L'Ajuntament executa un pla de manteniment dels arbres monumentals i de grans dimensions | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nLa ciutat disposa d'uns 30.000 arbres, dels quals 300 són considerats 'exemplars' i 38 estan catalogats amb protecció especial\nFoto del pi de la plaça dels Drets Humans.\nL’Ajuntament de Reus executa un pla de manteniment dels arbres monumentals i de mida gran amb l’objectiu de garantir la salut i la seguretat dels arbres de més interès natural i patrimonial de la ciutat. Reus disposa d’uns 30.000 arbres, dels quals 300 són considerats exemplars, i 38 estan catalogats amb protecció especial.\nLes intervencions de manteniment se centren en el sanejament dels arbres i l’eliminació de possibles riscos de trencament de branques, i no tant en criteris estètics, donat que el valor patrimonial d’aquests arbres ve donat per la seva edat i les seves dimensions. Es tracta d'arbres que es troben al final de la seva vida, i per tant són més sensibles als canvis: modificacions de la capa freàtica, urbanització de l’entorn, contaminació, corrents dels vents, etc.\nEl pla de manteniment dels arbres monumentals i de mida gran parteix d’un seguiment anual de cada arbre i d’un informe tècnic elaborat pel servei municipal de jardineria. Aquest manteniment està inclòs en el contracte de manteniment de la jardineria de la ciutat.\nEl regidor de Via Pública, Hipòlit Montseny, afirma que “la qualitat de la jardineria de Reus està àmpliament reconeguda i valorada; el que no és tan conegut és que la ciutat té un gran patrimoni natural amb arbres exemplars, catalogats i monumentals, als quals hi destinem un esforç important per preservar part de la nostra historia”.\nReus disposa de 38 arbres catalogats amb protecció especial, dels quals dos tenen catalogació supramunicipal com a arbres monumentals: el Pi de Bofarull, està catalogat d’interès nacional per la Generalitat de Catalunya, i el Pi del Burgar, està catalogat d’interès comarcal. Dels 38, set són en espais públics, i en els quals l’Ajuntament hi fa el manteniment i un estudi anual del seu estat, i 31 són en espais privats, el manteniment dels quals correspon als propietaris, tot i que la seva catalogació els preserva davant futures urbanitzacions.\nEn els darrers mesos, l’Ajuntament també ha actuat en els arbres exemplars de Mas Iglésias, Mas Mainer i Mas Sabater, i aquest dilluns, 8 d’octubre, ha iniciat els treballs al pi blanc situat a la plaça dels Drets Humans. Aquest darrer és un exemplar de gairebé 16 metres d’alçada i més de cent anys de vida. És un arbre en regressió, que presenta alteracions en branques que poden patir trencaments. La tasca de manteniment minimitzarà el risc de caiguda amb treballs de sustentació amb sistemes d’ancoratge, la reducció de l’efecte vela i l’increment de la freqüència de reg. El cost dels dos contractes de manteniment de la jardineria de la ciutat i del contracte d’esporga és de 1.050.000 euros.


La implicació ciutadana, fonamental per a preservar l'Espai Públic i cuidar de Cornellà - Ajuntament de Cornellà\nLa implicació ciutadana, fonamental per a preservar l'Espai Públic i cuidar de Cornellà https://www.cornella.cat/ca/actualitat/noticies/7301 https://www.cornella.cat/ca/actualitat/noticies/7301/@@download/image/image.jpg\nL'Ajuntament de Cornellà dedica una de les seves principals àrees de despesa a l'Espai Públic i la convivència, més del 30% del total del pressupost municipal. Neteja viària i d'equipaments, seguretat, recollida d'escombraries... El 2017 seran més de 25 milions d'euros, entre la consignació pressupostària i les ampliacions que ja ha aprovat el ple municipal.\nPerò protegir i cuidar l'Espai Públic és una tasca col·lectiva. Per un costat, la conscienciació necessària\nper evitar el seu deteriorament: no danyar elements que després s'han de reparar amb els diners de tots, o reciclar correctament les escombraries i en l'horari estipulat per evitar molèsties a la resta de veïns, per exemple.\nA partir d'aquí, també compta la corresponsabilitat ciutadana: a través de la plataforma A Prop Teu, es poden fer suggeriments per millorar o advertir d'algun element que estigui fet malbé. El 2016, gairebé van ser 1.300 incidències comunicades a l'Ajuntament mitjnçant aquest sistema.\nDes de l'any passat, a més, la ciutadania també pot incidir directament en el pressupost d'inversions, a través dels Pressupostos Participatius. Aquest any, vuit projectes per valor de gairebé 700.000 euros estan inclosos en aquest pressupost.\nLa despesa municipal en actuacions sobre l'Espai Públic destaca sobretot en allò relatiu a la neteja de la via pública, la recollida d'escombraries, la conservació i manteniment de parcs i zones verdes, inspecció i manteniment del clavegueram, o la neteja i manteniment d'equipaments públics (edificis municipals, escoles, esportius, etc.). A destacar que el 2016 es va renovar el contracte de neteja viària i recollida d'escombraries, cosa que ha permès modernitzar la flota de vehicles que se n'encarreguen i optimitzar horaris i freqüències de recollida.


Pàgina:Obres completes d'En Joan Maragall - Escrits en prosa II (1912).djvu/88 - Viquitexts\nPàgina:Obres completes d'En Joan Maragall - Escrits en prosa II (1912).djvu/88\npersonalitat nostra, de la personalitat catalana, de la que avui tenim ja conciencia prou forta i poderosa pera afirmar-la com un fet que's veu i que's toca en tots els ordres de la vida. Aquesta desviació contra-corrent es un d'aquells fets històrics que en el seu meteix contrasentit aparent, superficial, duen la senyal de la força misteriosa a que obeeixen; de la força misteriosa que, produint o produida per la harmonia de les llibertats individuals, fa la llei a la historia.\nAquesta dignificació ja està començada i va avençant. Com es natural, els poetes foren els primers en revelar-la de la manera un xic desordenada i tumultuosa que s'adiu a la llur naturalesa principalment intuitiva, i que es propia també de tota gran arrencada. Després, els qui estudien en la historia i en els seus monuments, tot volent rehabilitar el català arcàic de les nostres cròniques antigues i dels nostres grans escriptors, van fer-nos descobrir sota l'estil circumstancial de cada temps lo que hi ha de més genuí i perenne en el nostre idioma. Desseguida'ls folk-loristes se van enamorar de les grans riqueses d'expressió escampades i confoses en la massa sempre vibrant del poble. I últimament els gramàtics i filòlegs s'han atrevit ja a\nObtingut de «https://ca.wikisource.org/w/index.php?title=Pàgina:Obres_completes_d%27En_Joan_Maragall_-_Escrits_en_prosa_II_(1912).djvu/88&oldid=118256»


L'espectacle «Kremah» arriba a Girona - Empordà\nL'espectacle «Kremah» arriba a Girona\nEl muntatge mostrarà la captura i alliberament de dos dracs des de Pompeu Fabra a la plaça Constitució\nPer segon any consecutiu, la màgia de Fires arribarà aquesta nit a la Gran Via Jaume I. Mentre que l'any passat es va poder gaudir de l'espectacle La bella i les bèsties, de l'empresa alacantina Carros de Foc, en aquesta ocasió es podrà veure l'espectacle Kremah, de la companyia Sarruga.\nL'espectacle, de gran format, començarà a dos quarts de deu de la nit a la plaça Pompeu Fabra. Des d'allà es dirigirà cap a la Gran Via de Jaume I, el carrer Eiximenis i es preveu que cap a les onze de la nit arribi a la plaça de la Constitució.\nA l'inici de l'espectacle, els espectadors es trobaran Kremah, un drac petit, i Atal, un dels dracs grans. Les dues bèsties seran despertades amb música i començaran el seu camí per la ciutat.\nEn un punt determinat del recorregut, els dos dracs es trobaran amb el cavaller negre cavalcant un cavall mecànic i els seus dos sequaços, que portaran dues gàbies gegants per capturar els dracs. Malgrat que aquests s'hi resistiran una mica, les dues bèsties seran capturades i portades fins a la plaça de la Constitució.\nAllà, enmig d'una cerimònia per «domesticar» els dracs, apareixerà Argon, un altre dels grans dracs que, després d'un forceig, aconseguirà alliberar els dos protagonistes dels seus captors.\nL'espectacle, dirigit a petits i grans, obligarà a tallar la circulació per Jaume I al llarg d'una hora i mitja, aproximadament. L'any passat, aquest fet no va comportar problemes.


996. A Joan Estelrich\nColònia, 18 d’octubre de 1922\nEstimat amic Estelrich: Rebo la vostra carta del 12, no pas més llarga que esperada. Us hi aniré responent punt per punt, perquè m’interessa que tots els punts quedin ben clars.\nHe cobrat ja la meva correcció de «La Filla del Capità»; us ho agraeixo. Parlar ara aquí de traduccions directes i indirectes, ens duria a tots de consideracions lingüístiques = estètiques, que el lamentable estat de l’amic Slaby faria inoportunes.1\nCrec que cal continuar la versió de Keller.2 Qui i quan, depèn no solament de l’E[ditorial] C[atalana], sinó també de mi, i dels projectes de l’Institut d’E[studis] C[atalans] sobre mi. El meu esdevenidor no és definit. Una cosa podria ser-ho: que restaré a l’Universitat de Munich, vora del Dr. Vossler,3 fins a la fi del pròxim semestre d’hivern; és a dir, fins a darreries de Febrer; així m’ho ha escrit lacònicament i afectuosa, En Campalans.4 Però fiar-se de cap càlcul d’estada a Alemanya, seria absolutament idiota: poden venir mil coses que ens en treguin en vuit dies: una puja brusca del canvi, una puja de la vida que ultrapassés la depreciació de la moneda, una revolució, un hivern de privacions perilloses per al meu petit, etc.: tot coses que han de venir, però que em convindria que almenys no vinguessin abans d’aquests quatre o cinc mesos. — En resum, us diré que voldria cessar la meva vida de traductor, fins de traductor clàssic; estic decidit a preparar-me la posició segura a què té dret un home que va per tombar la trentena i que ha treballat com jo: per ex. a base d’una càtedra. Interinament, és natural que hauré de col·laborar a la E[ditorial] C[atalana] i a la F[undació] B[ernat] M[etge]: no tinc altre remei; no vull dir que si jo fos un personatge ja ben afermat no hi col·laborés: però seria més lentament, més rigorosament a gust, i menys rigorosament quant a la forma de percepció monetària, que per ara i tant ha de ser, unbedingt, mensual i a base de la feina feta.4 bis\nLes tries de poetes a què al·ludiu, i l’enllestiment de la de Vilanova no poden ser fins en tornant jo a Barcelona.5 No em martiritzeu!\nTinc por que hi ha un malentès sobre el punt de què En Creixells us ha parlat.6 El cas és: per al primer del mes de la meva tornada a Barcelona, necessito un mínim de cinc-centes pessetes, ja que cobrant la meva pensió per mesos avençats, i els meus sous fixos per mesos endarrerits, em trobaré que aquests correspondran llavors als meus substituts i aquella serà ja menjada; l’únic que percebré serà l’acompte de la F[undació] B[ernat] M[etge], que de cap manera no em convé de forçar. El premi a la versió Sienckiewicz (que espero de cobrar ara en ser publicada, Vós direu), resta exclòs en absolut, perquè correspon a obligacions meves passades i a d’altres inel·ludibles però que resten fora d’allò que se’n diu casa i menjar: i és això el que ai de mi! em cal resoldre per al primer dia del meu retorn, que serà, com us he dit, el 1er. de març. El que jo demanava, via Creixells, era una feina lleugera, més aviat mecànica i relativament ben retribuïda: una versió sense gaire responsabilitat com ara aquelles bibliografies italianes,7 una antologia que no em fos difícil de fer a Alemanya, un report o pla etc. No en restaria exclosa la traducció del primer volum de She, per a la qual no crec que En Millàs, si li ho explicàveu francament, com jo us autoritzo a fer-ho, oposés la dificultat més mínima.8 No vull dir que de Vós hagin de sortir totes 500 ptes.; però si en surt una part, la resta no serà tan difícil de replegar.\nQuant a la F[undació] B[ernat] M[etge] us he de dir que necessito, en absolut, anar treballant a base d’acomptes; penso que és un punt resolt, i us agrairia que m’ho confirméssiu. La manca d’aquests llibres que us tinc demanats, i del manuscrit que no em canso de demanar, sense èxit, a En Capdevila,9 em fan treballar dificultosament. La traducció Talbot10 és publicada a la Biblioteca Carpentier: sinó, a la Garnier.11 A primers de novembre tindré llesta la versió: la correcció la faré paral·lelament i a base de la fixació del text; si llavors aquests dos llibres (sobretot l’edició oxoniana) no són a les meves mans, em veuré en un embull: envieu-me, si de cas, l’exemplar de l’Institut [d’Estudis Catalans]: En Jordi Rubió us ho facilitarà. Ja veieu doncs que les dates que em fixeu són impossibles: jo m’atinc a les que sempre us he dit, i que m’han servit per a la distribució de la meva feina. En resum: la versió no podrà ser utilitzada pel revisor almenys fins a darrers de gener; el volum total, quedarà llest per tot el març.12 — De les raons que tinc per deixar el Convit fora d’aquest volum, la de la cruesa és la més petita; jo pensava deixar-lo per acompanyar l’Econòmic, obra al capdavall també socràtica o annexa a les socràtiques: serien dos volums d’escrits socràtics més ben ponderats que no pas si deixem l’Econòmic tot sol.12 bis Vós, al capdavall, em proposàveu de distribuir els volums de Xenofont d’altra manera, si jo ho creia millor; jo així ho he fet, i així m’he regulat la tasca: si ara en ple empantanegament, m’ho altereu, em causeu un perjudici, quan el suscriptor comptat i debatut no hi perd res, ans hi guanya el tenir uns volums més iguals. — Sobre revisors i revisions no tinc res a contradir-vos ni a demanar-vos; em sembla molt encertat tot el que projecteu, sobretot això de fer-me preferentment servir com a revisor que no pas com a traductor.13 Si us parlo de Píndar i fins de Tucídides14 és més aviat per un enamorament de llegidor que no pas per cap previsió exagerada: que consti solemnement que us deixo, en aquest punt, una llibertat absoluta, sense ni ombra de compromís: si surt algú que estigui preparat i a punt, encarregueu-li-ho, que jo aplaudiré. Ara, si per d’aquí equis anys, heu de pensar en qui pensareu, m’estimo més que penseu en mi que en un altre; jo, avui per avui estic content amb el Xenofont, i crec, com Vós, que també em convé més.\nD’En Capdevila vaig rebre una carta fa cosa d’un mes, en la qual no em deia res del parell de punts que m’interessen: ja no sé què fer-hi; suposo que En Crexells devia parlar-li de part meva; però no hem coincidit a Berlin, i espero d’un moment a l’altre noves seves (és a dir, d’En Crexells). ¿Viu encara aquella Bibloteca d’escrits socials patrocinada per la Patronal, que diria En [Francesc] Pujols? Jo hi tinc un compte pendent al qual no voldria haver de renunciar (Això entre Vós i jo).15\nA Munich, on tornaré a ser abans de quinze dies, espero de trobar els llibres de part vostra i d’En López-Picó per al Dr. Vossler. Insisteixo, sobretot, en els volums Maragall; com de ser possible, en un, almenys (La Paraula al Vent o Oreig entre les Canyes) d’En Carner, i en els Somnis de G. de Liost.16\nUs prego de respondre’m aviat, i d’una manera fixa, a tots aquests capítols. Mireu de resoldre-me’ls tots a pler.\nCarta. Biblioteca de Catalunya. Publicada per Carles-Jordi Guardiola a «Carles Riba, traductor (1922-1925). Tretze cartes inèdites a Joan Estelrich», a Miscel·lània Joaquim Molas, vol. 4, p. 143-147 (Barcelona, Publicacions de l’Abadia de Montserrat, 2009, col·l. «Estudis de Llengua i Literatura Catalanes», núm. lix).\n1. Estelrich li ha escrit: «La Filla del Capità està a punt de sortir. Després de la vostra excel·lent correcció, calgué tornar a compondre l’obra enterament. La correcció de segones (galerades) i terceres proves ha estat horrible. Es el primer i darrer cop que’m fio de les traduccions eslaves directes. Prefereixo re-traduccions de l’italià o de l’alemany. La gratificació que us corresponia ha estat pagada no fa gaires dies. L’amic Slaby està malalt de tuberculosi i no ha vist per res proves» (Barcelona, 12 d’octubre de 1922). Rudolf Slaby (1885-1957) és un catalanòfil txec que residí a Barcelona entre 1914 i 1926.\n2. Estelrich li ha escrit: «Rebérem l’original del primer volum del Keller que guardo per l’any vinent, car enguany ja tenim tres volums vostres a la Literària» (Barcelona, 12 d’octubre de 1922). Finalment es publicarà el 1925: Gottfried Keller, La gent de Seldwyla (Barcelona, Llibreria Catalònia, 1925, col·l. «Biblioteca Literària»). El segon volum, Els tres honrats pintaires, serà publicat per Editorial Barcino (Barcelona, 1932). Per les seves dates de publicació, els «tres volums vostres» són probablement els dos de Xenofont, Els deu mil ([Barcelona, Editorial Catalana, 1922]) i el d’Enric Sienkiewicz: Bàrtek, el Vencedor i altres contes ([Barcelona, Editorial Catalana, 1922]).\n3. Karl Vossler, el seu professor a la Universitat de Munic. N’ha fet un magnífic retrat en una carta a Joan Crexells. Vegeu la carta 850 bis, 1r paràgraf, a Cartes de Carles Riba, vol. IV, Apèndix 1916-1959 (Barcelona, Institut d’Estudis Catalans, 2005).\n4. Rafael Campalans li ha escrit: «No he oblidat però cap de les coses que m’interessaven: Podeu fer a Munich el semestre d’hivern i confieu que se us perllongarà la pensió pel que calgui» (Barcelona, 11 de setembre de 1922). Campalans és secretari tècnic, conjuntament amb Alexandre Galí, del Consell de Pedagogia de la Mancomunitat de Catalunya que beca els estudis de Riba a Munic. També és director de l’Escola del Treball.\n4 bis. Sobre «la vida del traductor i la Fundació Bernat Metge», vegeu Carles-Jordi Guardiola a «Carles Riba, traductor (1922-1925)», a l’obra citada, p. 140-141.\n5. Estelrich li ha escrit: «La idea de les tries de poetes d’avui em sembla molt acceptable. Ja n’havia tractat, temps enrera, pel que respecta a Carner i Lòpez-Picó, amb els mateixos autors; em semblà que no els plaïa gaire. El que caldria enllestir aviat és la tria dels dos volums de Vilanova» (Barcelona, 12 d’octubre de 1922). Sobre la de Vilanova, vegeu la carta 859, nota 5, a Cartes de Carles Riba, vol. IV, Apèndix 1916-1959 (Barcelona, Institut d’Estudis Catalans, 2005). Sobre les primeres, no tinc cap més informació que la carta d’Estelrich.\n6. Estelrich li ha escrit: «En Creixells abans d’entornar-s’en a Alemanya […] m’anuncià […] la necessitat d’arranjar la vostra economia per un mes imprevist. Crec que el vostre premi per la traducció de Sienkiewics ens oferirà prou solucions. De bona part, si no de tot el premi, en podreu disposar» (Barcelona, 12 d’octubre de 1922). Sobre aquesta traducció, vegeu la carta 995, nota 1, d’aquest mateix portal. Sobre Crexells, vegeu la carta 993, nota 2, d’aquest mateix portal.\n7. Projecte desconegut.\n8. Estelrich li ha escrit: «Qui no s’ha portat gaire bé és el vostre carisim Millàs-Raurell. No hi ha manera humana de fer-li traduir la primera part de She» (Barcelona, 12 d’octubre de 1922). Finalment, Riba traduirà la segona: H. Rider Haggard, Ella (Barcelona, Llibreria Catalònia, , col·l. «Biblioteca Literària»).Vegeu la resta de la història en la carta 105, nota 4, a Cartes de Carles Riba, vol. i, 1910-1938 (Barcelona, Institut d’Estudis Catalans, 1990).\n9. Vegeu la nota 15 d’aquesta mateixa carta.\n10. Vegeu la carta 994, nota 1, d’aquest mateix portal.\n11. Biblioteques de clàssics traduïts al francès.\n12. «Pel desembre em convindria tenir la traducció, a fi de poder donar-la al revisor, i per tot el gener el text establert i l’altre original», li ha reclamat Estelrich (Barcelona, 12 d’octubre de 1922).\n12 bis. Vegeu la carta 993, nota 3 bis, d’aquest mateix portal.\n13. Estelrich li ha escrit: «Estem entesos respecte el revisor. Serà Nicolau d’Olwer. Quan vindreu a Barcelona ens posarem amb ell d’acord per a la signatura del contracte. Per mes tranquilitat de tots nosaltres Mr. Dwelshauvers podrà donar una llegida al vostre original, abans de la revisió del Nicolau. Però una revisió total no la pot fer aquell senyor, per ignorar els trencacolls del català. […] Si Creixells us la demana, crec que no us negareu a donar una ullada a la seva versió. […] Quant al trad[uctor] de Plotí, tractant-se d’un principiant i d’una obra àrdua penso distribuir la feina així / […] Revisió de la traducció (estil, matisos, etc.): Carles Riba. / Cada revisió, naturalment, remunerada com cal. / Mn. Josep M. Llo[v]era té molt endavant la trad. de la Lògica d’Aristòtil. Conec be el seu autor, hi ha treballat amb passió, però no domina prou agilment el català. En aquest cas us demanaria una revisió d’estil més aviat que un revisió critica» (Barcelona, 12 d’octubre de 1922).\n14. Estelrich li ha escrit: «Us reservava Pindar, com recordareu; ara em demaneu també la reserva de Tucidides. Voleu dir que no es massa previsió?» (Barcelona, 12 d’octubre de 1922).\n15. Capdevila li ha encarrregat la traducció d’un fragment de Xenofont per a la Biblioteca de Estudios Sociales patrocinada per la Federació Patronal. Vegeu la carta 858, nota 5, a Cartes de Carles Riba, vol. IV, Apèndix 1916-1959 (Barcelona, Institut d’Estudis Catalans, 2005), i Joan Carreres i Péra, Josep Maria Capdevila. Ideari i poètica (Publicacions de l’Abadia de Montserrat, 2003, p. 30 i 31).\n16. Estelrich li ha escrit: «Anem al present per a Vossler. Segons m’ha dit en Lòpez-Picó, ell ja us va trametre els volums que li corresponien personalment i de La Revista. Suposo que en Campalans haurà complert igualment. De la Editorial [Catalana] us trameto avui Pinya de rosa (2 v.), Parada, Llegendari, Contes de Carner i Poemes i Cançons de Sagarra. Inclueixo també La Nacionalitat Catalana d’En Prat. Si no teniu els Somnis de Guerau de Liost, Les Poesies i Elogis de Maragall (que em penso que estan exhaurits) i la Ben Plantada, us els buscaré, com també us procuraria l’Antologia de Schneeberger. En resum dieu-me els que us manca encara» (Barcelona, 12 d’octubre de 1922). Sobre Vossler, vegeu la nota 3 d’aquesta mateixa carta.


Rosa Mary: Puigdemont respon Soraya: ‘Celebrem que el govern espanyol reconegui la possiblitat d’un referèndum a Catalunya’\ndret del poble de Catalunya a l’autodeterminació i a exercir aquest dret. ‘Reiterem la invitació al govern espanyol d’assisir a la conferència de dilluns i a retirar les querelles als membres de la mesa, pel fet de debatre el mateix que ha debatut avui al consell de ministres’, ha afirmat el vice-president.\nAl migdia, després de la reunió del consell de ministres espanyol, la vice-presidenta del govern, Soraya Sáenz de Santamaría ha tornat a tancar la porta a debatre qualsevol proposta que faci el govern català, i ha convidat el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, a debatre el referèndum al congrés espanyol. Segons que ha dit, són les corts generals on resideix la sobirania de l’estat espanyol: ‘El que permet el nostre ordenament és que davant dels representants dels espanyols es pugui debatre qualsevol proposta’.\nPublicado por rosamary Canal Etiquetas: "Ni un pas enrere" , Catalunya-Espanya , DUI , Govern Espanyol , INDEPENDÈNCIA , JUNQUERAS , POLITICA , Procés Català , Puigdemont , reconeixement , REFERENDUM , resposta , Zurulla Saenz de Santamaria en 19:29:00


El conseller Saura participa en la jornada de portes obertes de la comissaria de Lleida\nDemà dissabte, 8 de novembre, a les 11:30 hores, a la comissaria de Lleida\nEl conseller d’Interior, Relacions Institucionals i Participació, Joan Saura, participarà demà, dissabte 8 de novembre, en la jornada de portes obertes de la comissaria dels Mossos d'Esquadra de Lleida.\nLes 91 comissaries dels Mossos d'Esquadra de tot Catalunya celebraran demà, de 10 a 14 hores, una jornada de portes obertes per commemorar la fi del desplegament territorial de la Policia de la Generalitat, que va culminar el passat dia 1 de novembre al Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre, i el 25è aniversari de la creació del cos.\nL’objectiu és donar a conèixer de més a prop als ciutadans les tasques desenvolupades pels agents que presten servei al seu territori.\nEl conseller se sumarà a la celebració visitant la comissaria de Lleida, seu de la Regió Policial de Ponent, on serà rebut pel cap de la Regió Policial, l'intendent Francesc Xavier Monclús, i per la cap de l'Àrea Bàsica Policial Segrià-Pla d'Urgell-Garrigues, la inspectora Anna Guitart, que li acompanyaran en el recorregut per les dependències policials.\nTambé acompanyaran al conseller el director dels Serveis Territorials del departament d'Interior a Lleida, Pere Blasco, la regidora de Seguretat Ciutadana de l'Ajuntament de Lleida, Sara Mestres, i el cap de la Policia Local de Lleida, l'intendent Josep Ramon Ibarz.\nEls mitjans gràfics podran prendre imatges de la visita\n11:30|.Comissaria de Lleida (c. Sant Hilari, 35)|Lleida (El Segrià)\nEl conseller d’Interior, Relacions Institucionals i Participació, Joan Saura, participarà en la jornada de portes obertes de la comissaria dels Mossos d'Esquadra de Lleida. Els mitjans gràfics podran prendre imatges de la visita.


Sram Red AXS DUB Negre comprar i ofertes a Bikeinn\nCompra aquest producte i guanya 477 CoINNs / $ 5.6\n/ 40t Black / 46t Black / 46t Black / 40t Black / 40t Black\nDescripció Sram Red AXS DUB\nCilindre vermell 1x D1 DUB (BB no inclòs)\nEstàs buscant productes de la marca Sram, concretament Sram Red AXS DUB? A bikeinn trobaràs una completa selecció de productes de Components i accessoris de ciclisme. Fes totes les compres a la teva botiga online bikeinn. Oferim més de 75 modalitats de pagament perquè puguis escollir la que et vagi millor. Dóna un cop d’ull al catàleg i aconsegueix fantàstiques ofertes de ciclisme. I si al rebre el producte no estàs satisfet, et tornem els diners.\nCaracterístiques Sram Red AXS DUB\nTecnologias Sram Red AXS DUB\nSostenibilitat Sram Red AXS DUB


L’arbre de la vida - Teatre Barcelona\nQuina és la millor edat per introduir els petits de casa al teatre? Doncs no ho sé, la veritat, dependrà de l’infant, però l’important és escollir una proposta que estigui pensada per a l’edat de la canalla. Doncs això és el que vàrem fer fa uns dies. Ens va fer decidir L’arbre de la vida, una proposta singular a la cartellera teatral, especialment pensada per a nens de 6 mesos a 3 anys.\nLa nostra filla té poc més d’un any, tot just comença a caminar i a dir alguna paraula solta, però té els sentits ben desperts i una curiositat incontenible, como tots. Val a dir que era la benjamina del públic, però va xalar com el que més amb aquest espectacle assossegat, sensorial i simbòlic.\nCoreografies de moviments suaus, sons d’allò més variats, llums ambientals, un munt de colors, materials i formes. Poques paraules, algunes onomatopeies. I una caixa amb sorpreses! Tot sense estridències i sobre un fons ben blanc. A més, i pensant en les seves necessitats, els petits espectadors poden fer -i de fet fan- el que vulguin durant la funció (seure, aixecar-se, menjar-se el seient, caminar, aplaudir, estirar-se a terra, ballar,...). És evident que a les criatures d’aquestes edats no els pots demanar que mantinguin l’atenció gaire temps seguit, però un bon plantejament i unes actrius que gaudeixen amb el que fan, aconsegueixen en molts moments captar-los l’atenció de forma totalment hipnòtica. Al final i per a major diversió, la sala es torna un pati jocs amb els elements de l’escenografia.\nL’arbre de la vida és una proposta singular a la cartellera que us animo a veure si teniu nadons.


Opinió amb independència. Dilluns, 16 de juliol de 2018 23:46 h\nDietari 2014 Dimecres, 14.3.2018. 22:42 h\nAlguna cosa s’està movent...\nDesprés d’un intens dia a Brussel·les, el debat al voltant de la investidura continua igual d’encallat que sempre. Com a mínim oficialment. En un viatge d’un dia sense fer nit, una trentena de diputats de Junts per Catalunya han anat a la capital belga per reunir-se amb el president Puigdemont. I quina és la conclusió? Que es continua amb la via Sànchez. Fins i tot malgrat que Esquerra pressioni, i darrere seu tot l’unionisme alci el crit al cel per un desencallament de la situació. Llegir-ne més\n1007 lectures Cap comentari\t Enviar l'article


Més de cent anys d’un ball perdut a Alcover | Diari de Tarragona\nMés de cent anys d’un ball perdut a Alcover\nBall de Cercolets. La voluntat és potenciar el seguici cerimonial i cultivar el patrimoni cultural entre els més joves del municipi\n03/04/2019 11:11 | Actualizado a 03/04/2019 11:11\nImatge de les participants en el Ball de Cercolets. FOTO: Cedida\n«És una iniciativa molt bona poder ensenyar balls tradicionals als alumnes perquè coneguin la tradició i sentin estima cap a la pròpia cultura», explica Martí Guarch, el director de l’Escola d’Arts Escèniques, i els impulsors de recuperar el Ball de Cercolets d’Alcover. I és que estava perdut des de feia més de 100 anys. La voluntat és potenciar el seguici cerimonial i cultivar el patrimoni cultural entre els més joves.\nL’Escola d’Arts Escèniques Martí Guarch assumeix les despeses del ball, i ara s’ha iniciat una campanya de finançament, amb la venda de flors fetes per les nenes del ball, i amb complements oficials que es presentaran per Sant Jordi, també s’està treballant en el disseny d’un logotip per donar imatge pròpia al ball.\nL’associació està vinculada i dirigida per l’escola, però compta amb un equip de persones del municipi, vinculades a la cultura, que estan treballant en equip per fer possible la recuperació. El ball està format per deu ballarines, amb un vestuari i coreografia de creació pròpia per les alcoverenques Myriam Mestres i Sandra Romeu. Elles s’han encarregat del patronatge, fent referència al blau de la Mare de Déu del Remei, i també han ensenyat el ball a les participants.\nVoluntat de renovació\nLa idea és que les diferents alumnes de l’escola puguin anar agafant el relleu, amb la voluntat que hi hagi renovació i oportunitats per a més ballarins i ballarines.\nL’historiador i representant del Centre d’Estudis Alcoverencs, Jaume Camps, apunta que «és un orgull comptar amb un nou element format per alcoverencs i alcoverenques per potenciar la cultura de la nostra societat com a element de cohesió». El Ball de Cercolets ja va tenir una primera aparició a l’espectacle Racons d’Alcover, al mes de desembre, però ara s’ha presentat a l’Església Vella d’Alcover. L’acte va omplir-se de gom a gom i va comptar amb el Ball de Diables Bruixots d’Alcover com a padrins. El bateig va anar a càrrec d’actors de Premium Actors, que a to de paròdia, van recrear una cerimònia del segle passat. El bateig va concloure amb un sopar popular i concert que va allargar-se fins a la nit.\nEl Ball de Cercolets podrà veure’s en diverses festes del poble d’Alcover, ja que la principal voluntat és que s’incorpori com un element més dins del seguici cerimonial, i ajudi a incentivar l’estima per les tradicions i les festes populars d’Alcover, com la Mare de Déu del Remei o la Festa Major.\n«S’està treballant per recuperar la música de cara a les Decennals del mes de juny, però costa trobar les partitures i documents d’aquella època. De moment utilitzem una música adaptada», detalla Guarch. El pròxim mes de juny, el municipi celebrarà les Decennals en honor a la Mare de Déu del Remei, i el Ball de Cercolets també hi actuarà.


Temporal gener 2017 | CNHV\nEn les fotos es pot apreciar com salten les ones per l’espigó i alhora la nul·la pertorbació que es produeix dins del port, el problema que s’ha presentat és l’enorme aportació de sorra en la bocana, estem treballant per realitzar un dragatge de la mateixa al més aviat possible, disculpar les molèsties que això pugui ocasionar atendre les indicacions de marinería i la senyalització provisional de la bocana.\nLa pertorbació del Mediterrani ha començat a remoure el mar amb força. El vent de gregal s’enfortirà encara més i es preveu un cap de setmana de temporal fort, sobretot a partir de dissabte a la tarda. El Servei Meteorològic de Catalunya ha emès un avís de màxim nivell per onades de més de quatre metres.\nPer què es produeix aquest temporal? (informació del tiempo.es)\nEn el mapa d’isòbares tenim un potent anticicló al nord-oest de les illes Açores que està influint en gran part de la Península. Alhora tenim en el Mediterrani una borrasca movent-se cap al sud i situant-se entre Balears i el nord de Tunísia. Com sabeu en un anticicló, en l’hemisferi nord, el sentit de gir dels vents és horari i en una borrasca *antihorario. La configuració d’aquests centres de pressió el que fa és provocar un intens flux de vent de nord en tot el nord-est i Balears i donar lloc a aquesta situació de temporal que tenim.\n« (Español) Salvamento Marítimo campaña “Ponte el chaleco”\nTemporal 20 desembre »


GEN-GOB Eivissa - Premis Savina i Formig�'2006\nPremis Savina i Formig�'2006\nDescarregar en format pdf el discurs del Premi Savina'2006\nDescarregar en format pdf el discurs del Premi Formigo'2006\nDiscurs Premi Savina\nEn el moment que vivim i patim a la nostra terra i arreu del m�n, el que predomina, lamentablement, �s la gent que vendria la seua �nima per un c�rrec, un sou o una parcel�la de poder. Si per aconseguir aix� han de vendre la seua terra i la seva dignitat, tan se val.\nEn uns moments on els principis i la seua defensa son un b� escas, el nostre premiat d�enguany �s tot un exemple de no haver-los tra�t mai. Malauradament, estam avesats a veure i escoltar persones que diuen una cosa i fan exactament el contrari. El Premi Savina 2006 ha set sempre coherent amb all� que defensava. Ha defensat l�estima a la terra i ha viscut i treballat sobre la base d�aquest principi. A m�s, ho ha fet amb mod�stia, amb naturalitat, i sense considerar-ho res d�extraordinari.\nEl nostre premiat d�enguany ha viscut de la terra, pero curant-la i estimant-la. Ha set un pag�s amb tot el que aix� significa i en tota l�extensi� de la paraula. En queden pocs per� ell �s un admirable exemple.\nVa ser fa ja un grapat d�anys, un dels principals impulsors de la Cooperativa Es Nostro Camp, i sempre ha estat al costat d�iniciatives encaminades a acabar amb el caciquisme que hem patit i estam patint en aquesta illa.\nAlg� com ell no hagu�s quedat mai al marge de la iniciativa ciutadana m�s important que ha nascut a Eivissa en els darrers anys, La Plataforma No Volem Autopistes. I ho hagu�s fet encara que ell no hagu�s estat un dels directament expropiats. No deim afectats perqu� aix� ho som i ho serem tots els eivissencs i eivissenques per sempre.\nEl nostre Premi Savina ha tret el millor de la terra sense destru�r-la. Justament el contrari del que han fet i fan els que s�estan enriquint, encara m�s, a costa d�acabar amb l�equilibri territorial d�Eivissa i amb el seu futur; ha viscut sempre amb un total i absolut respecte cap a la terra.\nPero �s que a m�s a m�s, ha estat sempre un exemple de mesura i de dignitat. Quan entraren a casa seua (sense perm�s, il.legalment, falsificant actes, com a tantes altres finques i a tantes altres cases) el passat 21 de febrer ; quan ho tornaren a fer el 8, el 13 i el 23 de mar�, ell va ser l��nic que no va perdre la calma i fins i tot es va permetre el luxe de consolar a gent que es venia abaix quan veia tanta barb�rie, tanta sanya, tanta destrucci�. Quan entraven a altres terres i a altres cases, ell tamb� era all�.\nEn tot el proc�s d�expropiaci� de tants de cents de mil metres quadrats de terra per materialitzar aquest disbarat que son les autopistes, tant el GEN com la Plataforma i molts de ciutadans han denunciat les males maneres, la prepot�ncia i la falta absoluta de respecte cap a la legalitat que han demostrat els nostres des-governants. Aix� ho han patit tots els expropiats i tot aquell que s�ha posat al seu costat.\nPero �s que en el aquest cas hi ha hagut aut�ntica sanya i desitg de vengan�a per part d�aquella persona que encara no li ha perdonat que fa anys va ser el primer que es va atrevir a enfrontar-se-li p�blicament. Ara li ha fet pagar i ho ha fet instrumentalitzant les institucions p�bliques de les quals mou els fils d�una manera absolutament vergonyosa.\nA l�igual que una trentena de persones, va ser detingut per defensar la seua illa i els seus principis mentre els aut�ntics delinq�ents, de traje i corbata, seguien i segueixen tan c�modament en els seus despatxos, cobrant un sou que pagam tots.\nNo era la primera vegada. Ja en els anys 70 ho va ser per defensar la llibertat i la democr�cia, que no deixa de ser el mateix que est� passant ara.\nEl nostre Grup ja va �premiar� en el seu moment els principals responsables d�aquesta gran trag�dia ecol�gica i social que s�n les autopistes i a la Plataforma que va n�ixer per llu�tar contra aquesta amena�a definitiva, i volem aprofitar per revalidar aquells guardons i recordar la seua total vig�ncia.\nEn aquest cas hem vist com la te�rica v�ctima ha resistit amb fermesa les envestides del monstre, hem vist com ha aguantat amb una actitut valenta els intents per enfonsar-lo. No ho han aconseguit. Ni ho aconseguiran. Perqu� ha demostrat tenir una altura personal infinita, una dignitat que ha deixat en evid�ncia la covarda baixesa d�alguns empresaris i el silenci covard d�alguns altres que haguessin tengut que parlar m�s alt i m�s clar.\nPot haver perdut part de la seua terra i bens materials, per� ha vist augmentada la seua autoritat moral i s�ha convertit en un exemple per a tots. Com se sol dir, no li arriben a la sola de l�espardenya.\nPer tot aix�:\nPer la seua trajectoria personal i professional, pel seu comprom�s amb la terra al llarg de tants d�anys.\nPer l�exemple de valentia, resist�ncia pac�fica i honestetat personal demostrada durant tot aquest temps,\nPer la seua tenacitat i integritat invulnerable en circumst�ncies especialment dif�cils,\nPer l�exemple de protesta no violenta i per la seua capacitat de plantar cara amb dignitat al gran especulador d�Eivissa,\nEl Grup d�Estudis de la Naturalesa (GEN) atorga el PREMI SAVINA 2006 de protecci� de la Naturalesa d�Eivissa a ANTONI PLANELLS TUR, MALALT.\nDiscurs Premi Formig�\nEl pol�tic que ocupa un c�rrec de govern, ha de tenir una constant preocupaci� per servir els interessos generals i per millorar la qualitat de vida de la poblaci�. Aix� pot semblar una obvietat, per� a la nostra illa �s nom�s una teoria.\nPer� quan aquests pol�tics tenen la responsabilitat espec�fica i concreta de vetllar pel Medi Ambient, pel nostre fr�gil medi ambient, llavors ja no hi ha excusa.\nEn canvi, quan contemplam la gesti� que durant els darrers anys ha fet el nostre Premi Formig� d�enguany, no �s possible evitar la decepci� m�s aclaparadora i l�indignaci� m�s profunda. Diluida enmig d�un equip de govern dedicat en cos i �nima a la depredaci� territorial, la conselleria insular de Medi Ambient apareix com a simple titella decorativa, tan pat�tica com inefica�. Existeix nom�s sobre el paper, perqu� no es pugui dir que ha desaparegut.\nAquesta te�rica conselleria de Medi Ambient que tenim pot exhibir en el seu curr�culum:\nHaver suprimit les ajudes econ�miques per al soterrament d�esteses el�ctriques i telef�niques,\nHaver clausurat l�Ag�ncia de l�Energia i les ajudes per a la promoci� de les energies netes.\nHaver suprimit la Comissi� Piti�sa de Medi Ambient que agrupava les entitats implicades en la mat�ria a les illes\nNo haver convocat ni una sola vegada la Comissi� d�Agenda 21, encaminada a coordinar el compliment dels compromisos de Kioto.\nHaver estat incapa� de complir, tal i com va prometre, les directrius que marcava l�Auditoria Ambiental de les Piti�ses, aut�ntica diagnosi de l�estat d�Eivissa i Formentera elaborada fa m�s de tres anys.\nHaver estat incapa� de portar endavant una bona gesti� de les poques finques p�bliques que t� el Consell.\nAix�, per posar nom�s alguns exemples del que, tan aviat com aquest personatge va arribar al seu c�rrec, va comen�ara a desfer. El conseller no va aportar res nou en substituci� d�aquestes supresions, sin� que, senzillament, es va dedicar a desmantellar la conselleria, a buidar-la per dins per acabar convertint-la en una closca buida, amb un �responsable� que, aix� s�, cobra.\nUna de les mostres m�s clamoroses de la incompet�ncia d�aquesta Conselleria ha estat l�incompliment del Pla de Residus, elaborat i aprovat fa m�s de cinc anys. El seu curr�culum en aquest apartat �s:\nHa estat incapa� de complir amb el Pla Director Sectorial de Gesti� de Residus aprovat en el 2001: l�adeq�aci� de l�abocador de Ca na Putxa a la normativa europea hauria d�estar finalitzada fa ja 2 anys, no s�ha iniciat la construcci� de ni una sola de les plantes de tractament de residus que contemplava el Pla, ni s�ha redu�t la producci� de fems, al contrari, ha augmentat d�una manera clamorosa.\nHa estat incapa� de fomentar, promocionar i augmentar el reciclatge dels residus ni d�impulsar la creaci� de l�Oficina de Reducci� de Residus, tal i com li obligava tamb� el Pla Director.\nHa deixat de promocionar la producci� de compostatge a partir dels residus org�nics que impulsava Amics de la Terra amb el suport econ�mic del Consell.\nA aix� s�ha d�afegir el constant engany pel que fa a la compra de terrenys per dedicar-los a s�l p�blic i protegit. Des del seu primer any de conseller fins avui ha anat prometent p�blicament i oficialment, partides econ�miques per comprar finques. A dia d�avui no ha comprat ni un sol metre quadrat de terra, ni a Eivissa, ni a Formentera.\nEl nostre te�ric conseller de Medi Ambient �s c�mplice d�una aut�ntica estafa ecol�gica al parc natural de ses Salines. Ha perm�s, sense xitar, que el Govern Balear elabori un Pla de Fondeigos que, en realitat, consisteix en continuar permetent que tothom que vulgui pugui fondejar on vulgui, igual que abans. La �nica novetat �s que s�han gastat 1 mili� d�euros.. Tot segueix com sempre. Tamb� a la part terrestre, el Parc Natural de ses Salines no �s en realitat un parc natural, sin� una discoteca descapotable on tothom fa el que vol.\nTamb� va votar sense cap remordiment un PTI que converteix Eivissa i Formentera en terreny urbanitzable en la seua totalitat.\nPer� �s que aquest conseller �s tamb� el mateix que ha votat a favor, al Parlament balear, de la reforma de nombroses lleis per a que a Eivissa i Formentera es pugui edificar dins els espais protegits.\nHa votat a favor d�una Llei, la LECO, que entre d�altres coses suprim� el Parc Natural de Cala d�Hort. Ha votat a favor d�una Llei, la de Mesures Espec�fiques, que consisteix nom�s en dir que a Eivissa i Formentera es pot urbanitzar tot.\nHa votat a favor de que a les nostres illes es pugui construir, es puguin destru�r m�s que a Mallorca i a Menorca.\nHa votat a favor de requalificacions de terrenys a la costa, de poder fer camps de golf, ports esportius, autopistes...\nI, en els darrers dies, no ha tengut cap problema en dir s� a una depuradora enmig d�una �rea protegida, amb la lamentable conniv�ncia, s�ha de dir, de l�Ajuntament d�Eivissa i el Govern Balear.\nAix�, sense cap vergonya, sense que res d�aix� li tregui la son, s�ha convertit un empleat dels que treballen per desfer Eivissa i Formentera, un subm�s i fidel aliat de les excavadores que arrassen les Piti�ses, del formig�, l�asfalt i el fems que les sepulten.\nPer tot aix�, El Grup d�Estudis de la Naturalesa (GEN-GOB Eivissa) atorga el PREMI FORMIG� 2006 de Destrucci� de la Naturalesa a JOSE MIGUEL MAYANS SERRA, conseller de Medi Ambient del consell insular d�eivissa i Formentera.


Alumnes d’ESO de la Conca reben nocions bàsiques de primers auxilis – EFMR.cat\nAlumnes d'ESO de la Conca reben nocions bàsiques de primers auxilis\n(Foto: Consell Comarcal de la Conca de Barberà)\nEls alumnes de 3r d’ESO dels instituts de la Conca de Barberà han participat aquesta setmana en una xerrada sobre prevenció, seguretat i primers auxilis ofert per Bombers de la Generalitat.\nL’activitat està impulsada per l’Oficina Jove del Consell Comarcal de la Conca de Barberà i fa quinze anys que entra a les aules dels centres de secundària de la comarca.\nA l’Insititut Joan Amigó, la sessió va estar dirigida per l’espluguí Toni Morlans, caporal del parc de Bombers de Valls. En el taller va comptar amb una xerrada teòrica de conceptes bàsics i amb una darrera part pràctica sobre com cal reaccionar davant d’un accident.\nPer exemple, es va explicar com s’ha de preservar la seguretat de la zona per a un mateix i per a la victima per tal de prevenir que se’n derivi un nou accident. Els joves també van conèixer la necessitat de trucar al 112 per aportar la informació bàsica i essencial de l’incident. En la part pràctica, els nois i noies van poder fer una introducció a la tècnica de la reanimació cardiopulmonar.\nÀUDIO: Toni Morlans explica la xerrada i els consells al programa Inquiets\nEtiquetes: bombers de la generalitat, Consell Comarcal de la Conca de Barberà, Institut, Joves, Oficina Jove del Consell Comarcal, primers auxilis\nMúsica a la carta del 18 de febrer del 2018\nEls municipis de la Conca de Barberà s’uneixen per dir No a la violència de gènere


TRAIL SERRALADES DE BARXETA, CON GLÒRIA 19/1/2020 – SudActiu\nPublicada el 20/01/2020 20/01/2020 per Albert Sans\nEl passat dissabte ens vam dirigir a València per tal d’assistir a una cursa que es preveia èpica, i així ho feien preveure els cartells de l’Autopista AP7 “FUERTES LLUVIAS Y NEVADAS” i així va ser, el Trail Serralada de Barxeta no ens va defraudar. Es van realitzar 4 curses : una marató de 44 km 1700+, una mitja de 21 km 1100+ i una Sprint Trail 12,5 Km 500+ i caminada.\nEn total una cursa amb 1000 inscrits/es, es una cosa que em sorprèn, pobles petits amb una quantitat molt gran de corredors. Bestial!!!\nLa Barxeta és un poble situat al costat de Xàtiva, molt planet que ningú podria desxifrar les muntanyes que allí existeixen.\nA les 8.40h van donar la sortida, 300 corredors ens posàvem a la feina. Es preveia un dia dur, amb molta aigua, tot i que al principi plovia poc. 5 km primers ascendint per pista per tal d’estirar el grup. A partir del km 5 vam entrar dins del cor de la Serra de la Barxeta un espai que em recordava a la selva. Al km 6,9 vam realitzar la pujada més important i més dura 800m en un ascens de 259+ , i a partir d’allí; la duresa i una tromba d’aigua van fer que tot el que va seguir va ser èpic. Plovent tot el recorregut fins que tot semblava “Aquarama”. Vam rellissar alguns cops i patinàvem, però amb 3h 23 m vam aconseguir arribar a la meta, de color marró però vam arribar!!!!\nUna cursa molt recomanable, però la próxima vegada que no vingue Glòria!!!\nCrònica de Mònica i Albert


Publicat el 25 Mai 2017\n“Un règim que afecta la salut i la integritat psíquica i física de les persones. Una mesura anacrònica, que afavoreix la “desocialització” i és contrària al “principi de reinserció social com a fi de la pena”. Amb aquestes paraules Mauro Palma, expresident del Comitè Europeu per a la Prevenció de la Tortura, definia el règim d'aïllament penitenciari durant la jornada sobre l’“Aïllament penitenciari a debat”, organitzada el passat dia 3 de maig a la Facultat de Dret de la Universitat de Barcelona per l'Observatori per al Sistema Penal i els Drets Humans i la Coordinadora per a la Prevenció i la Denúncia de la Tortura, de la qual Justícia i Pau forma part.\nDurant la jornada va ser presentada la campanya #21horesaïllament, l’objectiu de la qual és que el Parlament de Catalunya es pronunciï sobre la necessitat de suprimir el règim d'aïllament penitenciari català perquè és incompatible amb la dignitat humana i amb el principi de reinserció social.\nUna posició reiterada per Juan Méndez, últim relator de les Nacions Unides sobre Tortura i Tractes Cruels, Inhumans i Degradants, qui va afirmar durant la seva intervenció que “l'aïllament penitenciari infligeix dolor i sofriment inhumans i degradants”, subratllant la “necessitat de respectar i aplicar les normes internacionals, en particular les Regles Mandela i el Protocol d'Istanbul”.\nEl grup de treball sobre l'aïllament penitenciari en el Parlament de Catalunya està acabant la seva labor i en els propers dies farà públiques les conclusions, basant-se en les intervencions i compareixences que s'han seguit en aquests últims mesos en les sessions del Parlament.\n«Traieu-me d'aquí», vídeo de ficció sobre els efectes psicològics de l'aïllament penitenciari.


Jordi Parera: L'estilista de les sensacions - Revista D'estil - Revista de petits grans plaers\nJordi Parera: L'estilista de les sensacions\nJordi Parera és un estilista diferent en tots els aspectes, únic. Ni la seva metodologia de treball (que mescla art i teràpia) ni els espais on desenvolupa la seva feina tenen res a veure amb la perruqueria convencional que coneixem a Occident. A través de noves tècniques que va investigant, després de més de 25 anys d’experiència, i amb la filosofia xinesa com a base, busca l’essència ancestral del seu ofici per ajudar el client a connectar amb el seu interior i a assolir la seva pròpia llibertat deslligant-lo del que marquen les tendències.\nAra proposa la teràpia purificadora capil·lar, basada en els conceptes aiurvèdics vatta (aire), pitta (bilis) i kapha (flema), que, més enllà d’una exquisida cura del cabell, és tot un viatge sensorial, una altra manera de sentir la perruqueria.\nFa un temps us el vam descobrir. Aleshores ja ens va deixar bocabadats. Ara ens ha cridat l’atenció un nou concepte que ha creat i que ja està aplicant. I és que en Jordi Parera és difícil de definir. És un estilista-no estilista, és un terapeuta, és un artista, és un innovador, un experimentador, una persona que trenca motlles. Precisament per això, té una perruqueria que no és una perruqueria. Treballa amb els cabells? Si, però no per una qüestió només exterior, no per una qüestió només estètica. La seva concepció, que beu de la filosofia xinesa i de l’Índia més profunda, va molt més enllà de tot plegat, descartant la bellesa efímera. Tremendament partidari d’una bellesa imperfecta, busca cercar en l’interior de les persones, convidar-les a fer un exercici introspectiu i a connectar amb elles mateixes per trobar la pròpia essència. Per això fuig de modes i tendències, i tampoc utilitza els productes cosmètics convencionals.\nLa paraula “màgica”: shirodhara. La teràpia: purificadora capil·lar\nEl shirodhara és una tècnica aiurvèdica per a la relaxació profunda que combat els maldecaps, l’insomni, l’ansietat i el nerviosisme. En Jordi Parera el pren com a base per aplicar la que ha anomenat teràpia purificadora capil·lar. A través, primer, de l’aplicació d’una argila gresol sobre els cabells, i, després, d’un oli essencial aromàtic fet per a l’ocasió a base de mirra, pàtxuli i encens, aconsegueix la relaxació més plaent d’aquell que es posa a les seves mans, a més d’una profunda hidratació del cabell.\nPerò aquest viatge sensorial no acaba aquí: després de l’argila i l’oli essencial, aplica pites aromàtiques i fa un massatge cranial que estimula els punts marma –o centres energètics– del cos i equilibra, així, el flux d’energies.\n“És un estilista-no estilista, és un terapeuta, és un artista, és un innovador, un experimentador, una persona que trenca motlles”\nDesprés de la higiene (el yin), la forma (el yang)\nEl següent pas ja és tallar el cabell, donar-li forma, crear, però no per aconseguir un look determinat, sinó per cobrir necessitats emocionals diverses. Jordi Parera interpreta els trets de cada rostre i els associa amb les emocions, la salut i les etapes vitals de cadascú. A partir d’aquí, es converteix en un autèntic escultor a la recerca del moviment natural, fugint de l’homogeneïtat i l’estaticisme. La seva aposta és clara: cabells naturals, “despentinats”, lliures, juganers. En definitiva: cabells personals i intransferibles.\nPer això, els seus tractaments (que tenen una durada aproximada de 75 minuts i un preu de 60 euros) són absolutament personalitzats. No pot funcionar d’altra manera. El diàleg amb el client/pacient és imprescindible i representa l’inici del seu procés de canvi (interior i exterior).\nPer això també, Jordi Parera no només ofereix el seu temps i el seu art, sinó l’espai on desenvolupa la seva feina, que queda reservat exclusivament per al client, i que és... impressionant!\n“Tremendament partidari d’una bellesa imperfecta, busca cercar en l’interior de les persones, convidar-les a fer un exercici introspectiu i a connectar amb elles mateixes per trobar la pròpia essència”\nEl “laboratori”: l’espai obert, infinit\nAls afores de Santa Coloma de Farners, Jordi Parera hi té el seu particular paradís, un espai a l’aire lliure, absolutament obert, absolutament vinculat a la natura, que s’ha convertit en el seu “laboratori” experimental, en un lloc que li permet fer recerca i explotar al màxim la seva faceta creativa. Allò que neixi en aquest punt tan evocador serà el que aplicarà després en el seu segon espai, on atén els seus clients.\nSegurament, el més sorprenent d’aquest escenari tan particular és l’estructura de fusta que hi ha instal·lada al damunt d’un turonet, amb un no-mirall gegant que emmarca tot el paisatge natural del voltant. Una butaca de ferro forjat coberta amb pell i un rentacaps horitzontal dissenyats per ell mateix també se sumen a aquest univers creatiu.\nEl taller d’aplicació: l’espai tancat, de recolliment\nSituat en un carrer de Santa Coloma de Farners, més que discret, rere la porta d’un garatge, s’obre el saló de Jordi Parera. Magnífic, trencador, també sorprenent. Amb un fil musical diferent segons l’ocasió i barres d’encens sempre cremant, en aquest lloc no hi ha revistes de xafarderies, sinó llibres temàtics que són autèntiques peces d’art. Com els immensos quadres que pengen de les parets (amb rostres despentinats, és clar). Com el tocador, la butaca i el rentacaps, que són peces úniques de ferro forjat creades per ell mateix, com les del “laboratori”. El mirall, infinit, rebota la llum en penombra de l’estança i es lliura al client que ocupa la butaca en aquell moment.\n“En Jordi Parera pren com a base el shirodhara per aplicar la que ha anomenat teràpia purificadora capil·lar”\nEn aquest espai tot és art i calma, art i contacte amb els elements naturals: el ciment, la fusta, el ferro forjat, el vidre, la pell, l’aigua, les essències... És un lloc càlid d’acolliment pensat per deixar-se anar, per experimentar, compartir i tornar a l’arrel, per trobar-se un mateix i ser un mateix. Per treballar des de dins cap a fora i deixar que el cabell sigui com vol ser.\nJordi Parera: filosofia als cabells i puresa en l'entorn\nUna perruqueria que no és una perruqueria. Un perruquer que no utilitza productes químics, que rebutja l’escuma i que fuig de les modes, que busca pentinar despentinant i indaga en l’interior de les persones per treballar molt més que el seu exterior.


El «pla D» passa a primer pla i agita el debat a JxCat | NacióLleida\nper Oriol March, 29 d'abril de 2018 a les 09:06 |\n"Pendents d'Alemanya". És una de les frases que més es repeteixen aquests dies al quarter general de Junts per Catalunya (JxCat), en referència a què passarà amb la investidura de Carles Puigdemont. Els revesos jurídics -la suspensió del Tribunal Constitucional (TC) i el dictamen contrari del Consell de Garanties Estatutàries (CGE) a la reforma per triar president a distància- i la negativa a desobeir per part del grup independentista majoritari de la cambra l'aboquen -de nou- a plantejar una alternativa per evitar unes noves eleccions el 22 de maig.\nLa sensació generalitzada és que la via Puigdemont, oberta de nou un cop va quedar en llibertat a Alemanya, arriba a la seva fi davant de les traves jurídiques i l'embat de l'Estat. El "pla D" torna a escena i aquest cop tiba internament el PDECat. La direcció, amb el suport de la majoria de diputats i alcaldes i afirmen que dels presos, vol assegurar-se més veu en la presa de decisions, però els dirigents més propers a Puigdemont dins el partit han reiterat que el que ell decideixi s'ha de respectar.\nDiverses fonts de la candidatura consultades per NacióDigital assenyalen que la qüestió ja s'ha debatut a Alemanya -Elsa Artadi i Josep Costa, dos dels lloctinents del president a l'exili, van viatjar dijous a Berlín-, però que fins després del pont de l'1 de maig no està previst que hi hagi novetats.\nDijous arrenca el ple del Parlament que ha de culminar amb l'aprovació de la reforma de la llei de la Presidència, impulsada en solitari per JxCat, la qual ha estat inclosa a l'ordre del dia per part de Roger Torrent. Una cosa és aprovar la norma -el dictamen contrari del CGE no és vinculant- i una altra molt diferent és poder-la fer servir. El govern espanyol ja ha deixat clar que la recorrerà. "Si hi ha una ensenyança d'aquests mesos és que l'executiu ha actuat sense vacilacions", va reflexionar divendres el portaveu de la Moncloa, Íñigo Méndez de Vigo.\nReunió del grup parlamentari de Junts per Catalunya a Berlín Foto: Julio Díaz / Junts per Catalunya\nEduard Pujol, portaveu parlamentari de JxCat, va assenyalar -també divendres- que no volen "generar més problemes" a la mesa, que ha estat advertida de conseqüències penals si segueix endavant amb la investidura de Puigdemont. Es tracta d'un canvi de discurs: al gener, quan Torrent va ajornar el ple que havia d'escollir el president a l'exili davant les mesures cautelars del TC atenent a que la investidura no hauria estat efectiva, les crítiques dins del bloc independentista van pujar de to. Una de les opcions que hi ha damunt la taula és aprovar la llei i, un cop constatat que provar la investidura de Puigdemont comportaria un xoc fort amb l'Estat -i més conseqüències legals-, plantejar un pla D efectiu i que l'Estat no pugui tombar.\nEl ball de noms ha estat una constant des de la mateixa nit electoral. Segons alts dirigents consultats, ja des d'abans dels comicis es van plantejar alternatives en reunions entre Puigdemont i el seu nucli i la cúpula del PDECat, que aquests mesos han tingut friccions soterrades per temes organitzatius i polítics. En aquest sentit, ja es va posar damunt la taula el nom de Jordi Sànchez com a pla B en cas que el president a l'exili no pogués tornar a Catalunya -com finalment ha estat-, i també el fet que una alternativa a Sànchez hauria de provenir de les files nacionalistes. Això es va complir, perquè Jordi Turull va ser escollit com a relleu del número dos de JxCat. És per això que ara el PDECat insisteix que ha de validar qualsevol pla D al Parlament i la seva veu s'ha d'escoltar.\nFins ara ho havia fet en posicionaments privats traslladats, fins i tot, per Artur Mas en les últimes setmanes. Però aquest dissabte al matí la portaveu del partit, Maria Senserrich, ha reivindicat que han de ser escoltat tots els diputats del grup de JxCat "sense discriminar ningú", cosa que li ha costat crítiques d'altres dirigents com Marta Madrenas o Miquel Busch i ha creat un fort rebombori intern que ha obligat David Bonvehí ha defensar la posició oficial del partit a mitja tarda. Els afins al president a l'exili n'abracen l'hiperlideratge. ERC, temerosa de que les tensions internes dels seus socis facin embarrancar la investidura, ja ha dit que cal ja govern i que donarà suport a qualsevol nom que proposi el grup de Puigdemont. En principi, la CUP no s'hauria de moure de l'abstenció. Si ho fes i passés al no provocaria noves eleccions.\nEl pla D dependrà de la decisió de Puigdemont; ERC observa amb temor a que la legislatura embarranqui el debat a JxCat\nEl nom d'Elsa Artadi sempre ha aparegut en les travesses, i hi ha sectors del PDECat que ja s'obren a "parlar-ne", però segueix sense generar prou consens. De fet, en una reunió de la direcció del partit es va parlar explícitament sobre la possibilitat que Puigdemont proposés Artadi com a candidata, tot i que no es va arribar a cap conclusió, segons fonts coneixedores de la trobada. No és cap secret que la portaveu parlamentària de JxCat no té bona relació amb Marta Pascal, especialment des que Artadi va estripar el carnet poc abans de les eleccions del 21-D. En tot cas, dirigents consultats assenyalen que, abans de fer eleccions, es plantejarien acceptar-la. Els noms del PDECat que més han sonat com a alternatives són Madrenas, alcaldessa de Girona, i Marc Solsona, alcalde de Mollerussa i que públicament no s'ha descartat.\nEn tot cas, però, hi ha una altra opció entre bambolines més complexa -perquè implicaria renúncies en el grup parlamentari- que al partit no veuen amb mals ulls. Es tractaria de Ferran Mascarell, exconseller de Cultural i número 26 per Barcelona de la candidatura de Puigdemont. Al PDECat interpreten que el moment polític reclama algú que pugui tenir interlocució amb més grups a banda d'ERC i CUP -els socis independentistes naturals-, obrint d'aquesta manera la porta a acords més o menys puntuals amb els "comuns" i el PSC durant la legislatura. En tot cas, sempre que la justícia espanyola -i alemanya- ho permetin, a Puigdemont se li reserva un rol preeminent al capdavant de l'estructura catalana a l'exili.\nLa pressió a Puigdemont perquè propiciï un Govern a Catalunya que permeti aixecar el 155 ha pujat de nivell aquesta setmana amb les cartes -avançades per NacióDigital- en les quals els presos de JxCat li reclamen evitar la convocatòria de noves eleccions. Jordi Turull, Josep Rull, Joaquim Forn i Jordi Sànchez consideren que la formació d'un executiu els pot ser més beneficiós que la situació actual, i el compromís del president a l'exili és aconseguir un executiu encara que "l'espai de joc sigui petit", com assegurava aquest cap de setmana en una entrevista al setmanari La República.\nTothom vol evitar les eleccions, tot i que Puigdemont, segons el seu equip de defensa, podria ser candidat en aquests hipotètics comicis\nEn tot cas, però, tot indica que els terminis acabaran anant un cop més al límit. I això que Puigdemont, en el consell nacional posterior al pas al costat de Mas -corria l'any 2016- i immediatament previ a la seva investidura, va assegurar que el partit no es podia permetre un altre cop jugar amb foc amb el calendari. Tothom està pendent d'Alemanya, que és des d'on hi ha el desllorigador de la legislatura. Amb el vot delegat ja acceptat del president a l'exili i de Toni Comín, JxCat i ERC ja no depenen de la CUP en segona votació per obtenir la majoria simple. Sempre i quan els anticapitalistes, esclar, mantinguin l'abstenció sobre el candidat que proposi Puigdemont.\nI si tot fracassa i hi ha eleccions? L'advocat del president a l'exili, Jaume Alonso-Cuevillas, sostenia en una entrevista aquesta setmana a NacióDigital que podria presentar-se com a candidat malgrat la situació judicial. Dins de JxCat interpreten que això els beneficiaria electoralment, perquè la figura de Puigdemont és reivindicada en les manifestacions sobiranistes, però admeten que una convocatòria filla del desacord podria posar en risc una majoria de 70 diputats obtinguda en les condicions més adverses possible el 21-D.\nCadires buides al consell nacional del PDECat Foto: PDECat\nPolítica, Eduard Pujol, ERC, Junts per Catalunya, Carles Puigdemont, procés català, Elsa Artadi, Roger Torrent


Adolescents – Blocdepares\nBenvolguts i benvolgudes, avui us proposem la lectura d’un article d’opinió del Tian Riba (@tianriba) a ElNacional.cat en que ens parla sobre el Covid-19 i els adolescents. Només 2 minuts de lectura per reflexionar com pot incidir aquesta pandèmia en els nostres fills i filles adolescents.\nA continuació trobareu el text, gaudiu-lo com ho hem fet nosaltres.\nEl neurocientífic David Bueno ha escrit un llibre per tenir a mà. Es diu 100 coses que cal saber sobre el cervell, aquest òrgan tan desconegut i que a vegades sembla que només serveixi per posar-hi un barret a sobre. La pregunta número 41 és “Per què l’adolescència és tan moguda?” i interessarà a qualsevol que tingui un bípede a casa d’entre 11 i 19 anys, que segons l’Organització Mundial de la Salut és la inacabable durada d’aquest trànsit d’infants a adults de la nostra estranya espècie. En aquesta pandèmia hem parlat molt d’avis (i encara n’hem de parlar molt més) i de nens, però resulta que tenim una generació que s’està fent gran massa aïllada i tancada a casa i, afegint-hi també els sàpiens joves, els hem arribat a criminalitzar.\n“Si l’ordre que dona el cervell a l’adolescent és preparar-se per viure de manera independent quan acabi aquesta etapa, com trobaran el seu encaix en una societat on tot està prohibit?”\nI si trobeu que, molt bé, però representa que també han de madurar, aprendre a raonar i tot això que se’ns suposa als adults, deixeu-me acabar amb una última reflexió. Es veu que és en l’adolescència quan madura la capacitat d’endarrerir recompenses. Un nen no pot aguantar. Figura que els adults sí, que les podem endarrerir dies, mesos i anys. Que per això som capaços de tenir projectes a llarg termini. Molt bé. Aquesta capacitat del cervell és l’última a madurar. De mitjana, no ho fa fins als 34. Però vist el que va passar durant el pont de la Puríssima i que estem atrapats com idiotes en un invent humà com el Nadal, que volem celebrar tant sí com no, en lloc d’estar-nos quietets i esperar la recompensa de la vacuna, diria que aquesta és una societat perpètuament adolescent. Si no fos perquè els adolescents sí que són capaços de trencar les convencions.\nTrobareu el text original a: https://www.elnacional.cat/ca/opinio/tian-riba-adolescents_568407_102_amp.html?__twitter_impression=true


[AVANÇ INFORMATIU] Biel Crespí: “No pots agafar d’una orella la gent que és de festa dient-li ‘au a jeure’!” |\n[AVANÇ INFORMATIU] Biel Crespí: “No pots agafar d’una orella la gent que és de festa dient-li ‘au a jeure’!”\nBy dingolasineu / Març 12, 2018 / Festes, Societat / Deixa un comentari\nLa polèmica amb la Policia Local ha copsat l’actualitat local aquestes darreres setmanes. Per això en el proper número de Díngola en paper (surt abans de Setmana Santa) dediquem una llarga entrevista al responsable sindical d’aquest departament, Biel Crespí, i al cap del departament, Toni Frau Boter. Segons la policia, l’Ajuntament els ha menystingut, sense considerar les seves opinions i discriminant-los en la redacció del Pla de Mobilitat i en l’elaboració de la recent aprovada RLT (Relació de Llocs de Treball). Segons els regidors de l’equip de govern, en canvi, és tot al revés: la Policia Local de Sineu gaudeix de molts privilegis i ara fa un cert ‘boicot’ al consistori, i “era un personal que estava mal acostumat, perquè mai ningú els havia qüestionat”.\nQuè es solucioni aviat! És el que espera el poble. La situació és insostenible.\nUs oferim una de les parts de l’entrevista, molt extensa, i que per raons òbvies no publicarem completa (podreu adquirir la revista en unes setmanes, a qualsevol dels estancs, si no estau subscrits). En concret us oferim l’opinió de Crespí i Boter pel que fa a la festa més important de Sineu, la del Much de Reig. Els dos coordinadors actuals, Jorgina Fusté i Miquel Puiggròs, entrevistaren els agents sineuers el passat dimarts dia 6 de març.\nLa concentració de milers de persones el dia de la Mucada preocupa a la Policia Local.\nMIQUEL/DÍNGOLA – L’any passat el dispositiu de seguretat el dia del Much de Reig era d’unes 50 persones, entre Policia Local, agents de pobles veïnats contractats per hores, Guàrdia Civil, Protecció Civil, ambulància, etc. Sembla que no varen ser suficients… Pel que fa en concret a la policia, quanta policia hi ha d’haver el dia del Much?\nBIEL/POLICIA – El Much ens ha passat per damunt. Jo crec que tothom ho té clar. Vàrem començar amb uns centenars de persones, però ara mateix, amb prop de quinze mil persones que gaudeixen de la festa, la situació és molt complicada. No ha passat cap desgràcia grossa perquè Déu no ha volgut. Nosaltres som del parer de convocar una junta de seguretat a posta específicament per aquesta festa, amb el batle -que hauria de presidir la junta-, regidors implicats, algun membre de la Guàrdia Civil, responsable de la Policia Local, responsable dels bombers, de Protecció Civil, del 061, etc.\nMIQUEL/DÍNGOLA – Si, però referent a la pregunta anterior, quants efectius fan falta, segons vosaltres, el dia del Much?\nJORGINA/DÍNGOLA – Quants, tenint en compte que el Much s’està convertint en, probablement, la festa més gran de Mallorca…\nBIEL/POLICIA – El problema no només és el número d’agents. És que han d’estar ben comunicats entre ells. Si hi ha una brega en els voltants del Teleclub, els agents de la Guàrdia Civil de devora l’abeurador -per posar un exemple- ho han de saber. Si hi ha un accident en el vial, hi hem d’anar uns o altres, i hem d’estar coordinats. Els controls de drogues del camp d’en Pineta i polígon, els fan una sèrie d’agents que han d’estar connectats amb la resta, per si els sorgeixen problemes. Els agents que es passegen amb cans per sa plaça i el Carrer Major, han de poder donar suport als de Es Fossar si són requerits. Etc. Per tant és imprescindible un comandament únic, per aquest dia, i per això cal una junta de seguretat que planifiqui bé tots els aspectes de seguretat de la festa… Ah! I després s’han de coordinar també els horaris…\nJORGINA/DÍNGOLA – Efectivament, perquè l’any passat la Guàrdia Civil va marxar ben prest. I tots sabem que la festa no s’acaba a les set, sinó quan la gent vol que s’acabi…\nBIEL/POLICIA – Per posar un exemple de les necessitats de més agents… mirau la gentada que hi ha en els Jocs del Pla de les festes de Sant Joan a Ciutadella. Quants policies hi ha, allà enmig? Molts, no? Heu vist després la gent que hi ha el dia del Much entre l’Écafè i el Teleclub, incloent enmig del recinte tancat del mercat? Quants policies hi ha? Idò això -entre l’Écafè i el Teleclub- només és el que podríem anomenar ‘zona zero’. Després hi ha tota una sèrie d’altres llocs a controlar: els accessos al poble, els carrers de s’Alou i polígon plens de jovenets fent botellada, accidents de trànsit amb ferits en carreteres dels voltants, controls d’alcoholèmia i drogues en els voltants… Imaginau, vuit agents en un accident, fent l’atestat, control d’alcoholèmia i drogues, etc.; altres sis o set en el camp d’en Pineta requisant drogues; i dos o tres acompanyant al PAC una joveneta amb intoxicació etílica…; quants en queden enmig de la ‘zona zero’? Idò l’any passat, segurament per motius de cost, al principi l’Ajuntament ens havia suggerit només setze agents… Treieu comptes…\nJORGINA/DÍNGOLA – Avui, a cinc mesos de la festa, encara no hi ha junta de seguretat prevista?\nTONI/POLICIA – La vàrem demanar després de la festa de l’any passat, però l’Ajuntament no ha mogut fitxa. Tenim una sèrie de punts importants a parlar, no només de la festa del Much. Aquests punts ja estan comunicats al consistori. Són quatre punts principals. Un és el dels accidents greus, que ja hem comentat abans. Després hi ha els temes penals…\nBIEL/POLICIA – Si, i aquest és important. Què fem el dia del Much, per exemple, si ens ve una al·lota a denunciar una agressió sexual? És que ni ens podem moure del lloc, perquè si ho fem deixem aquest lloc sense presencia policial!\nTONI/POLICIA – El tercer punt fa referència a les col·laboracions entre administracions davant esdeveniments multitudinaris com ara la festa del Much, de la que parlàvem, i el quart tema és el protocol d’actuació davant d’amenaces terroristes.\nJORGINA/DÍNGOLA – Des del darrer Much, no us heu reunit cap vegada per parlar de tot això?\nTONI/POLICIA – No.\nBIEL/POLICIA – No.\nJORGINA/DÍNGOLA – Què es pot fer per tenir la festa dels bars més controlada, el dia del Much?\nBIEL/POLICIA – Òbviament no pots anar al bar a les dotze del vespre a fer aturar la música, perquè es podria muntar una batalla campal… No pots agafar la gent de l’orella i dir-li ‘au a jeure’!\nJORGINA/DÍNGOLA – És obvi que a la gent no li pots aturar la festa en sec… Però no se, potser a partir de certa hora es pot obligar a fer servir només les barres de dins els bars, i no les del carrer, com fan a les festes de Sant Joan de Menorca…\nBIEL/POLICIA – L’Ajuntament té la paella pel mànec en aquest sentit. Crec que la sanció econòmica als bars que incomplissin els horaris de les barres del carrer, seria la solució més efectiva a mig termini. En resum: els bars poden obrir les barres del carrer fins a una certa hora -després, dins del local, si la festa continua, poc podem fer-, i a partir d’aquí, si no es compleix, sanció. Però tots iguals eh!\n[entrevista sencera en el proper número de la revista en paper]


Prèvia del Ple ordinari del 29 de maig de 2008 — Ajuntament de Ripollet\n/ Prèvia del Ple ordinari del 29 de maig de 2008\nPrèvia del Ple ordinari del 29 de maig de 2008 https://www.ripollet.cat/actualitat/noticies/10571 https://www.ripollet.cat/actualitat/noticies/10571/@@images/image/preview\nPrèvia del Ple ordinari del 29 de maig de 2008\nEl Ple consta de 8 punts a l'ordre del dia dels quals en destaquen quatre. El primer porta a aprovació la realització i l'establiment del preu públic dels cursos de natació per a infants, que es realitzaran en horari escolar al PAME. També destaca la proposta de modificació del grup promotor de la Llei de Barris que suposaria afegir un representant del Grup de Petanca Unión, un de la Llar d'infants Baloo i un altre de la Comissaria dels Mossos d'Esquadra.\nExpedients de crèdits\nTambé destaca, del Ple de maig, l'aprovació de dos expedients de crèdits. El primer és per un import de 199.972 euros dels quals 90.000 aniran destinats a l'arranjament de les voreres del carrer de Padró, entre la rambla de Sant Jordi i el Dr. Bergós, amb un paviment cimentat i antirelliscant.\nEl segon és per un import de 885.549 euros. D'aquests, 691.302 aniran destinats a l'adquisició i adequació dels locals de la illa del parc Rizal, projecte inclòs a la Llei de Barris. D'altra banda 28.000 euros serviran per adquirir un fons artístic propietat de la família Solà. El Patronat Municipal de Cultura serà el dipositari d'aquestes obres.\nA més, 38.000 euros aniran destinats a la remodelació de la xarxa d'aigua de la rambla de Sant Esteve i s'ampliarà el contracte de manteniment de Parcs Municipals en 55.000 euros. Per últim es porta a aprovació l'adaptació de les bases d'execució del pressupost a la nova llei de contractes que suposa modificar les quantitats mínimes de contractació directa que suposarà 50.000 euros per projectes de obres i 18.000 euros\nA l'apartat de mocions, el CpR n'ha presentat dues, corresponents a la demanda de llibertat de Francesc Argemí i a una campanya de rebuig a les bosses de plàstic. El ple, que s'iniciarà a 2/4 de 8, serà retransmès en directe per Ripollet Ràdio.\nFOTO: Sala de plens\nFOTO2: L'alcalde presenta els punts més destacats del Ple del mes de maig.


Visitant la Magna Celebratio | Aracne fila i fila\n← A què jugaven els nens a l’antiga Roma? De la cauea al sofà, la millor visibilitat →\nOne thought on “Visitant la Magna Celebratio”\nDani Jarque 9 juny 2014 at 00:11\nBon treball Claudia. Jo no vaig poder anar i no he anat mai. No sabia que hi tingues tants visitants i participants són uns bons numeros però al ser un dels conjunts arqueològics romans més importants de Catalunya es normal. No soc molt de visitar museus però tampoc em desagradan, un cop dintre m’agrada i surtu content al saber coses noves, per les excursions que he fet amb l’institut per diferents museus. M’ha sorpres molt els esquelets i les parets ben conservades amb els pigments, la veritat que veien aquestes fotografies em penedeixo de no haver anat.


Marantz anuncia AV7702mkII Preamp AV - HomeTheaterReview - Notícies Del Preamplificador Av\nMarantz anuncia AV7702mkII AV Preamp\nMarantz ha anunciat una versió actualitzada de AV7702 pre / pro de l'any passat que afegeix compatibilitat HDMI 2.0a per donar suport al contingut HDR, així com protecció contra còpia HDCP 2.2 en totes les entrades i sortides HDMI. El model AV7702mkII compatible amb Atmos també està preparat per a DTS: X i es pot actualitzar per donar suport a Auro 3D per un suplement. L'AV7702mkII estarà disponible a l'octubre. Podeu obtenir més informació sobre l'AV7702 original aquí .\nMarantz completa la seva gamma de cinema a casa de mida completa estàndard del 2015 amb el renovat processador de xarxa A / V AV7702mkII. Construït sobre l’AV7702 de l’any passat, el nou model AV7702mkII (marca 2) ofereix les últimes novetats en estàndards d’àudio i vídeo. Continua oferint Wi-Fi, Bluetooth i Dolby Atmos, alhora que afegeix la darrera compatibilitat de la versió HDMI 2.0a amb el suport de passatge BT2020 d’alt rang dinàmic (HDR), juntament amb la compatibilitat HDCP 2.2 en totes les entrades i sortides HDMI. . L'AV7702mkII està preparat per a la pròxima generació de reproductors de discos Blu-ray, descodificadors i altres fonts 4K Ultra HD. Es preveu que el nou producte estigui disponible a l’octubre.\nIgual que amb l'AV7702, l'AV7702mkII també es pot actualitzar per admetre Auro-3D i Auromatic upmixer fins a 10,1 canals. A més, afegeix format envoltant 3D basat en objectes DTS: X (disponible mitjançant futura actualització de firmware) per completar les opcions de so 3D disponibles actualment. L’aparell de l’AV7702mkII amb un amplificador de potència MM Marantz proporciona, a més, nivells de musicalitat i rendiment sense precedents, amb una flexibilitat avançada de construcció de sistemes per a integradors personalitzats.\nAV7702mkII: Multi-channel A / V Pre-amplifier ($ 2,199)\nL'AV7702mkII és ideal per a aquells que busquen flexibilitat i el conjunt de funcions més avançat. La secció d’àudio permet el pas del senyal a les sortides RCA de 11,2 canals XLS o 13,2 canals, i a un amplificador de potència extern per obtenir una excel·lència d’àudio superior. Ofereix una placa de preamplificador dedicada de qualitat encara superior amb HDAM i una font d’alimentació per a l’etapa de preamplificador. Ve equipat amb condensadors ELNA de qualitat audiòfila per donar un tractament especial a la reproducció d’àudio d’alta resolució. El blindatge ampliat per a cada secció de preamplificador minimitza les interferències i dóna el darrer toc final per obtenir la màxima qualitat de so envoltant i estèreo.\nPer millorar el rendiment de l'AV7702mkII, és òptim combinar-lo amb un amplificador de potència de la sèrie MM. Dissenyat per a la màxima experiència de so envoltant de música i pel·lícules i una flexibilitat extrema, Marantz ofereix tres models de la sèrie MM. La formació comença amb l'amplificador de potència de més alt nivell de Marantz, el MM8077 de set canals, seguit de l'amplificador de potència de cinc canals MM7055 i l'amplificador de potència de dos canals MM7025. Tots els amplificadors de potència Marantz de la sèrie MM permeten als consumidors i integradors personalitzats crear autèntics sistemes d’entreteniment domèstic de màxima qualitat amb un rendiment sonor i una integritat de disseny Marantz coincidents.\nAV7702mkII Pre-amplificador de xarxa multicanal A / V: característiques principals\n• Wi-Fi i Bluetooth integrats\n• Últim HDMI 2.0a amb resolució 4K / 60Hz 4: 4: 4\n• 7 + 1 entrada frontal HDMI / 3 sortida HDMI (4K / 60Hz, 3D, ARC, HDR, BT.2020)\n• Suport complet de HDCP 2.2 en totes les entrades\n• Processament de vídeo avançat amb escala HDMI fins a 1080p, 4K 50/60 Hz\n• Dolby Atmos (fins a 7.1.4 o 9.1.2)\n• DTS: X llest\n• Actualitzable Auro-3D (actualització opcional de pagament)\n• Audyssey MultEQ XT32, Sub EQ HT, LFC, Pro llest\n• Audyssey Dynamic EQ i Dynamic Volume\n• Spotify Connect, Pandora, SiriusXM (si està disponible), suport per ràdio per Internet, AirPlay a bord\n• Transmissió d’àudio en alta resolució: FLAC 192/24, DSD, ALAC\n• Reproducció sense espais\n• Pre-sortida XLR d’11,2 canals, sortida de sortida RCA de 13,2 canals\n• Tauler de preamplificador dedicat d'alta qualitat amb HDAM per a la reproducció d'àudio d'alta resolució\n• Font d'alimentació per a escenari de preamplificador amb condensadors ELNA de qualitat audiòfila\n• Apantallament ampliat per minimitzar les interferències\n• Convertidors D / A de 192 kHz / 32 bits d’alta qualitat per a tots els canals\n• Entrada Phono (MM)\n• Zone 3 àudio\n• Certificat ISF\n• Certificat Creston Connected\n• Assistent de configuració i GUI avançada\n• Panell frontal d'alumini amb petita trapa\n• Porta blanca LED Marantz\n• Aplicació remota Marantz per a dispositius iOS i Android\nMM8077 Amplificador de potència de 7 canals: funcions principals (disponible avui - 2.399 dòlars)\nEl MM8077 permet als consumidors i integradors personalitzats crear autèntics sistemes d’entreteniment domèstic de màxima qualitat. Inclou moltes de les innovacions i tecnologies clau que es troben normalment en els components d’àudio de la Sèrie Reference de màxima qualitat de Marantz, com ara un xassís recobert de coure sòlid com a roca, transformador de potència toroidal d’alt corrent, disseny d’escenari amplificador de potència discret de retroalimentació de corrent únic i molt més, proporcionant una experiència de so envoltant de música i pel·lícules riques, detallades i immersives.\n• Amplificador de potència discret de 150 watts (8 ohm, 20-20 kHz, THD: 0,08%)\n• Disseny d'amplificador de retroalimentació actual\n• Terminals d’entrada desequilibrats i equilibrats\n• Entrada intermitent / entrada i sortida del gat DC / control remot RC-5\nMM7055 Amplificador de potència de 5 canals: funcions principals (disponible avui - 1.199 dòlars)\n• Amplificador de potència discret de 140 watts x 5 canals (8 ohm, 20Hz - 20kHz, THD: 0,08%)\nMM7025 Amplificador de potència de 2 canals: funcions principals (disponible avui: 799 dòlars)\n• Amplificador de potència discret de 140 watts x 2 canals (8 ohm, 20-20 kHz, THD: 0,08%)\n• Entrada intermitent / entrada i sortida del disparador CC / control remot RC-5\n• Disseny de portes LED Marantz de color blau\n• Marantz anuncia els receptors AV de xarxa SR6010 i SR7010 a HomeTheaterReview.com.\nmartin logan motion 40 altaveus


Resenció del llibre "Guión Argumental. Guión Documental" de Feldman\nPalabras clave: realización audiovisual, Val.Machío\nIgual que el llibre original busca deixar un anlisi i unes pautes per a poder realitzar un guió, el que jo pretenc és el següent:\n1 Desenvolupar un contingut prctic de consulta de cara a lelaboració de guions udiovisuals.\n2 La reestructuració dels continguts del llibre que al meu entendre estan una mica desordenats.\nAixí he dividit els continguts a analitzar en quatre apartats:\n- generalitats dels guions,\n- el guió argumental,\n- el guió documental i\n- les adaptacions dels gèneres literaris al cinema.\nLa metodologia que he emprat per fer el treball ha estat la de pregunta - resposta. Daquesta manera podrem tocar tots els aspectes introduïts al llibre.


La Llar Sequera inicia les celebracions del seu centenari amb una eucaristia presidida pel Cardenal Antonio Cañizares – Ajuntament de Burjassot\nLa Llar Sequera inicia les celebracions del seu centenari amb una eucaristia presidida pel Cardenal Antonio Cañizares\nAmb motiu de la celebració dels cent anys de la Fundació “Hogar Sequera” i de l’arribada dels seus components a Burjassot, la llarc elebrarà diumenge que ve 4 de febrer a les 17 hores una solemne eucaristia d’acció de gràcies que estarà presidida pel Cardenal Antonio Cañizares. Eucaristia a la qual conviden a participar a tot el municipi.\nAquesta serà la primera de les eucaristies que se celebraran amb motiu del centenari ja que, a partir del diumenge, cada mes de l’any, se celebrarà un eucaristia per diverses intencions.\nLa Fundació “Hogar Sequera” naixia gràcies a la generositat i el desig de Mercedes Sequera Díez de Rivera, morta al gener de 1918 ja que, en el seu últim testament disposava que desitjava deixar un record de caritat en el poble de Burjassot donant així compliment als desitjos de la seua germana, Carolina Sequera. Davant aquesta disposició, s’instal·lava en aqueix any, 1918, a Burjassot, l’sil de les “Hermanitas de los Ancianos Desemparados” que va passar a cridar-se “Asilo Sequera”.\nEn aquest centenari, a més, se celebren també els 75 anys del naixement de Santa teresa Jornet i Ibars, mare fundadora de l’ordre de les Germanes que atenen l’asil.\ncentenari, Majors, sequera, eucaristía, asil, llar


Articles etiquetats amb: gent gran\nL’alcaldessa de Sabadell i la consellera de Salut han visitat l’hospital temporal Vallès Salut a la Pista Coberta i la Corporació Sanitària Parc Taulí\nEls treballs per enllestir al més aviat possible el nou hospital temporal Vallès Salut a la Pista Coberta d’Atletisme han continuat amb intensitat aquest cap de setmana. A hores d’ara l’estructura a patir de plafons s’ha finalitzat i els treballs d’instal·lacions elèctriques i de comunicacions estan avançats. Avui han arribat els primers llits articulats, que s’han començat a col·locar, com també tauletes de nit i coixins. Aquest matí han visitat la Pista Coberta l’alcaldessa, Marta Farrés, i la consellera de Salut, Alba Vergés, per veure in situ el desenvolupament del projecte. Prèviament havien visitat la Corporació Sanitària Parc Taulí per conèixer de primera mà els espais habilitats que, al llarg de la propera setmana, acolliran nous llits d’UCI amb els quals es podria donar suport a altres hospitals de Catalunya.\nAlumnes dels instituts Ribot i Serra i Les Termes elaboren un decàleg i s’impliquen en la sensibilització sobre el bon tracte a la gent gran\nÉs una activitat de Servei Comunitari, impulsada per la Taula de Salut Comunitària del Sud, i compta amb el suport de l’Ajuntament\nEls alumnes dels instituts Ribot i Serra i Les Termes protagonitzen aquestes setmanes l’activitat semestral “Tractem bé a la gent gran del barri”. La iniciativa vol donar resposta a les mancances socials que es constaten relacionades amb el coneixement dels drets i el bon tracte a la gent gran. Els alumnes, a partir de la pròpia experiència, el contacte amb la gent gran i els professionals del sector sanitari, acció social i cossos de seguretat, poden reflexionar sobre les actituds, valors i prejudicis i fer una intervenció al barri relacionada amb la difusió d’aquests valors. Com a part de la reflexió els estudiants han elaborat un decàleg que ara difonen entre els seus veïns i veïnes.\nCategories: Educació, Gent gran\nNova sessió formativa adreçada a gent gran sobre les compres fora d’establiments comercials\nEl Complex de Sant Oleguer acollirà, el proper 3 de juny, a les 10.30 del matí una xerrada, adreçada a la gent gran, sobre les compres que es realitzen fora dels establiments comercials. És a dir, aquell tipus de vendes que s’acostumen a realitzar en conferències a hotels, excursions a preus baixos o vendes a domicili, entre d’altres.\nCategories: Comerç, Consum, Drets de la ciutadania, Gent gran\nXerrada informativa sobre l’economia domèstica adreçada a gent gran i adults\nAl Mercat de Sant Joan el proper dijous 9 de maig\nL’Ajuntament de Sabadell amb la col·laboració de la Diputació de Barcelona organitza una xerrada sobre com planificar l’economia domèstica i gestionar la capacitat d’endeutament. Es tracta d’una xerrada participativa i posterior col·loqui, amb suport audiovisual i casos pràctics, que tindrà lloc el proper 9 de maig, a les 11 del matí, al Mercat de Sant Joan.\nLa Festa Gran 2019 presenta un ampli programa d’activitats amb la implicació de diferents entitats de la ciutat\nLa festa es celebrarà entre el 8 i 14 d’abril\nDel 8 al 14 d’abril, Sabadell celebrarà una nova edició de la Festa Gran, que enguany vol posar en valor la feina que duen a terme les entitats i els casals de gent gran de la ciutat.


Guillem Vives, Víctor Claver i Pablo Aguilar estrenen el Nike Camp Basket 2018\n09.07.2018 20:22 Antiguitat: 156 days\nEl base de Valencia Basket Guillem Vives, l’aler del FC Barcelona Lassa Víctor Claver i l’aler-pivot d’Herbalife Gran Canaria Pablo Aguilar han estat els protagonistes durant el primer dia de plena activitat de basquetbol a Andorra. Des de primera hora del matí, els tres jugadors han compartit amb els participants del Nike Camp Basket una jornada de moltes cistelles, fotografies i autògrafs.\nLa visita dels tres jugadors, que han estat també internacionals absoluts amb Espanya, ha servit als NikeCampPlayers per escoltar els millors consells que un jove jugador ha de seguir per a convertir-se en esportista professional. El bon humor entre tots ha estat la nota dominant a les pistes de Comunal, Lycee, Alay i Govern.\nClaver ha afirmat que “és molt agraït visitar un campus així pels somriures dels nens, que gaudeixen i milloren a la vegada”. Vives ha recordat als participants que “disfrutin d’una experiència única com aquesta i s’encarreguin de construir el seu propi camí amb els consells dels entrenadors”. D’altra banda, Aguilar ha ressaltat “la multiculturalitat dels NikeCampPlayers, que enriqueix els nivell esportiu i humà dels jugadors”.\nLa presència al Nike Camp de Vives, Claver i Aguilar és només el principi d’una setmana repleta d’activitats i sorpreses que no deixarà a ningú indiferent. El bon bàsquet es viu a Andorra.


Creació d'una plataforma contra les ponderacions injustes de les PAU 2010\nCreació d'una plataforma contra les ponderacions injustes de les PAU 20100\n890 03/12/2009, 10:30 | | #Mobilitzacions,\nSe n'ha parlat a la premsa, el conseller d'Educació ha dit que ho arreglarà, a les reunions informatives sobre les PAU 2010 de les assignatures que ponderen 0,1 s'ha denunciat, hi ha un grup al Facebook amb més de 4.000 alumnes, es miri com es miri és incongruent, però...\nPerò passen els mesos i tot continua igual. Hi ha alumnes i professors afectats que no hi diuen res, sindicats d'estudiants que no es mouen i, sobretot, responsables de tot això que no rectifiquen el seu error.\n¿Per què les ponderacions de les assignatures de modalitat de les noves PAU donen més importància a unes que a altres? En teoria, per ser coherent amb els estudis universitaris a realitzar; a la pràctica, perquè s'ha aplicat la divisió entre matèries obligatòries de via i matèries no obligatòries de via de l'anterior selectivitat. Sabent això, l'únic que podem esperar és que qui va provocar aquest caos reconegui que amb cinc minuts n'hi havia prou per passar alguns 0,1 a 0,2 i viceversa, de manera provisional, fins que les diferents universitats rectifiquessin la classificació. Un cop reconegut l'error no és tan difícil canviar-ho: o és que és lògic que les literatures ponderin 0,1 per estudiar Filologia? és també lògic que no hi hagi examen de Literatura universal si ara és de modalitat? Anem bé amb la Biologia ponderant 0,2 i el Dibuix tècnic 0,1 per accedir a Arquitectura o a Enginyeria? Economia de l'empresa sols pondera 0,1 per accedir a Econòmiques o a Empresarials? Qui entrarà a Magisteri? Segur que ningú que hagi cursat Literatura, Grec o Psicologia... Els futurs mestres seran tots de ciències!\nDeixem de dir que com que aquestes ponderacions són provisionals no passa res: és provisional el futur dels estudiants d'aquesta promoció? Deixem de pensar que no es pot canviar: evidentment és molt fàcil de canviar i hi ha molt de temps per fer-ho (però s'ha de fer ara, no cal fer patir més els estudiants i professors afectats). Deixem de pensar que és un problema més, que ja en tenim molts i que amb el Pla Bolonya ja se sap...\nAquestes ponderacions il·lògiques segur que tampoc no agraden gens a cap de les universitats afectades, així que el Consell Interuniversitari de Catalunya s'haurà de replantejar la situació si no vol continuar fent el ridícul espantós que està fent. Els professors de secundària hem de tenir alguna cosa a dir-hi, tant si la nostra optativa pondera amb 0,1 com amb 0,2 (n'hi ha que estan contents). Si no es modifiquen aquests criteris erronis el curs vinent no cal que cursem les optatives "menys importants".\nPer tot això creiem necessari crear una plataforma de professors de secundària per fer pressió al Consell Interuniversitari. No deixem que el futur dels nostres estudiants i de les assignatures que impartim depengui d'una decisió presa, segurament, amb presses i sense tenir en compte les injustícies que comporta.\nPer tal d'impulsar la creació d'aquesta plataforma, convoquem tot el professorat que hi estigui interessat a una primera reunió que tindrà lloc el proper dimecres, 16 de desembre, a les 17h, al carrer Ausias Marc, 26, 3r 2a, de Barcelona.\nUs preguem que confirmeu la vostra assistència a l'adreça info@secundaria.info.\nMontse Sarret i Vilaseca\nIES Pere Ribot


CONSTANTS VITALS (pensaments polítics, químics i musicals): de setembre 2011\nDissabte 3 de setembre vam dinar tota la família a la Barraca de Montoliu (Meliana) per celebrar que,per fi, havia aprovat les oposicions. Va ser un dia preciós, primer a casa les salutacions, el refresquet, els besets i la foto de família (només faltava Sara, et trbàrem a faltar), després al restaurant a compartir dinar i conversa, per acabar amb versets i cançons i un passeig en carro.\nGràcies per vindre, vos estime molt!\nEstem ací reunits\nen plena horta de València\nen restaurant d'excel·lència\nSantolàries i Antolins.\nQuè fem ací tots juntets?\nPreguntava ell o ella,\nens ha convidat Rosella\na que un èxit celebrem.\nHa tret plaça aquesta volta\nen un institut secundari,\nha lliutat com un gudari\nla seua saviesa és molta.\nRosella, eres un tresor,\nens acarones i ajuntes\nsempre al col·lectiu t'apuntes\nsabuda i tendra de cor.\nEt donem l'enhorabona\nara, a ensenyar al jovent\namb tranquil·litat i seny\ncom a mestra i com a dona.\nPublicat per Rosella a 3:32 1 comentari:\nPublicat per Rosella a 1:24 1 comentari:


Clúster Disseny ha celebrat aquest dimarts la jornada informativa “Conflicte a Ucraïna: afectacions a les empreses i escenaris” - Barcelona centro de Diseño\nAquest dimarts 29 ha tingut lloc al HUB Cambra Digital de la Cambra de Comerç de Barcelona la sessió informativa impulsada per Clúster Disseny “Conflicte a Ucraïna: afectacions a les empreses i escenaris”, amb una quarentena d’assistents.\nLa jornada ha començat amb la benvinguda d’Isabel Roig, directora de Barcelona centre de Disseny. L’encarregat d’introduir a les ponents ha estat Albert Closas, director del programa ‘Valor Afegit’ i periodista de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals.\nLa primera ponent ha estat Carme Poveda, directora d'Anàlisi Econòmica del Gabinet d'Estudis Econòmics i infraestructures de la Cambra de Comerç de Barcelona, que amb la presentació “Context geopolític i econòmic i previsió de l'afectació a l'activitat de les empreses” ha parlat sobre com la guerra està alterant les previsions de recuperació econòmica post-Covid i la incertesa econòmica que desperta el conflicte, sobretot en certs sectors claus com el comerç exterior i el turisme, el sector alimentari, les cadenes de subministrament i el sector energètic.\nEn la mateixa línia, Poveda ha parlat de la important afectació que tindrà la pujada continuada de la inflació en l’economia mundial i l’agreujament de l’endeutament d’alguns països per fer front als entrebancs econòmics derivats del conflicte. En última instància, Poveda ha deixat ben clar que:\n“L’impacte final dependrà molt de l’eficàcia i la rapidesa de les mesures que s’apliquin. No és el moment de planificar mesures per d’aquí a tres mesos sinó que s’han d’aplicar ara”.\nPer la seva banda, Cristina Serradell, directora de la Unitat de Negoci Internacional d’ACCIÓ ha fet la seva intervenció sobre les “Afectacions comercials i mesures de suport”, on ha parlat de les sancions imposades a Rússia i les pertinents contra sancions russes, així com les afectacions comercials d’aquestes sancions a les empreses catalanes.\nCristina Serradell: “Rússia té una llista de 200 productes prohibits per exportar a la Unió Europea, però no té massa afectació per Catalunya. El que preocupa és un esborrany de decret rus que preveu nacionalitzar empreses estrangeres que hagin cessat l’activitat”\nSerradell també ha parlat de les mesures que ha aplicat la Generalitat de Catalunya per reduir l’impacte econòmic de la guerra i ha plantejat un seguit de recomanacions, com la importància de disposar d’un pla de contingència en cas de tenir una empresa exposada a les conseqüències del conflicte.\nDesprés de les dues ponències, Albert Closas ha moderat un debat enriquidor entre Cristina Serradell i Carme Poveda sobre les conseqüències econòmiques, financeres i socials de la invasió russa, així com la petjada ecològica que deixarà el conflicte.\nConcretament, les participants han reflexionat sobre com el model basat en la segmentació dels processos productius, utilitzant principalment la deslocalització de les fàbriques a altres països, ha deixat de ser avantatjosa pels increments dels costos laborals i logístics. En conseqüència, les cadenes de valors s’estan reconfigurant per ser més resilients i centrar-se més en estar a prop del client. Tot i això, tant Poveda com Serradell han estat d’acord en el fet que la globalització no deixarà d’existir, sinó que s’està redefinint empesa pels canvis tecnològics.\nFinalment, els assistents a la jornada han pogut gaudir d’un coffee break de la mà d’illycaffè on han compartit experiències entre ells i les mateixes ponents.\nActualitzat el Mapa de l’Ecosistema Disseny a Catalunya