Testimonis – Col·legi Yglesias\nA continuació, et convidem que llegeixis diferents testimonis d’alguns membres de la nostra comunitat educativa.\nJoaquin Rovira, pare.\n-Gerent Residència Geriàtrica-\nVaig escollir el Col·legi Yglesias pel meu fill gran, el Víctor, per fer l’ESO en un entorn més recollit i controlat. Aquell any la meva filla petita, la Lali, seguia en una altra escola. Vaig descobrir i valorar que al Col·legi Yglesias realment estan pendents de cada nen i les seves circumstàncies. Potser es pot anomenar atenció, seguiment i acompanyament personalitzat.\nValentina Cecere, alumna de 1r d’EP.\naprenc molt i les senyoretes m’estimen.M’agrada el Col•le Yglesias perquè jugo amb els meus amics,\nMeritxell Moreno, Consell Rector.\nCom a mare de 2 fills a l’escola vaig decidir formar part del consell per la importància que té la cooperació, compromís i implicació dels pares, mares, docents i no docents per transformar i innovar a partir de la solidaritat, la pluralitat, l’autogestió i l’autonomia. Com a cooperativa que som podem opinar, podem votar i podem decidir en les assembles. Els valors cooperatius van més enllà de l’aula. Formem part del CoopCat- Confederació de Coperatives de Catalunya- l’òrgan màxim de representació i màxim interlocutor amb l’Administració, que complementen els principis cooperatius amb la finalitat de representar, defensar i\npromoure els nostres interessos.\nCristian Martinez, antic alumne.\nM’agrada el Col·le perquè els professors cuidaven molt bé de nosaltres i tenien molta paciència.\nSussi Giménez, mare i mestra del centre.\n-Mestra i Logopeda-\nUn dels motius va ser per la trajectòria de l’escola, també teníem poble. Ens va acabar de fer decidir-nos el seu Projecte Educatiu. Teníem molt clar que volíem una concertada i que estigués al centre del poble.\nFerran Medina, antic alumne.\nTinc molt bons records del Col·le. Sobretot recordo tots els professors, com em van ensenyar, estimar, ajudar, en general com em van acompanyar des de ben petitó fins a secundària. Quan penso en aquesta escola em ve un somriure. A part, m’agrada molt com ha anat creixent i evolucionant al llarg dels anys.\nLaura Foved, membre de la Comissió de Mares i Pares.\n-Assesora de Viatjes-\nVàrem escollir el Col•le Yglesias per la seva qualitat educativa, perquè és un col·legi molt proper amb les famílies a tots els nivells i en el qual tenim un pes de decisió important com a socis, i pel seu caràcter excepcional com a escola.\nOriol Pastor, membre Consell Rector.\nDesprés de visitar totes les escoles vam decidir matricular els nostres fills al Col•legi Yglesias fa 4 anys. En aquell moment ens va agradar molt la interacció amb el professorat i com ens van assessorar a la jornada de Portes Obertes. Avui seguim notant el col•legi com a molt proper, on el professorat i el personal no-docent ens coneixen i, el més important, coneixen els nostres fills, com són i què necessiten. Com a membre del Consell Rector estic content de poder formar part del desenvolupament de l’escola i de contribuir de manera activa en el l’educació dels nostres fills.\nIrene Noguera, mare.\n-CEO’s Executive Assistant-\nEscogimos el Cole Yglesias por muchas razones, pero la más importante es que tiene los tres ciclos completos, es de una sola línea, le dan mucho énfasis al idioma inglés y es muy cercana a las costumbres del pueblo y a nuestros valores.\nSílvia Jiménez, mare.\n-Responsable de qualitat d’empresa cosmètica-\nVam escollir el Col·legi Yglesias per quatre motius.\n– La seva centralitat que permet anar caminant a l’escola.\n– La importància dels idiomes al llarg de tota l’escolarització.\n– Que l’educació inclogui fins quart d’ESO.\n– I que tingui una sola línia educativa que permet que hi\nhagi més interrelació entre professorat i alumnat.\nEstem molt contents de la nostra elecció!\nNúria Cabezos, mare.\n-Professora d’anglès d’ESO-\nQuan vaig començar a mirar escoles per a la meva filla, buscava una escola petita d’una sola línia on pogués tenir una bona atenció personalitzada i sobretot que tingués continuïtat a secundària, almenys fins a 4t d’ESO. A més a més, tenia clar que el projecte educatiu d’aquesta escola havia d’apostar per les llengües estrangeres (almenys, l’anglès), per la innovació educativa i les noves tecnologies des de P3. Així que en el Col·legi Yglesias ho vaig trobar tot, i ara després de 4 cursos la tornaria a triar.\nMaría del Mar, mare.\n-Administrativa- Tinc tres fills escolaritzats en el centre. Quan vam tenir la necessitat d’escollir escola vàrem voltar com qualsevol família, però vàrem fer unes reflexions, i entre elles és que no estàvem escollint el lloc on la nostra filla faria P3, sinó on s’estarà fins a 4t d’ESO. Em va agradar que era una escola familiar, proximitat amb pares, alumnes, professors. Els valors de l’escola.. Ens va agradar el projecte educatiu, el fet que sigui una sola línia. Es parla anglès des de P3, donen molta importància als idiomes, es fan moltes hores a setmana. Per suposat em vaig escoltar la informació d’exalumnes i pares. Tots col•laboren. Per últim, dir que la qualitat educativa és una qüestió de confiança entre mestres i pares que es va forjant amb cada pas i jo l’he trobada.\nJúlia Vives de la Cortada, alumna de 3r de Primària.\naprenc molt i fem coses molt divertides.M’agrada molt el Col·le perquè les professores són molt simpàtiques,\n-Antiga professora Col·legi Yglesias-\nInstitució docent totalment arraigada al poble. Els més de 100 anys de dedicació a l’ensenyament, l’avalen. Molt bona elecció educativa per a les noves generacions.\nCristina Martínez, mare.\nLa meva filla cursa 4t d’ESO i el meu fill va acabar tota la seva escolaritat a l’Yglesias, varen començar l’escola a P3… contents que fos així, una escola propera, d’una sola línia, un projecte educatiu canviant segons les necessitats dels alumnes i adaptat al temps actual, un professorat amb tracte humà i proper tant amb els alumnes com per als pares. Escola Cooperativa que inclou poder participar dels projectes. Els pares volem la millor educació, no tan sols a nivell acadèmic sinó en valor humà.


Donar les gràcies -\nCategories Reflexions Etiquetes Reflexions Navegació per les entrades\n6 comentaris a “Donar les gràcies”\n1 de març de 2022 a les 22:38\nBona feina!!! M’ha agradat molt … Penso que és molt important pensar que l’altruïsme de fet busca millorar el col•lectiu a través dels gestos individuals… Per tant sense esperar res a canvi… Aquests són els gestos que tenen més valor!\nAl mateix temps fa molts anys que practico o almenys intento el ser agraït, mai podem saber l’esforç que li ha costat a l’altre el seu gest!!!\nAltre cop, bona feina i gràcies per compartir aquestes reflexions!!!\n4 de març de 2022 a les 19:37\nMoltes gràcies per l’opinió. Intentar ser agraït t’honora. És un “esforç” que val la pena.\n28 de febrer de 2022 a les 20:35\nJo tinc la costum de donar sempre les gracies, fins i tot quan en cedeixen el pas a les voreres, deu de ser que ja tinc una edat, però crec que generalment es donen poc les gràcies.\n1 de març de 2022 a les 19:53\nGràcies pel comentari. El fet que una persona sigui agraïda, potser hauria de ser una qualitat més valorada.\n28 de febrer de 2022 a les 19:56\nPesonalment crec que mai està de més agrair un acte fet per a mi per una altra persona de manera totalment altruista.\nCrec que és una manera d’expressar al benefactor que sincerament valore allò que ha fet per mi.\nÉs el MÍNIM que puc fer.\n1 de març de 2022 a les 19:51\nTotalment d’acord. I gràcies pel comentari.


Vi DO Tarragona - Gastroteca.cat\nInici>Productes >Vi DO Tarragona\nLa DO Tarragona es localitza en la part central de la província, on es conrea la vinya des de fa un miler d'anys, impulsada durant l'Imperi romà. Actualment la zona de producció s’estén per 73 termes municipals situats principalment en les comarques del Camp de Tarragona i part de la Ribera d’Ebre. La qualitat del vi és producte del clima suau mediterrani de la zona, amb temperatures mitjanes de 15ºC. Els vins que s'hi produeixen són en general de graduació moderada i aroma afruitat, amb una acidesa poc marcada.\nEls vins blancs que es produeixen al Camp de Tarragona són molt suaus, equilibrats, aromàtics i afruitats. A la zona de la Ribera d’Ebre els blancs són de color brillant. S'elaboren amb les varietats macabeu, parellada, xarel·lo, chardonay, moscatell, sauvignon blanc i garnatxa blanca. Els vins negres de la zona del Camp de Tarragona són ferms i aromàtics. Els negres de la Ribera d’Ebre harmonitzen el cos i el color de la carinyena i la riquesa de la garnatxa. S'elaboren amb les varietats: ull de llebre, merlot, samsó, cabernet sauvignon, sumoll, garnatxa, syrah i pinot noir. En els darrers anys també ha augmentat força el prestigi dels rosats de la zona del Camp de Tarragona que són frescs i de color cirera. També hi ha perdurat l'elaboració de vins licorosos: Mistela de Tarragona, Moscatell de Tarragona, Garnatxa de Tarragona, Vi Ranci de Tarragona, Vi vimblanc de Tarragona. Els vins destinats a la criança han de passar-hi dos anys, dels quals un mínim de sis mesos en el cas dels blancs i rosats, i de dotze per als negres, han de ser en envàs de roure. Els vins licorosos han de tenir una criança de dos anys en envàs de roure, i els rancis, de quatre anys en fases de fusta i vidre.\nPropi de: Alt Camp, Baix Camp, Ribera d'Ebre, Tarragonès\nEls vins de la DO Tarragona es distribueixen i comercialitzen arreu de Catalunya i també a l’exterior. L’àrea de més gran consum, però, es concentra a les comarques de la província.


El detectiu de les Borges Blanques - Notícies Cultura - Notícies Cultura - e-notícies\nCultura · 24 de Febrer de 2016. 13:01h.\nEl detectiu de les Borges Blanques\nL’exdiputat d’ERC i ex alcalde de la localitat, Miquel Àngel Estradé, s’estrena a la novel·la negra amb ‘L’assassí que llegia Vidal Vidal’\nL’exdiputat d’ERC i ex alcalde de Les Borges Blanques, Miquel Àngel Estradé, publica la novel·la ‘L’assassí que llegia Vidal Vidal’ (3i4 Edicions), la seva primera incursió en el gènere negre. L’obra ha obtingut el darrer Premi Andròmina de narrativa dels Premis Octubre.\nEstà ambientada a Lleida i protagonitzada per un assassí en sèrie que llegeix l'escriptor Vidal Vidal. Els ciutadans volen saber qui és i com escriu Vidal Vidal, autor real contemporani que també té veu al llibre. Aquest assassí mata per avorriment i considera que gràcies als seus crims i les seves cartes Lleida ha deixat de ser una ciutat vulgar i ensopida i ara ja és coneguda arreu i en parla tothom.\nMiquel Àngel Estradé i Palau (les Borges Blanques, Garrigues, 10 d'agost de 1957) és llicenciat en dret i en filosofia i ciències de l'educació, ha treballat com a secretari d'ajuntament, com a professor de formació professional i com a consultor d'una empresa de recursos humans. Des de l'any 1991 treballa com a jurista al Departament de Justícia. Fundador de la revista local Terrall i de l'Ateneu Popular Garriguenc.\nCol·labora regularment amb la premsa lleidatana i diverses revistes, amb articles d'opinió sobre el fet nacional català i altres temes d'actualitat de caràcter polític, social o cultural. Ha estat alcalde de les Borges Blanques (1995-2003 i 2007-2011) per Esquerra Republicana de Catalunya (ERC), partit del qual ha estat vicepresident del Consell Nacional (1999-2003).\nHa estat diputat escollit a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003 i 2006. De cara a les eleccions generals espanyoles de 2015, la Federació Regional de Lleida d’ERC va elegir a Estradé com a primer candidat al Senat d'Espanya per la circumscripció de Lleida.\n“Sense Pujol no hi hauria hagut el procés"\nLleida recupera el Call Jueu


Bo Kit Digital - Fundación Globalis\nEl dissabte 26 de febrer de 2022 es va publicar en el BOE la convocatòria a les empreses d’entre 10 i menys de 50 empleats d’ajudes per a la digitalització de petites empreses, microempreses i persones en situació d’autoocupació, en el marc de l’Agenda Espanya Digital 2025, el Pla de Digitalització Pimes 2021-2025 i el Pla de Recuperació, Transformació i Resiliència d’Espanya -Finançat per la Unió Europea- Next Generation EU.\nPersones en situació d’autoocupació que disposen d’entre 10 i menys de 50 persones contractades.\nSi compleixes amb les condicions establides en les bases de la convocatòria de l’ajuda del Kit Digital, podràs disposar d’un bo digital que et permetrà accedir a les solucions de digitalització.\nL’import màxim d’ajuda per beneficiari serà de dotze mil euros (12.000 €)\nCategories de Solucions de Digitalització Mesos de prestació del servei Segment: Entre 10 i menys de 50 empleats\nLloc web i Presència en Internet. 12 2.000 €\nComerç Electrònic. 12 2.000 €\nGestió de Xarxes Socials. 12 2.500 €\nGestió de Clients. 12 4.000 € (inclou 3 usuaris)\nBusiness Intelligence i Analítica. 12 4.000 € (inclou 3 usuaris)\nGestió de Processos. 12 6.000 € (inclou 10 usuaris)\nFactura Electrònica. 12 1.000 € (inclou 3 usuaris)\nServeis i eines d’Oficina Virtual. 12 250 € / usuari (fins 48 usuaris)\nComunicacions Segures. 12 125 € / usuari (fins 48 usuaris)\nCiberseguretat. 12 125 € / dispositiu (fins 48 dispositius)\nLes empreses interessades deuran:\nRegistrar-se en la pàgina web www.acelerapyme.es i completar el test d’autodiagnòstic.\nSol·licitar l’ajuda Kit Digital en la seu electrònica de Red.es, completant tots els passos del formulari\nAccedir al catàleg d’agents digitalitzadors i triar l’agent amb qui desenvolupar la solució digital.\nPosar-se en contacte amb els agents digitalitzadors i subscriure l’Acord d’Adhesió que recollirà les característiques/funcionalitats a implementar, el seu termini d’execució o desenvolupament, el lliurament, les obligacions entre tots dos i envers el Programa i l’import del “bo digital” aplicable. Termini màxim de 6 mesos per a la signatura dels Acords des que se’ls notifique la concessió del “bo digital”.\nL’Agent Digitalitzador Adherit procedeix a la prestació de la solució de digitalització. Durant la prestació de la solució digital, l’Agent Digitalitzador Adherit, en nom del beneficiari, haurà de presentar la justificació de les accions realitzades consistent en la documentació exigida i les altres proves admeses en dret, en el seu cas.\nEl pagament de la prestació es realitzarà pel beneficiari mitjançant la cessió a l’Agent Digitalitzador Adherit de la part del «bo digital» associat a l’Acord de Prestació de Solucions de Digitalització subscrit, i abonament de la part corresponent dels costos no subvencionats.\nUna vegada aquesta siga comprovada i verificada, el Agent Digitalitzador Adherit rebrà el pagament per l’import del “bo digital” corresponent a l’ajuda associada a l’Acord de Prestació de Solucions de Digitalització subscrit.


TAC12 TV - Diversitat cultural i gegants per escalfar motors de cara a Sant Joan\nDiversitat cultural i gegants per escalfar motors de cara a Sant Joan\nDilluns, 18 Juny 2018 11:41\nA les portes d’una nova edició de la Festa Major de Sant Joan, Valls ha aprofitat el cap de setmana previ per escalfar motors. Ho ha fet amb la ja tradicional trobada gegantera, que suma ja vint edicions, i incloent al programa previ de la festa la tercera edició de la Mostra de Cultures, una proposta que persegueix activar la convivència entre les diferents comunitats d’arreu que conviuen a Valls.\nMúsiques ètniques i balls d’arreu del món omplen l’escenari del Pati de Valls. Les diferents comunitats de nouvinguts establertes a la capital de l’Alt Camp aprofiten la jornada per exhibir el seu patrimoni cultural. És la tercera edició de la Mostra de Cultures de Valls, que enguany ha canviat de dates per incloure la proposta dins dels actes previs de la Festa Major de Sant Joan. Durant tota la tarda de diumenge el Pati s’acoloreix amb propostes gastronòmiques, tallers i mostres de vestimentes de cultures diferents en un esforç conjunt d’interacció cultural que aplega representants de cultures africanes, americanes i també xineses.\nDins de la prèvia de la festa major de Sant Joan també hi va haver espai pels gegants. La vintena trobada gegantera va aplegar una desena de colles que van acompanyar els amfitrions, la colla gegantera El Calçot de Valls, els gegants de la ciutat, de la Joves i de la Colla Pessigolla. La trobada, com és habitual, es van tancar amb una ballada conjunta de totes les colles participants al Pati.\nMés en aquesta secció: « Els Xiquets de Valls trien per primer cop un ambaixador vallenc Medina i Galimany, millors esportistes vallencs »


Falques històriques pel Dia Mundial de la Radio – Dolors Guillen\nPublicada el 13 febrero, 2013 por Dolors Guillen\nAvui es celebra el Dia Mundial de la Radio i aprofito aquest post per felicitar a tots i totes aquells professionals que ens acompanyen les 24 hores del dia a les ones acústiques i fan que per a molts sigui el mitjà per excel·lència, per la companyia que fan i la música que posen.\nAquesta Diada fou proclamada per la UNESCO l’any 2011 per tal de celebrar la data en que va ser creada la “Radio de Naciones Unidas“, el dia 13 de febrer de 1946 i amb l’objectiu de conscienciar sobre la importància d’aquest mitjà de comunicació, utilitzat pel 95% de la població mundial.\nNo cal oblidar que la radio també va ser un dels primers mitjans en oferir publicitat de productes i serveis i que tot i les avançades tecnologies de l’actualitat, segueix sent una opció dintre dels plans de mitjans. Segons un dels últims estudis de Infoadex sobre la inversió publicitària a Espanya al 2012, trobem que la radio segueix sent la 4 opció de mitjà per publicitar-se de manera tradicional amb una inversió de 524,9 milions d’euros al 2011 i això la posiciona com un mitjà de comunicació encara vigent per les petites i grans marques.\nDescarregar estudi aquí.\nJo per tal de fer el meu petit homenatge en aquesta Diada Mundial de la Radio he seleccionat alguns audio sobre anuncis fets a radio que van marcar una gran era al món de la publicitat:\n– Norit: es va emetre a la dècada del 40 causant una gran revolució entre les dones que estaven a casa fent feines. La lletra no té cap desaprofitament:\n– Cola Cao: marca introduïda a Espanya a l’any 1946, que va créixer sobretot a partir de 1955 per patrocinar radionovel·les com “Matilde, Perico y Períquin“. A l’any 1956, amb una marca ja feta crea la música que avui encara ens acompanya a tots.\n– Aceitunas la Española: desprès de la Guerra Civil i en un país que començava una nova etapa econòmica apareix la oliva farcida d’anxova com a producte indispensable als aperitius. Al 1941 es llença la campanya a radio amb el següent anunci:\nCom haureu escoltat, els copys no fan justícia al producte que es ven però en aquella època van aconseguir ser grans “booms” publicitaris i el millor és que avui tots coneixem aquestes sintonies que ens recorden a la infància dolça i innocent i que fan que seguim relacionant una música concreta amb el seu producte. El contingut de les lletres potser no era el millor però els recordem i en canvi, els d’avui quasi no es retenen. Senyal de que, sigui com sigui, la publicitat tradicional funcionava.\nFelicitats a totes les emissores, programes, locutors, periodistes, redactors, regidors i tots i totes els professionals que treballeu a la Radio. Bona Diada!\nPublicada en Publicidad Etiquetada como Aceitunes Española, Cola Cao, Dia Mundial de la Radio, Infoadex, Inversio publicitaria, Norit, Radio, UNESCO\nL’Anàlisi DAFO 2.0 →\n← Guia bàsica de Linkedin per empreses


Cap de setmana nuvolós i humitat ambiental amb temperatures suaus - elseisdoble.com\nCap de setmana nuvolós i humitat ambiental amb temperatures suaus\nEl vent a la Ribera bufarà en forma de suaus brises de direcció est aquest dissabte i de nord-est el diumenge\nDe cara al cap de setmana, l'AEMET prediu cels amb intervals nuvolosos al llarg del dissabte i un diumenge nuvolós amb pluja escassa.\nEl dissabte començarà amb unes temperatures màximes de 17 graus i unes mínimes de 7. Molta humitat ambiental i algun núvol baix matinal que es retirarà amb l'escalfament diürn, temperatures en la mateixa línia i un vent de component marítima fluix.\nMalgrat que s'esperen pocs canvis en la màxima el diumenge, la mínima augmentarà fins als 10 i podrien registrar-se pluges de baixa intensitat. L'entrada fluixa i persistent dels vents de component marítima seguirà afavorint una setmana més la presència d'estos núvols baixos i bancs de boira matinals pel nostre territori. El vent a la Ribera bufarà en forma de suaus brises de direcció aquest el dissabte i de nord-est el diumenge.


Coses que fer amb una connexió portàtil\nNo obstant això, emportar-se la connexió de passeig continua sentincòmode i car. Escriure en un teclat diminut nomésés suportable si es tracta d’un missatge curt. Les connexions hanmillorat amb els telèfons i dispositius 3G, però a Espanyala cobertura és encara limitada, i les tarifes molt elevades.\nA més, els dispositius que es connecten a Internet tampocsón barats. Per exemple, un dispositiu PDA que permeti trucar per telèfon, navegar i enviar correu pot costar entorn dels500 euros. Per molt poc més s’aconsegueix un ordinador portàtilde gamma baixa.\nPer tant, abans de decidir-se per un dispositiu, cal pensar en l’ús que se li donarà. Aquests són alguns dels serveis més comuns:\nA Espanya la cobertura és encara limitada, i les tarifes molt elevadesNavegar per la web\nAmb unaconnexió a Internet entre mans, el primer que sorgeix éscomprovar el correu. Si es tracta d’un correu POP, com el deltreball, caldrà configurar en el dispositiu els servidorsde correu entrant i sortint i les contrasenyes. Cal anar amb compte en la selecció del dispositiu que es vulgui emprar,perquè amb alguns telèfons mòbils només es potllegir el correu de l’adreça que proporciona l’operadora.Si s’utilitza un PDA i el mòbil com a mòdemno hi haurà problema. Per al correu web, com GMail o YahooMail, bastarà amb poder navegar per la Xarxa.\nEscriure en un teclat diminut només és suportable si es tracta d’un missatge curtAccedir a la intranet de l’empresa\nNo sónpoques les empreses que disposen d’una porta d’entrada al seu lloc web intern, o intranet, perquè els empleats puguin enviarinformes, descarregar documents, actualitzar bases de dades o concertarcites des de qualsevol part. En el cas dels agents comercials, per exemple, pot ser útil accedir en qualsevol moment a travésd’un telèfon mòbil o PDA. En general, es tracta de serveisen pàgines web però amb accés restringit, així que els dispositius capaços de navegar poden servir per a accedir a ells..\nParlar per telèfon a través d’Internet/imgs/2006/11/conecta2.gif\nSistemescom Skype permeten parlar gratis o a preus molt baixos a travésd’Internet, també utilitzant dispositius de butxaca. Enel cas de Skype hi ha disponible una versió per al sistemaoperatiu Windows Mobile, present en molts PDA i telèfonsmòbils intel·ligents. No obstant això, només surt rendiblesi la connexió és a través de Wifi. Amb 3G o GPRS ésmillor fer la crida pel mitjà tradicional.\nAlgunstelèfons mòbils ofereixen sistemes de Xat basats enels missatges SMS; estan destinats al públicadolescent i tenen tarifes més baixes. No obstant això, en elsdispositius més avançats es poden executar programes de missatgeriainstantània compatibles amb els sistemes méspopulars, com MSN Messenger. La versió de Skype per a WindowsMobile també permet la missatgeriainstantània. La connexió a Internet és imprescindible,però en aquest cas resulta molt més barat que la conversade veu.\nVes a la pàgina següent: Butxaques connectades »


Excursió d'un dia a Salzburg des de Viena\n↓ Al contingut\nExcursió d'un dia a Salzburg\nVisita gastronòmica a Praga\nCorpus Christi a Àustria\nRuta de Senderisme Karst\nKurgarten de Salzburg\nA la Neustadt de Salzburg, que també s'anomena Andräviertel, al nord dels jardins de Mirabell, hi ha una zona de gespa amuntegada i modelada, l'enjardinada, l'anomenada Kurpark, on es va crear l'espai al voltant de l'Andräkirche després de l'arrasament dels antics grans baluards. . El jardí de l'spa conté diversos arbres més vells, com ara til·lers d'hivern i estiu, cirerer japonès, robinia, arbre katsura, plàtan i auró japonès.\nUn camí dedicat a Bernhard Paumgartner, que es va donar a conèixer a través de les seves biografies sobre Mozart, recorre la frontera amb el nucli antic i uneix Mariabellplatz amb l'entrada des del Kurpark fins a la petita planta baixa, la part nord dels Jardins Mirabell. Tanmateix, abans d'entrar als jardins, potser voldreu trobar primer un bany públic.\nSi mireu Salzburg des de dalt, podeu veure que la ciutat es troba al riu i està vorejada a banda i banda per petits turons. Al sud-oest per un arc de cercle format per Festungsberg i Mönchsberg i al nord-est per Kapuzinerberg.\nLa muntanya de la fortalesa, Festungsberg, pertany a l'extrem nord dels Prealps de Salzburg i està formada principalment per pedra calcària de Dachstein. Mönchsberg, Turó dels Monjos, consta de conglomerat i connecta a l'oest de la muntanya de la fortalesa. No va ser arrossegat per la glacera de Salzach perquè es troba a l'ombra de la muntanya de la fortalesa.\nEl Kapuzinerberg, al costat dret del riu com la muntanya de la fortalesa, pertany a la vora nord dels Prealps de pedra calcària de Salzburg. Es compon de pares de roca escarpades i una àmplia carena i està format en gran part per roques calcàries i dolomitas de Dachstein en capes gruixudes. L'efecte de fregament de la glacera de Salzach va donar forma al Kapuzinerberg.\nBanys públics a la plaça dels jardins de Mirabell a Salzburg\nEls jardins de Mirabell són sovint el primer lloc per visitar en una excursió d'un dia a Salzburg. Els autobusos que arriben a la ciutat de Salzburg deixen els seus passatgers desembarcar a la cruïlla en T del carrer París-Lodron amb la plaça Mirabell i la Dreifaltigkeitsgasse, la terminal d'autobusos nord. A més, hi ha aparcament, el CONTIPARK Parkplatz Mirabell-Congress-Garage, a la plaça Mirabell de la qual l'adreça exacta és Faber Straße 6-8. Això és l'enllaç per arribar a l'aparcament amb google maps. Just a l'altra banda del carrer a la plaça Mirabell número 3 hi ha un lavabo públic gratuït. Aquest enllaç a google maps us ofereix la ubicació exacta del bany públic per ajudar-vos a trobar-lo al soterrani d'un edifici sota ombra que ofereix arbres.\nUnicorn als jardins Mirabell de Salzburg\nUna escala de marbre neobarroc, utilitzant parts de la balustrada del teatre de la ciutat enderrocat i estàtues d'unicorn, connecta el Kurgarten al nord amb la petita planta baixa dels Jardins Mirabell al sud.\nL'unicorn és un animal que sembla un cavall amb una banya al seu front. Es diu que és un animal ferotge, fort i esplèndid, tan flotant que només es pot agafar si se li posa una donzella verge. L'unicorn salta a la falda de la verge, la mata i la condueix al palau del rei. Els graons de la terrassa van ser utilitzats com a escala musical de salt per Maria i els nens de von Trapp a Sound of Music.\nUnicorns a Steps to Mirabell Gardens\nDos unicorns gegants de pedra, cavalls amb una banya al cap, estirats sobre les cames, guarden els "Passos Musicals", la porta d'entrada nord dels Jardins de Mirabell. Les noies petites però imaginatives es diverteixen muntant-les. L'ideal és que els unicorns s'estiguin a les escales perquè les nenes puguin trepitjar-los directament. Els animals de la porta d'entrada semblen alimentar la imaginació de les nenes. Un caçador només pot atraure l'unicorn amb una verge jove pura. L'unicorn sent atret per quelcom inefable.\nEls jardins de Mirabell vists des de "Els passos musicals"\nEls jardins de Mirabell són un jardí barroc de Salzburg que forma part del centre històric de la ciutat de Salzburg, declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. El disseny dels jardins de Mirabell en la seva forma actual va ser encarregat pel príncep arquebisbe Johann Ernst von Thun sota la direcció de Johann Bernhard Fischer von Erlach. L'any 1854 els jardins de Mirabell van ser oberts al públic per l'emperador Franz Joseph.\nEscala de marbre barroc Palau de Mirabell\nEl palau de Mirabell va ser construït l'any 1606 pel príncep arquebisbe Wolf Dietrich per a la seva estimada Salomé Alt. L'"Escala de Marbre Barroc" condueix a la Sala de Marbre del Palau de Mirabell. La famosa escala de quatre trams (1722) està basada en el disseny de Johann Lucas von Hildebrandt. Va ser construït l'any 1726 per Georg Raphael Donner, l'escultor centreeuropeu més important del seu temps. En lloc d'una balustrada, està assegurada amb imaginatius parapets fets d'arcs en C i volutes amb decoracions de putti.\nAlta, de cabell castany vermellós i ulls grisos, Salomé Alt, la dona més bella del poble. Wolf Dietrich la va conèixer durant una festa a la sala de copes de la ciutat de Waagplatz. Allà es van celebrar les juntes oficials de l'ajuntament i van finalitzar els actes acadèmics. Després de la seva elecció com a príncep arquebisbe Wolf Dietrich va intentar obtenir una dispensa a través de la qual li hauria estat possible casar-se com a clergue. Malgrat els intents de mediació del seu oncle, el cardenal Marcus Sitticus von Hohenems, aquest projecte va fracassar. L'any 1606 va fer construir el castell d'Altenau, ara anomenat Mirabell, per a Salomé Alt, sobre el model de la "Ville suburbane" romana.\nPegàs entre lleons\nBelerofont, el més gran heroi i assassí de monstres, munta el cavall volador capturat. La seva major gesta va ser matar el monstre quimera, cos de cabra amb cap de lleó i cua de serp. Bel·lerofont es va guanyar el desfavor dels déus després d'intentar muntar a Pegàs Muntanya Olimp per unir-se a ells.\nFont de Pegàs\nFont de Pegàs que la Maria i els nens salten al So de la Música mentre canten el Do Re Mi. Pegàs, el mític diví cavall és una descendència de la Olímpic déu Posidó, déu dels cavalls. A tot arreu el cavall alat va colpejar la peülla contra la terra, va esclatar una inspiradora font d'aigua.\nEscales del bastió dels lleons\nDos lleons de pedra ajaguts al mur del baluard, un davant i l'altre lleugerament alçat mirant cap al cel, guarden l'entrada des de la petita planta baixa al jardí del baluard. Hi havia tres lleons a l'escut dels Babenberg. A la dreta de l'escut de l'estat de Salzburg hi ha un lleó negre vertical girat a la dreta en or i a l'esquerra, com a l'escut de Babenberg, mostra una barra de plata en vermell, l'escut austríac.\nZwergerlgarten, el parc dels gnoms dels nans\nEl jardí dels nans, amb escultures fetes amb marbre de la muntanya Untersberg, forma part del jardí barroc de Mirabell dissenyat per Fischer von Erlach. En el període barroc, a moltes corts europees s'emprava gent gran i baixa. Eren valorats per la seva lleialtat i fidelitat. Els nans haurien d'allunyar tot el mal.\nWestern Bosket amb Hedge Tunnel\nEl típic bosquet barroc era una "fusta" tallada amb art al jardí barroc de Mirabell de Fischer von Erlach. Els arbres i les bardisses eren travessats per un eix recte amb eixamplaments en forma de passadís. El bosket formava així una contrapartida de l'edifici del castell amb els seus passadissos, escales i sales i també s'utilitzava de manera semblant a l'interior del castell per a actuacions de concerts de cambra i altres petites diversions. Avui el bosc de ponent del castell de Mirabell consta d'una "avinguda" de tres fileres de tilers d'hivern, que es mantenen en forma de cub geomètric mitjançant talls regulars, i una arcada amb un enreixat d'arc rodó, el túnel de tanca La Maria i els nens corren avall mentre canten Do Re Mi.\nTulipes vermelles en un disseny de llit de flors barroc al gran parterre del jardí dels jardins de Mirabell, la longitud del qual està orientada cap al sud en direcció a la fortalesa de Hohensalzburg per sobre del nucli antic a l'esquerra del Salzach. Després de la secularització de l'arxidiòcesi de Salzburg el 1811, el jardí va ser reinterpretat a l'estil paisatgístic anglès actual pel príncep hereu Lluís de Baviera, conservant part de les zones barroques.\nEl 1893, la zona enjardinada es va reduir a causa de la construcció del Teatre de Salzburg, que és el gran complex d'edificis adjacent al sud-oest. El Teatre Estatal de Salzburg a Makartplatz va ser construït per la firma vienesa Fellner & Helmer, especialitzada en la construcció de teatres, ja que el New City Theatre després de l'antic teatre, que el príncep arquebisbe Hieronymus Colloredo havia construït el 1775 en lloc d'una sala de ball, va haver de ser enderrocat per deficiències de seguretat.\nLes escultures dels "esgrimistes Borghesi" a l'entrada de Makartplatz són rèpliques exactament coincidents basades en una escultura antiga del segle XVII que es va trobar prop de Roma i que ara es troba al Louvre. L'antiga estàtua de mida natural d'un guerrer lluitant contra un genet s'anomena esgrimista borghesià. L'esgrimista borgesià es distingeix pel seu excel·lent desenvolupament anatòmic i, per tant, va ser una de les escultures més admirades de l'art del Renaixement.\nEsglésia de la Santíssima Trinitat, Dreifaltigkeitskirche\nL'any 1694 el príncep arquebisbe Johann Ernst Graf Thun i Hohenstein van decidir construir una nova casa de sacerdots per als dos col·legis fundats per ell juntament amb una església dedicada a la Santíssima Trinitat, Dreifaltigkeitskirche, als límits orientals del llavors jardí d'Anníbal, el vessant. emplaçament entre la porta medieval i un palau manierista Secundogenitur. Avui, la plaça Makart, l'antic jardí d'Aníbal, està dominada per la façana de l'església de la Santíssima Trinitat que Johann Bernhard Fischer von Erlach va aixecar al mig dels edificis del col·legi, la nova casa dels sacerdots'.\nCasa de Mozart a la plaça Makart de Salzburg\nA la “Tanzmeisterhaus”, casa núm. 8 a Hannibalplatz, una petita plaça rectangular ascendent alineada al llarg de l'eix longitudinal de l'església de la Trinitat, que va ser rebatejada com a Makartplatz durant la vida de l'artista que va ser nomenat a Viena per l'emperador Franz Joseph I. el mestre de dansa de la cort impartia classes de dansa per a aristòcrates, Wolfgang Amadeus Mozart i els seus pares van viure en un pis del primer pis des de 1773 fins que es va traslladar a Viena el 1781, ara un museu després que l'apartament de Getreidegasse on va néixer Wolfgang Amadeus Mozart s'hagués fet petit.\nFaçana de l'església de la Santíssima Trinitat\nEntre les torres que sobresurten, la façana de l'església de la Santíssima Trinitat oscil·la en còncava al mig amb una finestra d'arc rodó amb zarcillos, entre les pilastres dobles i les columnes dobles presentades, acoblades, construïdes per Johann Bernhard Fischer von Erlach entre 1694 i 1702. Torres a banda i banda amb campanes i frontons del rellotge. A l'àtic, l'escut del fundador amb lladre i espasa, com a atribut iconogràfic tradicional del príncep arquebisbe Johann Ernst von Thun i Hohenstein, que exercia tant el seu poder espiritual com secular. La badia central còncava convida l'espectador a apropar-se i entrar a l'església.\nEl tambor, l'enllaç d'unió, cilíndrica, de finestra oberta entre l'església i la cúpula, està dividit en vuit unitats amb petites finestres rectangulars mitjançant delicades pilastres dobles. El fresc de la cúpula va ser realitzat per Johann Michael Rottmayr cap al 1700 i mostra la coronació de Maria amb l'ajuda de sants àngels, profetes i patriarques.\nAl sostre hi ha un segon tambor molt més petit també estructurat amb finestres rectangulars. Johann Michael Rottmayr va ser el pintor més respectat i ocupat del primer barroc a Àustria. Va ser molt apreciat per Johann Bernhard Fischer von Erlach, segons els dissenys del qual l'església de la Trinitat va ser construïda pel príncep arquebisbe Johann Ernst von Thun i Hohenstein entre 1694 i 1702.\nInterior de l'església de la Trinitat de Salzburg\nLa sala principal ovalada està dominada per la llum que brilla a través d'una finestra semicircular situada sobre l'altar major, que es divideix en petits rectangles, per la qual cosa els petits rectangles es divideixen al seu torn en els anomenats panells de llimac en un desplaçament de bresca. L'altar major prové originalment d'un disseny de Johann Bernhard Fischer von Erlach. El retaule de l'altar és una èdicula, una estructura de marbre amb pilastres i un frontó d'arc segmentat pla. La Santíssima Trinitat i dos àngels adoradors es mostren com un grup plàstic.\nEl púlpit amb la creu del predicador s'insereix a la fornícula de la paret de la dreta. Els bancs es troben a les quatre parets diagonals sobre un terra de marbre, que té un dibuix que emfatitza l'oval de l'habitació. A la cripta hi ha un sarcòfag amb el cor del constructor, el príncep arquebisbe Johann Ernst, comte Thun i Hohenstein, basat en un disseny de Johann Bernhard Fischer von Erlach.\nLinzer Gasse, la carretera principal allargada del nucli antic de Salzburg a la riba dreta del Salzach, porta pujant des de la Platzl fins a la Schallmoserstraße en direcció a Viena. Poc després de l'inici de la Linzer Gasse a l'alçada de la Stefan-Zweig-Platz, la porta de Francis es troba al costat dret, al sud, de la Linzer Gasse. La porta de Francis és un passatge alt de 2 plantes, la porta d'entrada a Stefan-Zweig-Weg, de combinació rústica, al port de Francis i al monestir dels caputxins de Capuzinerberg. A la cresta de l'arc hi ha el cartutx de l'exèrcit esculpit amb l'escut del comte Markus Sittikus de Hohenems, de 1612 a 1619, príncep bisbe de l'arxifundació de Salzburg, el constructor de la porta de Francesc. Per sobre del cartutx de l'exèrcit hi ha un relleu sobre el qual l'estigmatització del HL. Es mostra Francesc en emmarcament amb gable bufat, de 1617.\nEscuts nasals a Linzer Gasse Salzburg\nEl focus de la foto feta a Linzer Gasse es centra en els suports de ferro forjat, també coneguts com a protector nasal. Des de l'Edat Mitjana els ferrers fabriquen els protectors nasals artesanals amb ferro. L'embarcació anunciada es crida l'atenció amb símbols com una clau. Els gremis són corporacions d'artesans que es van crear a l'edat mitjana per protegir els interessos comuns.\nInterior de l'església de Sebastià\nA Linzer Gasse núm. 41 hi ha l'església de Sebastians que té el seu costat llarg sud-est i la seva torre de façana en línia amb Linzer Gasse. La primera església de Sant Sebastià data de 1505-1512. Va ser reconstruït entre 1749-1753. L'altar major de l'absis rodó retraït té una estructura de marbre lleugerament còncava amb feixos de pilastres, un parell de pilars presentats, entaulament de manivella recta i capçal de voluta. Al centre una estàtua amb Maria amb el nen d'entorn de 1610. Al fragment hi ha un relleu de sant Sebastià de 1964.\nCementiri Portal Sebastian Salzburg\nL'accés al cementiri de Sebastian des de Linzer Straße es troba entre el cor de l'església de Sebastian i l'Altstadthotel Amadeus. Un portal d'arc de mig punt, que està vorejat per pilastres, entaulament i capçal del 1600 amb gable bufat, que conté l'escut del fundador i constructor, el príncep arquebisbe Wolf Dietrich.\nCementiri de Sebastià\nEl cementiri de Sebastià connecta amb el nord-oest de l'església de Sebastià. Va ser construït entre els anys 1595 i 1600 per encàrrec del príncep arquebisbe Wolf Dietrich en lloc d'un cementiri que existia des de principis del segle XVI, inspirat en el Campi Santi italià. Camposanto, italià per "camp sagrat", és el nom italià d'un cementiri tancat semblant a un pati amb un arc obert cap a dins. El cementiri de Sebastià està envoltat per tots els costats per arcades de pilars. Les arcades són adovellades amb voltes de creueria entre cinturons d'arc.\nTomba de Mozart Salzburg\nAl camp del cementiri Sebastian, al costat del camí cap al mausoleu, l'entusiasta de Mozart Johann Evangelist Engl va fer construir una tomba d'exposició que contenia la tomba de la família Nissen. Georg Nikolaus Nissen va tenir un segon matrimoni amb Constanze, vídua de Mozart. El pare de Mozart, Leopold, va ser enterrat a l'anomenada fossa comunal amb el número 83, avui la tomba d'Eggersche al costat sud del cementiri. Wolfgang Amadeus Mozart és enterrat a St. Marx a Viena, la seva mare a Saint-Eustache a París i la seva germana Nannerl a Sant Pere a Salzburg.\nMunich Kindl de Salzburg\nA la cantonada de l'edifici a la cantonada de Dreifaltigkeitsgasse / Linzer Gasse, l'anomenada "Münchner Hof", s'adjunta una escultura a la vora que sobresurt del primer pis, que representa un monjo estilitzat amb els braços aixecats, la mà esquerra subjectant un llibre. L'escut oficial de Munic és un monjo que sosté un llibre de juraments a la mà esquerra i que fa un jurament a la dreta. L'escut de Munic es coneix com Münchner Kindl. El Münchner Hof es troba on es trobava la fonda de la cerveseria més antiga de Salzburg, la "Goldenes Kreuz-Wirtshaus".\nSalzach a Salzburg\nEl Salzach desemboca al nord a l'Inn. Deu el seu nom a la navegació de sal que operava al riu. La sal de Hallein Dürrnberg era la font d'ingressos més important per als arquebisbes de Salzburg. El Salzach i l'Inn corren a la frontera amb Baviera on també hi havia jaciments de sal a Berchtesgaden. Ambdues circumstàncies juntes van constituir la base dels conflictes entre l'arquebisbat de Salzburg i Baviera, que van arribar al seu punt culminant el 1611 amb l'ocupació de Berchtesgaden pel príncep arquebisbe Wolf Dietrich. Com a resultat, Maximilià I, duc de Baviera, va ocupar Salzburg i va obligar el príncep arquebisbe Wolf Dietrich a abdicar.\nTorre de l'Ajuntament de Salzburg\nPer l'arc de l'ajuntament s'accedeix a la plaça de l'Ajuntament. Al final de la plaça de l'ajuntament s'alça la torre de l'ajuntament a l'eix lateral de la façana rococó de l'edifici. La torre de l'antic ajuntament s'aixeca per unes pilastres gegants sobre la cornisa amb pilastres cantoneres. A la torre hi ha un petit campanar hexagonal amb una cúpula de diverses parts. El campanar conté dues campanes més petites dels segles XIV i XVI i una campana gran del segle XX. A l'edat mitjana, els habitants depenien de la campana, ja que el rellotge de la torre només es va afegir al segle XVIII. La campana donava la sensació del temps als veïns i es feia sonar en cas d'incendi.\nAlter Markt de Salzburg\nL'Alte Markt és una plaça rectangular que es toca a l'estret costat nord pel carrer Kranzlmarkt-Judengasse i que s'eixampla en forma rectangular al sud i s'obre cap a la residència. La plaça està emmarcada per una filera tancada de cases senyorials de 5 a 6 plantes, la majoria medievals o del segle XVI. Les cases són en part de 16 a 3, en part de 4 a 6 eixos i la majoria tenen finestres parapets rectangulars i ràfec perfilat.\nEl predomini d'esveltes façanes arrebossades amb marquesines rectes de finestres, decoració d'estil llosa o decoració delicada del segle XIX és determinant per al caràcter de l'espai. L'estil de llosa josefina feia ús dels edificis senzills dels suburbis, que havien dissolt l'ordre tectònic en capes de murs i lloses. Al mig de la plaça íntima de l'Alter Markt s'alça l'antiga font del mercat, consagrada a Sant Florià, amb una columna Floriani al mig de la font.\nLa conca del pou octogonal feta amb marbre d'Untersberg es va construir l'any 1488 en lloc d'un antic pou d'extracció després que s'hagués construït una canonada d'aigua potable des del Gersberg sobre el pont de la ciutat fins al mercat vell. La reixa d'espiral ornamentada i pintada de la font data de l'any 1583, els zarcillos de la qual acaben en grotesques de xapa, cabras montés, ocells, genets i caps.\nL'Alte Markt és una plaça rectangular que es toca a l'estret costat nord pel carrer Kranzlmarkt-Judengasse i que s'eixampla en forma rectangular al sud i s'obre cap a la residència.\nLa plaça està emmarcada per una filera tancada de cases senyorials de 5 a 6 plantes, la majoria medievals o del segle XVI. Les cases són en part de 16 a 3, en part de 4 a 6 eixos i la majoria tenen finestres parapets rectangulars i ràfec perfilat.\nEl predomini d'esveltes façanes arrebossades amb marquesines rectes de finestres, decoració d'estil llosa o decoració delicada del segle XIX és determinant per al caràcter de l'espai. L'estil de llosa josefina feia ús dels edificis senzills dels suburbis, que havien dissolt l'ordre tectònic en capes de murs i lloses. Els murs de les cases estaven decorats amb lesenes en comptes de grans lesenes.\nAl mig de la plaça íntima de l'Alter Markt s'alça l'antiga font del mercat, consagrada a Sant Florià, amb una columna Floriani al mig de la font. La conca del pou octogonal feta amb marbre d'Untersberg es va construir l'any 1488 en lloc d'un antic pou d'extracció després que s'hagués construït una canonada d'aigua potable des del Gersberg sobre el pont de la ciutat fins al mercat antic. El Gersberg es troba en una conca sud-oest entre el Gaisberg i el Kühberg, que és un contrafort nord-oest del Gaisberg. La reixa d'espiral ornamentada i pintada de la font data de l'any 1583, els zarcillos de la qual acaben en grotesques de xapa, cabras montés, ocells, genets i caps.\nAl nivell del Florianibrunnen, al costat est de la plaça, a la casa núm. 6, és l'antiga farmàcia de la cort del príncep-arquebisbe fundada l'any 1591 en una casa amb marcs de finestres del barroc tardà i cobertes amb volutes àpex de mitjan segle XVIII.\nL'antiga farmàcia de la cort del príncep-arquebisbe de la planta baixa té una façana de 3 eixos de l'any 1903. La farmàcia conservada, les sales de treball de la farmàcia, amb prestatgeries, taula de receptes així com vas i aparells del segle XVIII són rococó. . El farmàcia s'ubicava originàriament a la casa veïna núm.7 i només es va traslladar a la seva ubicació actual, casa núm. 6, l'any 1903.\nCafè Tomaselli a l'Alter Markt núm. 9 de Salzburg es va fundar l'any 1700. És el cafè més antic d'Àustria. Johann Fontaine, que venia de França, va rebre permís per servir xocolata, te i cafè a la Goldgasse propera. Després de la mort de Fontaine, la volta del cafè va canviar de mans diverses vegades. El 1753, el cafè Engelhardsche va ser adquirit per Anton Staiger, mestre de cort de l'arquebisbe Siegmund III. el comte Schrattenbach. L'any 1764 Anton Staiger va comprar l'"Abraham Zillnerische habitation a la cantonada del mercat vell", una casa que té una façana de 3 eixos orientada a l'Alter Markt i una façana de 4 eixos orientada a Churfürststrasse i que es va dotar d'un mur de planta baixa inclinat i marcs de finestres cap al 1800. Staiger va convertir la cafeteria en un establiment elegant per a la classe alta. També freqüentaven membres de les famílies Mozart i Haydn Cafè Tomaselli. Carl Tomaselli va comprar el cafè el 1852 i va obrir el quiosc Tomaselli davant del cafè el 1859. El porxo va ser afegit el 1937/38 per Otto Prossinger. Després de la Segona Guerra Mundial, l'americà va operar el cafè amb el nom de Forty Second Street Café.\nMonument a Mozart de Ludwig M. Schwanthaler\nLudwig Michael von Schwanthaler, l'últim descendent de la família d'escultors d'Alta Àustria Schwanthaler, va crear el monument a Mozart l'any 1841 amb motiu del 50è any de la mort de Wolfgang Amadeus Mozart. L'escultura de bronze de gairebé tres metres d'alçada, fosa per Johann Baptist Stiglmaier, director de la foneria reial de minerals de Munic, va ser erigida el 4 de setembre de 1842 a Salzburg enmig de l'aleshores Michaeler-Platz.\nLa figura clàssica de bronze mostra un Mozart en posició contrapostal amb faldilla i abric contemporanis, llapis, partitura (rodillo) i corona de llorer. Les al·legories executades com a relleus de bronze simbolitzen el treball de Mozart en els camps de l'església, els concerts i la música de cambra, així com l'òpera. L'actual Mozartplatz es va crear l'any 1588 enderrocant diverses cases de poble sota el príncep arquebisbe Wolf Dietrich von Raitenau. La casa Mozartplatz 1 és l'anomenada Residència Nova, on es troba el Museu de Salzburg. L'estàtua de Mozart és un dels temes de postals més famosos del nucli antic de Salzburg.\nCúpula del tambor de la Kollegienkirche de Salzburg\nDarrere de la residència, la cúpula del tambor de la Col·legiata de Salzburg, que va ser construïda a la zona de la Universitat de París Lodron entre 1696 i 1707 pel príncep arquebisbe Johann Ernst Graf von Thun i Hohenstein basat en dissenys de Johann Bernhard Fischer von Erlach sota la supervisió de l'àster de cort maçó Johann Grabner està dividit octogonalment per barres dobles.\nAl costat de la cúpula del tambor hi ha les torres balustrades de la Col·legiata, als angles de les quals es poden veure estàtues. Una llanterna, una estructura calada rodona, es col·loca a la cúpula del tambor per sobre de l'ull de la cúpula. A les esglésies barroques, una llanterna gairebé sempre forma l'extrem d'una cúpula i representa una font important de llum diürna tènue.\nLa Residenzplatz va ser creada pel príncep arquebisbe Wolf Dietrich von Raitenau eliminant una filera de cases de poble a Aschhof cap al 1590, una plaça més petita corresponent a l'edifici principal Hypo actual de la Residenzplatz, que ocupava uns 1,500 m², i el cementiri de la catedral, que estava al nord de situada la catedral. Com a substitució del cementiri de la catedral, es va crear el cementiri de Sebastià al costat de l'església de Sant Sebastià al marge dret del nucli antic.\nAl llarg de l'Aschhof i cap a les cases de la ciutat, una sòlida muralla envoltava el cementiri de la catedral en aquella època, la muralla del castell, que representava la frontera entre la ciutat principesca i el municipi. Wolf Dietrich també va traslladar aquesta muralla cap a la catedral l'any 1593. Així es va crear la plaça davant de l'antiga i nova residència, que llavors s'anomenava la plaça principal.\nEls arcs de la cort connecten la plaça de la catedral amb Franziskaner Gasse\nL'anomenada Wallistrakt, que avui alberga part de la Universitat de París-Lodron, va ser fundada l'any 1622 pel príncep arquebisbe París comte von Lodron. L'edifici va rebre el nom de Wallistrakt de la resident Maria Franziska comtessa Wallis.\nLa part més antiga del tram de Wallis és l'anomenat edifici d'arc de pati amb una façana de tres plantes que forma el mur occidental de la plaça de la catedral. Els pisos estan dividits per unes franges horitzontals dobles planes arrebossades sobre les quals s'assenten les finestres. La façana plana és destacada verticalment per les pilastres cantoneres rústicades i els eixos de les finestres.\nEl gran pis de l'edifici de l'arc de la cort era al 2n pis. Al nord limita amb l'ala sud de la residència, al sud amb l'arquebadia de Sant Pere. A la part sud de l'edifici de l'arc de la cort hi ha el Museu de Sant Pere, que forma part del Museu DomQuartier. Els apartaments del príncep-arquebisbe de Wolf Dietrich es trobaven en aquesta zona sud de l'edifici de l'arc de la cort.\nLes arcades són una sala de pilars de 3 eixos i 2 plantes que es va construir el 1604 sota el mandat del príncep arquebisbe Wolf Dietrich von Raitenau. Els arcs del pati connecten la Domplatz amb l'eix Franziskanergasse Hofstallgasse, que s'estén ortogonalment a la façana de la catedral i es va acabar el 1607.\nA través dels arcs del pati s'entrava a l'avantguarda de l'església catedral per ponent, com per un arc de triomf. La "porta triumphalis", que originàriament s'havia d'obrir amb cinc arcs a la plaça de la catedral, va jugar un paper al final de la processó del príncep-arquebisbe.\nLa catedral de Salzburg està consagrada a l'hll. Rupert i Virgili. El patronat se celebra el 24 de setembre, dia de Sant Rupert. La catedral de Salzburg és un edifici barroc que va ser inaugurat l'any 1628 pel príncep arquebisbe París, comte von Lodron.\nL'encreuament es troba a la part oriental, davantera de la catedral. Sobre l'encreuament hi ha la cúpula de tambor de 71 metres d'alçada de la catedral amb pilastres cantoneres i finestres rectangulars. A la cúpula hi ha vuit frescos amb escenes de l'Antic Testament en dues fileres. Les escenes es relacionen amb les escenes de la Passió de Crist a la nau. Entre les fileres de frescos hi ha una filera amb finestres. Les representacions dels quatre evangelistes es poden trobar a les superfícies segmentades de la cúpula.\nPer sobre dels pilars inclinats de l'encreuament hi ha penjolls trapezoïdals per passar de la planta quadrada de l'encreuament al tambor octogonal. La cúpula té forma de volta de monestir, amb una superfície corbada que es fa més estreta cap a la part superior per sobre de la base octogonal del tambor a cada costat del polígon. Al vèrtex central hi ha una estructura calada sobre l'ull de la cúpula, la llanterna, en la qual es troba l'Esperit Sant com un colom. L'encreuament rep gairebé tota la llum de la llanterna de la cúpula.\nA la catedral de Salzburg brilla la llum del cor d'una sola nau, en la qual s'hi submergeix l'altar major independent, una estructura de marbre amb pilastres i un frontó corbat i bufat. La part superior de l'altar major amb gable triangular bufat està emmarcada per escarpades volutes i cariàtides. El panell de l'altar mostra la resurrecció de Crist amb l'Hll. Rupert i Virgili en el fragment. A la mensa, la taula de l'altar, hi ha un reliquiari de Sant Rupert i Virgili. Rupert va fundar Sant Pere, el primer monestir d'Àustria, Virgili va ser abat de Sant Pere i va construir la primera catedral a Salzburg.\nLa nau de la catedral de Salzburg és de quatre campanyes. La nau principal està acompanyada a banda i banda per una filera de capelles i oratoris a sobre. Els murs estan estructurats per pilastres dobles en gran ordre, amb fustes llises i capitells composts. Per sobre de les pilastres hi ha un entaulament circumferencial, de manivela, sobre el qual descansa la volta de canó amb doble corretja.\nUna manivela és el dibuix d'una cornisa horitzontal al voltant d'un sortint de paret vertical, estirant una cornisa sobre un component que sobresurt. El terme entaulament s'entén com la totalitat dels elements estructurals horitzontals sobre pilars.\nEn els compartiments entre la pilastra i l'entaulament hi ha arcades altes d'arc, balcons sobresortints recolzats sobre consoles de volutes i portes d'oratori de dues parts. Els oratoris, petites sales de pregària separades, estan situats com un tronc a la galeria de la nau i tenen portes a la sala principal. Normalment, un oratori no està obert al públic, sinó que està reservat a un col·lectiu concret, per exemple, clergues, membres de l'orde, confraries o creients distingits.\nEls braços transversals d'una sola nau i el cor connecten cadascun en un jou rectangular amb l'encreuament quadrat en semicercle. A la conxa, l'absis semicircular, del cor, 2 dels 3 pisos de finestres es combinen per les pilastres. El pas a l'encreuament de la nau principal, els braços transversals i el cor està restringit per múltiples capes de pilastres.\nEls trikonchos estan inundats de llum mentre que la nau es troba en semifoscor per l'única il·luminació indirecta. En contrast amb una planta de creu llatina, en la qual una nau recta a la zona de creuament és travessada perpendicularment per un creuer igualment recte, en el cor de tres conques, trikonchos, tres conques, és a dir, absis semicirculars de la mateixa mida. , als costats d'un quadrat s'ajunten així entre si de manera que la planta té la forma d'una fulla de trèvol.\nEstucs blancs amb motius predominantment ornamentals amb negre en els retalls i depressions adornen els festons, la vista ornamentada des de baix dels arcs, els passadissos de la capella i les zones de mur entre les pilastres. L'estuc s'estén sobre l'entaulament amb un fris de zarcic i forma una seqüència de camps geomètrics amb marcs molt units a la volta entre les cordes. El terra de la catedral està format per Untersberger brillant i marbre Adnet de color vermell.\nFortalesa de Salzburg\nLa fortalesa de Hohensalzburg es troba al Festungsberg, a sobre del nucli antic de Salzburg. Va ser construït per l'arquebisbe Gebhard, una persona beatificada de l'arxidiòcesi de Salzburg, cap a l'any 1077 com un palau romànic amb un mur circular que envolta el cim del turó. L'arquebisbe Gebhard va estar actiu a la capella de la cort de l'emperador Enric III, 1017 - 1056, rei, emperador i duc de Baviera, rei alemany-romano. El 1060 va arribar a Salzburg com a arquebisbe. Es dedicà principalment a l'establiment de la diòcesi de Gurk (1072) i del monestir benedictí d'Admont (1074).\nA partir del 1077 va haver de romandre a Suàbia i Saxònia durant 9 anys, perquè després de la deposició i el desterrament d'Enric IV s'havia unit al rei contrari Rudolf von Rheinfelden i no va poder afirmar-se contra Enric IV. en el seu arquebisbat. Al voltant de l'any 1500, els habitatges sota l'arquebisbe Leonhard von Keutschach, que governava absolutista i nepotista, van ser sumptuosament moblats i la fortalesa es va ampliar fins al seu aspecte actual. L'únic setge infructuós de la fortalesa va tenir lloc a la Guerra dels Camperols l'any 1525. Des de la secularització de l'arquebisbat el 1803, la fortalesa de Hohensalzburg està en mans de l'estat.\nEstany de cavalls Kapitel de Salzburg\nJa a l'Edat Mitjana hi havia un "Rosstümpel" a Kapitelplatz, en aquell moment encara al mig de la plaça. Sota el príncep arquebisbe Leopold Freiherr von Firmian, un nebot del príncep arquebisbe Johann Ernst Graf von Thun i Hohenstein, el nou complex cruciforme amb cantonades corbes i una balustrada es va construir l'any 1732 segons un disseny de Franz Anton Danreiter, l'inspector en cap de Salzburg. jardins de la cort.\nL'accés dels cavalls a la conca d'aigua condueix directament al grup d'escultures, que mostren el déu del mar Neptú amb un trident i una corona sobre un cavallet de mar que brolla l'aigua amb 2 tritons que brolla l'aigua als costats, criatures híbrides, la meitat dels quals consisteixen en una part superior del cos humà i una part inferior semblant a un peix amb una aleta caudal, en una fornícula d'arc rodó en edicula amb doble pilastra, entaulament recte i un frontó a dues aigües de voluta doblegada coronat per gerros ornamentals. L'escultura barroca i en moviment va ser realitzada per l'escultor de Salzburg Josef Anton Pfaffinger, que també va dissenyar la font Floriani a l'Alter Markt. A sobre de la manxa de visualització hi ha un cronograma, una inscripció en llatí, en què les lletres majúscules destacades donen un número d'any com a numeració, amb l'escut esculpit del príncep arquebisbe Leopold Freiherr von Firmian al camp del frontó.\nFont d'Hèrcules Residència de Salzburg\nUna de les primeres coses que es veu en entrar al pati principal de l'antiga residència des de la Residenzplatz és la fornícula de la gruta amb una font i Hèrcules matant el drac sota les arcades del vestíbul occidental. Les representacions d'Hèrcules són monuments d'art barroc per encàrrec que s'utilitzaven com a mitjà polític. Hèrcules és un heroi famós per la seva força, una figura de la mitologia grega. El culte a l'heroi va tenir un paper important per a l'estat, perquè l'apel·lació a figures semidivines representava una legitimació i una protecció divina garantida.\nLa representació de la matança del drac per part d'Hèrcules es va basar en un disseny del príncep arquebisbe Wolf Dietrich von Raitenau, que va fer reconstruir la nova residència a l'est de la catedral i la residència de l'arquebisbat real a l'oest de la catedral en gran part reconstruïda.\nSala de Conferències Residència de Salzburg\nHieronymus Graf von Colloredo, l'últim arquebisbe príncep de Salzburg abans de la secularització el 1803, va fer decorar les parets de les sales estatals de la residència amb una fina ornamentació en blanc i daurat pel guixer de la cort Peter Pflauder d'acord amb el gust classicista de l'època.\nLes estufes de rajoles del classicisme primerenc conservades daten de les dècades de 1770 i 1780. L'any 1803 l'arquebisbat es va convertir en principat secular. Amb el pas a la cort imperial, la residència va ser utilitzada per la família imperial austríaca com a residència secundària. Els Habsburg van moblar les sales estatals amb mobles de l'Hofimmobiliendepot.\nLa sala de conferències està dominada per la llum elèctrica de 2 canelobres, originalment pensats per utilitzar-los amb espelmes, penjats del sostre. Els chamdeliers són elements d'il·luminació, que també s'anomenen "Lustre" a Àustria, i que amb l'ús de diverses fonts de llum i vidre per refractar la llum produeixen un joc de llums. Els canelobres s'utilitzen sovint amb finalitats de representació a les sales destacades.


plec de descàrrec\n44a TRAVESSA DEL MONTSENY - 2019\nLa TRAVESSA DEL MONTSENY és una marxa excursionista de resistència que es realitza al massís del Montseny, organitzada per Club Excusionista Caminàires de Vilamajor.\nLes muntanyes del massís del Montseny, amb la seva diversitat de fauna, flora i accidents geogràfics són el millor escenari per combinar esport, salut i lleure\nSi voleu, podeu clicar sobre de REGLAMENTper llegir la normativa de la prova.\nEl recorregut a seguir està senyalitzat. L’Organització només senyala amb marques pròpies aquells trams on no hi ha senyals d’altres tipus. Aquestes senyals es posen la setmana anterior i es recullen la setmana posterior, d’acord amb la política de respecte pel medi ambient de l’Organització i el Parc Natural.\nEls punts en els quals es creuen carreteres, l’Organització obliga als participants a seguir les senyals de seguretat.\nTram Aiguafreda – Tagamanent (cim):\nSeguir senyals GR-5 fins al Collet de St. Martí. A continuació seguir indicacions fins al cim. Tancament del control a les 8:00h.\nTram Tagamanent – El Cafè (runes):\nSeguir senyals GR-5 pel Pla de la Calma fins a les runes del Cafè. Tancament del control a les 9:30h.\nTram El Cafè – Collformic (creuament carretera BV-5301):\nSeguir la mateixa pista forestal sense abandonar-la fins al Collformic. Tancament del control a les 10:30h.\nTram Collformic – Matagalls (cim):\nCamí recomenat per la Diputació de Barcelona: en arribar al Pla de la Barraca, seguir corriol que surt de la gran fita de pedres que es troba pujant el camí a ma esquerra. El camí passa per sota del Turó Gros i la font de Matagalls. Tancament del control a les 12:15h.\nTram Matagalls – Sant Marçal:\nSeguir camí senyalat amb adhesius de la Diputació de Barcelona de color grana als pals verds fins a la carretera BV-5114. En arribar a la carretera, seguir la senyalització del GR-5.2 que des del coll s’endinsa cap El Puig, on hi trobareu el control i l’avituallament. Tancament del control a les 13:15h.\nTram Sant Marçal – Les Agudes (cim):\nSeguir la senyalització del GR-5.2 que des del Puig i per les tarteres arriba al coll de Les Agudes, tot assolint el cim a la nostra esquerra. Tancament del control a les 15:15h.\nTram Les Agudes – Turó de l’Home (cim):\nSeguir camí senyalat amb adhesius de la Diputació de Barcelona de color blau als pals verds. Tancament del control a les 16:00h.\nTram Turó de l’Home – Santa Fe (aparcament):\nSeguir camí senyalat amb adhesius de la Diputació de Barcelona de color marró als pals verds fins a la font de Passavets. Seguir pel camí paral.lel a la carretera BV-5114 (cap a la dreta) senyalitzat amb adhesius de la Diputació de Barcelona. El control es troba a l’aparcament que hi ha abans d’arribar al restaurant Avet Blau. Tancament del control a les 17:00h.\nTram Santa Fe – Gualba (Plaça Major):\nSeguir el camí que porta cap a Can Lleonart i, tot seguint la riera, arribem al pantà de Santa Fe. Cal vorejar el pantà i creuar la pressa per agafar el camí de baixada a Gualba. Tot aquest tram té senyalització pròpia de la Travessa del Montseny. Tancament del control a les 19h.\nL’Organització preveu avituallament per a tots els participants en els següents punts:\nZona d’aparcament el Bellver: Begudes i barretes energètiques.\nCollformic: Llet, cafè, sucs, iogurts, galetes, xocolata i melmelada.\nSant Marçal: Aigua, brou, llimonada, formatgets, sandvitx, codony i ganyips.\nCollet de Sesbasses: Fruita i aigua.\nSanta Fe: Begudes, pastissets, ganyips i melmelada.\nGualba: Butifarrada i begudes.\nFixeu-vos que en alguns casos el punt d’avituallament és diferent del lloc de control.\nL’Organització posa a disposició dels participants un servei d’autocar de Gualba fins a Aiguafreda, sols serveix per poder prendre la sortida.\nSortida: entre les 04.30h i les 05.00h davant l’església de Gualba. Preu: 10.-€\nCal efectuar la reserva i el pagament al moment de fer la inscripció.\nAtenció: aquest servei sols serveix per a transportar als participants fins Aiguafreda i així poder prendre la sortida. La resta del dia no hi ha servei d’autocar.\nAquells que es desplacin amb vehicle propi, cal que l’aparquin a la zona degudament senyalitzada per l’Ajuntament de Gualba.\nEn el curs 1972-73 el llavors ACPE (avui Secció Muntanya de Taula de Joves Comtal), organitzà en el mes d’octubre de 1972 la primera edició de la TRAVESSA DEL MONTSENY.\n- L’itinerari era gairebé com l’actual amb l’excepció que s’iniciava al Tagamanent en lloc d’Aiguafreda i que els primers anys el control final es situava a La Batllòria en lloc de Gualba de Dalt.\n- La segona edició es realitzà en el curs 1976-77 i en concret en el mes de febrer de 1977.\n- La tercera edició es realitzà el curs següent 1977-78 i quedà fixada en el mes de maig des de l’any 1978.\n- A partir d’aleshores ininterrompudament cada mes de maig o de juny s’ha realitzat fins l’actualitat.\nPer cercar els orígens de la seva realització ens remuntem a l’any 1916 quan el Centre Excursionista Barcelonès organitzà una travessa al Montseny amb idèntic itinerari que el nostre actual. Posteriorment l’any 1927 el Centre Excursionista Rafel de Casanova organitzà també una travessa pel Montseny amb sortida d’Aiguafreda i que finalitzava a Sant Pere de Vilamajor.\nAixí a partir de 1972, la Taula de Joves Comtal recupera aquesta travessa. Des de l’any 2014 l’organització ha passat a ser del Centre Excursionista Caminaires de Vilamajor. I enguany, a l’any 2019, celebrem la 44a. edició.\nCada any s’han anat realitzant modificacions del recorregut i del reglament de la prova, procurant sempre adequar-se a les característiques dels participants i als canvis de costums que el temps ha portat. Així, els darrers anys, el recorregut ha tornat a començar des d’Aiguafreda, enlloc del Figaró com s’havia fet en edicions passades. Recentment s’ha modificat l’ascens a Les Agudes, que es feia pels Castellets i ara es fa pel sender que pujar a través de la tartera des de Sant Marçal.\nPel que fa al futur de la TRAVESSA DEL MONTSENY, els organitzadors el veiem com un repte de continuïtat i millora, sense oblidar en cap moment les adversitats que suposa haver de treballar amb els mínims recursos i la incògnita de quins recolzaments es rebran per cada edició. Davant d’això hi posem tots els mitjans que tenim per garantir cada any un nou èxit de participació i organització, assolint també així la satisfacció dels participants.\nVet aquí que fem una crida a tothom que vulgui col·laborar, esponsoritzar o participar en l’organització de la Travessa.\nUs podeu posar en contacte amb nosaltres per qualsevol dels mitjans habituals: https://www.travessa.org/home


Fabricants i proveïdors de caixes rígides: fàbrica de caixes rígides a l'engròs\nTub de paper\nEmbalatge de xocolata\nEmbalatge de vi\nEmbalatge de te\ncaixa de xocolata rodona de paper amb tapa transparent\nvenda de fàbrica caixa rígida de calaixos blau clar amb safata\nllauna d’embalatge de paper de luxe amb tapa transparent\ntub de paper d'embalatge de pols solt de luxe amb tapa verda\nTub de paper cosmètic a l'engròs de fàbrica per a llavis ...\nFabricant caixa de xocolata amb impressió offset del fabricant ...\nFavor de casament de luxe Caixa d’embolcall d’or\nFinestra de PVC de paper d'alta qualitat Ferrero Rocher Chocola ...\nImant caixa d’embalatge de regal de paper dur amb cinta\nCaixa de regal d’embalatge de paper rígid amb logotip personalitzat amb tapa\nCaixa lliscant negra petita personalitzada per a boles de cacau de xocolata\nDetalls ràpids Lloc original: la nostra fàbrica es troba a Zhejiang, Xina Ús: la caixa de xocolata rodona reciclable és bona per a embalatges, regals i manualitats Material: paper d'art, cartró, kraft, cartró o segons el vostre requisit. Mànec d’impressió: ofereixen gofrat, laminació brillant, laminació mat, estampació, recobriment UV, envernissat, ESPAI, làmina d’or, personalitzat, laminació / vernís / acabat en calent, laminació mat / brillant, UV punt, envernissat, estampat de làmina opcional ...\nDetalls ràpids Lloc original: la nostra adreça de fabricació és a Zhejiang, Xina. Ús industrial: la caixa de paper plegable única és bona per a regals i embarcacions, caixa rígida, xocolata Tipus de paper Dur: Paper / cartró Formats d’obres: El fitxer d’art en PDF, AI, ETC està bé. Color: impressió en color CMYK, impressió en color Pantone, impressió Flexo i impressió UV, i també com a sol·licitud. Manipulació de la impressió: relleu, laminació brillant, laminació mat, estampació, recobriment UV, envernissat o acordi ...\nDetalls ràpids Lloc original: la nostra fàbrica es troba a Zhejiang, Xina Ús: la caixa de paper dissenyada de luxe amb tapa és perfecta per a xocolata. Material: paper d’art, cartró, kraft, cartró. Mànec d’impressió: gofrat, laminació brillant, laminació mat, estampació, recobriment UV, envernissat, envernissat, làmina d’or, personalitzat, laminació / envernissat / acabat en estampat en calent, laminació mat / brillant, taca UV, envernissat, estampat de làmina es personalitzen Color: Impressió en color CMYK, color Pantone prin ...\nDescripció Les elegants caixes rígides estan fabricades amb paper de cartró ondulat reciclable. És resistent i durador per a l’ús diari. La caixa ondulada és fàcil de muntar i és apta per a aliments, molt saludable a segura. Un guarda la caixa com a artesania per emmagatzemar joies, anells, collarets, dolços i cosmètics. Inclou venda de fàbrica caixa rígida de color blau clar amb safata Material de paper de cartró ondulat reutilitzable i ecològic Embalatge d’enviament pla fort, resistent i durador Vista ràpida Lloc original ...\nenvàs de te de paper amb forma de cilindre rodó\nDescripció La caixa quadrada, reutilitzable i ecològica, robusta, resistent i molt resistent, està feta amb paper de cartró d’alta qualitat i material de fusta natural, té un llarg temps de demanda. La caixa de paper és perfecta per a envasos de te, cafè o altres envasos de regal petits. Dissenyat amb tapa de fusta, fa que la caixa de paper rodona sigui més segellada i tingui un aspecte elegant. Inclou un contenidor de te de paper amb forma de cilindre rodó Reutilitzable i ecològic Ampli mitjançant aplicacions de paper de cartró d'alta qualitat Ea ...\ncaixa rígida d’embalatge de tassa de paper de cartró de venda calenta\nDescripció La caixa de paper quadrada és de material de cartró d’alta qualitat i es pot reutilitzar i respectuosa amb el medi ambient. La caixa de paper és perfecta per a regals, monedes, joies, dolços, xocolata, arracades, anell, penjolls, mini regal de bricolatge, envasos de tassa. El contenidor de la caixa de paper està dissenyat amb tapa d’estil de llibre, un pany, de manera que és fàcil d’obrir i molt segellat. Funció Reutilitzable i ecològica Ampla mitjançant aplicacions Material de paper de cartró d'alta qualitat Muntatge i transport fàcilment Vista ràpida Original Place Zhejiang, ...\ncaixa rígida hexagonal d'alta qualitat per a envasos de productes cosmètics\nDescripció La caixa rígida, reutilitzable i ecològica, resistent, resistent, està fabricada amb paper de cartró de gran qualitat i material de fusta natural. La caixa de paper morada és perfecta per a regals, monedes, joies, dolços, xocolata, arracades, anells o productes cosmètics. Amb quatre pisos, la caixa té un gran espai per emmagatzemar el delicat regal. Després d’utilitzar-lo, es pot guardar la caixa de manera artesanal per emmagatzemar coses. Inclou una caixa rígida hexagonal d’alta qualitat per a envasos de productes cosmètics Usos amplis reutilitzables i ecològics ...\nProveïdor de la Xina caixa de xocolata rígida de cartró porpra de luxe amb tapa\nDescripció La caixa rígida, reutilitzable i ecològica, resistent, resistent, està fabricada amb paper de cartró de gran qualitat i material de fusta natural. La caixa de paper morada és perfecta per a regals, monedes, joies, dolços, xocolata, arracades, anell, penjolls, mini regal de bricolatge, pastís de lluna, pastisseria o altres regals. Oferim impressió i disseny personalitzat de tota la caixa de paper rígid o de regal. Després d’utilitzar-lo, es pot mantenir la caixa com a embarcació d’emmagatzematge. Inclou una caixa rígida de cartró porpra de luxe proveïdor de la Xina amb l ...\npràctica caixa de paper de mini calaix per a cosmètics\nDescripció La caixa de paper quadrada, reutilitzable i ecològica, és de material de cartró d’alta qualitat, és molt dura i resistent a utilitzar. La caixa de paper és perfecta per emmagatzemar joies, dolços, arracades, anell, penjolls, collarets o altres cosmètics. Amb tres calaixos, la caixa és còmoda per obrir i tancar, té un gran espai per guardar cosmètics. Inclou una pràctica caixa de paper de mini calaixos per a cosmètics Reutilitzable i ecològic Ample mitjançant aplicacions Material de paper de cartró d’alta qualitat Fàcilment ...\ncaixa rígida de luxe amb paper dur de color vermell de luxe\nDescripció La caixa quadrada, reutilitzable i ecològica, robusta, resistent i molt resistent, està feta amb paper de cartró d’alta qualitat i material de fusta natural, té un llarg temps de demanda. La caixa de paper és perfecta per a envasos de te, cafè o altres envasos de regal petits. Amb la safata, el producte interior es pot mantenir estable i dividir el producte fàcilment. Inclou una caixa rígida de paper dur de color vermell de luxe amb safata Reutilitzable i respectuosa del medi ambient amb aplicacions Material de paper de cartró d'alta qualitat ...\ncaixa de paper quadrada a l'engròs amb tapa de fusta per prendre te\nDescripció La caixa quadrada, reutilitzable i ecològica, resistent, resistent, està fabricada amb paper de cartró d’alta qualitat i material de fusta natural. La caixa de paper és perfecta per a envasos de regal, te i cafè. Oferim impressió i disseny personalitzat, assegureu-vos que la caixa de paper tingui un aspecte especial, de luxe i elegant. Inclou una caixa de paper quadrada amb tapa de fusta per al te. Reutilitzable i ecològic Ample mitjançant aplicació. Material de paper de cartró d'alta qualitat. Muntatge i transportatge fàcilment Vista ràpida Orig ...\ncaixa de paper de nou format hexagonal amb tapa de fusta\nDescripció La caixa hexagonal, fabricada amb paper de cartró d’alta qualitat i material de fusta natural, és reutilitzable i ecològica, resistent i duradora. La caixa de paper és perfecta per a regals, monedes, joies, dolços, xocolata, arracades, anell, penjolls, mini regal de bricolatge, pastís de lluna, pastisseria o altres regals. Oferim impressió i disseny personalitzat, assegureu-vos que la caixa de paper tingui un aspecte especial, de luxe i elegant. Inclou una caixa de paper amb forma de hexàgon de nova arribada amb tapa de fusta Reutilitzable i ecològic ample amb aplicació ...\nAvantatge del tub de paper i desenvolupament\nTecnologia principal de valor afegit de la fusta ...\nAdreça: RM1-1203, CBC Mansion, carrer Wanyue, Yuhang, Hangzhou, Xina\nTelèfon: +86 13758246333\nCorreu electrònic: sales@reyoungco.com


Ser home al segle XXI: com són les noves masculinitats? (Lara Bonilla)\nSer home al segle XXI: com són les noves masculinitats?\nLa masculinitat és en el punt de mira. Els experts parlen de crisi de la masculinitat hegemònica, el model que ha imperat durant anys i que ha marcat la manera ‘correcta’ de ser homes. La gran revolució de la quarta onada feminista serà incorporar-hi les noves masculinitats, que desperten un interès creixent entre els homes. A l’ARA ens preguntem com ha de ser la masculinitat “saludable” i el primer pas passa per fer una revisió crítica del que vol dir ser home avui dia\n9 min. Barcelona 09/03/2019 23:51\n987x823 Un moment de la manifestació del 8-M a Barcelona.\nUn moment de la manifestació del 8-M a Barcelona. / PERE VIRGILI\nCom ha de ser l’home del segle XXI? Tot i que el model de masculinitat ha anat canviant al llarg dels segles, ser home “sempre ha estat associat a ser fort, viril, controlar les emocions, ser competitiu, ser el proveïdor de la família, no verbalitzar pors, ser violent i fins i tot invulnerable”. Ho explica Teresa Requena, professora del màster de construcció i representació d’identitats culturals de la Universitat de Barcelona, que descriu com avui en dia “molts homes no s’identifiquen gens amb aquesta masculinitat antiga”. Per això ara s’està començant a parlar de “noves masculinitats” per definir altres maneres de ser homes que van més enllà de l’esquema tradicional. Per al psicòleg Josep Maria Lozano, la quarta onada feminista ha d’incorporar els homes i les noves masculinitats: “Perquè el feminisme sigui viable, les noves masculinitats han de ser un factor principal. Què ens semblaria un 8-M en què els homes també sortissin al carrer demanant igualtat?” Però quins són els canvis que permeten anar cap a aquestes noves masculinitats? Els analitzem amb l’ajuda dels experts.\nRevisar els privilegis: què vol dir ser home?\n“Els homes estan en un moment de crisi i aquesta és la seva oportunitat per repensar-se”. Ho diu Helena González, professora de la UB i investigadora del Centre Dona i Literatura. El primer pas cap a una masculinitat saludable és fer una revisió crítica del que vol dir ser home en la societat actual. “I reconèixer els privilegis i el poder que tenim pel simple fet de ser homes”, sosté el sociòleg i president de l’associació Homes Igualitaris, Paco Abril. Si neixes home, tens un paquet de privilegis incorporat i és molt important que els homes en siguin conscients. A partir d’aquí poden començar a avançar cap a les noves masculinitats”, diu Teresa Requena. L’antropòleg basc Ritxar Bacete, autor del llibre Nuevos hombres buenos (Península), diu que el punt de partida és “la presa de consciència, però sobretot l’experimentació quotidiana d’altres formes de ser home, derivades de l’exercici de les cures i altres tasques”. Si el primer pas és fer autocrítica, el segon és “renunciar a aquests privilegis” per cedir espai a les dones. I això no és fàcil. “S’estan produint canvis, però són lents”, constata Abril, que també és professor a la UdG. Requena recorda que “el feminisme també és una cosa d’homes perquè parla de drets humans i els homes hi tenen molt a dir, és important que se sentin cridats a participar-hi”, apunta. De fet, les noves masculinitats poden ser un aliat del feminisme, sostenen els experts, perquè suposen un canvi important, ja que “trenquen l’estructura patriarcal”. “I mentre la societat sigui patriarcal no hi haurà igualtat real”, argumenta Josep Maria Lozano, que també imparteix tallers de masculinitat.\nAcceptar les emocions: els homes també ploren\nQuantes vegades hem sentit allò d’“Elsnens no ploren”? La negació de les emocions ha estat tradicionalment associada a la masculinitat hegemònica. “Socialitzem els nois perquè es facin immunes al patiment i es col·loquin una cuirassa. L’única emoció socialment acceptada és la ràbia. Un home pot dir “Tinc ràbia”, però no “Tinc por” o “Estic frustrat” perquè no està ben acceptat”, argumenta Abril. “Un home no ha de ser valent sempre. També pot tenir por. I no per això és menys home i menys viril”, diu Teresa Requena. El sistema patriarcal no és un llast només per a les dones. “Ells també són víctimes perquè se’ls imposen unes demandes sobre com han de ser i se’ls obliga a separar-se de la seva part emocional”, afegeix Requena. Per això les noves masculinitats volen donar cabuda al món emocional també per a ells. “Els homes també ploren, i no passa res, han de poder identificar les seves emocions, expressar-les i acceptar-les”, diu. Ritxar Bacete apunta que “encara hi ha moltes barreres per superar, algunes més visibles i altres més complexes i profundes, ja que el canvi passa per una transformació dels elements identitaris que interioritzem a edats molt primerenques -com «Els nens no ploren»-, que han format part de la nostra identitat durant tota la vida i que, per tant, han estat invisibilitzats”.\nNo legitimar la violència: cal més empatia\n“Hem d’acabar amb la normalització de la violència”, reclama Helena González. L’ús de la força ha estat tradicionalment vinculat a una manera determinada de ser home, a una masculinitat tòxica que recorre a l’extrem i la violència per reafirmar-se. L’amor romàntic i els estereotips posen les bases de relacions desiguals que poden acabar en actituds violentes. Per a Ritxar Bacete la nova masculinitat “qüestiona i renuncia a la violència com a forma de regular els conflictes i, per tant, és pacífica, cuidadora, empàtica, compassiva, tendra i vulnerable, i està en revisió constant”. Abril recorda que “l’agressivitat és un fracàs de la negociació”. I demostra la incapacitat “de posar-se en la pell de l’altre i empatitzar, i això també és un aprenentatge: hi ha altres maneres de relacionar-se amb el món”, raona.\nTrencar silencis: si calles vol dir que acceptes\nQuants homes alcen la veu quan reben en un grup de WhatsApp vídeos o acudits sexistes? Quants recriminen a un altre home comentaris masclistes o vexatoris? “Ha arribat el moment d’aturar certes accions i comentaris perquè, tot i no ser els majoritaris, són els que dominen”, argumenta Abril. Si el model de noi dolent i xulesc ha sigut el que ha dominat és perquè no s’han visibilitzat altres models que no siguin els hegemònics. “I com que no hi ha altres models, davant de situacions misògines o violentes hi ha homes que callen, i el silenci et fa còmplice”, afegeix aquest sociòleg, que es pregunta com és possible que els homes no omplin els carrers per denunciar actituds violentes. “No és que molts ho aprovin, és que és més fàcil callar”, afegeix. “I si calles vol dir que acceptes”, lamenta Teresa Requena, que anima a “no fer-ho més”. “Hi ha un punt de passivitat”, admet Lozano, perquè posicionar-se davant determinades situacions pot entrar en conflicte amb la idea hegemònica de masculinitat.\nL’èxit personal no és només l’èxit professional\nHistòricament l’àmbit de realització personal dels homes ha sigut la feina. “El seu èxit personal es mesurava a partir del seu èxit professional, i així estaven completament aïllats de la llar, les cures i la família”, assegura Requena. “És el gran ego de l’home”, afegeix Josep Maria Lozano. Històricament l’home havia de ser el proveïdor, qui aportés els ingressos i mantingués la família, i això és una gran pressió per als homes. En els tallers per a homes de 50 anys a l’atur que imparteix Homes Igualitaris, una de les primeres preguntes que han de respondre és: “Què vol dir ser home?” La majoria responen que “mantenir la família”. Són homes que han perdut la feina, han deixat d’aportar ingressos i el seu ego masculí està “tocat”. Ara que estan a l’atur se senten frustrats per no estar complint amb el que s’espera d’ells. “I això és dur per a aquests homes. Acceptar que som vulnerables costa molt perquè ens han ensenyat que hem de ser forts i durs”, explica Abril, que creu que quan s’accepten les pròpies vulnerabilitats és quan comencen els canvis. Teresa Requena va una mica més enllà i destaca que cal alliberar els homes del pes “de ser els proveïdors de la família”. Un mandat que segons ella avui en dia “no té cap sentit perquè moltes famílies tenen dos sous”.\nIncorporar les cures: la gran revolució\nPrecisament perquè l’home s’ha jugat el seu èxit en l’àmbit laboral i l’espai públic, ha desatès el privat “perquè les cures i la criança ni es valoren ni estan pagades”, argumenta Josep Maria Lozano. Helena González assegura que hem de trencar amb aquesta concepció antiga que posava l’etiqueta femenina a la llar, les cures i els fills, perquè “no és realista i no beneficia ningú”. “Això s’ha d’acabar”, reclama aquesta professora, que apunta que les noves masculinitats han d’incorporar la preposició amb en el sentit de construir-se al costat dels altres. La cura i la vinculació no és qüestió de sexes, sinó que són relacions que pertanyen tant a homes com a dones. El repte és passar del pare proveïdor al pare cuidador. I per a això cal el suport d’empreses i institucions, “perquè el desig de tenir més temps per estar amb els fills es pugui concretar”, sosté Abril.\nEl vincle afectiu amb els fills és un aspecte important de transformació de la masculinitat que segons els experts anirà a més gràcies a l’ampliació dels permisos de paternitat i els programes de conciliació per a homes. Una altra cosa són les cures a la gent gran, a familiars dependents o el treball domèstic i la càrrega mental, que els homes, segons Josep Maria Lozano, encara no han incorporat. “Aquesta és la nostra gran revolució: incorporar les cures. I aquesta serà també la forma de desmuntar els privilegis en l’espai públic”, assegura aquest psicòleg. Ritxar Bacete considera que per aconseguir fer aquests canvis “s’ha de fer un feina profunda i conscient: és un canvi semblant al mecanisme de deixar de fumar, però molt més profund i complex”.\nSexualitat igualitària: plaer de tu a tu\nLa pornografia mainstream reprodueix estereotips de gènere i relacions desiguals en què la dona és un simple objecte sexual per al gaudi de l’home. Segons Lozano, una masculinitat saludable passa per una relació d’igualtat de tu a tu en què l’objectiu no sigui només “la recerca del plaer propi sinó també donar espai als desitjos de l’altre”. “Una sexualitat afectiva és una sexualitat més transformadora”, apunta. I posa un altre exemple: la prostitució, “un espai per satisfer la sexualitat de l’home en qualsevol moment”. I la pornografia és també el patró sexual en què s’emmirallen molts joves, per als quals acaba sent la seva primera font d’educació sexual. “Ningú no els explica que això no és real ni el sexe ha de ser així. Això és ficció i és violència i tant nois com noies ho normalitzen”, diu Abril, que fa una crida a introduir una veritable educació sexual a les escoles. Una eina més per educar les noves generacions en les noves masculinitats.\nTallers per a homes: creix l’interès\n“Durant l’onada feminista dels anys 70 van néixer grups de dones que van posar de manifest la reivindicació que el que és personal és polític. Ara, anys després, nosaltres estem fent el mateix procés”, explica el psicòleg Josep Maria Lozano, que imparteix tallers de masculinitat. Són espais en què comparteixen conflictes i problemes com un acomiadament a la feina, una ruptura de parella o una malaltia. “Aquí no hem de ser políticament correctes ni forts. Són espais molt emocionals”, diu Lozano. Destaca que aquests tallers serveixen per empoderar les noves masculinitats. Fa deu anys eren “els quatre de sempre” i ara han notat un interès creixent.


Revistes - Psicologia - BiblioGuies at Universitat de Lleida\nOn localitzar les revistes?\nRevistes electròniques de Psicologia\nRevistes electròniques recomanades\nRevistes de psicologia en accés obert\nConsells per cercar revistes al catàleg\nCerqueu pel títol de la revista. Per a cerques temàtiques, afegiu el tema i la paraula "revistes".\nImportant!!! Teniu en compte que al Catàleg podeu localitzar revistes, però NO els articles ni els seus autors.\nSi no trobeu una revista al catàleg, proveu de cercar-la al cercador de revistes electròniques. Potser la tenim en aquest format.\nCercatTot és el nou catàleg de la biblioteca\nUn cop obtinguts resultats de la vostra cerca, podeu utilitzar les diferents opcions per limitar els vostres resultats com per exemple al tipus de document que esteu buscant (article, recursos electrònics)\nPodeu cercar informació del tema que esteu interessats en revistes electròniques específiques de l'àmbit de la Psicologia\nAnar al Llistat A-Z\nEstudios de piscología\nDOAJ. Psychology journals\nPodeu trobar articles de revistes a les bases de dades especialitzades en psicologia. I també a:\nSumaris de la base de dades ISOC - Psicología\nPodeu cercar als sumaris de les revistes de psicologia indexades a la base de dades ISOC - Ciencias sociales y humanidades\nDialnet Plus Base de dades de sumaris que té com a objectiu donar major visibilitat a la literatura científica hispana. Buida revistes en llengua castellana de diferents àrees del coneixement: ciències de la salut, ciències experimentals, agricultura, empresa, ciències jurídiques, ciències socials, filologies, humanitats, etc.\n<< Anterior: Llibres\nSegüent: Diccionaris i enciclopèdies >>


Cordada AEE: SANT JOAN DE LA MUNTANYA DE MONTBLANC\n02/06/2020 Iniciar sessió Registrar-me\nSANT JOAN DE LA MUNTANYA DE MONTBLANC\nTitol: SANT JOAN DE LA MUNTANYA DE MONTBLANC\nKm de recorregut: 16 Km\nDesnivell acumulat: 750 m\nDestí/zona: SERRA DE PRADES\nTransports: Cotxes particulars, Altres\nEntorn: Pla, Mitja muntanya\nInterès: Esportiu, Turístic, Natura, Paisatge, Cultural, Social, Salut, Altres\nUsuaris: Parelles, Grup d'amics, Singles\nAquesta vegada ens anem a La Conca de Barberà, la nostra ruta s’inicia Montblanc, capital de comarca. Vilà emmurallada i amb un centre històric que mereix una visita, catalogat com a “Conjunt monumental i artístic”.\nSortirem de Montblanc entre camps d’oliveres i ametllers i ens enfilarem per un corriol que ens durà a l’ermita de Sant Joan de la Muntanya, molt interesant i un mirador excepcional de la vila i tota la Conca de Barberà.\nEn endinsarem després a les Muntanyes de Prades, per anar a cercar un altre ermita la de la Trinitat, ja al terme de l’Espluga de Francolí, voltada de fonts i boscos de ribera, per retornar després a Montblanc punt d’inici del recorregut, per un paisatge agrícola ben conservat, on amb una mica de sort gaudirem dels ametllers florits.\nExcursió molt variada, amb grans paisatges i molt interesant.\nDistància: 16 km\nInformació facilitada per Cordada AEE Revisat el 25/01/2019


ERC permetrà l'aprovació dels comptes i la congelació de taxes prevista per comuns i socialistes\nBarcelonaEl govern d'Ada Colau tornarà a aconseguir un pacte per aprovar els pressupostos. El segon des que els comuns governen Barcelona. I serà, de nou, gràcies a la negociació amb ERC, que aquests últims dies ha segellat a contrarellotge una entesa amb el govern de BComú i el PSC que serà vàlida tant per als comptes del 2021 com per a les ordenances fiscals, que preveuen la congelació de taxes. L'acord a tres es farà públic de manera imminent i s'ha rubricat després que el govern municipal atengués algunes de les al·legacions dels republicans, com ara preveure 50 milions per fer que l'Ajuntament adquireixi el 30% de la reserva de nous pisos destinats a habitatge assequible –els que queden regulats per la mesura que obliga a destinar el 30% de noves promocions o grans rehabilitacions a habitatge social– i en destini un terç a gent jove. També ha sigut crucial l'activació d'un nou districte tecnoindustrial a l'entorn de la futura estació de La Sagrera, un projecte per al qual es reservaran sis milions d'euros per poder adquirir naus i destinar-les a l'economia circular.\nL’Ajuntament donarà llum verda en el ple d’aquest dimecres a la proposta de pressupost amb, com a mínim, els vots dels republicans. Els nous comptes marquen una xifra rècord de 3.231 milions d'euros (un 6,5% per sobre de l'actual) i que preveu, davant del context de crisi actual, augmentar l'endeutament en 150 milions. Les xifres globals dels comptes no varien després de la negociació perquè els canvis es fan en els fons de contingència.\nD'entrada, el pacte de pressupostos s'ha tancat amb ERC, com ja es va fer amb els comptes del 2020, però en aquella ocasió JxCat es va acabar sumant a l'entesa final i l'acord va tenir dues fotos: la d'Ernest Maragall (ERC) i Ada Colau estrenyent-se les mans i, després, la que incorporava Elsa Artadi, de JxCat, i Jaume Collboni, del PSC, el soci de govern dels comuns a la ciutat. Eren els primers pressupostos que l'alcaldessa aconseguia aprovar per la via negociada i sense necessitat de sotmetre's a qüestions de confiança o recórrer a pròrrogues. Els del 2021 tornaran a ser pactats i arriben després que el govern hagi assolit abans un acord ampli amb l'oposició per adaptar els pressupostos del 2020 a la ferida oberta pel covid i poder crear un nou fons de 90 milions d'euros per donar-hi resposta.\nAra hi tornarà a haver una fotografia de pacte amb Maragall. I l'entesa arriba només una setmana després que els republicans segellessin un altre document clau i amb abast de mandat: el del projecte per connectar les dues xarxes de tramvia per la Diagonal. I unes setmanes més tard que el govern anunciés la posada en marxa d'un fons per a la rehabilitació energètica d'habitatges que va ser la gran aposta dels republicans durant l'última negociació pressupostària. La proposta que fa ara ERC dins del pressupostos del 2021 per adquirir habitatge assequible de la mà de la reserva del 30% preveu que el consistori pugui ampliar el seu parc en fins a 370 habitatges.\nEl nou acord, que es farà oficial en les pròxims hores, també és vàlid per a les taxes municipals del 2021. En aquest capítol, el govern preveia una congelació generalitzada i prolongar la bonificació del 75% de la taxa de terrasses als restauradors durant tot el 2021, i en les seves al·legacions ERC ha urgit a treure la pols al projecte de la coneguda com a taxa Amazon, que ha de gravar l'ocupació de l'espai públic que fan les grans empreses de comerç electrònic, perquè sigui una realitat abans de l'estiu, així com a preveure suspensions de taxes per a les persones o empreses obligades a frenar la seva activitat per la pandèmia. La rebaixa de taxes és, de fet, una de les batalles dels altres grups de l'oposició, que també han presentat una bateria d'al·legacions a les propostes econòmiques del govern municipal.\nBarcelona Ajuntament de Barcelona pressupostos Ada Colau Ernest Maragall Jaume Collboni BComú ERC PSC