaprofitats. Potser d'Edicions 62. De seguida vaig pensar per què. Manca d'espai no. Des de que la biblioteca del poble es traslladà de la de La Caixa a l'actual el fons no ha crescut prou com per omplir els buits que encara hi ha.\nEtiquetes: llibres, cinema, biblioteca,\nDIUMENGE, 30 SETEMBRE 2012 18:40h\nConversa verídica entre dues persones a Cassà de la Selva fa unes setmanes. Es tractava d'una dona i suposo que el seu pare, però no ho podria assegurar. La part interessant de la conversa arribà a l'hora d'esbrinar quan havia nascut el senyor, d'edat molt avançada per cert. Em va semblar significatiu que aquell home tingués més clar quan havia anat al servei militar que no pas l'any que havia nascut. És en aquest moment que la dona intentà situar la cronologia de la guerra civil espanyola per intentar deduir l'edat del senyor.\n2080 lectures Un comentari\nEtiquetes: guerra civil, televisió, giovanni sartori,\nDILLUNS, 20 AGOST 2012 17:26h\nCercant unes dades relacionades amb la fàbrica municipal que funcionà a Cassà de la Selva durant la guerra civil, he trobat algunes dades interessants. Segurament ja estan publicades en algun altre lloc. Estic pensant en David Gesalí i Barrera i els seus treballs sobre aeròdroms durant la guerra, com per exemple el de Cassà (Plecs número 18). De tota manera, exposaré aquí les dades en qüestió perquè crec que és important conèixer un dels documents que jo consideraria importants conservats a l'Arxiu Municipal. Es tracta del repartiment extraordinari que l'Ajuntament realitza entre 1936 i 1939 per alleugerir el problema econòmic, bàsicament l'atur. Es tracta de dos llibres de comptes, amb entrades i sortides de capital.\n2089 lectures Un comentari\nEtiquetes: junta de defensa passiva, guerra civil,