Joc de pilota a mà frisó - Viquipèdia\n(S'ha redirigit des de: Keatsen)\nEl joc de pilota a mà frisó (en neerlandés kaatsen, i en frisó keatsen) és el joc de pilota tradicional de Frísia, als Països Baixos. Amb el nom de Balle pelote és practicat a Bèlgica. A Valònia, però, és conegut com a Djeu d' bale en való. I com a Longue paume a la regió francesa de la Picardia.\n2 La canxa de joc\nÉs opinió compartida que aquesta modalitat de joc de pilota és hereva del Jeu de paume francés.\nLa canxa de joc [modifica]\nEl recinte per a jugar a la pilota a mà frisona és un rectangle de gespa de 60 m de llarg per 32 d'ample. Un dels extrems del camp té dibuixada un rectangle de 4,5 x 4 m des d'on ha de traure, i a l'extrem oposat hi ha una zona de recepció de 5 x 19 m.\nS'hi juga amb una pilota blanc de cuiro artificial feta manualment. La pilota és farcida de pell animal (de vedell, normalment), pesa uns 24 gr i té un diàmetre de 3,5 cm.\nPer tal de protegir-se tots els jugadors, excepte qui trau, poden cobrir les mans amb un guant de cuiro.\nDos equips (partuur) amb 3 jugadors per hom competeixen per arribar a aconseguir 6 jocs. Cada joc està compost per 4 quinzes: 2, 4, 6, i eerst (val).\nCada quinze comença quan un jugador des del rectangle del traure colpeja la pilota amb la mà nua per enviar-la a la zona de recepció.\nSi no l'hi llença, perd un quinze.\nSi des de la zona de recepció, retornen la pilota al final de la pista, guanyen un quinze.\nAquests són quinzes directes, però és molt més comú que el punt quede en disputa.\nSi un dels equips atura la pilota amb qualsevol part del cos per tal que aquesta no avance més es marca el lloc on ha quedat parada la pilota, d'això se'n diu kaats i és exactament el mateix que les ratlles de les llargues valencianes. Quan ja hi ha dos kaats, o en el marcador hi ha un kaats i eerst (ratlla i val), els equips cambien de camp: el traure passa al rest i a l'inrevés. Llavors es decideixen els kaats, el traure ha de passar la pilota per sobre el kaats i que el rest no l'ature més avançada. Cada kaats guanyat és un quinze.\nEl torneig més important, P.C (Permanent Comity), és la competició esportiva regulada més antiga del món. Es disputa cada any a la vila de Franeker des de 1854.\nAls Joc Olímpics d'Amsterdam 1928 en fou esport de demostració.\nJoc internacional [modifica]\nQueda palés, doncs, que la pilota a mà frisona pertany a la mateixa família de jocs de pilota que les llargues valencianes. I, de fet, els millors jugadors d'ambdós esports tenen ocasió de competir anualment en els Campionats Internacionals de Pilota amb unes regles comunes anomenades joc internacional inventades per la Confederació Internacional de Joc de Pilota.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Joc de pilota a mà frisó\nFederació belga de Djeu d' bale, en francés i neerlandés\nFederació valona amateur\nVideos: 1956, Final de Balle Pelote, Braine-Gosseli\nVideos: Chris Wassenaar en acció\nObtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Joc_de_pilota_a_mà_frisó&oldid=11210331»\tCategories: Joc de pilotaEsports d'equipEsport als Països Baixos\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 9 març 2013 a les 18:34.


Unió de Centre de Catalunya - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUnió de Centre de Catalunya (UCC) fou un partit polític català fundat el 1978 de la fusió de Centre Català, Lliga de Catalunya-Partit Liberal Català, Partit Popular de Catalunya, Unió dels Demòcrata-Cristians de Catalunya-Club Jacques Maritain, grup escindit de la UDC sota el lideratge de Josep Miró i Ardèvol, Partit Social Demòcrata de Catalunya (sense Jaume Casanovas) i el Partit del Poble Català, creat l'agost de 1977 per Jacint Soler Padró.\nEl partit es definia com a un agrupament interclassista i interideològic de liberals, democristians i socialdemòcrates, decididament autonomista però no nacionalista i resolt a completar l'entesa amb els partits afins. El president era Carles Güell i de Sentmenat i el secretari Joaquim Molins i Amat.\nEl partit ingressà en la coalició Centristes de Catalunya-UCD, amb la qual obtingué dos diputats a les eleccions generals espanyoles de 1979, però quan es va intentar unificar el partit amb la Unió de Centre Democràtic, els militants més destacats abandonaren la coalició per la seva excessiva dependència de Madrid (Molins i Ardèvol) i el 1981 s'integrà dins de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC).\nCULLA, Joan B. (1989): L'evolució de l'espai centrista a Catalunya (1976-1982)\nPDF. Universitat Autònoma de Barcelona, Working Paper n.4.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Unió_de_Centre_de_Catalunya&oldid=24537301»\nDarrera modificació: 18 ago 2020 a les 00:41\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 ago 2020 a les 00:41.


Àlex Fernández i Òscar Garcia, novetats en la llista de convocats\nÀlex Fernández i Òscar Garcia són les novetats en la llista de convocats de l'Espanyol que Paco Flores ha donat per al partit de diumenge contra el Saragossa, a la capital aragonesa. Avui, Sergio Morgado, el secretari tècnic, ha reconegut que el club té opcions serioses de fitxar, com a cedit, una estrella. Els noms que hi ha, ara mateix, en l'agenda son Paulo Sousa, Dino Baggio, Clarence Seedorf i l'argentí Matias Almeyda. El escollit haurà de ser comunitari i tenir un preu assequible.\nDIUMENGE, CONTRA EL SARAGOSSA\nEl bon ambient ha presidit l'entrenament d'aquest matí de l'Espanyol, una sessió que ha estat centrada en l'aspecte físic. Paco Flores vol el seus homes en plenes condicions per afrontar la segona volta de la lliga, que comença diumenge a Saragossa. Per a aquest partit, les baixes obligades de Tamudo, per sanció, i Toni Velamazán, per lesió, fan que Òscar i Àlex Fernández entrin en l'equip, i que Aganzo i Palencia es disputin un lloc en l'onze titular. El club segueix treballant per reforçar la plantilla i en les últimes hores han arribat a les oficines de l'Espanyol oferiments de molts jugadors, que la secretaria tècnica està estudiant. Es busca un centrecampista de creació i un davanter, però sobretot, que s'adapti a les possibilitats econòmiques del club. Demà l'Espanyol farà un últim entrenament a les nou del matí. En acabat, l'expedició marxarà cap a Saragossa.


Benvinguts al costat fosc (Isaac Lluch)\n3 min. 03/11/2018 21:59\nCristiano Ronaldo i desenes futbolistes, entrenadors, agents i directius reconeguts han hagut de fer front a pagaments endarrerits amb Hisenda i sancions milionàries -i amb prou feines han esquivat la presó- després que Football Leaks destapés el 2016 els casos de corrupció i frau fiscal que han acabat servint per incriminar-los. Els milions de documents que aquesta plataforma ha anat filtrant han confirmat fins ara la seva gran rellevància social.\nDes de divendres passat tenim al davant una nova onada d’escàndols destapats per Football Leaks. I en vindran més. Der Spiegel, per exemple, destina 23 pàgines en la seva edició actual a aprofundir en com les altes esferes del món del futbol han perdut la decència. Crida l’atenció com aquest setmanari alemany esmerça tantes energies a liderar un periodisme d’alta qualitat i, en canvi, actualment no hi ha cap mitjà espanyol -ni català- que formi part de la xarxa europea de col·laboracions investigadores (EIC) que s’ha implicat a ensenyar el costat més fosc del futbol. Per què deu ser?\nLes informacions filtrades per Football Leaks són novament colpidores. Van des dels plans concrets dels grans clubs europeus, entre els quals hi ha el Barça i el Reial Madrid, per sortir de la Champions League el 2021 i crear una Superlliga amb onze membres fundacionals fins a les enteses secretes de la UEFA per protegir dos dels clubs que més han vulnerat les seves normes financeres, que són el PSG i el Manchester City.\nSegons publica Der Spiegel, a l’octubre una empresa assessora hauria posat sobre la taula del Reial Madrid un pla per implementar la Super League -inicialment amb 18 equips i finalment amb 16- que s’hauria de firmar aquest mes. Els grans clubs participants, que estan negociant amb la UEFA obtenir més diners de la Champions League, podrien arribar a multiplicar per cinc els seus ingressos si s’organitzessin en una lliga d’elit pròpia. El Bayern ja hauria fins i tot explorat jurídicament la possibilitat d’abandonar la Bundesliga. Els perjudicis que això comportaria als campionats nacionals i als equips de nivells inferiors serien catastròfics.\nTambé és terrible seguir un altre cable de Football Leaks segons el qual Gianni Infantino regiria ara la FIFA de forma més autocràtica i fosca que el seu corrupte antecessor, Sepp Blatter. Com a ex secretari general de la UEFA, Infantino hauria traït, a més, aquest organisme encobrint els excessos del PSG i el City. El dirigent hauria torpedinat la tasca de les comissions d’investigacions pel fair play financer i s’hauria plegat a la pressió jurídica dels dos clubs gegantins. Benvinguts al món real, que diria aquell.


Idescat. Codis territorials i d'entitats. Unitats de població de Catalunya. Metodologia\nAquesta taula conté la llista de les unitats de població inframuncipals de Catalunya registrades en el seu moment per la Direcció General d'Administració Local (DGAL) del Departament de Governació i publicades al DOGC núm. 1101, de 2 de febrer de 1989, mitjançant l'Ordre de 20 de desembre de 1988, per la qual es fa pública la llista de noms oficials dels municipis de Catalunya, de les seves unitats de població i de les entitats municipals descentralitzades.\nL'objectiu de la publicació al DOGC d'aquesta ordre va ser fixar la grafia de les unitats de població, atès que fins al moment no havia estat fixada de manera oficial. Tot i així, l'oficialitat dels topònims hauria de venir més endavant d'acord amb la normativa jurídica pertinent.\nUna unitat de població és una localitat identificada per un topònim. S'inclouen llogarrets, pobles, viles, ciutats, urbanitzacions, etc.\nLa codificació és a vuit dígits i s'estableix amb la mateixa ordre citada anteriorment. Els sis primers dígits són el codi de municipi, oficialitzat mitjançant l'Ordre de 20 de desembre de 1988, per la qual es determinen les característiques i la forma d'atribució del codi d'identificació de les entitats locals, consorcis i ens de gestió a efectes estadístics, i s'aproven els codis corresponents, i els dos últims dígits són seqüencials des del 01 en endavant per identificar les unitats de població dins de cada municipi a partir de l'ordenació alfabètica. Totes dues ordres estan publicades al DOGC núm. 1101, de 2 de febrer de 1989.\nAquesta llista no es va arribar a actualitzar mai i va caure en desús, quan la DGAL va substituir-les per les entitats de població del Nomenclàtor estadístic d'entitats de població de Catalunya en el Registre d'ens locals de Catalunya. El motiu pel qual això va passar va ser perquè les entitats de població del Nomenclàtor duen associades les xifres de població, permetent a la pràctica poder establir els seus límits territorials. En canvi, les unitats de població establertes per l'Ordre de 20 de desembre de 1988 no duen cap xifra associada. Només són una simple relació de topònims.


Modificació del programa de les JORNADES TTP: "Nous temps, noves oportunitats" - ttp\nÚLTIMS DIES PER APUNTAR-VOS!!\nLa propera setmana, els dies 18 i 19 de setembre, es realitzarà una nova edició de les JORNADES TTP que aquest any porten per títol “Nous temps, noves oportunitats”. El lloc on es faran es la casa de colònies Verd Natura de Prades on conviurem al mateix temps que farem presentacions, debats, un taller…\nEl taller que hi havia previst per al dia 19 s’ha hagut de suspendre i en el seu lloc la Cristina Salvador de “A Portada” en farà el taller titolat: “Storytelling o com crear el teu propi relat! Explica’ns la teva història. Fes’ho bé, fes’ho saber!”\nEncara sou a temps d’apuntar-vos. Si voleu més informació podeu consulta el programa sencer Nous temps noves oportunitats.\nAixí mateix, podeu descarregar-vos el FULL INSCRIPCIÓ JORNADES 2012 omplir-lo i fer-nos-el arribar com a màxim fins el dilluns dia 17 a les 12 h.


CEIP ES PUTXET SELVA: de desembre 2011\nSor Antònia i els presentadors\nL'Església ben plena!!!\nPresentam les actuacions\nE. I. 5 anys\nE. P 2n\nE. P. 3r\nE.P. 5è i 6è\nE. I. 3 anys\nE. Primària 6è\nE. Primària 5è\nE. Primària 3r\nE. Primària 4t\nE. Primària 2n\nE. Primària 1r\nE. Infantil 3, 4 i 5 anys\nPreparam les coques!!!\nAvui ha estat un dia especial ja que ens ha visitat el Senyor Patge, hem fet un xocolatada i hem fet el Concert de Nadal!\nL'aula d'E. Infantil 3 anys\nEl Patge del Rei Baltassar ens ha visitat, endemés de donar-lis les cartes que hem escrit, ens ha convidat a una llepolia!!! ho sabia tot, els nostres noms...fins i tot el nom dels nostres padrins i padrines!!!\nL'APIMA ens ha convidat a una xocolatada amb coques, ha estat boníssim!!! (Na Joana Rotger és una bona cuinera!!!), hem jugat un poc i ens hem preparat per anar a l'Església per fer el Concert. Hem actuat dels més petits als més grans, també han cantat els/les mestres i els pares i mares...ha estat un dia inoblidable!!!\nLa Biblioteca Municipal de Búger ens comunica que ha organitzat una recollida solidària de material per a la Societat Protectora d'Animals. El materia a recollir és: coixins i mantes velles però en bon estat, pienso i patés de ca i moix, collars, material veterinari i medicaments (poden estar oberts però no caducats), etc.\nSi hi voleu participar, podeu portar el material el dissabte 24 i 31 de desembre, de 10.00 a 13.00 al Mercat de Búger o a la Biblioteca en l'horari d'obertura.\nSi no vos hi podeu desplaçar, també podeu portar dins bosses el material que volgueu donar a la Biblioteca de Selva i els ho farem arribar.\na de desembre 20, 2011 Cap comentari:\n- Ens visitarà el Patge!!!\n- Seguidament l'APIMA ens convida a una xocolatada amb coca!!!\n- A les 12'30h hi haurà el Concert de Nadales a l'Església.\na de desembre 19, 2011 Cap comentari:\nPrograma de les festes de Nadal de Selva\na de desembre 16, 2011 Cap comentari:\nDEMANA COL·LABORACIÓ DEL POBLE DE SELVA EN LA RECOLLIDA D'ALIMENTS QUE FEIM CADA ANY PER A LA GENT QUE MÉS HO NECESSITA.\nAQUEST ANY DEMANAM, SOBRETOT, L'APORTACIÓ D'OLI, SUCRE I CONSERVES\na de desembre 09, 2011 Cap comentari:\nE. Primària 6è E. Primària 5è E. Primària 3r\nLa Biblioteca Municipal de Búger ens comunica que...


HOMENATGE NACIONAL: 01/01/09\nPublicat per Ç a 8:38 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Carrasclet, Francesc Macià, General Moragues, Joan Fuster, Lluís Companys, Martí Marcó, Salvador Segui\nL’AVUI proposa als seus lectors una cita nadalenca amb els fets i l’obra del president de la Generalitat Francesc Macià. La proposta de l’AVUI es concreta en els títols La Catalunya rebel, que va ser publicat originalment el 1927 per Estat Català, i Des de França, carta del senyor Macià, en què es recullen les cròniques periodístiques que va signar Macià per al diari La Publicidad mentre en feia de corresponsal durant la Primera Guerra Mundial Els volums són els dos primer títols de la col·lecció Memòria, que elabora l’editorial Símbol Editors. L’adquisició dels llibres caldrà dur-la a terme al servei al lector de l’AVUI, que és a la seu del diari, al carrer Enric Granados 84. L’horari d’atenció del servei al lector és de les nou del matí a les dues del migdia i de les quatre de la tarda a dos quarts de set del vespre, de dilluns a dijous. Els divendres aquest servei està obert de les nou del matí fins a les dues del migdia. Per aconseguir els llibres, que tenen preus diferents –el de La Catalunya rebel és de 9,95 euros i el de Des de França, carta del senyor Macià, de 6,95 euros–, els lectors han d’omplir la cartilla que es publicarà dijous vinent, 11 de desembre, amb els cupons que es publicaran els dies 11,12,13 i 14 d’aquest mes. La Catalunya rebel, que s’ha editat amb una introducció de l’historiador Agustí Colomines, fa la crònica del procés a què es va sotmetre el president Francesc Macià i a la resta d’implicats en els fets de Prats de Molló que van ser conduïts davant la justícia. El llibre també inclou un seguit d’informacions introductòries que contextualitzen històricament l’aixecament del 1926, que no va reeixir. Al seu torn, Des de França, carta del senyor Macià té Jaume Ciurana com a editor i introductor i reprodueix, traduïdes al català, una dotzena de les cròniques que Macià va fer arribar al diari La Publicidad mentre s’estava a París. Les cròniques abasten el període comprès entre el 10 de desembre del 1916 i el 17 de gener del 1917 i recullen fets i reflexions sobre la Primera Guerra Mundial.\nPublicat per Ç a 13:06 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Francesc Macià, Llibres\nUn Teatre Pirincipal ple de gom a gom homenatja Climent Garau\nUn Teatre Principal ple a vessar va retre ahir homenatge a Climent Garau i Arbona, expresident de l'Obra Cultural Balear i fundador i impulsor del Grup Blanquerna, a més de persona compromesa amb la llengua, la cultura i el país sempre des d'una postura ètica d'arrel humanista i cristiana.L'acte, conduit per Pere Muñoz, va començar amb la lectura del manifest del 31 de Desembre a càrrec de Caterina Canyelles i Marisa Cerdó, membres de la junta directiva de l'OCB. Posteriorment, hi va haver l'actuació del Quartet Harmònic, que va interpretar obres de caràcter clàssic, i un parlament de Damià Pons en reconeixement a Climent Garau. Acte seguit, va ser el torn de les intervencions dels amics de l'homenatjat, que ho varen fer a través de vídeo i en persona. A més, l'associació Cap Vermell, de Capdepera, va voler lliurar un reconeixement a Climent Garau.Una altra actuació, de la Coral Minuet de Bunyola, va donar pas a intervencions de Jordi Pujol, de la seva filla Mercè Garau i del president de l'OCB, Jaume Mateu, que varen expressar el seu agraïment per la tasca feta. Finalment, Climent Garau va pujar a l'escenari i va fer un discurs que va dedicar a les persones que varen col·laborar amb ell durant tota la seva etapa a l'Obra Cultural Balear i al Grup Blanquerna. L'acte va finalitzar amb el públic dret cantant La Balanguera.\nPublicat per Ç a 13:04 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Climent Garau


Talladores de Llenya - Processadores de llenya i Estelladores de llenya | Nova generació\nProcessadores de llenya\nÉs una màquina que pot tallar i estellar\nTres processos de tall\nFabricada en GSP per MAFH\nRígides amb gran força\nLa nova generació de processadores de llenya MAFH és la culminació de quinze anys de desenvolupament continu i ofereix la millor relació qualitat-preu que pot trobar-se avui en dia al mercat.\nÉs una màquina professional que pot tallar i estellar diversos troncs alhora en diferents longituds i diàmetres, on entra per una taula amb cadena de transport facilitant la càrrega de la màquina, i així poder tallar diversos troncs alhora.\nDisposa d'una pantalla digital on pot triar la longitud del tronc, per millorar l'eficàcia i el rendiment de la màquina, disposa de tres processos de mesura automàtica i una manual.\nSeguint pot accionar una palanca de control on talla el tronc amb el disc i segid estellar el tronc en 2-4-6 trossos des de la primera estelladora o només tallar i estelles en la segona estelladora 2-4 trossos\nMecànica MAFH és una empresa familiar fundada el 1990, dedicant-se principalment a la mecanització de peces d'alta precisió en torns i centres CNC, amb els anys opto per la fabricació de maquinària per a la fusta. En els seus inicis MAFH produïa màquines.\nCairadores de perfils, i seguidament maquinària agrícola i forestal per al processat de llenya, oferint qualitat i grans produccions.\nAvui dia seguim treballant dur per oferir maquinària agrícola / forestal amb gran obstinació, mantenint els més alts estàndards en fabricació de màquines aconseguint així una millor producció per als nostres clients, amb els preus més competitius de mercat.\nLa nova generació de processadores s'ha dissenyat des de zero perquè sigui extremadament rígida i ofereixi una gran força. Totes les bases s'han optimitzat mitjançant el mètode d'anàlisi final d'elements per obtenir els dissenys més compactes i rígids possibles; s'han millorat els processos de fabricació, s'ha simplificat el manteniment i el servei. A més, les màquines de la nova generació vénen de fàbrica amb monitor LCD. Totes les nostres màquines estan disponibles amb opció a motor elèctric, motor dièsel o cardan per a presa de força en tractor, processos de tall automàtic, semiautomàtic o manual i sistemes de refrigeració a alta pressió.\nFabricada en GSP per MAFH, la nova generació de processadora de llenya i de biomassa el sistema d'assistència i servei més complet del sector.\nUna màquina professional AUTOMÀTICA PROGRAMADA que pot estellar el tronc a diferents longituds i diàmetres, on pots estellar el gruix de tronc en tres diàmetres diferents.\nNoves processadores de llenyaNueva genaración\nLa nova generació de processadores de llenya MAFH és la culminació de quinze anys de desenvolupament continu.\nDesenvolupament a mida Studi Digital


La importància dels cuidadors de persones dependents\nPer a una persona depenent, la figura del cuidador és molt important. La seva activitat no es limita a assistir en les necessitats del dia a dia, sinó que s’acaben establint relacions. Hem de recordar que tots som persones i que és inevitable establir certs llaços emocionals quan es té contacte diari i durador en el temps. Si a més aquesta relació està enfocada en les cures, resulta impossible imaginar que algú sigui capaç d’actuar com un robot en realitzar les seves tasques.\nUn cuidador li dóna a la persona cuidada seguretat, companyia, suport i li fa sentir-se volguda. Rep tota la seva confiança, per la qual cosa la importància que adquireix en la seva vida és màxima. Els cuidadors, a més, participen en la presa de decisions de la persona depenent. Per això és important que respectin les seves preferències.\nEs podria dir que hi ha dos tipus de cuidadors: el familiar proper i el professional. El primer tipus és molt comú. Es tracta de la persona que es fa càrrec quan sobrevé la situació de dependència. No solen tenir formació específica i han d’anar aprenent sobre la marxa, per la qual cosa corren més risc de sofrir la síndrome del cuidador cremat.\nEl segon tipus es tracta de cuidadors professionals que han rebut una formació específica. Poden ser part del personal d’una residència o estar contractats per la família. En el segon cas, solen anar unes hores a la residència de la persona depenent per realitzar les tasques d’ajuda.\nLes persones dependents, en moltes ocasions, precisen atencions que els seus familiars no tenen la capacitat d’oferir-los. Per a una família, la situació és una potencial font de problemes familiars. En aquests casos, comptar amb el suport de cuidadors professionals suposa una vàlvula d’alleujament de la pressió. No hem d’oblidar que els cuidadors també han de ser cuidats. Que no se’ls pot sotmetre a responsabilitats que superin les seves capacitats. Hem de recordar que els llaços emocionals els afecten, i en moltes ocasions són ells mateixos els que s’estableixen objectius impossibles.\nEl cuidador és una figura importantíssima per a la persona depenent. No obstant això, no són éssers sense sentiments, per la qual cosa cal tenir en compte les seves emocions i puguin desenvolupar la seva labor de la millor manera possible, sense sacrificar-los pel camí.\nProgrames per a la gestió de residències


Comencen les obres per convertir en via de plataforma única el c. de l’Església, entre els c. del Retir i de Sant Iscle\nEl tram del carrer de l'Església que serà objecte de les obres\nDilluns 28 de setembre de 2009\nAquesta setmana s’inicien les obres per convertir en via de plataforma única el tram del carrer de l’Església situat entre els carrers del Retir i de Sant Iscle. Es tracta d’una actuació finançada a través del Fons Estatal d’Inversió Local, que té un pressupost de 82.376 euros i que durà a terme l’empresa Moix Serveis i Obres SL.\nL’actuació, que té una durada prevista de tres mesos, consistirà en la remodelació del paviment i les voreres del carrer, suprimint les barreres arquitectòniques existents, i en la reposició dels serveis de clavegueram, aigua potable i enllumenat. Amb aquests treballs es pretén aconseguir una priorització del vianant en front del vehicle, així com també una millora dels nivells de seguretat al carrer.\nMentre durin les obres, el carrer de Sant Iscle esdevindrà una via sense sortida, i l’accés al mateix s’haurà de fer exclusivament des del carrer de Baixada de Palau. D’altra banda, l’accés a l’església de Sant Esteve s’haurà de fer exclusivament per l’escala principal, que s’adaptarà convenientment.


PISOS D'OBRA NOVA ENFRONT DEL PARC DEL CLOT - Letsgocasa\nPISOS D’OBRA NOVA ENFRONT DEL PARC DEL CLOT Obra nova\nEspectaculars pisos d’obra nova situats en el districte de Sant Martí, en el barri del Clot.\nAquest projecte d’obra nova l’han dut a terme els reconeguts arquitectes de OAB, Carles Ferrater i Borja Ferrater.\nEn la zona trobem supermercats, col·legis, parcs, comerços, restaurants i llocs d’oci.\nA pocs metres trobem la Plaça de les Glòries, la Torre Agbar i el Centre Comercial Glòries.\nEstan envoltats per principals vies d’accés: La Gran Via, l’Av. Meridiana, l’Av. Diagonal i el carrer d’Aragó.\nMolt ben comunicats amb línies de metro, autobús, tramvia i estacions de Bicing.\nDisposem de 19 habitatges per a estrenar des de 62 m2 fins a 120 m2.\nConsten de: Ampli saló-menjador, terrassa o balcó, cuina office, una, dues, tres i quatre habitacions, un, dos i tres banys, aire condicionat, calefacció i ascensor.\nEl sistema de climatització serà a través de Aerotermia. Aquest és un sistema altament eficient perquè consumeix menys energia que els sistemes de calefacció tradicionals.\nPlaces de pàrquing disponibles en la mateixa finca.\nEls acabats són d’alt standing.\nLa moderna reforma, l’excel·lent distribució dels espais i la magnífica ubicació et permetran viure en un lloc encantador.\nData prevista de lliurament: Segon semestre de 2021.\nHola, estic interessat en[PISOS D’OBRA NOVA ENFRONT DEL PARC DEL CLOT]\nPISOS D’OBRA NOVA ENFRONT DEL PARC DEL CLOT - Carrer de les Escoles, Barcelona, España


Magí Camps presenta "Parla'm amb estil" ~ Ona Llibres\nInici ~ Agenda ~ Magí Camps presenta "Parla'm amb estil"\nMagí Camps presenta "Parla'm amb estil"\nMagí Camps i Òscar Andreu ens ajuden a perfilar el lingüista que tots els catalanoparlants duem dins nostre.\nCada persona té un estil. A l’hora de fer servir la llengua, també. En parlem amb Magí Camps, periodista cultural i autor del llibre Parla'm amb estil, publicat per Eumo Editorial. Ho farà acompanyat del comediant Òscar Andreu.\nCada persona té un estil. A l'hora de fer servir la llengua, també. Magí Camps ens convida a ser conscients de la llengua que utilitzem i per què triem una paraula o una expressió i no unes altres. Si volem ser bons usuaris de la nostra llengua i transmetre amb claredat allò que volem dir, no ho podem fer sense polir el nostre llenguatge, la nostra manera de parlar. Amb frescor i estil, l'autor tracta sobre eufemismes i objectivitat, llenguatge sexista i inclusiu, normativa, bones transgressions i errors greus, argot importat i neologismes, traducció automàtica, domini de la llengua i escriptors estrella. Són reflexions —dèries, en diu l'autor— que ajudaran a perfilar el lingüista que tots els catalanoparlants duem dins nostre.


Camises i vestits per l'estiu frescos i lleugers gràcies al 'brodat suís'\nTela amb un brodat de grans forats.\nUn tipus de tela amb grans forats que marcarà tendència aquest estiu\nActualitzada 12/06/2018 a les 10:23\nUna nova categoria ha aparegut aquest estiu a les botigues de roba més conegudes. Entre la secció de camises i vestits ha sorgit l'estil «brodat suís». A primera vista és probable que aquest terme no es conegui, ja que aquest tipus de decoració en moltes ocasions no es considera com un «brodat». Això és degut al fet que s'acostuma a relacionar el brodat com aquell fil independent que amb un petit relleu acaba formant un dibuix, com poden ser el guipur o el popelín. Encara que el «brodat suís» és totalment diferent de la concepció de brodat que es té, crea una mena de forat que en conjunt amb els altres aconsegueix crear motius decoratius amb certa finura.\nPer tant, aquest tipus de teixit consta d'una tela calada que no és de punt. Acostuma a ser de color blanc o blanc trencat. Amb aquest estil s'elaboren bruses, camises, granotes i vestits perfectes per l'estiu. El nom de «brodat suís» sorgeix al segle XIX, quan els brodats de la regió de St. Gallen van esdevenir els més venuts i desitjats en tot el món.\nAquesta peça de roba és perfecte per portar-la a l'estiu, ja que gràcies als forats i al seu teixit súper fi resulta molt fresca i lleugera, a més combina molt bé amb texans clars. També es pot dur amb una pamela al més estil influencer. Un altre complement que li queda perfecte a aquest estil de roba és un cabàs de palla, ja que el conjunt forma un estil molt estiuenc i fins i tot es pot complementar el look amb unes vambes Converse.


La premsa ultra diu que Cristina té d'amant un famós polític independentista\nAl voltant de Casa reial es mouen moltes informacions però també algunes fake news. La clau de la versemblança d'una notícia sobre els Borbons és quants mitjans la poden contrastar. I aquesta ningú l'ha pogut contrastar: la infanta Cristina tindria una relació extramatrimonial amb un famós independentista català. Només ho assegura el digital ultra de l'exmarit d'Ana Rosa Quintana Alfonso Rojo. Periodista digital posa nom i cognoms a aquest "amant", literalment, de Cristina: Juanjo Puigcorbé. L'actor, famós en part per interpretar el rei Joan Carles a la sèrie de Telecinco i per anar a les anteriors llistes d'ERC a l'Ajuntament de Barcelona, apareix com un amic íntim i ara "amant" de la germana del Rei.\nLa columna al diari la signa un tal Salomon Lush, que sembla un malnom. Com a periodista no té xarxes socials ni li podem posar cara. Escriu: "El rumor procede del entorno más cercano a la Reina Letizia. La filtración además apunta a que Cristina de Borbón es una mujer que necesita cariño constante. La Infanta habría retomado la íntima relación de amistad con ese actor barcelonés, viejo amigo de la hermana del Rey Felipe e incluso se ha aireado el nombre. Se trataría del conocido intérprete Juanjo Puigcorbé". El titular no ofereix dubte de quin tipus de relació els atribueix el diari de dretes a Puigcorbé i Cristina: "Letizia remata a la Infanta Cristina aireando el nombre de su amante". Negre sobre blanc.\nNo se sap si aquell diari hostil amb l'independentisme i servil amb Felip VI publica aquest rumor amb algun objectiu polític. A ERC ja no tenen Puigcorbé entre les seves files i la infanta Cristina, de qui Pilar Eyre ja ha publicat que s'està assessorant legalment per divorciar-se, no sembla haver coincidit amb l'encara regidor de Barcelona més que en algun sopar barceloní amb més gent i fa anys. Potser en un futur veiem Cristina i Puigcorbé com una feliç parella però hores d'ara sembla una pura invenció. Amb quina finalitat?


Curs Conducció Eficient a Santa Llogaia d'Àlguema - FOR VIA, Formació Viària\nCurs Conducció Eficient a Santa Llogaia d'Àlguema\nDescobreix que pràctic és el Curs Conducció Eficient a Santa Llogaia d'Àlguema amb FOR VIA autoescoles. Disposem de diversos centres a les comarques Gironines. Amb FOR VIA, tot són avantatges: aula online, formació personalitzada i facilitats de pagament. La millor opció per obtenir el Curs Conducció Eficient a Santa Llogaia d'Àlguema\nTreballem una formació de qualitat i als nostres centres trobaràs un equip de professionals compromesos i dedicats al teu aprenentatge. Uns formadors amb experiència que sabran transmetre't les millors indicacions i donar-te tot el suport necessari per aconseguir el teu objectiu.Estas interessat en el Curs Conducció Eficient a Santa Llogaia d'Àlguema? FOR VIA Formació Viària és la teva autoescola de confiança.


Test de monitoratge de la malaltia inflamatòria intestinal\nInici / Pipeline / RAID-Monitor pipeline\n45 pacients amb MC\n25 pacients amb CU\nOptimització en mostres de femta\n54 pacients amb MC (34 actius i 20 en remissió)\n79 pacients amb CU (30 actius i 49 en remissió)\nValidació en població diana\n22 pacients actius de MC i CU\n-població dels Estats Units-\n319 pacients amb MC i CU\nMC, Malaltia de Crohn; CU, Colitis Ulcerosa\nEl RAID-Monitor (Risk Assessment of Intestinal Disease –Monitor) és un test no invasiu, còmode i precís per al seguiment de la Malaltia de Crohn i la Colitis Ulcerosa mitjançant la determinació d’una signatura microbiana en femta.\nEl terme Malaltia Inflamatòria Intestinal (MII) es refereix a un conjunt de malalties que afecten al tracte digestiu causant processos inflamatòris, essent la Malaltia de Crohn i la Colitis Ulcerosa les principals.\nEn les últimes dècades la seva incidència ha augmentat als països industrialitzats, on s’estima que afecta a més de 2,5 milions a Europa i 1 milió als E.U.A.\nDegut a la naturalesa crònica de totes dues condicions i el seu curs altern de períodes d’inflamació activa i períodes de remissió es requereix una avaluació contínua de la malaltia per a adaptar l’estratègia terapèutica i limitar la seva progressió i complicacions.\nLa colonoscòpia és el procediment a seguir per a comprovar de manera precisa l’estat de l’activitat de la malaltia, però pel seu cost i el risc es prefereixen mètodes no invasius. No obstant això, les proves disponibles actualment no tenen prou capacitat pel que s’utilitzen en combinació amb les tècniques endoscòpies.\nEs requereixen proves no invasives que correlacionin significativament amb l’activitat endoscòpica per al seguiment de la MII.\nEl RAID-Monitor és un sistema patentat no invasiu que ofereix un seguiment precís de l’estat de l’activitat de la malaltia de Crohn i la Colitis Ulcerosa amb la determinació d’una signatura microbiològica específica en la mostra fecal. La capacitat diagnòstica del test es correlaciona significativament amb l’activitat endoscòpica d’aquests pacients, oferint una alternativa més eficaç que les proves actuals i permetent reduir el nombre de colonoscòpies a realitzar per al seguiment de la malaltia inflamatòria intestinal.\nLa definició de la signatura microbiològica es basa en l’estudi de 101 biòpsies intestinals de pacients amb MII i subjectes sans, la comparació de les quals ha permès identificar una signatura diferencial en pacients amb la malaltia activa. La identificació d’aquests bacteris en la mucosa intestinal és un punt clau, ja que aquesta és més estable i resilient enfront de factors externs com la dieta. Això ens permet evitar variacions en la determinació i abastar diferents poblacions amb hàbits diferents. Aquest primer estudi s’ha realitzat a l’Hospital Universitari de Girona Dr. Josep Trueta amb la col·laboració de la Universitat de Girona i l’Institut de Recerca Biomèdica de Girona (IdIBGi).\nEl següent pas per a oferir un test de monitoratge de l’activitat no invasiu ha estat optimitzar la detecció en femta d’aquesta firma microbiana definida a la mucosa intestinal. Per a això, s’ha realitzat un estudi multicèntric amb un total de 133 mostres fecals d’individus amb Malaltia de Crohn i Colitis Ulcerosa amb un estat d’activitat conegut. Van participar hospitals de referència a nivell nacional: Hospital Universitari de Girona Dr.Josep Trueta, l’Hospital Universitari de Bellvitge, l’Institut de Assistència Sanitària (IAS) i l’Hospital Universitari Germans Trias i Pujol. Per a més informació, podeu consultar els resultats publicats aquí (Amoedo J, et al. 2019).\nPer validar que els resultats de la prova de concepte són extrapolables a altres poblacions amb diferents hàbits, s’ha realitzat un estudi pilot amb 22 pacients americans de l’hospital Beth Israel Deaconess Medical Center en Boston (EE. UU.), on no s’han observat diferències significatives en la capacitat diagnòstica del RAID-Monitor. A més, actualment s’està duent a terme una validació en una cohort externa amb l’objectiu de reclutar un mínim de 319 subjectes amb la Malaltia de Crohn i Colitis Ulcerosa. L’estudi es realitza en col·laboració amb l’Hospital Universitari de Girona Dr. Josep Trueta, l’Institut d’Assistència Sanitària (IAS), l’Hospital Universitari de Bellvitge, l’Hospital Universitari Germans Trias i Pujol i l’Hospital General de Granollers.\nEl RAID-Monitor estarà al mercat per a individus majors d’edat diagnosticats de Malaltia de Crohn o Colitis Ulcerosa que vulguin conèixer l’estat de l’activitat de la malaltia. Amb la nostra investigació volem millorar la qualitat de vida dels pacients oferint un seguiment ràpid, còmode i precís.


Sis nous casos confirmats al Camp de Tarragona | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nEl Departament de Salut confirma sis nous casos de positius per coronavirus al Camp de Tarragona en les últimes 24 hores. Es tracta d’un home de 54 anys, de Salou, professional sanitari. De moment, es desconeix en quin centre treballa. Actualment, es troba en el seu domicili.\nTambé un home de 74 anys, veí de la Bisbal d’al Penedès, que està aïllat a l’Hospital del Vendrell. I una dona de la mateixa edat que es troba ingressada a l’Hospital de Santa Tecla.\nUn altre dels casos que ha donat positiu per coronavirus és un veí de Bonavista, que està hospitalitzat a la planta de medicina interna de Joan XXIII. Una altra dona, de 56 anys i veïna de Falset, es troba passant la quarantena al seu domicili.\nFinalment, el primer cas de menor afectat a la demarcació és una veïna de nou anys de Reus, que ha estat diagnosticada a l’Hospital de la Vall d’Hebron de Barcelona.\nAmb aquest últim balanç, els afectats per coronavirus a la província s’eleven a 30. Cal destacar que en les últimes hores no s’ha registrat cap cas a les Terres de l’Ebre.


Quin és el seguiment del pla de vacunació? - Connectats24h\nQuin és el seguiment del pla de vacunació?\nAmb l’arribada de la vacuna d’AstraZeneca, la tercera autoritzada per la Unió Europea, s’han produit certs canvis en l’estratègia de vacunació per redefinir l’ordre de prioritat de tots els grups establerts.\nL’estratègia proposada pels experts del Grup de Treball Tècnic de Vacunació covid-19 és un document que es va actualitzant a mesura que es va ampliant el coneixement i el context de la pandèmia.\nLa darrera actualització està determinada per dues línies d’actuació contra la covid-19; la que utilitza fàrmacs d’ARN missatger (Pfizer i Moderna), i la desenvolupada per AstraZeneca, que empra un virus vector amb una forma atenuada d’un adenovirus (virus infecciós causant de malalties com la conjuntivitis) de ximpanzé.\nPersona d’edat avançada vacunada amb la vacuna Pfizer a la residència DomusVi Sabadell Ciutat- EFE\nAmbdues vacunes van encetar el pla de vacunació el passat 27 de desembre amb els 15 grups que es van definir per rebre la dosis. El procés es troba en una fase avançada i es recomana seguir administrant-les a aquelles persones que ho requereixen:\n1- Usuaris de residències i llurs treballadors.\n2- Sanitaris i sociosanitaris de primera línia.\n3A- Altres personals sanitaris i sociosanitaris; treballadors amb nivell d’exposició elevat, tot i no ser de primer línia.\n5- Majors de 80 anys. Amb les vacunes d’ARN missatger es voldrà aconseguir la immunització del 80% d’aquesta població.\nL’objectiu principal, abans de l’irrupció de la vacuna d’AstraZeneca, era que el proper grup prioritari fos els majors de 70 anys. Per tant, a mesura que es disposin de vacunes s’incluiran altres grups començant per les persones d’entre 70 i 79 anys.\nLa vacuna d’AstraZeneca està recomanada a les persones d’entre 18 i 55 anys amb un interval de separació entre les dues dosis de 10 i 12 setmanes. Les persones amb immunodepressions greus no podran rebre aquesta dosis. La resta de persones es vacunaran més endevant segons el grup d’edat i condició de risc.\nEn cap dels dos casos el document aclareix el fàrmac que s’administrarà als treballadors d’entre 55 i 65 anys:\n3B- Personal de serveis de salut pública no vacunats en el grup 2. En aquest mateix grup també s’hi troba el personal sanitari i sociosanitari no vacunat anteriorment.\n4- Grans dependents fins als 55 anys.\n6- Col·lectius essencials per la societat, compressos en tres subgrups:\n6A- Forces i Cossos de Seguretat, Emergències i Forces Armades.\n6B- Docents i personal d'educació infantil i necessitats educatives especials.\n6C- Docents i personal d'educació primària i secundària.\nQualsevol de les tres vacunes\n4- Grans dependents no institucionalitzats. Aquest grup serà immunitzat amb vacunes d'ARN missatger o amb la dosis d'AstraZeneca, en funció de l'edat de la persona i factibilitat.\nPersones que han passat la Covid\nEs recomana que el personal sanitari, sociosanitari i treballadors dels grups essencials de menys de 55 anys que hagin estat contagiats es vacunin als sis mesos d'haver estat diagnosticats.\nPer a les persones amb més de 55 anys o amb factors de risc, s'actuarà igual que en aquelles sense antecedents de COVID-19. El motiu és que la gran majoria de les persones infectades per SARS-CoV-2 produeixen anticossos neutralitzants.


Marca YOVING a Espanya\nEn data 06/10/2015 es va realitzar PUBLIC. CONCESION DE F. RESOL. 11/09/2015\nInformació sobre la marca YOVING amb el nombre M3558554(4)\nLa marca YOVING amb el nombre M3558554(4) va ser sol·licitada el 22/04/2015. Es tracta d'una marca a Espanya pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca YOVING amb el nombre M3558554(4) va ser sol·licitada per CARLOS PICAZO MONTOYA.\nRenovació de la marca YOVING amb el nombre M3558554(4)\nAltres marques sol·licitades per CARLOS PICAZO MONTOYA\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades per CARLOS PICAZO MONTOYA, entre les quals es troba la marca YOVING amb el nombre M3558554(4). Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades per CARLOS PICAZO MONTOYA clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a Espanya entre les quals es troba la marca YOVING. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a Espanya. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a Espanya.


Centenars de tractors ixen al carrer el divendres a València pel futur del camp i l'Espanya buidada | Valencia Extra\nUna tractorada multitudinària eixirà al carrer aquest divendres, 14 de febrer, a València per a denunciar la situació “asfixiant i desesperada” de l’agricultura i la ramaderia i urgir a les administracions a moure fitxa pel futur del camp i l’Espanya buidada.\nEn la manifestació, centenars de tractors i agricultors arribats en autobusos de les tres províncies reclamaran mesures tant al nou Govern d’Espanya com a la Generalitat Valenciana i especialment a la Unió Europea, davant els acords comercials amb tercers països que “deixen fora” als productors locals.\nL’objectiu és deixar clar que “els agricultors no són el problema”, instar que “els partits polítics de tots els colors facen alguna cosa”, així com demanar a la societat que no els “criminalitze”. A la tractorada s’han sumat les organitzacions més representatives del sector en la Comunitat, després d’una campanya “molt dura, la pitjor de la història per a la taronja i el caqui”.\nLes seues peticions passen perquè el nou govern de Pedro Sánchez comença a abordar una llei de cadena alimentària “justa” que delimite els preus en origen, així com que els acords internacionals incloguen obligacions recíproques en l’àmbit econòmic, social i mediambiental per a “competir en igualtat de condicions”. “No podem ser els esclaus del Tercer Món a la Unió Europea”, ha advertit el president d’AVA.\nSota el lema ‘N’hi ha prou d’enganyar als agricultors i ramaders’, la protesta arranca a les 11.00 hores del divendres en la Plaça Sant Agustí de València, per a recórrer el cèntric carrer Colón fins a la plaça Amèrica, on estan previstos les intervencions. La marxa arribarà fins a Delegació de Govern per a traslladar allí les reivindicacions.


Holiday home Pucisca Gospe Lurdske Brac Island Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Pucisca Gospe LurdskeMilna, Brac Island, Croàcia - Veure al mapaHoliday home Pucisca Gospe LurdskeVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 30 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bol, Holiday home Pucisca Gospe Lurdske és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bol. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, parc infantil, billar, ping pong que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Holiday home Pucisca Gospe Lurdske és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Bol.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sepiscina [exterior] Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióneveraventiladorempolles d'aigua de cortesiarentadora forn microonesreproductor de DVD/CD Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.


Quatre empreses aspiren a redactar la revisió del POUM de Santa Cristina d’Aro | Ajuntament de Santa Cristina d'Aro\nQuatre empreses, dues de Girona i dues de Barcelona, s’han presentat al concurs obert per a la redacció de la revisió del Pla d’Ordenació Urbanística Municipal (POUM) de Santa Cristina d’Aro. Les empreses gironines que s’han presentat són Font-Viñolas Arquitecte SLP i Projectes Arquitectura i Urbanisme Canosa-Diez SLP. Mentre les barcelonines són Amador Ferrer i Tourism Business Builders SL. La revisió del planejament, que és un dels objectius del programa de mandat de les tres forces de l’equip de govern, format per ERC, Guanyarem i Independents, vol donar sortida especialment a les zones industrial o d’activitat econòmica. “Hi ha escassetat de sòl industrial i comercial a Santa Cristina i al seu entorn”, ha recordat l’alcalde, el republicà Xavier Sala.\nEl concurs de revisió del planejament cristinenc té un pressupost de licitació de 326.700 euros i el termini d’execució és de 3 anys. Demà dimecres hi haurà la Comissió d’Experts, presidida pel cap del Servei Territorial d’Urbanisme de Girona, Jordi Domènech, per valorar cada una de les quatre propostes presentades. Els altres integrants de la Comissió, que es reuniran a partir de les 10 del matí, són Josep Maria de Solà-Morales, arquitecte del Col·legi d’Arquitectes de Catalunya, secció Girona; Marta Grassiot, arquitecte responsable de la comarca del Baix Empordà; Josep Pinto, geògraf de la Universitat de Girona, i Joaquim Brugué, expert en participació ciutadana de la Universitat de Girona.\nLa comissió té l’objectiu de procedir a l’anàlisi i valoració dels criteris sotmesos a un judici de valors amb l’obertura del sobre 2. Els criteris de valoració del concurs de serveis són: memòria explicativa (màxim 40 punts), oferta econòmica (màxim 20 punts), metodologia (màxim 15 punts), proposta tècnica de participació ciutadana (màxim 15 punts), millors experiències (5 punts) i proposta assessorament urbanística i difusió dels treballs (màxim 5 punts).


L’Ajuntament rebutja una moció socialista per comprar la cooperativa Sant Antoni - Periòdic del Camp de Túria\nL’Ajuntament rebutja una moció socialista per comprar la cooperativa Sant Antoni\nEl consistori riba-roger va denegar, en el ple ordinari celebrat el passat dimecres i amb els vots de la majoria absoluta del Partit Popular, la moció que presentà el PSOE perquè l’Ajuntament iniciara tràmits per la compra de la cooperativa agrícola Sant Antoni, que tancarà després d’ un ERO que afectarà 46 treballadors.\nLa cooperativa es troba ara en concurs de creditors, situació que finalitzarà amb la venda dels establiments que posseeix al municipi. Entre les possessions, es troben una nau de 6.000 metres quadrats, una gasolinera i un edifici urbà de 500 metres al poble.\nEl PSOE, de la mà del seu portaveu Robert Raga, creu que el rebuig del PP a la iniciativa socialista “obre la porta a la incertesa de futur d’una cooperativa que sempre ha sigut un referent per Riba-Roja” i alerta que aquest abandó municipal de la cooperativa pot fer que aquesta caiga ”en mans d’especuladors a baix preu”. La formació socialista va aportar un informe sobre la viabilitat de la compra de la cooperativa per part de l’Ajuntament.\nRaga va manifestar que la implicació de l’Ajuntament en el procés de la cooperativa “protegiria els interessos dels socis, dels cooperativistes i dels treballadors afectats, que tindrien un futur digne en moment econòmiques de greus dificultats per moltes famílies, ja que a través de l’agricultura ecològica i la tradicional seria factible un ressorgiment d’aquesta activitat tan arrelada de Riba-Roja, després de més de 60 anys d’història de la cooperativa”.\nEl representant socialista va explicar que als primers càlculs del PSPV, la compra de la cooperativa per part del consistori suposaria un cost anual de 60.000 euros “perfectament assumibles per les arques municipals mitjançant la retallada de les despeses corresponents a festes, fastos i balafiament del Partit Popular”.\nLa formació socialista va recordar que el sou i les dietes de l’alcalde “estan xifrades en 68.000 euros, quantitat que supera el cost estimat de la cooperativa”. A més, el sou dels concejals i els homes de confiança de l’alcalde ascendeix a 350.000 euros. En total, 418.000 en salaris pagats per els ciutadans, segons va detallar Raga.\nPer últim, Raga, va qualificar el projecte com “d’enorme magnitud per als veïns perquè està en joc una part del municipi per donar respostes a les necessitats de les famílies afectades”, a més de recordar que el partit continuarà lluitant al costat d’aquestes persones.\nTags: Ajuntament cooperativa\nEl 100% de los votos dan a Javier Zamora la presidencia de Nuevas Generaciones del Camp de Túria\nLlíria tanca la seua Escola Taller i queda fora de la llista de les poblacions beneficiàries dels Tallers d’Ocupació\nPau 29 noviembre, 2013


El repertori teatral català\nLes III Jornades de debat sobre el repertori teatral català estan consagrades a analitzar i debatre, des de la perspectiva d’avui, l’experiència prou singular de l’Agrupació Dramàtica de Barcelona (1955-1963). En aquesta tercera edició de les Jornades, hem volgut centrar el nostre focus en un dels episodis més destacats de l’escena catalana de les dècades dels cinquanta i seixanta, en plena dictadura franquista, per mirar de trobar respostes a algunes preguntes: S’ha mitificat l’ADB de manera interessada? Va reeixir en la seva comesa? Volgué suplir la inexistència d’un teatre nacional català? Hi hagué discrepàncies entre la intel•lectualitat que la dirigia i la burgesia que n’assumia el mecenatge? Què va precipitar-ne la dissolució? Quina incidència tingué en l’època? I més tard?...\nTal com apuntem en el «document de treball» que, com tenim per costum, vol incitar al debat des de la interpel•lació una mica irreverent i provocativa, l’Agrupació Dramàtica de Barcelona va ser una iniciativa sostinguda per un sector de la burgesia barcelonina que, amb el suport d’una sèrie d’intel•lectuals catalanistes, va promoure un repertori eclèctic de provada categoria literària. Entre altres autors, al costat dels grans noms de la literatura dramàtica universal, l’ADB va programar el millor del moment: Joan Oliver, Salvador Espriu, Llorenç Vilallonga, Manuel de Pedrolo, Baltasar Porcel, Maria Aurèlia Capmany, Alfred Badia, Blai Bonet, etcètera. Uns autors que, com a clàssics que són, encara reclamen una presència més insistent en les programacions dels teatres d’avui.\nCom d’habitud, tenint en compte el criteri de la màxima obertura de mires, perquè volem ser un espai de debat independent i plural, hi hem convocat persones que coneixen molt bé el tema objecte d’estudi i de discussió, tant perquè van participar en l’aventura de l’ADB com perquè l’han estudiada a fons. Així mateix, hem procurat de buscar el contrapunt amb el present, per resseguir d’aquesta manera el fil que ens lliga al procés històric que va de l’ADB al TNC, per entendre’ns, i també amb les escenes del País Valencià i de les Illes, amb les quals compartim no únicament uns llaços culturals, sinó també una territorialitat teatral que, tot s’ha de dir, hauria de ser més fluida del que és.\nFrancesc Foguet, Núria Santamaria i Mercè Saumell\nBellaterra, 17 de febrer de 2010\nmarç 2010 - Biblioteca d'Humanitats - UAB - Altres webs temàtiques


big data. Archives - El Blog de CaixaBank\nMés de 7.400 milions d'habitants compartim el planeta Terra, i més de la meitat (4.388 milions) ens connectem a Internet. Per exemple tu, que estàs llegint aquest article. D'aquests, més de la meitat (3.986 milions) s'hi connecta a través de smartphones. Són les últimes dades de l'informe Global Digital 2019 Report que han presentat We Are Social i Hootsuite, on també es mostra l'evolució creixent i constant, la qual en aquest últim any ha representat un creixement del 9,1%. I seguim amb més xifres increïbles. Segons l'estudi elaborat per Digital Information World, en cada minut de 2018 es van enviar 18 milions de missatges a través de WhatsApp, es van publicar 481.000 tuits i es van fer 3,7 milions de cerques a Google. A més, en 60 segons es van veure 4,3 milions de vídeos a YouTube i els usuaris de Netflix van visualitzar 266.000 hores de continguts. Et sonen aquests serveis? N’has utilitzat algun durant els últims dies? Potser... tots? És il·lustratiu recordar l'exemple que la ràdio va tardar ni més ni menys que 38 anys a assolir 50 milions d'usuaris a tot el món. La televisió, en canvi, només va tardar 13 anys. Internet, amb prou feines 4. L'iPod, 3, i Facebook, 2 anys. Facebook té avui no 50, sinó 2.271 milions d'usuaris a tot el món, més que els habitants del país més poblat, la Xina. I tots ells cedeixen les seves dades. I és que estem vivint una època marcada per la revolució de les dades massives, que nosaltres cedim, de forma més o menys voluntària, a canvi de la suposada gratuïtat dels serveis. Però totes aquestes dades i metadades que pugem a la xarxa no servirien de gaire si no s'emmagatzemessin, classifiquessin i analitzessin. I és la disciplina que s'encarrega d'aquest procés la que rep el nom d' intel·ligència de dades o big data. A partir d'aquestes dades (o macrodades) podem generar coneixement, productes i serveis. Aquestes dades permeten, per exemple, predir el temps, analitzar paràmetres de salut, millorar l'eficiència energètica o vendre més i millor. I és que la intel·ligència de dades es troba en tots els serveis esmentats abans. Per exemple, si t'equivoques en escriure una paraula a Google, aquest la corregeix; Amazon, Netflix o Spotify ens mostren productes que ens poden interessar i Facebook ens suggereix amistats amb gent que és probable que coneguem. En tots aquests casos, s'està utilitzant el big data.Les quatre «ves baixes» Quines són les característiques principals del big data? Es podrien resumir en les quatre «ves baixes»: volum, velocitat, varietat i veracitat. És a dir, gestió d'un gran volum de dades, a la major velocitat possible, emmagatzemades al costat d'una extensa varietat d'informació, que ha d'estar constantment verificada. Volum: «les dades mai no dormen», se sol dir. I és veritat: el creixement de les dades és constant, es dobla cada 40 mesos. Això significa que es generen més dades en un sol dia dels que han existit en els últims 20 anys. Velocitat: la informació es processa tan ràpid que podem conèixer dades del present immediat i consultar què és el que està passant al món ara mateix. Això permet fer anàlisis molt detallades –i força complexes– que freqüentment s'integren en altres processos de treball i sistemes. Varietat: hi ha dades de molts formats i tipologies, segons la seva procedència. Es podrien classificar en: dades públiques (les que posseeixen les administracions públiques, per exemple, sobre transport, ús d'energia, sanitat, etc.); dades privades (derivades de transaccions comercials, de la navegació web, de la telefonia mòbil, etc.); dades comunitàries (produïdes principalment a les xarxes socials i generades per l'usuari); i finalment, dades quantified self (proporcionades per les mateixes persones que mesuren i quantifiquen els seus comportaments i accions: per exemple, les pulsacions durant la realització d'exercici físic que registren els wearables). Veracitat: les dades obtingudes han de ser fiables, íntegres i autèntiques, per la qual cosa serà necessari confirmar la seva veracitat. Això dependrà de les fonts i els recursos que hàgim usat per obtenir-les. Afinar la «intel·ligència» d'aquest gran volum de dades, encara que siguin veloces, variades i, amb sort, veraces, segueix sent el gran repte pendent.\nEn aquesta era digital ens trobem en un moment històric en què la quantitat de dades que els éssers humans som capaços de produir i rebre és desbordant. En aquest context, el big data s'ha erigit com una eina que ens permet seleccionar, agrupar i interpretar la informació d'una manera ràpida i funcional. (més…)\nAl barri de Pedralbes, no gaire lluny de l'edifici del rectorat de la Universitat Politècnica de Catalunya, hi ha una capella, la de Torre Girona. Aquesta capella acull al seu interior, des de fa pocs mesos, una insospitada sorpresa: el MareNostrum4, el nou superordinador del Barcelona Supercomputing Center (BSC). Es tracta ni més ni menys que de la supercomputadora més potent d'Espanya, la tercera d'Europa i la 13a de tot el món. (més…)


M MI 1 Col·laborador/a 23 Visites Bústia de suggeriments\nMiró, Francesc HIST Portaveu de governació de la Corona d’Aragó, governador entre 1387 i 1396. El seu predecessor va ser Orimany de Camporrells . Una part del seu manament coincidí amb la visita a Eivissa del comissionat Joan de la Mata, enviat a l’illa per l’arquebisbe de Tarragona Ènnec de Valterra. Les relacions entre el visitador i el governador varen ser molt tenses. Així, Joan de la Mata protestà perquè el governador li impedí actuar contra alguns usurers que vivien a la zona de jurisdicció reial, al·legant que havia de consultar la cort abans de permetre el processament. Un nou conflicte sorgí quan el visitador intentà castigar un corsari sotmès a la jurisdicció de l’arquebisbe i el governador considerà que tots els càstigs a corsaris corresponien directament a la jurisdicció reial. Però el cas més greu va ser quan Francesc Miró, a proposta dels jurats, manà retenir totes les veles i els timons dels vaixells del port d’Eivissa, per impedir la sortida del visitador Joan de la Mata. Després d’aquestos conflictes, el governador va ser excomunicat; també ho foren els jurats, per negar-se a respondre a les seues preguntes al·legant privilegis, i la dona del governador, que amb algunes amigues es va asseure al cor de la parròquia de Santa Maria mentre se celebrava la missa, cosa que el visitador havia prohibit. De tota manera, on queda més clar el motiu del conflicte entre el governador i el visitador de l’arquebisbe de Tarragona és en un contenciós que es va obrir relacionat amb el tema de les jurisdiccions. Segons Joan de la Mata, el governador al·legava que només podia rebre homenatge el rei, que als llocs de jurisdicció comuna (és a dir, compartits entre el rei i l’arquebisbe) prevalia sempre la jurisdicció reial i que tenia competències exclusives en les actuacions a zones marítimes i en tot allò que estigués relacionat amb les armes. En el fons, per tant, es tracta d’un conflicte provocat per un cantó per l’intent del monarca d’afirmar la seua autoritat en temes que considera exclusius i, per l’altre, per l’actitud d’un senyor feudal (l’arquebisbe de Tarragona) que vol mantenir intactes els seus drets. El visitador es queixà de les actuacions del governador i la cort envià a l’illa el comissari Jaume Ferrer per intentar aclarir els fets i sancionar el governador, si era necessari, fet que es desconeix si s’arribà a produir. El que sí que es pot dir és que finalment els jurats, després de sortir el visitador de l’illa, acceptaren declarar i que, a més, protestaren davant el rei demanant que aquest tipus de visites no es repetissin en el futur. Francesc Miró fou substituït com a governador per Ramon de Talamanca . [EPG]


Activitats: CANVIS AL PATI\nper Direcció de l'IE Besalú (ED) (PROF) - dijous, 22 setembre 2016, 14:10\nAvui els alumnes d’ESO han pogut inaugurar la nova zona de pícnic del pati.\nAquesta és una de les primeres actuacions que està fent la nostra AMPA en el marc del Projecte Pati.\nEl curs passat es van planificar tot un seguit de canvis amb l’objectiu de millorar l’estat del pati del centre. De moment, s’han desplaçat les taules de tennis taula que hi havia a l’entrada principal de l’edifici i, a la mateixa zona, s’està construint una jardinera per millorar l’aspecte de l’entrada.\nAquesta no és una tasca fàcil ja que en ocasions no és una qüestió purament econòmica. L’AMPA, el centre, l’Ajuntament i el Departament d’Ensenyament està treballant de forma conjunta per fer les coses ben fetes i assegurar-nos que totes les parts implicades poden participar en aquests canvis.\nEnhorabona i ànims per seguir amb tot el que teniu planificat!


JESÚS MASSIP, EL COSTUM D’ESTIMAR EL CATALÀ - Emigdi Subirats i Sebastià\nParlament en l’acte d’homenatge a Jesús Massip i Fonollosa (Roquetes 1927-La Garriga 2021), en el marc de la jornada de la Secció Filològica de l’Institut d’Estudis Catalans a Tortosa.\nJesús Massip va ser un home d’alta cultura llibresca i un català de pedra picada. Va deixar petjada llarga en molts àmbits de la seua vida professional i intel·lectual. Tanmateix, l’adjectiu amb què el definiria primordialment és el de català, per la passió que va demostrar per la llengua vernacla dels Països Catalans, així com per tot l’entramat cultural al seu redós.\nNascut a Roquetes el 6 de febrer de 1927, ens va deixar recentment, el 27 de setembre de 2021. Ja podem parlar d’ell com un polifacètic intel·lectual, advocat, arxiver, historiador, traductor i poeta. En la seua faceta professional hem de remarcar que va ser director del Museu-Arxiu de Tortosa durant 32 anys; professor i director de l’Escola d’Arts Aplicades i Oficis Artístics de Tortosa durant dos dècades; delegat del Patrimoni Historicoartístic de les Terres de l’Ebre també durant vint anys; i professor d’Història de l’Art i d’Història del Dret de la Delegació de la Universitat a Distància de Tortosa (UNED).\nLa seua trajectòria literària s’endega a GEMINIS (1952-1961), probablement la revista cultural més transcendent que s’ha editat a Tortosa, la qual va suposar tota una llum en un moment d’altíssima foscor política, amb censura i repressió com a emblema. Allí se’ns va descobrir com a un aguerrit traductor, faceta de la seua vida no gaire estudiada. Ja als anys 1950 va traduir el Cant espiritual d’Ausiàs March a la llengua dels territoris veïns per ponent. Conjuntament amb el seu amic Gerard Vergés van endegar una llarga relació d’estudi i reivindicació de la figura del gran cantor de Gandia. Les seues destacadíssimes crítiques literàries el van erigir en un gran cronista de les lletres de la dificilíssima postguerra. Va estar molt influenciat pels membres de la Generació del 27 (sobretot Gerardo Diego i Vicente Aleixandre, amb els quals va entaular una llarga amistat). Va conèixer de prop l’obra d’Espriu, de Riba, de Foix, de Carner, de Bartra, que li van obrir tota una cultura pròpia que li havien amagat. Hem de recordar que a GÈMINIS es va publicar la primera esquela mortuòria en llengua catalana des del final del conflicte bèl·lic. Va ser al juliol de 1959 en motiu del traspàs d’un dels patriarques de les lletres catalanes, Carles Riba, el pare del qual era fill de Tortosa.\nJesús Massip passarà a la història pel seus estudis sobre el primer text jurídic en llengua catalana, el Llibre de les costums generals scrites de la insigne ciutat de Tortosa, Consitudinae Dertosae. Va exercir la seua influència per tal que el consistori de Tortosa adquirís l’edició considerada prínceps (1539). Al respecte, ens ha deixat dos llibres d’alt valor històric: La Gestació de les costums de Tortosa (1984) i Costums de Tortosa (1996).\nVa demostrar minuciosament que arrencava amb la carta de població de Ramon Berenguer IV (1149) i que va anar creixent en un seguit de costums no escrites al llarg del segle xii i principi del XIII, que comencen a ser posades per escrit sota el regnat de Jaume I, malgrat la reticència dels poders feudals, perquè s’estava configurant una legislació que atorgava als ciutadans un protagonisme inèdit fins aquella data. Es tracta d’una mostra primerenca del pactisme català en què el poder feudal ha de cedir davant la puixança dels poders urbans. Així, Tortosa contribuirà decisivament a l’aparició del tercer braç, l’estament popular, en la vida pública de Catalunya, en els orígens del parlamentarisme europeu.\nEl seu interès per la història medieval i, molt especialment, per la Corona d’Aragó, va portar-lo a participar en tota mena de congressos en els quals solia aportar documentació inèdita sobre la Tortosa medieval.\nNo podríem passar per alt l’assaig El tresor de la catedral de Tortosa i la Guerra civil de 1936 (2003), fruit d’una llarga indagació a la recerca de l’extraviada orfebreria medieval tortosina que va dur-lo als dipòsits del Banc d’Espanya de Madrid, fins a resseguir les traces que apuntaven a Mèxic i Nova York. Hem de destacar la correspondència amb l’escriptor catalanista Joan Cid i Mulet (Jesús 1907-Ciutat de Mèxic 1982), que s’havia encarregat del salvament del patrimoni de la catedral i del museu durant els fatídics mesos en què la ciutat va ser front de guerra.\nAl llarg de la seua vida, va rebre nombroses distincions com: Premi Jaume I d’Actuació Cívica de la Fundació Carulla (1988); premi Joan Martí i Miralles atorgat pel Col·legi d’Advocats de Tortosa de 2014. El 1991 va ser nomenat Acadèmic corresponent per Tortosa de l’Acadèmia de Belles Arts Sant Jordi (Barcelona); alhora que l’any següent li va ser concedida la Creu de Sant Jordi “en reconeixement a la seva dedicació a la cultura des dels anys més difícils”.\nHem deixat per al final la seua apassionada contribució poètica com a autor de poemaris com: Cendra vivent (2002), La terra encesa (2011) i Bíbliques (2017). Escoltem el següent Himne, en què ens retrata una terra amb tota mena d’aspiracions, i un paisatge que l’acompanya i l’honora: l’olor de l’olivera i del garrofer fomenten les esperances d’un futur nacional en total llibertat. Les traves de ponent (siguin presons, exilis o extorsions financeres) no poden comprar els nostres anhels.\nEl sol roent sobre la terra ardida,\nl’ombra del garrofer sobre la plana\ni l’àtica olivera sobre la mar domèstica:\nEsta és la pàtria meva que m’ha cremat i em crema,\nque m’ha lligat gelosa al seu destí de flama\ni em portarà fet segles, fet pols, fet esperança\nen la fecunda pau del seu ventre d’argila.\nViva com l’argent viu, necessitada\nde fills i de conreus i de paraules\n– altes, com llibertat; amples, com pau;\nsòlides, com treball; subtils, com cel,\ni (com amor i fe) totals i gràvides.\nNta com una plata cisellada i lluenta\nesta és la pàtria meva que m’ha cremat i em crema.\nLa poesia, l’arxivística, la història, el patrimoni, les lleis, la literatura, la terra de l’Ebre, la llengua catalana, la catalanitat. Nou paraules que va estimar i conrear molt, Jesús Massip i Fonollosa, gran entre els grans.


Pilar Velez | Arte Canals\nL´UNIVERS DE JOAN CANALS\nAltes i misteriosas torres conformen l´univers iconogràfic de Canals.\nTant sobre paper com sobre tela, al llapis litogràfic o amb pintura acrílica, aquesta constant és present arreu. Darrerament, però, cal afegir a aquestes arquitectures, uns elements vius, uns éssers zoomòrfics, tot i que sovint alhora mig antropomòrfics, que ell denomina fenomenolillos, els quals igual envaeixen les torres com qualsevol racó de l`espai urbà -circunscrit a Barcelona-, tan present en la seva obra. Fenomenolillos que poden interpretar-se com senglrs evocacions dels estats psicològics de l´artista. Canals, com els seus particulars éssers, defensa el territori amb força i actua de manera potent.\nLa sevca obra és producte d´una perseverant recerca que el porta a un organitzat sistema d`experimentació, clarament visible en el seus treballs sobre paper que estan sotmesos a diverses fases d´intervenció tant pel que fa al vessant iconogràfic, com al cromàtic i al técnic. Tanmateix, Canals alterna aquesta obra concebuda en diversos registres o seqüències, molt mesurada i aprofundida. amb realitzacions altament compulsives i intuïtives, com un joc de grafismes.\nBon investigador cromàtic. on esdevé més punyent és quan s´enfronta a la tela, sobretot als grans formats que mostrant equillibrades estructures, tot i la seva capacitat per copsar el moviment en un intent de trencar l´estatisme, l´estabilitat que li comunica la gran ciutat.\nEn l´obra sobre paper sobresurt una vessant que l´acosta al terreny de la il-lustració atesa la seva qualitat cal-ligràfica i el traç decidit. Una altra sèrie de les realitzacions estan molt pròximes al món del gravat, car Canals sovint juga amb la incisió, amb tota mena de puntes, sobre paper entintat, combinada a més amb manipulacions diverses. Tot això ens porta a creure que si Canals s´endinsés en la <cuina> del gravat, enriquiria el seu ventall de recerca i podria assolir tota una àmplia gamma d´obra gràfica com a sustent del seu particular univers.\nde l´Associació Catalana de Crítics d´Art


Òmnibus: tot el que canviarà de la PAC a partir de 2018 / Notícies / Desenvolupament Rural\nUnes modificacions que han entrat en vigor aquest 1 de gener i que tots els agricultors i ramaders han de conèixer perquè afectaran directament les seves declaracions de la PAC d'aquest 2018. El Govern d'Espanya publicarà durant la segona quinzena de gener el Reial Decret pel qual s'incorporarà a legislació nacional el denominat "Reglament Òmnibus" de la Unió Europea, després del seu pas pel "Consell d'Estat", per la qual cosa s'incorporarà a la normativa nacional abans de febrer.\nEl "Reglament Òmnibus" modifica diversos reglaments de la PAC, inclòs el relatiu a l'ajuda al desenvolupament rural a través del Fons Europeu Agrícola de Desenvolupament Rural (Feader).\nEl Diari Oficial de la Unió Europea (UE) va publicar el passat 29 de desembre un reglament del Parlament Europeu i del Consell que introdueix modificacions tècniques a la PAC en diverses normes anteriors relatives al desenvolupament rural i joves agricultors, pagaments directes, cadena alimentària o salut animal i vegetal, entre d'altres.\nEs tracta del Reglament UE 2017/2393 de 13 de desembre de 2017, pel qual es modifiquen els Reglaments 1305/2013 relatiu a l'ajuda al desenvolupament rural a través del Fons Europeu Agrícola de Desenvolupament Rural (Feader). Pots descarregar-lo aquí:\nA continuació us presentem un petit resum de les principals novetats que recull la web Agroinformación:\nCANVIS EN L'APLICACIÓ DE LES SUPERFÍCIES D'INTERÈS ECOLÒGIC\nEls canvis del "Reglament Òmnibus" en l'aplicació de les Superfícies d'Interès Ecològic (SIE) inclouen prohibir l'ús de productes fitosanitaris en les superfícies d'interès ecològic, tant en aquelles terres en "guaret" com les que se sembren amb cultius fixadors de nitrogen. Aquestes propostes de simplificació afecten tant al primer com al segon pilar de la PAC.\nPel que fa als pagaments acoblats, els Estats membres podran concedir-los a sectors vulnerables que siguin especialment importants per motius econòmics, socials i mediambientals, encara que no estiguin registrant una caiguda en la seva producció. Actualment el suport acoblat està limitat a sectors que tenen problemes per mantenir el seu nivell de producció habitual.\nCANVIS A LA FIGURA DE L'AGRICULTOR ACTIU\nEl "Reglament Òmnibus" recull una major llibertat perquè cada país determini quins requisits ha d'incloure la definició d'agricultor actiu. Aquest acord suposa que els Estats membres tindran més marge de maniobra per definir aquesta figura. Tot i que les ajudes seguiran reservades als que mantinguin una activitat agrària mínima, a partir de 2018 es poden relaxar les exigències relatives a la llista negra (activitats excloses del pagament d'ajuts, com els aeroports o camps de golf), o fins i tot eliminar aquesta llista. No obstant això, el Govern, després de consultar al sector i a les comunitats autònomes, no modificarà l'actual figura d'"agricultor actiu", un requisit que han de complir els productors i ramaders per poder sol·licitar cada any els pagaments directes de la PAC.\nAJUDES ALS JOVES\nEs permetrà millorar les subvencions a joves, a l'acordar-augmentar substancialment les ajudes directes per als joves agricultors, amb l'objectiu de donar suport al relleu generacional en el sector agrícola. Les subvencions addicionals als joves podran ser fins a un màxim del 50% superiors a l'ajuda bàsica, enfront del 25% actual, i desapareixeran els límits mínim i màxim d'hectàrees per explotació.\nCOEFICIENT DE PASTURES (CAP)\nTot i que la normativa europea ja incloïa a la devesa com a superfície de pastura a efectes dels ajuts de la UE, la nova definició reconeguda en el "Reglament Òmnibus" per les autoritats comunitàries, el que fa és incloure superfícies arbòries o de "pastura arbustiva". Amb aquest acord, es deixarà de penalitzar al ramader de la devesa per una definició en vigor pensada per regions del Nord d'Europa, i es facilita l'aplicació de les exigències ecològiques introduïdes després de l'última reforma.\nINDEMNITZACIONS PER PÈRDUES\nPermetrà activar les indemnitzacions quan les pèrdues d'ingressos arribin al 20%, enlloc del 30% com fins ara, i que aquesta compensació s'incrementi fins al 70%, enlloc de el 65% actual.\nPOSICIONAMENT AGRARI A LA CADENA ALIMENTÀRIA\nEl "Reglament Òmnibus" inclou mesures adreçades a millorar la posició dels agricultors i ramaders en la cadena alimentària. En particular, totes les organitzacions de productors reconegudes en qualsevol sector podran planificar la producció i negociar contractes en nom dels seus membres sense infringir per això les normes de competència. Fins ara, aquesta possibilitat estava reservada als sectors de llet, oli d'oliva, carn de boví i cultius herbacis.\nFONT: ReDR/ Agroinformación\netiquetes: PAC programa de desenvolupament rural REDR


nigra sum: d’agost 2014\nL'obra cinematogràfica de Claude Chabrol (París, 1930-2010) conté molts títols fonamentals del cinema negre europeu i unes quantes peces imprescindibles que mai no em canso de tornar a visitar. Possiblement perquè vaig conèixer Chabrol als meus disset anys, hi ha elements que me'l fan mític. Podria ser que la matèria que mitifico no fos Chabrol si no aquella edat dels disset, una edat de vegades remota, de vegades tan sols ahir, tot just aquest matí.\nEn aquella edat, Tv2 va emetre una colla de Chabrols un dia per setmana en una hora que no sé dir però en què la nit era ben entrada. Amb el volum del televisor molt baixet per no despertar els pares i el germà que dormien, i ben amorrat a la pantalla del menjador, jo preferia irriadiar-me amb ones cancerígenes que no pas vetllar per la salut ni perdre'm un Chabrol.\nAmb els anys he retornat a Chabrol i he descobert que els meus records són molt vagues. De vegades és reiteratiu i, com passa amb els directors-autors, sembla que filmés la mateixa pel·lícula molts cops. De vegades alterna instants de genialitat amb estones de tedi, de vegades es fa previsible. Quan retrata -obsessivament- la burgesia provinciana de França (que tant ens recorda la burgesia catalana) sembla que no pugui superar el Buñuel de El fantasma de la libertad o de El discreto encanto de la burguesía. I en canvi de vegades prefigura Lynch i supera Truffaut, o crea petites joies del gènere negre com La Cérémonie, Que la bête meure (cintes que podrien constar a la llista de les bones adaptacions literàries al llenguatge del cinema) o Nada, una lectura ambivalent i problemàtica de la revolta parisenca del 68.\nLa primera pel·lícula de Chabrol que recordo en aquell televisor en blanc i negre és Le boucher, que fa pocs dies Tv2 ha retornat a la pantalla com per un miracle i m'ha permès descobrir que fou filmada en color.\nFins ara no he sabut (gràcies a aquesta terrible gola profunda que és Monsieur Google) que la protagonista Stéphane Audran va estar casada amb Chabrol, tot i que sí la recordava -precisament- a la buñueliana El discreto encanto de la burguesía. (Sempre m'ha agradat molt el cinema però mai no he esdevingut fetitxista). Em demano si el vestit vermell de la dona no vol remetre's a una versió pervertida de la Caputxeta vermella que, finalment, sent una torbadora compassió pel llop: és aquesta compassió el tema de la pel·li?\nDe Le boucher m'agrada molt el retrat del poble petit, de les relacions i els rols socials que s'hi expliquen. L'ull precís i brutal que descriu els poders fàctics i les dinàmiques d'una societat burgesa sotmesa al silenci pudorós i la doble moral. La visió del crim -políticament incorrecta- com a resposta a la repressió, l'impuls assassí com a vàlvula d'escapament inevitable en un context moralista i controlador que resulta irrespirable.\nSense voler fer un spòiler: les llàgrimes de Stéphane Audran mentre condueix el Citroën 2CV al final expressen el desastre i la impotència, la consciència que hem construït una civilització que ens destrueix com a persones.\nPublicat per Lluís Bosch a 18:17 Cap comentari:\nPublicat per Lluís Bosch a 17:51 1 comentari:\nMira que bella la Maria, com balla la rumba\nenmig de la Plaça de Sant Joan.\nBalla i balla i riu i el vent que passa li diu\nque bonica ets, que bonica eres quan encara eres viva.\nLa Maria balla la rumba i quan vincla el cos se li veu la ferida\nque li feu el ganivet, un somriure\nenmig de l'estómac (i un altre entre les costelles,\nentre la tercera i la quarta).\nLa Maria balla i riu. Els llavis blancs els ulls blancs,\nla roba blanca de la mortalla li vola al vent\nella riu i balla i la gent se la mira\nde tan goig que feia.\nI se la mira el seu marit que seu i beu\na la terrasa del bar de la plaça de Sant Joan\ni la veu tan bella i tan riallera que fa un glop llarg i pensa\nque la voldria tornar a matar.\nHi ha homes que apunyalen dones per accedir a una xifra del recompte. Més val això que zero, deu pensar ell. Se sumen les dades en un recompte titulat violència de gènere, perquè rere la mediocritat del títol tot sembla petit. Al cinema hi ha dones assassines d'homes, són les coses de la ficció, el joc del mirall.\nPublicat per Lluís Bosch a 20:16 3 comentaris:\nQuan els meus pares van decidir mudar-se i vam arribar al barri, la taverna de l'Alonso ja era allà, tres portes més avall de casa. Llavors hi venien vi a granel (negre bast de Falset i blanc capsigrany de Gandesa). Malgrat que jo tenia set anys, cada cop que el pare m'hi enviava jo pensava que aquell local era massa antic. Semblava molt anterior als edificis del barri, construït de sobte als anys seixanta. Feia l'efecte que els blocs de pisos haguessin crescut al voltant d'una construcció medieval. Els sostre de vigues ennegrides, les parets leproses, el taulell humit i corcat.\nEm xocava la forma com l'Alonso parlava al seu aprenent, un xaval d'apenes vint anys i de moviments lents.\n-Brillo, collons, una mica de brillo, Alfonsito!\nL'Alfonsito exasperava l'Alonso, però en realitat a mi també se'm feia insuportable: la seva desídia i la seva lentitud em treien de polleguera perquè em feia esperar minuts i més minuts.\nQuan l'Alfonsito va desaparèixer de la taverna tothom deuria pensar el matex que jo: que l'Alfonsito estava fart de l'amo i que havia decidit buscar una feina digna. Vaig aprofitar la vacant de seguida, i l'Alonso em va contractar. El meu pare no em donava cap setmanada i jo volia ser una mica autònom: em trobava en aquella edat en la qual si no pots convidar una xavala ja pots despedir-te de fotre-li mà, i no diguem de sucar. Si no ho recordo malament, vaig treballar a la taverna prop de dos anys, fins que vaig decidir que no volia servir més aquells clients tan bastaixos i exigents.\nVan passar els anys, vaig créixer i me'n vaig anar a viure lluny. Quan anava a veure els pares sempre ho feia amb el temps just, de manera que mai no vaig parar a la tasca de l'Alonso. No hi vaig tornar fins a vint-i-cinc anys més tard, quan els pares ja eren morts i em va tocar fer tràmits legals per les coses del pis. L'havíem buidat i tan sols hi quedava un camastre, però era impossible fer-se el sopar. Llavors vaig recordar la taverna, i vaig baixar-hi per si em podien fer un mos.\nEm vaig quedar atònit en veure que l'Alonso no tan sols continuava allà si no que fins i tot semblava rejovenit.\n-Collons, no...! Tu em deus confondre amb mon pare, però fa anys que es va jubilar -em va aclarir l'amo- Vols un entrepà o t'estimes més unes llesques torrades i una taula de formatges? I un vinet del Priorat, és clar. Les coses han canviat una mica... Mon pare, que al cel sigui, no va aprofitar mai tots els recursos... ara faig quatre cosetes per picar, bocates, amanides... i al pati del fons, on ell guardava trastos i merdes vàries, jo hi he muntat una terrassa interior. La peto cada dia.\nEra molt tard, i quan vaig acabar ja no quedava ningú al local. El fill de l'Alonso (que també es deia Alonso) estava arreglant les coses per l'endemà, i tot just quan anava a pagar ell estava escrivint a la pissarra de l'entrada: Oferta del dia. Vermut de la casa + tapa olives rellenes, 3,5 euros.\n-A l'estiu tota cuca viu -va dir, amb una rialla sardònica- La gent es torna tonta i s'ho traguen tot. Mira si són burros que els hi foto el vermut i les olives més cares que a l'hivern, però no vegis com entren. I si dic que l'oferta és a 4 euros i mig, encara entraran més...! Saps què? A l'estiu la gent entra en un estat de suspensió de la intel·ligència. Lo que jo et digui.\nL'endemà vaig marxar de la ciutat de bon matí i em vaig trobar la portera de l'escala que feinejava pel portal.\n-Vi que ayer se fue usted al bar del Alonso. Me tuvo en vilo, estuve sufriendo hasta que no le vi volver... me arrepentí de no haberle avisado antes...\nLa pobra dona em va explicar una història increïble, que vaig atribuir a la seva edat massa avançada (com és que no l'havien jubilada?). Segons ella, l'Alonso actual no era el fill sinó el mateix Alonso. Como iba a tener hijos este engendro del diablo? em va argumentar. Segons ella, la longevitat i el rejoveniment només s'explicaven si hom admetia que l'Alonso era un vampir, perquè ja se sap que els vampirs no envelleixen i que si xuclen grans quantitats de sang poden fer-se joves. Com que la pobra dona (vella i soltera) no podia dormir des de temps pretèrits, duia dècades observant la taverna i ho sabia tot.\nD'uns anys ençà -des que l'Alonso es feia passar pel seu fill i havia estrenat la terrassa interior- eren incomptables els desprevinguts que desapareixien per sempre més dins de la tasca. Sempre escollia gent de fora del barri, turistes o forasters de tota mena. Els enredava convidant-los a copes, els feia passar a la terrassa i un cop els tenia allà abaixava la porta del carrer i mai més no en sortien.\n-Les descuartiza, les mete en bolsas de basura y... p'al contáiner!\nEm vaig excusar amb una pressa inexistent i vaig marxar. Aquella fou la darrera vegada que vaig atansar-me al meu antic barri, a la casa dels pares i a la taverna de l'Alonso. Molts anys enrere havia decidit que em calia viure molt lluny d'allà si volia viure la meva vida, ara sabia que havia fet la bona tria.\nPerò com sol passar a la gran literatura, de vegades el passat retorna i el destí et retroba.\nEl destí va prendre el comissari Sugranyes com a vehicle del seu implacable sentit, i un bon dia aquest jove agent dels Mossos em va venir a detenir a vuit-cents quilòmetres del barri i de la taverna de l'Alonso. I mira que jo havia pensat desenes de vegades en marxar a ultramar, però finalment m'havia conformat amb la caloreta andalusa perquè el viatge era més baratet: em va perdre la idiosincràcia catalana, la tacanyeria sense límits dels meus gens o de la meva cultura originària. Ma mare -nascuda a Múrcia- ja m'ho havia dit: tu ets de la Verge del Puny, como tu padre.\nEn Sugranyes em va acusar formalment de la mort de l'Alfonsito i de la portera de l'escala. I va insinuar que dec ser culpable de moltes altres defuncions. Però que això ja ho aniríem veient, va dir. Vaig provar de convidar en Sugranyes a un vermut però s'hi va negar rotundament. Em va dur emmanilat cap al cotxe i va posar la proa cap a Catalunya. Em vaig relaxar al seient i vaig gaudir del cedé que sonava, perquè era el Disintegration dels The Cure. Vaig decidir que ja el dessagnaria més endavant, potser a la darrera peça de long play i entre Castelló i Vinaròs. Cal respectar les formes, collons, que sóc català.\nNota de producció: Des de fa anys tinc pendent escriure un conte sobre vampirs. He arribat a la conclusió que escriptors de tota mena, condició i qualitat han tocat la qüestió i jo no havia gosat fins ara. Deu ser culpa de la canícula.\nPublicat per Lluís Bosch a 21:13 1 comentari:\nPublicat per Lluís Bosch a 14:02 2 comentaris:


Sols cap a l’escola (el camí escolar) | JUBLOC, el blog de l'AFA de l'Escola Josep Mª Jujol\nSols cap a l’escola (el camí escolar)\nEl centre La Prosperitat estrena aquest curs un camí escolar que dóna seguretat als alumnes:\nI què és un camí escolar?\nEls camins escolars són uns itineraris flexibles i de traçat senzill que permeten el desplaçament a peu dels nens i les nenes i que s’escullen entre els recorreguts que fa servir més la majoria de l’alumnat. S’estudien, es senyalitzen, s’adapten als nens i es fan el més segurs possibles.\nEl camí escolar vol potenciar la responsabilitat i l’autonomia dels nens fomentant que vagin sols a l’escola i alhora millorar els espais urbans i de convivència. És un projecte que es porta a la pràctica amb la col·laboració de tots els participants: els nens i les nenes, les escoles i el professorat, les famílies, l’administració municipal i fins i tot els establiments del barri.\nAquestes iniciatives s’inscriuen en el marc de la Carta Europea dels Drets del Vianant, establerta pel Parlament Europeu el 12 d’octubre de 1988, i que vol promoure el dret a viure en espais fets a la mida de les persones i no dels vehicles.\nHi ha experiències molt diferents, des de Barcelona o Reus fins a Itàlia, França o els Països Nòrdics… N’hi ha que fomenten l’ús de la bicicleta, d’altres l’anar a peu. En alguns els responsables s’organitzen per fer d’acompanyants; en d’altres, com a Reus o al Poblenou, els nens van sols perquè el camí escolar és una ruta, estudiada, segura i ben senyalitzada. N’hi ha que són d’una sola escola, en altres com el del Poblenou hi han participat un institut, deu escoles i dues escoles bressol!\nQuins beneficis aporta a la ciutat la implantació dels camins escolars?\nSensibilitza la ciutadania a través del treball amb les escoles i les famílies.\nPromociona millors hàbits d’accés a l’escola.\nEs potencia el transport públic, a peu, en bicicleta per un ús més racional del vehicle privat.\nImpulsa accions que augmentin la seguretat en els equipaments propers a les escoles garantint l’accessibilitat per a tothom.\nUs deixem unes quantes adreces per seguir llegint si us interessa el tema:\nUn petit video sobre el tema: http://www.btvnoticies.cat/2010/02/28/els-camins-escolars-faciliten-larribada-dels-nens-a-lescola/\nL’escola Turó del Cargol del districte de Gràcia, millora el seu camí escolar\nLa ciutat, els nens i la mobilitat. Una publicació dirigida als representants polítics locals, professors, directors de centres d’ensenyament, pares i mares i, en definitiva, a totes les persones a qui preocupa l’evolució del seu entorn o la mobilitat i la salut dels 90 milions de nens europeus.\nEls camins escolars a la web de la ciutat de Barcelona\nEl camí escolar dins el Pacte per la mobilitat de Barcelona\nI tot un clàssic de Francesco Tonucci: LA CIUDAD DE LOS NIÑOS: UN MODO NUEVO DE PENSAR LA CIUDAD\nI finalment un article aparegut en un dels diaris de més tirada a Barcelona\nAquesta entrada es va publicar a Camí escolar a 19 gener 2011 per afajujol.\n← L’AMPA ja té pàgina al Facebook Jornades de Portes Obertes 2011 →\nUn pensament sobre “Sols cap a l’escola (el camí escolar)”


Arkadia+ Hotel Adler Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPereulok Bogdana Khmelnitskogo 12, Adler Centre, Adler, Rússia, 354340 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Arkadia+ Hotel\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Sochi, no busqui més enllà de Arkadia+ Hotel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Arkadia+ Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, piscina coberta estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Sochi, faci de Arkadia+ Hotel la vostra llar.