Terceravia i PS intentaran defensar una altra manera de gestionar el comú mentre que En Comú per Andorra la Vella espera que la feina feta sigui el seu aval\n5 min. Andorra la Vella 01/12/2019 16:53\n651x366 Emi Matarrodona i Jaume Carrera, de Terceravia+ Independents, en l'enganxada de cartells. / M. F. Emi Matarrodona i Jaume Carrera, de Terceravia+ Independents, en l'enganxada de cartells. / M. F.\n651x366 Dolors Carmona i Sergi González, del PS+Indepdendents, durant l'enganxada de cartells. / M. F. Dolors Carmona i Sergi González, del PS+Indepdendents, durant l'enganxada de cartells. / M. F.\n651x366 Conxita Marsol i David Astrié, en l'enganxada de cartells d'En Comú per Andorra la Vella, a Santa Coloma. / M. F. Conxita Marsol i David Astrié, en l'enganxada de cartells d'En Comú per Andorra la Vella, a Santa Coloma. / M. F.\nDos contra un a Andorra la Vella. Així es podria resumir com es presenten els comicis del 15 de desembre a Andorra la Vella. D’aquesta manera, mentre que Terceravia+Independents i Partit Socialdemòcrata+Independents intentaran demostrar que hi ha alternatives als quatre anys de majoria demòcrata, des de la llista encapçalada per Conxita Marsol, En Comú per Andorra la Vella, es tractarà de revalidar la victòria fent servir com a aval la feina feta i presentant un projecte amb cares noves.\nEls primers en donar el tret de sortida a la campanya electoral a la capital, amb una enganxada de cartells que ha tingut lloc a la plaça Lídia Armengol, ha estat Tercervia+Independents. La cap de llista, Emi Matarrodona, ha manifestat que encaren aquesta campanya amb “molta il·lusió, amb moltes ganes i amb un equip molt consolidat”. Matarrodona ha manifestat que espera una campanya “constructiva” ja que ells, ha manifestat, pensen enfocar-la a fer arribar als ciutadans les seves idees. En aquest sentit, ha concretat que el seu missatge es basarà en "la millora de la qualitat de vida de les persones", en com "solventar els problemes" i en defensar una gestió “acurada”, amb una transparència de la gestió i unes finances comunals que busquin el “dèficit zero”. A més, ha conclòs que faran arribar als ciutadans “idees engrescadores”.\n651x366 Els membres de la llista de Terceravia+Independents, durant l'enganxada de cartells d'aquest diumenge. / M. F. Els membres de la llista de Terceravia+Independents, durant l'enganxada de cartells d'aquest diumenge. / M. F.\nEn segon lloc ha estat el torn del PS+Independents, que ha escollit la font de la Call per fer l’enganxada de cartells, per simbolitzar, ha dit la seva cap de llista, Dolors Carmona, “que Andorra la Vella no és només Meritxell sinó que tots els barris es mereixen una atenció especial”. De fet, Carmona ha incidit en el fet que volen “una parròquia per a tothom” i que, per aquest motiu, han treballat recollint els neguits de diferents associacions, institucions i veïns de la parròquia per plasmar-ho al programa electoral. En aquest sentit, ha dit que s’ha fet un programa “molt innovador i ambiciós” que reflecteix “un altre model de parròquia i de gestió” diferent al que s’ha fet aquests darrers quatre anys.\nDefensen, ha afegit, un “model proper al ciutadà, transparent i amb una participació ciutadana molt present en totes les actuacions”. “Som un equip plural amb moltes ganes de treballar per la parròquia i que farà realitat el canvi”, ha emfasitzat Carmona, afegint que espera una campanya en què des d’En Comú es defensi “el bo i millor” que han fet, i ha incidit en què des de l’oposició socialdemòcrata han intentat sempre ser “constructives”, apostant per les coses que creien que estaven ben fetes, però també ha recordat que hi ha “moltes coses que s’han deixat de fer”.\n651x366 Els integrants de la llista de PS+Independents, a l'inici del carrer de Ciutat de Valls, on han donat el tret de sortida a la campanya. / M. F. Els integrants de la llista de PS+Independents, a l'inici del carrer de Ciutat de Valls, on han donat el tret de sortida a la campanya. / M. F.\nEn Comú per Andorra la Vella han escollit Santa Coloma per penjar els seus cartells. Ho han fet a un quart de dues del migdia a l’avinguda d’Enclar, des d’on la candidata, Conxita Marsol, ha recordat la “gran aposta” que ha fet el comú que ella encapçala per Santa Coloma, ja que se la considera “el pulmó” de la parròquia. En aquest sentit, ha recordat que han invertit cinc milions d’euros en fer diverses actuacions al poble.\nMarsol ha manifestat que encaren aquesta campanya amb molta “il·lusió” i que espera que els ciutadanes els tornin a fer “confiança per continuar treballant amb la mateixa intensitat i responsabilitat” i continuar així apostant per “convertir Andorra la Vella en una parròquia per a les persones, més oberta”. En aquest sentit, ha destacat que creu que els avalen els quatre anys de feina ja que “s’ha fet un bon camí” i espera que els ciutadans “valorin” aquesta feina a l’hora de votar. A més, ha recordat que la llista que ella encapçala ha sumat noves sensibilitats amb la qual cosa esperen “arribar a encara més ciutadans”.\nQuant a la campanya, ha manifestat que “no serà dura” pel que compet a En Comú per Andorra la Vella, ja que la volen centrar a explicar “el que hem fet i el que volem fer”. “Em sap greu que ja s’estigui fent una campanya demagògica i que ha començat fins i tot abans” que se li hagi donat el tret de sortida oficial, ha dit, referint-se a les declaracions del PS en els darrers dies.\n651x366 Els integrants de la llista d'En Comú per Andorra la Vella, a Santa Coloma. / M. F. Els integrants de la llista d'En Comú per Andorra la Vella, a Santa Coloma. / M. F.\nLes paraules de Xavier Espot\nCal destacar que abans de l'enganxada dels cartells d'En Comú per Andorra la Vella a Santa Coloma, s'ha fet un acte a la plaça de la Rotonda al que han assistit més de 200 persones per donar el tret de sortida a la campanya electoral de les llistes en d’En Comú i Demòcrates. El cap de Govern i president de Demòcrates, Xavier Espot, ha indicat que les llistes amb presència demòcrata encaren “la campanya amb il·lusió i amb gent que està molt preparada”. El cap de Govern ha afegit que "el projecte" que presenten "a totes les parròquies és el millor per al país en el seu conjunt i també per la realitat de cadascuna”. “Tenim uns equips preparats, amb una combinació de renovació i experiència, ha afegit”. “Partim d’una situació als comuns en què gairebé totes les parròquies estaven governades per Demòcrates o per afins a Demòcrates, i el repte de tornar a assolir-lo és força complicat, però realitzable”, ha dit el president de la formació. El millor aval per repetir les victòries, ha conclòs, és la “gran feina feta des dels comuns", ja que s'ha fet "un model de gestió responsable i adequat en el sentit de prioritzar projectes per a la ciutadania”.


Central de cogeneració a Fuertes - Consultoria i enginyeria energètica - AESA\nCentral de cogeneració a Fuertes\nPlanta de cogeneració en cicle simple, de 6.5 MW a l’emplaçament, basada en un motor dièsel, amb un generador de vapor que permet produir 5 t/h de vapor a 9 bar (g) mitjançant l’aprofitament dels gasos d’escapament del motor.\nLa central incorpora, a més, un generador de vapor convencional amb capacitat per generar 15 t/h com a recolzament o en cas d’emergència. El procés també permet aprofitar l’aigua calenta resultant de la refrigeració dels cilindres, oli i injectors del motor en diferents punts de la fàbrica (assecadors, bodegues, estufes, etc.).\nLa central es va construir en una edificació totalment nova amb sales pel motor, generadors de vapor, tractament del combustible, tractament d’aigua, sistema de refrigeració, transformadors, quadres elèctrics i de control, etc.\nA prop de la nau es va instal·lar (soterrat) el parc d’emmagatzematge del combustible associat a la central.\nClient: FUERTES, S.A.\nCiutat: Alhama de Murcia (Murcia)\nCentral de cogeneració d’autoconsum en cicle simple de 15.22 MWe amb dos motors de gas.\nCentral de cogeneració a Antex\nCentral de cogeneració en cicle simple basada en un motor a fuel de 6.5 MW, amb producció de vapor i agua calenta.\nCentral de cogeneració a Damm - Santa Coloma\nPlanta de cogeneració en cicle simple de 6 MW amb dos motors de gas que permet la producció de 4.58 t/h de vapor i 400 kW d’aigua calenta.


elCastell: Aquest cap de setmana torna la jugateca ambiental a la platja\nAquest cap de setmana torna la jugateca ambiental a la platja\nComença la temporada de tardor d'activitats a les platges i parcs metropolitans. amb mesures de seguretat per la Covid-19\nLa pandèmia va frenar, la primavera passada, la programació del 14è cicle d'activitats als parcs, platges i rius metropolitans. Aquesta tardor s'han reprogramat moltes de les activitats que no es van poder dur a terme amb el confinament, moltes de les quals es realitzaran en el context de la Jugatec Ambiental.\nEl cap de setmana del 12 i 13 de setembre arrenca la temporada de tardor a la jugateca ambiental de la platja de Castelldefels, segons informa l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB), que és qui impulsa aquest calendari juntament amb l'Ajuntament de Castelldefels, com a anfitrió.\nCastells de sorra i tortugues marines\nA Castelldefels, la Jugateca ambiental torna a instal·lar-se al seu emplaçament habitual, al parc del Mar (passeig Marítim, a l'alçada dels carrers 11 i 12). Dissabte dia 12 de setembre, taller de construcció de castells i animals de sorra; i diumenge 13, taller sobre un afer d'actualitat aquest estiu, les “Tortugues marines, les guardianes de la costa”.\nEls tallers comencen a les 11:30 h. Per participar-hi només cal ser a l'hora d'inici, ja que no és necessari fer cap inscripció prèvia. Serà en aquest moment on s'informarà els assistents (infants i tutors) sobre les normes sanitàries a seguir en el desenvolupament dels tallers.


La Policia Local de Manresa va detenir ahir a la matinada un home de 36 anys i veí de Manresa, a qui ha imputat un delicte de violència en l'àmbit familiar i un altre de trencament de condemna.\nSegons fonts de la Policia Local, a quarts de quatre de la matinada d'aquest divendres, una patrulla no uniformada que circulava pels voltants de la plaça Catalunya va veure com una parella discutia acaloradament quan, sobtadament, l'home va començar a donar cops de puny a la cara a la dona i la va empènyer amb violència.\nDavant aquests fets els agents van detenir l'home immediatament. Quan els agents van identificar l'agressor, el sistema informàtic va alertar que constava que tenia una ordre de no apropament a la dona, motiu pel qual també li van imputar el delicte de trencament de condemna.\nLa dona, una veïna de Manresa de 48 anys, tot i que presentava una hemorràgia nasal, va rebutjar cap assistència mèdica.


“A Mataró, Satanàs és un personatge molt intens” | Lluís Arcal | Mataró | Teatre | El Punt Avui\n“El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens” “El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens” “El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens” “El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens” + “El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens” E-mail\nMataró - 31 desembre 2017 2.00 h\nACTOR. DÓNA VIDA AL SATANÀS DELS PASTORETS DE LA SALA CABANYES DE MATARÓ\n“El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens”\nVa néixer a Mataró el 1960 i va entrar en el món del teatre fa uns 15 anys. Compagina la feina amb aquesta disciplina, on ha participat tant en muntatges professionals com amateurs\nClavell a l’escenari de la Sala Cabanyes de Mataró, on encarna Satanàs en la representació dels Pastorets LL.A.\n“El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens” “El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens” “El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens” “El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens” “El Satanàs de Mataró és un personatge molt intens” E-mail\nLluís Arcal - Mataró\nTot a punt per a una nova temporada dels Pastorets de Mataró?\nTot a punt com gairebé sempre, amb les seves presses i els seus endarreriments. Aquest any, una mica més encara, a causa de les obres de millora de la Sala Cabanyes que s’estan duent a terme en aquests darrers sis mesos.\nExacte. Enguany, les representacions començaran més tard per aquests treballs. En què es traduirà, això?\nAixò es tradueix en les presses. Els assajos a escena els hem començat a fer fa unes setmanes; per tant, anem amb una mica de pressa. L’estrena s’ha traslladat al 6 de gener, a causa d’aquestes obres, i es faran representacions tots els caps de setmana fins a la primera setmana de febrer. Els darrers anys arrencàvem les funcions el cap de setmana abans de Nadal. Realment es faran el mateix nombre de representacions que sempre, però serà tot molt més concentrat.\nÉs especial per vostè donar vida a un personatge com el Satanàs dels Pastorets de Mataró?\nÉs especial, sí. Tothom que ha participat d’una manera o altra a la Sala Cabanyes voldria fer aquest personatge. El Satanàs de Mataró, el de l’obra de Ramon Pàmies, és un personatge molt intens sobre el qual tothom reconeix frases i moments.\nTé com a referents alguns dels actors que en el passat van encarnar aquest personatge?\nEn el meu cas és complicat perquè jo no fa gaires anys que soc a la sala i recordo els Pastorets molt vagament de quan els anava a veure de petit. Però el meu primer referent va ser la persona amb la qual vaig començar a fer el Satanàs, que és en Jordi Romagosa.\nCom es va produir, doncs, la seva vinculació amb el personatge i l’obra?\nHi vaig arribar d’una manera força casual. L’Antoni Blanch em va veure en una obra que jo havia fet a Argentona provinent de l’Aula de Teatre de Mataró. Ell em va demanar si volia fer d’Asvherus –un dels dimonis de l’obra– però li vaig reconèixer que no coneixia el personatge. L’any següent, però, em van demanar per començar a fer de Satanàs, i així ha estat fins avui.\nA més, vostè no és actor professional. Com s’ho combina amb la feina?\nCom puc, quin remei. Amb acords pactats amb l’organització i la producció, tenint en compte la feina que tinc, a les hores que acabo... Ho compaginem tal com bonament podem.\nFa nou anys que interpreta Satanàs. Com creu que ha evolucionat aquest personatge i l’obra en general durant aquest temps?\nNormalment evolucionen en funció de cada director. Aquest es canvia cada dos o tres anys, en alguns casos, i cada director té la seva idea de com és el personatge i de com són els Pastorets. Sense remenar gaire el text, perquè aquest és el que és, però sí que a vegades s’allarga o s’escurça una mica. Però en funció del director sempre hi ha coses diferents, com ara petites evolucions tècniques, entre d’altres. Cada director hi posa el seu toc personal i penso que és la manera que els Pastorets no quedin encallats i no es facin sempre exactament iguals.\nSe sent còmode amb l’evolució del seu personatge?\nSí, a vegades costa més o menys. Tinc la sort, però, que els diferents directors amb qui he treballat em deixen fer bastant i amb tots m’hi he sentit molt còmode i a gust.\nQuè fa especials els Pastorets de Mataró?\nEn aquesta obra hi participa molta gent, gairebé més de 300 persones. Si això no fos així aquests Pastorets no es podrien fer. És un muntatge que té molta qualitat. No m’atreviria a dir si són els millors de Catalunya, però l’obra no es podria fer si no hi hagués la col·laboració desinteressada de tothom que està vinculat a la sala. Tots ells hi participen d’alguna manera o altra.\nAl 2016, els Pastorets de Mataró van fer 100 anys i van rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat. Com valora aquest reconeixement?\nÉs un orgull arribar al centenari amb la dignitat i qualitat que s’ha fet sempre en aquest muntatge. La Creu de Sant Jordi és una distinció que està molt bé, però per a mi l’orgull és haver fet precisament la funció del centenari, el dia de Nadal de l’any passat, i això és una cosa que quedarà.\nA més, aquesta obra ha creat una escola teatral on hi han participat actors de la talla de Jordi Bosch, Joan Pera o Boris Ruiz, entre d’altres.\nHi ha molt bons actors a la sala, i molts podrien estar en l’àmbit professional. És una escola, una manera de fer. Això de passar a la professionalitat a vegades és una mica de sort i també voler-ho fer, i jugar-te-la.\nEl Punt Avui. Maresme 31-12-2017, Pàgina 52


Text de l'Evangeli (Mt 25,31-40): «‘Senyor, ¿quan et vam veure afamat, i et donàrem menjar; o que tenies set, i et donàrem beure? ¿Quan et vam veure foraster, i et vam acollir; o que anaves despullat, i et vam vestir? ¿Quan et vam veure malalt o a la presó, i vinguérem a veure't?’. El rei els respondrà: ‘Us ho asseguro: tot allò que fèieu a un d'aquests germans meus més petits, a mi m'ho fèieu’».\nSant Ramon Nonat, religiós\nAvui la memòria de sant Ramon Nonat (1204-1240) ens posa a la nostra consideració dos aspectes teològics. El primer, la circumstància del “nonat” (és a dir, que no va néixer sinó va ser extret practicant una cesària al ventre de la mare ja morta) ens convida a pensar en la gràcia del Baptisme. Estrictament parlant, en el pla sobrenatural —amb només l’excepció de Jesús i la Verge Maria— tots som en realitat uns “nonats”. El sagrament de la regeneració ens fa néixer a la veritable vida, la de fills de Déu.\nEn segon lloc, sant Ramon Nonat ens va deixar un testimoni preciós de la pràctica de les obres de misericòrdia. Ell va ingressar a l’Ordre dels Mercedaris i, efectivament, es va lliurar de ple a les tasques d’aquells missioners herois, a saber, l’atenció dels captius (aleshores captius en terra de moreria). Les obres de misericòrdia no han passat de moda simplement perquè els malalts, els empresonats, els marginats, els captius de les drogodependències... tampoc han passat de moda!\n—Senyor, doneu-nos llum per tal de descobrir-vos en la persona dels nostres germans necessitats.


PPCS: “El PSPV exclou a alcaldies del PP de les ajudes de serveis socials”\nElena Vicente-Ruiz, diputada del PP, lamenta el “sectarisme” del PSPV, que fixa criteris “segons color polític” i “retalla inversions per a convertir-se en sucursal de Ximo Puig”\nLa Diputació Provincial de Castelló dirigida pel PSPV i Compromís ha decidit excloure a alcaldies del PP de la nova línia de finançament d'equips base de serveis socials. L'acord aconseguit amb el Consell i que hui s'ha debatut en ple estableix que la Diputació passarà a assumir el finançament dels equips de municipis de fins a 10.000 habitants. No obstant això, enguany el PSPV només finançarà als municipis de menys de 6.000 habitants i ho farà aportant un 90% dels costos. El restant 10% l'hauran de pagar els ajuntaments de fons propis.\n“L'arbitrarietat del tall té un clar interés polític”, ha lamentat la diputada provincial del PP, Elena Vicente-Ruiz. “Elevar el límit dels 5.000 als 6.000 habitants garanteix que Borriol, Betxí, Almenara i Torreblanca, tots ells socialistes, entren en el tall”. No obstant això, l'exclusió dels restants, fins als 10.000 habitants, deixa fora a quatre alcaldies del PP (Segorbe, Peníscola, Alcalà de Xivert i Moncofa) enfront d'una localitat amb govern socialista, Orpesa.\nPer a la diputada provincial del PP, “és una clara mostra de sectarisme que el PSPV no té complex a aplicar”. Com tampoc “sotmetre a aquesta institució a les exigències econòmiques que Ximo Puig imposa perquè la prioritat del cap del Consell és pagar la cartera d'assessors que no per a d'ampliar”.\nDes del PP, que ha rebutjat aquest punt, exigeixen que el criteri de tall no es fixe per interessos polítics sinó per criteris tècnics. Així mateix, “exigim una Diputació útil, perquè mentre el president José Martí cedeix davant Ximo Puig i finança competències que no són pròpies d'aquesta casa, a la província se li retallen inversions en esports, promoció econòmica, carreteres o ocupació”.\nPer al PP, la Diputació no pot ser el caixer d'un PSPV que malgasta en assessors i alts càrrecs i nega inversions en sanitat o educació. Aquest “despropòsit” provoca impagaments com hui ha denunciat el portaveu del PP, Vicente Sales, en el debat del Fons de Cooperació. “Aprovem adherir-nos al Fons de Cooperació 2020 i els municipis de la nostra província encara no han cobrat el de 2019”. “És la millor mostra que el PSPV genera càstig i deutes als municipis en els quals hauria de generar ocupació i oportunitats”.\nFinalment, el PP ha votat a favor una moció conjunta amb PSPV i Compromís contra la corrupció, i ha defensat, al costat de Ciutadans, la defensa dels òrgans constitucionals enfront dels acords aconseguits per Pedro Sánchez amb ERC i Bildu.


100 GIANNI RODARI! – El Petit Tresor\nESPECIAL 100 GIANNI RODARI!\nEncetem la celebració del centenari del naixement de l’autor Gianni Rodari a la llibreria! El mes de febrer estarà dedicat a l’obra d’aquest personatge a qui li agradava jugar amb les paraules, la llengua, la fantasia, amb aquell enginy i ironia fina. L’obra d’un autor de qui, havent traduïda part de la seva obra, ha arribat i arriba a petits que són ben grans i a grans que esdevenen petits.\nDes de la llibreria dedicarem a llegir alguns títols de Rodari, en els diferents clubs de lectura!\nI visca poder llegir sempre Rodari.


L’ICEC i l’ICF impulsen una línia de finançament per a entitats i empreses culturals afectades pel COVID-19 | MEDIA\nL’ICEC i l’ICF impulsen una línia de finançament per a entitats i empreses culturals afectades pel COVID-19\nEn el marc de les mesures preses pel Departament de Cultura per protegir el sector cultural de les conseqüències del COVID-19, l’ICEC i l’ICF posen en marxa una nova línia de finançament de 10 milions d’euros per finançar necessitats de circulant d’entitats i empreses del sector cultural afectades pel COVID-19.\nEls préstecs serviran per finançar necessitats de circulant d’entitats i empreses culturals amb projectes relacionats amb la producció, distribució, comercialització i difusió, exhibició o protecció de béns i/o serveis culturals, entre d’altres, que s’hagin vist afectades per la situació derivada del covid-19.\nEn concret, la línia de finançament, denominada ICF Cultura Liquiditat, està destinada a entitats i empreses culturals amb projectes relacionats amb la producció, distribució, comercialització i difusió, exhibició o protecció de béns i/o serveis culturals, entre d’altres, que s’hagin vist afectades per la situació derivada del COVID-19 i necessitin liquiditat.\nL’Institut Català de les Empreses Culturals és una institució pública del Departament de Cultura que té com a missió principal el desenvolupament i la consolidació del sector culturaL, impulsant les empreses i els professionals de la cultura per millorar-ne la competitivitat i la professionalització. A través de les accions que desenvolupa, l’ICEC contribueix a la construcció d’un teixit cultural competitiu i de qualitat.\nCom a part de les seves funcions, l’ICEC proporciona a les empreses culturals diverses eines de finançament que s’afegeixen als serveis que ofereix i a les línies de subvenció que posa a disposició del sector. Entre les fonts de finançament de l’ICEC destaquen les aportacions reintegrables, els préstecs participatius i els préstecs per a actiu fix i circulant que es vehiculen a través de l’ICF i que es complementem amb un fons de garantia del Departament de Cultura.\nL'Institut Catala de Finances és l'entitat financera pública de Catalunya. Té com a missió principal impulsar el finançament del teixit empresarial a Catalunya per tal de contribuir al creixement, la innovació i la sostenibilitat de l'economia catalana. En aquest sentit, aposta activament per la consecució dels Objectius de Desenvolupament Sostenible en línia amb l’Agenda 2030 de les Nacions Unides.\nL'ICF actua com a complement del sector financer privat, oferint una àmplia gamma de solucions de finançament centrades en préstecs, garanties i inversió en capital risc. Des del 2014 és membre de l'Associació Europea de Bancs Públics (EAPB), que agrupa gran part dels bancs i les entitats financeres públiques que operen a Europa.


L'Escola d'Art i Disseny de Reus neix l'octubre de 1978 amb la voluntat de contribuir a l'enriquiment cultural del seu entorn immediat.\nL'Escola funciona com un laboratori creatiu en constant evolució. La dinàmica de realització de projectes és la que defineix una metodologia basada en la ressolució de problemes, on la teoria resulta inherent a la pràctica.\nL'objectiu fonamental és l'adquisició , per part de l'alumne/a, d'autonomia operativa i capacitat crítica.\nCom a valor irrenunciable l'escola manté una activitat continuada per tal de significar-se en el seu entorn més proper, el de la ciutat de Reus, a la vegada que articula la seva presència en l'àmbit nacional per tal d'assegurar el màxim rigor, nivell i competitivitat de les ofertes formatives i del model d'escola.


Shaman king - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(en) Shaman King\nHiroyuki Takei (en)\nJapó , 1998\nShūeisha, Comix-ART (en) , M&C! (en) , Editora JBC (en) , Kana, Carlsen Verlag, Schibsted Forlag (en) , Chuang Yi (en) , Bonnierförlagen (en) , Kim Dong Publishing House (en) i Star Comics (en)\nFormat de distribució\nanime i manga de comèdia, manga i anime d'acció i manga i anime d'aventures\nHao Asakura (en)\nLyserg Diethel (en)\nHorokeu Usui (en)\nAnna Kyoyama (en)\nJohann Faust VIII (en)\nChocolove McDonell (en)\nMikihisa Asakura (en)\nRen Tao (en)\nHana Asakura (en)\nJun Tao (en)\nAsakura Yohken (en)\nTamao Tamamura (en)\nRyunosuke Umemiya (en)\nIron Maiden Jeanne (en)\nGreat Spirit (en)\nManta Oyamada (en)\nShaman King universe (en)\nShaman King (en) i Shaman King (en)\nShaman King és un manganime shonen, dibuixat per Hiroyuki Takey. El manga de 32 volums (més de 200 capítols) es va estrenar a la revista Shonen Jump l'any 1998, però fou cancel·lada el 2002. El març de 2009 va ser reeditat, en una versió de 300 capítols agrupats en 27 volums, allargant el final. La serie anime va ser produïda l'any 2000, i consta de 64 capítols més 5 especials i 5 vídeos de poca duració.\nShaman King va d'un noi, en Yoh Asakura, que és xaman; pot fusionar la seva ànima amb la dels esperits per acoblar les seves habilitats i aconseguir unes característiques impressionants. Té un somni (bé, de fet el té la seva promesa, l'Anna Kyoyama): vol ser el Shaman King. Cada cinc cents anys es fa un torneig entre xamans, el Shaman Tournament o la Shaman Fight, per decidir qui serà el rei dels xamans. En aquesta lluita hi participen xamans de totes les cultures i llocs del món. Qui arribi a ser rei dels xamans tindrà el privilegi de fusionar el seu esperit amb el del Spirit King (rei dels esperits). Al llarg de la història es troba amb diversos amics i enemics.\nYoh Asakura: és el protagonista. Destaca pel seu caràcter extravertit i despreocupat; sempre sembla que estigui als núvols. Es preocupa molt pels seus amics i no els deixa mai de banda. Encara que no ho sembli, és un xaman molt poderós.\nAnna Kyoyama: és la promesa d'en Yoh, per acord dels seus pares. És una itako molt poderosa, però no va voler aquest poder des de bon principi. El seu poder comprenia el fet de sentir el pensament de les persones, i això la va portar a descobrir que els seus pares li tenien por pels seus poders. Es va tancar més i més en si mateix, fins que Yoh la va rescatar, derrotant el seu Oversoul, un ogre (això només passa al manga). És una noia molt manaire i sempre fa fer totes les feines de casa als altres, ja que és molt vaga. S'encarrega personalment dels entrenaments de Yoh, especialment durs. Tot i això, en el fons és una noia molt afectuosa i estima molt el seu promès.\nLen Tao: Xaman xinès. És molt altiu i orgullós. Depèn de quins doblatjes se'l coneix com a Ren Tao.\nHoro Horo Usui: Aquest noi és un ainu, raça orgullosa del nord del Japó. Estima molt la natura i la vol protegir. També s'estima molt el seu esperit, Kororo, i també vol protegir la seva espècie. Per això, el seu somni és conrear un enorme camp de plantes per tot el món. És una persona que sempre fa broma, i actua abans de pensar. És una mica pervertit, però res comparat amb Ryu. Sempre es pica amb Len, tot i que en el fons són molt bons amics i es preocupen l'un per l'altre. L'amistat queda demostrada quan Len és assassinat i Horo Horo és més afectat que als altres. El seu nom real és Horokeu Usui (llop de les neus en dialecte ainu)\nLyzerg Diethel: Xaman anglès. Està decidit a acabar amb Hao de totes totes.\nChocolove Mattel: Xaman provinent de Nova York. Es creu el rei del riure, i sempre rep pals dels altres, a qui no els hi fan gens de gràcia les seves bromes.\nBôkuto no Ryu: El seu nom en català seria «Ryu, el de l'espasa de fusta». Rep aquest nom perquè sempre va amb la seva espasa de fusta, que és amb la qual fa l'Oversoul.[Cal aclariment]\nManta Oyamada: No és ben bé un xaman, però també pot veure esperits. És el millor amic de Yoh. En el doblatje anglès se'l coneix com a Morthy Oyamada\nHao Asakura: És l'antagonista de la sèrie. El verdader Hao va viure fa mil anys, durant una gran guerra. Tenia el poder de llegir la ment de les persones i, malgrat que n'ajudava moltes, descobria que moltes d'elles no li estaven agraïdes. Va començar a cobar un sentiment d'odi cap aquestes persones, i acaba odiant els humans. Volia esdevenir el Shaman King per acabar amb la humanitat, però el van matar. Cinc cents anys després, i gràcies a la seva habilitat per poder reencarnar-se, torna a postular per esdevenir Shaman King. Tampoc ho va aconseguir, però va poder robar l'Esperit del Foc, un esperit realment poderós. En la seva vida actual, al moment de reencarnar-se alguna cosa va anar malament i el seu esperit es va dividir en dues parts: la primera, amb menys poder però un cor pur, va ser Yoh; la segona, amb gran part del poder i, evidentment, tota la maldat, va esdevenir Hao. En el doblatje anglès se'l coneix com a Zeke Asakura\nAmidamaru: Esperit d'en Yoh\nBason: Esperit d'en Len\nKororo: Esperit d'en Horo Horo\nMorphine: Esperit d'en Lyzerg\nMic: Esperit d'en Chocolove\nTokageroh: Esperit d'en Ryu\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Shaman_king&oldid=30183802»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 maig 2022 a les 16:33.


citas por internet en almagro\nHome » Descàrrega de programes\nEn aquesta secció podrà realitzar la descàrrega de programes i eines que li seran útils per instal·lar al vostre ordinador de forma gratis i lliure de virus.\nDESCÀRREGA DE PROGRAMES PER CONTROL REMOT\nTeamViewer és un programa de control remot. Mitjançant el seu permís, es pot accedir al seu ordinador i poder treballar-hi, bé sigui per a instal·lar algun programa, solucionar problemes o incidències, o bé transferir arxius necessaris al seu ordinador. En aquest enllaç podrà descarregar la versió complerta per a Windows des de la pàgina oficial.\nComprovi lo fàcil que és començar a utilitzar TeamViewer:\nCCleaner és una aplicació de codi tancat, que té com a propòsit millorar el rendiment de qualsevol equip que executi Windows mitjançant l’eliminació dels arxius innecessaris i les entrades invàlides del registre de Windows. En aquest enllaç podrà descarregar la versió completa per a Windows des de la pàgina oficial.


El Partit Pirata denuncia la politització de la justícia espanyola davant la Comissió Europea\n23 juny 2021 01:12\nPirates de Catalunya, a l’empara de la Directiva 2019/1937 de protecció de les persones que informen sobre infraccions del Dret de la Unió, ha denunciat aquest divendres, davant la Comissió Europea, la politització de la justícia espanyola i, en concret, del Consell General del Poder Judicial i de la Junta Electoral Central. A més, ha sol·licitat que s’intervingui urgentment el Consell General del Poder Judicial ja que «no actua d’acord amb els principis de seguretat jurídica i independència que han de guiar sempre el poder judicial».\nLa Comissió Europea té el deure de garantir els drets a la tutela judicial efectiva i a un jutge imparcial. No obstant això, casos com el de l’Eurodiputat Oriol Junqueras «demostren que està incomplint les seves obligacions a Espanya» denuncien els pirates que també afirmen que «l’Eurodiputat Oriol Junqueras, i els seus votants privats del dret de sufragi, són només dues de les moltes víctimes d’aquest incompliment; s’hi sumen les persones que van firmar clàusules bancàries abusives, aquelles que han reclamat pel cèntim sanitari o el cànon digital, i moltes més que no han pogut fer valer els seus drets».\nPirates de Catalunya basa la seva denúncia en la normativa de la Unió Europea però també en l’opinió d’altres institucions. Per exemple, el Grup d’Estats contra la Corrupció del Consell d’Europa (GRECO) ha recomanat en reiterades ocasions a Espanya que actuï per canviar el sistema d’elecció dels vocals del Consell General del Poder Judicial.\nEl Partit Pirata ha recordat que el GRECO ja va considerar que «s’ha perdut l'oportunitat d’esmenar allò que s’ha demostrat, a ulls dels ciutadans, el taló d'aquil·les de la judicatura espanyola: la seva suposada politització».\nEl GRECO també va recordar «la seva opinió sobre l’objecte que, en general, té la creació de Consells del Poder Judicial, garantir la millor independència del Poder Judicial, tant en aparença com a la pràctica. Malauradament, el resultat a Espanya continua sent el contrari, com ja es va destacar a l’informe d’avaluació de la quarta ronda, i s’ha vist confirmat pels esdeveniments recents al país».\nAquesta denuncia es suma a les presentades contra el tancament de pàgines web de l’1 d’octubre i contra el tancament de l’aplicació i web del Tsunami Democràtic, i es part d’una nova estratègia de Pirates de Catalunya per internacionalitzar la situació política i judicial. A més, Pirates de Catalunya anuncia el seu suport i assistència a la manifestació d’Omplim Estrasburg d’aquest dilluns davant el Parlament Europeu, l’assistència al plenari on Puigdemont i Comín on prendran possessió del càrrec, com hauria de fer Junqueras, i una roda de premsa aquest dimarts, amb els eurodiputats pirates del Parlament Europeu, per fixar la posició del partit en torn a la situació de Junquerasl i el futur suplicatori contra els exiliats.


DES DEL MEU MAR: de març 2012\nDemà tinc una sessió amb una mare angoixada.\nHe fullejat un llibre de capçalera des de fa pocs anys- entre altres llibres de capçalera, també recents:\nDel nuevo extremo- Integral\nArran d'un altre llibre sobre criança que anava més dirigit a mares amb nadons que no pas a mares amb fills que, al seu torn, ja tenen fills, vaig descobrir Laura Gutman i me'n vaig enamorar. Llavors vaig buscar altres llibres més adients per mi (per edat, per temes i per tot plegat) i vaig veure que en realitat no hi ha tanta distància emocional entre les edats. Bé, si que n'hi ha, evidentment, però "no tanta". En fi, jo m'entenc. El que vull dir és que no cal ser "mare-jove" per llegir allò que et pot servir, si més no, per pensar.\nAl capítol "Escolaridad, soledad y adicción" he trobat algunes frases que em serviran de punt de partida per parlar amb la mare que he de veure demà . Una mare que ha d'aprendre a confiar en el seu nen...\nEn deixo un parell, a mode de reflexió:\n"Para acompañar a un niño en el reconocimiento y exploración de su propio deseo, es necesaria gran madurez emocional por parte del adulto maternante. Porque ese niño, al desear algo por sí mismo, deja de pertenecernos."\n"Lo que los niños ya no hacen es quedarse en casa, jugar en la habitación, invitar a amigos con suficiente vitalidad para divertirse.(...) Y miran la televisión porque no hay nadie disponible para mirarlos a ellos."\nPer pensar-hi, no?\nPublicat per Montse a 27.3.12\nDe vegades quan passejo la Taca em faig reflexions i se m'acumulen els pensaments. Altres vegades m'emporto la ràdio i ja no penso, només escolto; o alguna de les coses que diuen em fa allunyar-me de tot i aprofundir en aquella idea del que algú acaba de dir; o si, en lloc d'escoltar com parlen tertulians i derivats, estic escoltant música, llavors em faig unes composocions al meu cap tan bones com quan somio, i em sap greu no poder-les plasmar de seguida, perquè, amb el pas del temps se m'acaben oblidant. No vull dir que siguin contes, ni narracions, ni novel·les, ni poemes (tant de bo algun dia pogués transformar el que penso en poema), no, no, no... és.. com ho podria dir? és que no té definició. Són pensaments i prou, i alguns d'aquests pensaments arrelen. Potser algun dia podré recuperar-los... perquè el truc de la llibreteta per apuntar els pensaments funciona quan vas en transport públic (fins i tot en transport privat si no ets el conductor) però - al menys a mi- no em funciona quan camino.\nDurant els tres anys i mig que vaig col·laborar al diari de Girona, portava sempre la famosa llibreteta i sí, ho reconec: en algun moment, caminant i tot, m'havia parat al mig del carrer per apuntar-me una idea; llavors el capità em va regalar un dictàfon perquè enlloc d'apuntar, pogués gravar la idea, però només ho vaig fer una vegada; em feia vergonya, anar pel carrer parlant-li a un adminicle que ni tan sols tenia forma de mòbil, perquè la gent em mirava com si m'hagués tornat lirona (parlar sol està molt mal vist, us hi heu fixat?)\ni tot això per què ho deia? ah, si, ahir vaig fer una barrija-barreja entre el que vaig escoltar, després el que vaig llegir i després el que vaig pensar:\nAhir vaig llegir a L.V. un article de la Cristina Sànchez Miret que venia a dir que el govern actual està intentant recentralitzar el país d'una manera subtil. No hi estic d'acord: el govern actual està intentant recentralitzar el país, però no subtilment sinó a lo bèstia. Tot plegat em fa pensar que hem estat una bona colla d'anys vivint una transició que ens ha fet donar una volta de tres-cents-seixanta graus: aquell home ho tenia tot tan ben lligat, que hem trigat trenta anys a fer la volta, però l'hem acabat fent. I si encara no l'hem feta... atenció, que aviat la farem (si no actuem!)\nAquesta segona reflexió sobre l'article de la C.S.M. la faig arran d'una expressió que vaig sentir mentre escoltava la ràdio, tot passejant la Taca, tal com us deia. I després del passeig, va ser quan vaig llegir l'article i vaig barrejar els dos conceptes.\nEn una emissora no catalana, algú, un tertulià - suposo- parlava de la quantitat d'anys que hem passat "transicionant" (ell no va dir aquesta paraula, aquesta paraula me l'invento jo ara mateix) trenta anys en el procés de la transició cap a una democràcia - deia el tertulià- i es quedava tan ample arribant a la conclusió que la culminació de la democràcia era tot el que està fent el govern actual.\nCom ens hem de posar d'acord, si tenim uns pensaments TAN divergents?\ndefinitivament no em convé treure la Taca a passejar.\nO no em convé escoltar la ràdio.\nO no em convé pensar.\nimatge baixada de la xarxa\nPublicat per Montse a 18.3.12\nPer animar una mica la Blogosfera, Blogville, la Catosfera o com li vulgueu dir, i per no parlar de temes espinosos com "la que està caient en tots els aspectes" i distreure'ns una mica, el Paseante proposa que expliquem la nostra experiència primera amb el cotxe. Així que, aquí va. Juro pels déus de l'Olimp que tot és cert excepte el nom del noi (més que res perquè no puc recordar-me de com es deia el noi en qüestió, tot i que existir, existia, us ho asseguro!)\nRemuntem-nos a un dia de maig de 1972 (ha plogut, ehhhhhhhhhhhh?)\n- Eeei, gent! Que ja tinc el carnet de conduir! - diu ella, tota contenta, dirigint-se al seu grup d'estudi (i de gresca) de la Normal.\n-Per fi! Enhorabona, ja tocava, noooooo? quantes vegades t'has presentat a les maniobres? I a la prova de circulació?- diu l'Enric- Va, explica'ns-ho altra vegada, vaaaaa!\nAu, calla, poca-solta!- fa ella, tocada, però encara no enfonsada- Ho voleu tornar a sentir, ehhh? Voleu tornar a riure, ehhh? Doncs aquí va la batalleta, aquest cop amb final feliç!\nLa teòrica la vaig treure a la primera! i després, hmmm, a la pràctica, un dia em vaig mig carregar l'examinador quan passava per davant del cotxe i és clar, em van eliminar de seguida...\nUn altre dia vaig fer tooootes les maniobres bé i al sortir a circulació vaig i faig un stop en lloc d'un ceda el paso. Després dubto un moment si mirar pel retrovisor o girar el cap com la nena de l'Exorcista. Faig això darrer i...zzzap! senyoreta, ja pot baixar del cotxe, que està suspesa! (merda)\nA la tercera, tampoc no vaig passar de les maniobres, em vaig carregar dos cons a la "ela" i vaig calar el cotxe a la rampa (més merda)...\nSetmana Santa pel mig... espera que esperaràaaaaaas.\nTornant de les vacances - unes vacances que havíem fet les 9 dones del grup d'estudi (i de gresca)de la Normal - em presento per quarta vegada. Passo bé les maniobres i a la prova de circulació ja-no-me'n recordo-què-carai-faig, la qüestió és que em tornen a tombar (merda, merda i merda). M'he de tornar a examinar de teòrica.\nCap problema. A la cinquena va la vençuda: passo la teòrica, les maniobres i la circulació sense gairebé ni adonar-me'n! (no m'ho creia!)\nFelicitacions, saltar-se una classe per celebrar-ho al bar, etc,etc. L'Enric li demana, de bones maneres, si quan acabin les classes el vol acompanyar a Badalona, que és on viu.\n- Amb molt de gust!- fa ella, tota cofoia (no és que li agradi l'Enric, a ella, no, però és un bon company -sobre tot de gresca- i així li demostrarà a aquell cap-quadrat que no li han donat el carnet a la tómbola!)\nEn acabar les classes surten tots dos cap el 850 del seu pare (ella no té cotxe i hauran de passar moooooooolts anys abans no en tingui un de propi; però molts, molts, molts, eh?)...\nBaixen tot xino-xano fins al carrer Tarragona, l'Enric flipa de com ho fa de bé i li ho diu diverses vegades. Ella se sent una mena de Fittipaldi (per als que fa poquet que han nascut i llegeixen aquest blog, Fittipaldi era... bé, ja us ho explicaré un altre dia, que avui no toca).\nArribant a la Plaça d'Espanya, aideumeu, s'equivoca de carril i es troba, sense adonar-se'n, encarada cap a Castelldefels.\n- I ara, què fem?- fa l'Enric\n- Ai!, que m'he equivocat, no et preocupis, donarem la volta - però no troba cap espai apropiat per fer la volta.\nTotal, primer viatge de la Història: Rally Carrer Melchor de Palau-Badalona, passant per l'Aeroport!\n(com pot ser que tardessin tant a inventar els GPS's, eh? eh? eh?)\nNo, no em dóna la gana d'explicar com reia l'Enric (i jo, ep!) menjant-nos un entrepà al bar de l'Aeroport. A Badalona vam berenar!\nAu, algú més s'anima a explicar la seva primera (o segona o tercera) experiència amb el cotxe?\nPublicat per Montse a 15.3.12\nAquí va el meu humil homenatge a Teresa Pàmies.\nM'encantava escoltar els seus articles, que sempre acabava amb un bolero. Com la vida mateixa.\nDescansa en pau, Teresa.


pertinença d'una persona a una nación\nLa nacionalitat, en el dret civil i polític, és la condició o l'estatus de pertinença o d'identitat legal amb una nació o estat i el conjunt de deures i drets que això comporta. En alguns sistemes polítics hom distingeix entre la nacionalitat i la ciutadania, i aquesta última gaudeix un estatus polític superior incloent-hi la participació sense cap tipus de restricció en els afers governamentals. En el sentit més estès, la nacionalitat, en el dret civil, és la constitució jurídica que s'atribueix als ciutadans o súbdits d'un estat, és a dir, la situació de l'individu per la subjecció o pertinença a un estat i a les seves lleis. Per nacionalitat també s'entén com el caràcter nacional; condició ètnica, solidaritat política, històrica i institucional que constitueix una nació.\nEn algunes constitucions o estats, s'entén com a nacionalitat, una nació sense estat però amb algun tipus d'autonomia. Així, per exemple, a Espanya, la Constitució Espanyola de 1978, designa com a nacionalitat històrica tots aquells territoris històrics i geogràfics, sense especificar-los, amb una identitat especial, històrica i cultural, però sense donar-lis categoria i drets de minoria nacional, tot i l'evidència en contra.\n↑ «Nacionalitat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ 6,0 6,1 6,2 Nacionalidad. MSN Encarta en castellà. [Consulta: 1 d'agost de 2009]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nacionalitat&oldid=30276179»\nDarrera modificació: 5 juny 2022 a les 20:46\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 juny 2022 a les 20:46.


Innovació Archives - Pàgina 4 de 5 - Blog de la Fundació Jaume Bofill\nEl 8 de març i les princeses\n11 de Març de 2014 - Marina Guinó-Àlex Cosials-Paula Veciana\nAquest dissabte hem celebrat el Dia Internacional de la Dona Treballadora #8M. I ho hem fet esperant temps millors. Esperant que es trenqui l’anomenat “sostre de [...]\n6 de Març de 2014 - Joan Badia i Pujol\nNingú no podrà negar que en el camp de la formació inicial per a mestres i professorat de secundària tenim un ampli “marge de millora”. Tot i els esforços de les [...]\nFormar per a la vida. El treball globalitzat\n14 de Febrer de 2014 - Laura Molina\nEl camp: cultius, formes de conreu, àrees i perímetres i maquinària agrària; bodegons de natura morta; el clima, les estacions i la lluna; els productes transgènics, els [...]


Apartments na Kosmonavtov Moscou Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUlitsa Kosmonavtov 10, Afores Nord-Est, Moscou, Rússia, 129085 - Veure al mapa\nAl visitar Moscou, vosté es sentirà com a casa a Apartments na Kosmonavtov, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartments na Kosmonavtov és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartments na Kosmonavtov és una selecció idònia per a la vostra estada a Moscou.


Mostrant 71 - 80 de 134 cursos\nEl CFGS de Marketing i Publicitat et prepara per obtenir les competències necessàries per enfocar els productes i serveis cap al client d'una forma més atractiva i creativa, i així poder exercir la seva funció en qualsevol organització del sector públic o privat, ja sigui treballant de manera autònoma o per a clients propis. Amb el suport de les millors empreses per a un aprenentatge real i enfocat al món laboral.\nBeca: 3950 €\nA pagar per l’alumne: 3950 €\nEl CFGS de Màrqueting i Publicitat et prepara per obtenir les competències necessàries per enfocar els productes i serveis cap al client d'una forma més atractiva i creativa, i així poder exercir la seva funció en qualsevol organització del sector públic o privat, ja sigui treballant de manera autònoma o per a clients propis. Amb el suport de les millors empreses per a un aprenentatge real i enfocat al món laboral.\nBeca: 10500 €\nMàster en Big Data y Analytics\nTítol Propi Three Points i Universitat Politècnica de Catalunya (UPC)\n1500 h -1 any\nEl Màster en Big Data i Analytics de Three Points dóna resposta a el nou escenari laboral que l'emmagatzematge, la gestió i la interpretació de les dades han aportat a les empreses i organitzacions a tot el món.\nEn l'última dècada, la quantitat d'informació que es genera sobre els negocis, persones o societats ha augmentat considerablement. Les dades són la base de cadascuna de les noves tecnologies que han anat arribat i van a seguir arribant a el mercat; les xarxes socials, el IOT, la domòtica, els cotxes connectats o el 5G. Mentre que abans es depenia de el coneixement dels directius de les companyies, ara podem trobar grans quantitats d'informació que ens ajudin a prendre decisions de manera objectiva.\nLa finalització de el programa permet realitzar el reskilling i upskilling de professionals perquè puguin liderar amb èxit projectes en l'àmbit del Big Data en les seves respectives empreses i així aconseguir donar resposta a les necessitats de l'panorama empresarial actual.\nBeca: 3600 €\nA pagar per l’alumne: 3600 €\nMàster en Blockchain i les seves Aplicacions Empresarials\nEl Màster en Blockchain i les seves aplicacions empresarials de Three Points permet a l'estudiant adquirir tots aquells coneixements, alhora que desenvolupar aquelles competències que li permetran liderar el procés de desenvolupament i gestió de projectes basats en aquest tipus de tecnologies.\nEl Blockchain es concep, inicialment, com l'arquitectura que permet la creació de les diferents moneda digital existents. Des del seu naixement fins a dia d'avui, l'interès mostrat cap a aquest tipus de tecnologies, així com el seu ús en diferents àmbits, ha incrementat considerablement, a causa dels avantatges que es deriven seu ús.\nBeca: 7200 €\nEl Màster en Branding i Estratègia de Marca proporciona als professionals de la comunicació i el màrqueting totes les claus i eines per dissenyar i implementar una estratègia de marca reeixida en coherència amb els valors, cultura i objectius empresarials.\nEl Màster en Business Intelligence proporciona les bases per a extreure i avaluar eficaçment les dades necessàries per a la presa de decisions en les organitzacions. El programa ofereix un enfocament únic i rigorós que permet que els alumnes es distingeixin en el camp de la intel·ligència dels negocis, desenvolupant habilitats crítiques en l'àrea.\nBeca: 3750 €\nA pagar per l’alumne: 3750 €\nEl Màster en Ciberseguretat et capacita per a la direcció i gestió dels sistemes de seguretat de la informació de les empreses, de manera que siguis capaç d'interactuar amb consultors i experts en seguretat informàtica, per tal de promoure i implementar estratègies capaços de blindar el coneixement de les empreses. El nostre programa s'estructura en 3 blocs i culmina amb el Treball Fi de Màster.\nMàster en Coaching Directiu i Lideratge\nEl Màster en Coaching Directiu i Lideratge proporciona als directius eines i tècniques de lideratge per al desenvolupament personal i professional. Capacita els professionals amb la metodologia de l'coaching, tant des d'un punt de vista personal com d'equip i d'organització, així com eines que potenciïn la seva intel·ligència emocional.


Dades que fan pensar - Diari de Girona\nDades que fan pensar\nfrancesc esteva 07.03.2020 | 00:12\nSuperada la inhabilitació, Artur Mas sembla que vol tornar. Potser que recordem algunes de les dades. Va ser responsable de les retallades de l'estat del benestar aquí i a Madrid amb un acord amb el PP (retallades que a Catalunya encara no s'han revertit). Va abraçar l'independentisme després que els manifestants del 15-M encerclessin el Parlament (va haver d'arribar amb helicòpter) i que la manifestació de l'onze de setembre tingués el primer èxit de manifestants i la convertissin en una manifestació independentista. Va anar a les eleccions plebiscitàries del 2015 amagat al quart lloc de la llista (potser per evitar respondre de la seva gestió) encara que deia que seria president si guanyaven cosa que no va passar perquè va fer un pas al costat quan la CUP el va vetar, va dir que no el votaria. Ens va posar de president en Puigdemont i en el seu últim llibre, en què sembla voler reivindicar-se, diu que el va conèixer el dia abans de proposar-lo, un model d'improvisació. Què vol ara? Crec que ningú ho sap del cert, sembla que vol tornar (a on?, per fer què?). La proposta de govern d'ERC i PDeCAT per torns (mig mandat un i mig mandat l'altre) sembla una broma.\nEl seu successor Puigdemont aquests dies ha protagonitzat un bany de masses a Perpinyà com a primer acte de la seva campanya electoral. Acompanyat pels inefables Comín i Ponsatí (la del farol), ha defensat que tenim la república a tocar, que si som forts vencerem, que ningú ens aturarà i coses per l'estil, cap esment a la realitat, sols mantenir el somni. Es tractava de fidelitzar els seus, desdeny total a la taula de negociació que copresideix el seu vicari amb qui compartia escenari. La campanya del «sit and talk» s'ha demostrat que per Puigdemont i els seus no és més que una mentida més. Es tracta del totalitarisme de sempre, ells i sols ells són Catalunya, els demés som zombis o millor mals catalans (tornant a les arrels pujolistes). Però cal recordar que Puigdemont és l'home de les dretes catalanes, les dretes que sempre ha representat el PDeCAT. Si va entrar al Parlament Europeu acompanyat dels nacionalistes flamencs (companys de grup al Parlament Europeu de Vox), en una de les poques intervencions que ha fet, va defensar el govern de la ultradreta polonesa. Per últim voldria recordar una dada que desqualifica la seva etapa de president. Parla tot el dia de democràcia i ara torna a parlar del referèndum d'autodeterminació però, respectaria el seu resultat? La pregunta ve al cas perquè a les eleccions plebiscitàries del 2015 els independentistes van perdre les eleccions en vots (van perdre el referèndum que està al darrere de tota elecció plebiscitària) però això no els va impedir fer el que van fer la tardor del 2017 sobretot en les sessions parlamentàries del 6-7 de setembre en què de forma no democràtica van pretendre anular la Constitució espanyola i l'Estatut de Catalunya que tant ens havia costat consensuar i aprovar democràticament. I ho van fer amb total menyspreu als que havien guanyat el plebiscit i encara avui no els han demanat perdó per haver ignorat el resultat de les urnes que tan reivindiquen (sí han demanat disculpes Carme Forcadell, Santi Vila i Carles Mundó i ho ha insinuat Dolors Bassa).\nCanviant de tema, en Casado vol unificar la dreta (defensa el pacte amb Ciutadans per absorbir-lo) per sobre del seu propi partit. A Galicia Núñez Feijóo li planta cara i Rajoy diu que qualsevol govern que necessiti els vots dels extremistes és dolent (carrega contra Sánchez per pactar amb UP però també contra el PP de Casado pels seus pactes amb Vox). Al país Basc, Casado s'ha carregat Alfonso Alonso, un home moderat amic de Feijóo que volia un PP menys dogmàtic i més adaptat al país. M'ha recordat quan Aznar es va carregar en Piqué perquè volia fer un PP a Catalunya més permeable a la catalanitat (carregant-se l'intent de Maragall d'incorporar el PP al consens de l'estatut). Si la defenestració de Piqué va portar el PP a protagonitzar una campanya indigna contra l'Estatut i Catalunya, veurem on porta el retorn d'un Iturgaiz més crispat que mai. Va estrenar-se parlant de govern fascio-comunista per referir-se al primer govern de coalició PSOE-UP i reivindicant els acords amb Vox amb silenci (acord) de Casado.\nIglesias i els d'UP han baixat a l'arena política, han entrat al govern i s'han tornat pragmàtics. Si a les anteriors eleccions van defensar la constitució que havien menyspreat ara acompanyen a la reina i toleren la monarquia. Tenen una feina dura (revertir la situació social) perquè les dades són vergonyants, tant les de persones en risc de pobresa, com les de nens que no mengen, les de dones mortes per violència de gènere o les de la desigualtat galopant. Veurem si són capaços de fer el pas i convertir la protesta en solucions. Les dades i no els gestos o les lleis més o menys progressistes ens diran si han fet la seva feina quan es faci balanç.\nPer acabar em referiré a una dada sobre la que crec que cal reflexionar. A les manifestacions de pagesos amb els tractors no hi he vist cap dels milers de treballadors (la majoria immigrants) que són els més explotats del camp. Les dades diuen que la majoria tenen sous de misèria, condicions de treball deplorables i que viuen en llocs que no reuneixen les mínimes condicions. Soc plenament conscient que els que es manifesten tenen raons per fer-ho i que el govern ha de fer (està fent) plans per afrontar els problemes del camp. Però m'agradaria que en els plans que es facin, els que treballen als graons més baixos no quedin, un cop més, marginats.


La Fura dels Baus investiga la interacció entre actors reals i virtuals a 'Terra Baixa Reload'\nMarina Gatell protagonitza aquesta nova mirada sobre el text d'Àngel Guimerà\nACN Barcelona Actualitzada el 22/08/2011 15:06\n260x366 Marina Gatell interpreta una Marta que no es resigna. / La Fura dels Baus Marina Gatell interpreta una Marta que no es resigna. / La Fura dels Baus\nTerra Baixa, d'Àngel Guimerà, ha estat una de les obres teatrals més populars i representades de la dramatúrgia catalana. Per això La Fura dels Baus en presenta la seva pròpia versió, Terra Baixa Reload. Aquesta nova mirada sobre el clàssic català, dirigida per Isidro Ortiz i Carlus Padrissa, dóna el protagonisme a la Marta, interpretada per l'actriu Marina Gatell, que interacciona virtualment amb els altres personatges, com el Sebastià (Francesc Orella) i el Manelic (Ernest Villegas). Els actors virtuals estan extrets de les gravacions de la pel·lícula Terra Baixa, que TV3 estrenarà l'11 de setembre. L'obra s'estrena aquest dilluns a la Biblioteca de Catalunya.\n"Per què he de plorar d'aquesta manera?". Amb aquestes paraules la Marta arrenca Terra Baixa Reload, la versió que la Fura dels Baus presenta del clàssic català. Aquesta nova mirada sobre el text d'Àngel Guimerà pren el personatge de la Marta, interpretat per Marina Gatell, com el nucli de l'obra, el motor de tota la dramatúrgia.\nTerra Baixa narra el viatge interior de la Marta que, al principi de l'obra, viu tancada en el seu món interior i tem l'arribada del l'hereu Sebastià, el seu amo i amant al mateix temps. De la desesperació inicial, el flirteig amb el suïcidi i el casori forçat amb el Manelic, la Marta passa a viure sent ella mateixa i a estimar el pastor de la Terra Alta per haver-la protegit i alliberat.\n"Interpretar la Marta és navegar entre moltes coses, és viure la pèrdua de la innocència i la presa de consciència que ella pertany a algú altre", ha dit Gatell. Per a l'actriu, "el recorregut de la Marta és l'anàlisi d'una llàgrima", que passa d'estar "gairebé morta" a sentir-se viva i a tornar a "creure en l'ésser humà".\nPer Gatell, a "Terra Baixa" el món està dividit entre els que fan les coses per ambició i els que les fan per il·lusió, i, enmig d'aquests dos bàndols "que no s'entenen", hi ha la Marta que "els comunica gràcies a l'amor, el llenguatge que tothom entén".\nIsidro Ortiz i Carlus Padrissa dirigeixen aquesta versió que investiga la interacció entre actors reals i virtuals, ja que Marina Gatell interpreta la Marta sobre l'escenari només acompanyada dels Perdigons, però interactua virtualment amb la resta de personatges, com l'hereu Sebastià (Francesc Orella) i el seu estimat Manelic (Ernest Villegas). Ortiz ha explicat la seva aposta per aquest text perquè Àngel Guimerà "és el Shakespeare català".\nLes intervencions dels actors virtuals provenen de les gravacions en brut de la pel·lícula Terra Baixa, una coproducció entre Televisió de Catalunya i Fausto Produccions dirigida per Isidro Ortiz i que TV3 estrenarà l'11 de setembre. Ortiz ha explicat que la intenció és completar la trilogia amb La filla del mar i Maria Rosa.\nEl film s'ha gravat a Cal Verdaguer, una masia al costat de Moià, la localitat del Bages on va néixer la companyia La Fura dels Baus. Tant la música de la versió cinematogràfica com la teatral són de Pep Sala. La versió teatral s'estrena aquest dilluns a la Biblioteca de Catalunya, on es representarà fins el 4 de setembre, amb possibilitats de fer una gira posteriorment.


El tarragoní: d’agost 2013\n[Un dos i seguit, 26-7-13]\nEls historiadors encara no s’han posat d’acord sobre l’antiguitat de la sardana, encara que sí que sembla clar que, tal i la coneixem ara, o amb unes característiques suficientment semblants, es va formar cap a mitjans del segle XIX. Des del punt de vista musical, no es conserven gaires documents escrits de com eren les sardanes abans d’aquella època, ja que el més habitual era la transmissió oral de la música.\nEn tot cas, en aquest segle i mig llarg, s’ha generat una quantitat enorme de música per a cobla. Milers de composicions de tota mena, per a tots els gustos i dels nivells de qualitat més variats, que també han tingut els seus seguidors... i les seves polèmiques. Un debat recurrent és el de la qualitat de les programacions a les ballades, els aplecs i, fins i tot, els concerts. Aquestes discussions s’han produït des de “sempre”, entenent per “sempre” des de que disposem de documents als arxius i hemeroteques. Per aquestes fonts, i per allò que ens han explicat els més grans, sabem que, en el seu moment, hi va haver grans trifulgues entre seguidors, per exemple, de Vicenç Bou i d’Enric Morera, el primer considerat per alguns com el paradigma de la manca de qualitat i l’exotisme, i l’altre un model d’originalitat i arrelament a la terra.\nSempre s’han criticat les obligades, els autors aficionats, les sardanes programades per compromís, els compositors “xiuladors” o els programes reiteratius i vetats als autors joves. I si al segle XIX ja es criticaven les sardanes que recollien melodies d’òperes i sarsueles, ara mateix són vius debats similars a les xarxes socials. Un debat en el qual hi tenen coses a dir músics, organitzadors i el públic... o no, perquè hi ha qui defensa que això ho haurien de decidir els entesos, és a dir, les cobles. Possiblement, la solució seria trobar un compromís entre aquests sectors, un equilibri entre aquell extrem on hi trobem determinats balladors que reclamen sardanes com aquell que demana un tema al discjòquei de torn, i l’altre extrem que seria la tria per part dels músics sense tenir gens en compte qui balla, que de tot hi ha.\nEl cert, però, és que darrerament hem pogut observar una millora general en les programacions, sobretot, és clar, de determinades cobles, amb la incorporació desacomplexada d’autors actuals i, fins i tot, dels més inquiets.\nPublicat per Angel López Lluís a 17:53 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


COVID: S’endureixen les restriccions a València – LA VEU D'ALGEMESÍ\nCOVID: S’endureixen les restriccions a València\nHome/Actualitat/COVID: S’endureixen les restriccions a València\nEs prohibeixen les reunions de no convivents en domicilis, i en exteriors es limiten a un màxim de dos persones.\nLVA.- Davant l’increment de contagis i de la pressió assistencial en les últimes setmanes, la Generalitat Valenciana ha tornat a endurir les restriccions per a fer front a la pandèmia del coronavirus. Les noves limitacions anunciades pel president de la Generalitat, Ximo Puig, han entrat en vigor hui dilluns 25 de gener i es mantindran fins al pròxim 15 de febrer.\nEstes restriccions limiten les reunions als convivents en l’espai privat i a dos persones que poden ser de dos nuclis de convivència diferents en l’espai públic. Segons esta mesura, les trobades familiars o socials dins de les cases quedaran limitades al mateix nucli de convivència, amb excepcions com la criança o les cures a majors, reunions laborals o institucionals i activitats en l’àmbit educatiu.\nQuant a l’espai públic, tant si són espais tancats o a l’aire lliure, les trobades familiars o socials es limitaran a un màxim de dos persones, llevat que es tracte de convivents. En este cas també s’aplicaran les excepcions de reunions laborals o institucionals, activitats en l’àmbit educatiu i les cures a persones vulnerables.\nTambé es decreta el tancament perimetral municipal de les ciutats de més de 50.000 habitants durant els caps de setmana i festius. S’aplicarà des de les tres de la vesprada del divendres fins a les sis del matí del dilluns següent. Esta limitació afectarà les ciutats de València, Alacant, Elx, Castelló, Torrevieja, Torrent, Orihuela, Gandia, Paterna, Benidorm, Sagunt, Alcoi, Sant Vicent del Raspeig, Elda-Petrer i Vila-real.\nCal recordar que des de dijous passat està tancada tota l’hostaleria, està restringit l’horari de comerç des de les sis de la vesprada i el toc de queda està fixat en a les deu de la nit.\nPuig ha apuntat que l’objectiu ara és que es produïsquen «les menors relacions socials possibles per a reduir el màxim contacte social, tant en l’espai públic com també dins dels habitatges, perquè ací està el gran focus dels contagis», ha manifestat.\nEn este sentit, ha detallat que el 69% dels brots detectats entre el 13 i el 20 de gener ha tingut un origen social i, dins dels brots socials, el 98,7% provenen de reunions amb familiars i amics.\nPuig ha insistit que la Comunitat Valenciana està en una situació «crítica que estressa a tot el sistema hospitalari valencià». Per això, ha advocat per donar la resposta «més contundent. Unes cases sense reunions familiars i socials. Això és el que necessitem ara per a frenar els contagis», ha defensat.\nQuant a la vacunació, ha lamentat que la Comunitat Valenciana té «poques dosis» i augmentarà el ritme de vacunació a mesura que arriben més.\nLa pressió assistencial dels hospitals valencians s’ha disparat en les últimes setmanes amb un creixement de pacients del 86,62% en planta i del 85,33% en UCI des del passat 7 de gener. En concret, en estos moments la Comunitat Valenciana té a 4.811 persones ingressades amb coronavirus en els centres hospitalaris, de les quals 695 es troben en l’UCI, ocupant el 58,65% dels llits.\nEn este context, la Comunitat Valenciana lidera, en els últims set dies, el número de persones hospitalitzades i de morts per Covid, amb 1.378 pacients ingressats i 382 defuncions. A més, en estos moments, tres de cada 10 proves PCR que es fan a la Comunitat Valenciana donen positiu, per la qual cosa la taxa de positivitat ha crescut fins al 31,26%.


El grup de recerca Grebitech participa en el 3D del curtmetratge Blink\nEl grup de recerca Grebitech, dirigit pel professor de l'Escola Universitària Politècnica de Mataró Carles Paul, ha configurat el laboratori de Biomecànica-Estudi del Moviment que disposa Biomlab a les dependències del Centro Ortopédico Técnologico de Barcelona, com a estudi de Motion Capture per el curtmetratge BLINK. Aquest curtmegtratge ha estat dirigit per Diego Latorre i protagonitzat per Fele Martinez, Macarena Gomez i Eduardo Casanova amb coproducció de Onorikal Studio.\nLa captura de moviment s’ha utilitzat per tal que l’actriu Macarena Gomez, sota la direcció artística de Diego Latorre, fes una interpretació del seu personatge tal com estableix el guió. En temps real, la interpretació es plasmava com a animació 3D en el seu avatar.\nL’experiència ha estat tot un èxit i s’espera que en un futur pròxim aquesta metodologia sigui utilitzada per més equips cinematogràfics. Hi han col·laborat, a més del professor Carles Paul, els següents professionals: José Luis Parreño (director de Biomlab i col·laborador de Grebitech); Luis Tinoco (director d'Onirikal Studio i exalumne de l'EUPMT), Ignaci Aguirre (exalumna de la EUPMT) i David Minguillón (professor d'animació 3D de l'EUPMT).


Igualtat i Gènere – UGT Catalunya\nLa igualtat de gènere consisteix en erradicar la violència i la discriminació contra les dones, així com assegurar que tenen les mateixes oportunitats que els homes en tots els àmbits de la vida.\nTreballem per la igualtat entre dones i homes a la feina, combatent la discriminació salarial, i promovent la conciliació de la vida familiar i laboral, així com la corresponsabilitat en el repartiment de les cures.\nEls Serveis Jurídics de la UGT de Catalunya han guanyat una sentència innovadora que reconeix el dret d’un treballador a gaudir, de forma compactada, el…\nLa XASI és la Xarxa d’Agents Sindicals per la Igualtat de la UGT de Catalunya, i té com a objectiu interconnectar totes les delegades i delegats de la nostra organització que lluiten i treballen per prevenir, sensibilitzar, detectar i intervenir sobre qualsevol discriminació que es pugui donar en l’àmbit laboral. La Xasi es va crear el 2001.\nSi ets delegada o delegat de la UGT de Catalunya i vols formar part de la XASI i rebre tota la informació que fa difusió la Secretaria d’Igualtat, fes clic aquí i omple la fitxa.\nLa Unió General de Treballadores i Treballadors de Catalunya amb l’objectiu de sensibilitzar i informar sobre la igualtat de tracte i no discriminació entre dones i homes en l’àmbit laboral elabora i desenvolupa eines, referències i recursos com a suport a les actuacions de les delegades i delegats com també a treballadores i treballadors. (…)\nLa UGT de Catalunya vol mostrar el compromís inequívoc de la nostra organització sindical en l’erradicació de les desigualtats que pateixen les persones LGBTI —lesbianes, gais, bisexuals, transgèneres i intersexuals— en el marc de les relacions laborals i, per extensió, a la resta de la societat.\nAccediu a consultar la informació de totes les jornades, assemblees, tallers formatius, actes sindicals, etc. que organitzem des de la secretaria d’Igualtat i també de les que participem, tant les finalitzades com les que es duran a terme properament.\nEl SIAM (Servei d’Informació, Assessorament i Mediació per dones) és un servei de la UGT de Catalunya que té com a objectiu informar les dones sobre els seus drets i combatre les desigualtats que poden patir en qualsevol àmbit de la seva vida.\nFacilitem informació, assessorament i, quan es fa necessari, mediació en matèria d’igualtat d’oportunitats entre dones i homes en els àmbits laboral, familiar o en casos de violència masclista.\nEl SIAM és un servei de consultes que també et pot servir per conèixer els recursos que existeixen per atendre les teves necessitats.\nPer contactar amb el SIAM podeu fer-lo a través de correu electrònic: igualtat@catalunya.ugt.org


Club de lectura: Les coses que realment han vist aquests ulls inexistents - TRESC\nClub de lectura: Les coses que realment han vist aquests ulls inexistents\nCLUB DE LECTURA: LES COSES QUE REALMENT HAN VIST AQUESTS ULLS INEXISTENTS, AMB J. L. BADAL\n"Les coses que realment han vist aquests ulls inexistents " (Rata)\nSinopsi: Hi ha una nit immensa i sense estructura. Però s'apostrofa amb el nostre cor. És mitja tarda, fa bon temps, el pare va arremangat. A fora borda un gos, els oms fressegen, l'aixeta del safareig degota. Se senten els cops del meu germà, feineja al taller del pati. La mare és a baix, atenent la botiga o més aviat esperant el primer client de la tarda. La casa fa olor de treball, de menjar fred. Una certa olor de terra, de tomàquet penjat, de patates sobre la palla, d'absència. Assegut sobre la pica, descansant del dia, de la feina, de la malaltia, de la vida, que als darrers anys s'entossudeix a considerar una farsa, el meu pare contempla un núvol. Sota el bigoti vermell, somriu. Et trobo a faltar.\nAutor: Josep Lluís Badal: Nascut a Ripollet del Vallès, 1966, viu de fa temps a Terrassa. Llicenciat en Filologia Catalana. S'ha dedicat a feines molt diverses, i actualment és professor de Llengua i Literatura. Ha publicat textos de crítica i creació en revistes especialitzades (Els Marges, Reduccions), i és autor de l'edició crítica de «La novel·la històrica en la literatura catalana», de M. Serrahima i A. Boada, (Publicacions Abadia de Montserrat).


Agustina Vilaret: “aquesta legislatura ha de ser la de la llengua catalana” - MÉS per Mallorca\nAgustina Vilaret: “aquesta legislatura ha de ser la de la llengua catalana”\nLa titular de la secretaria autonòmica d’Universitat, Recerca i Política Lingüística del Govern de les Illes Balears explica la tasca que es duu a terme des de la seva àrea\nAquests primers mesos han estat per posar peu fiter i posar la maquinària en marxa. Ens trobam, certament, davant d’un repte: situar la Secretaria Autonòmica en el panorama illenc, fer-nos forts. Si bé és una unitat de govern nova i, cal dir-ho, poc definida, té àmbits estratègics de país com són la Universitat i la Recerca. En aquest sentit vull destacar la tasca del director general, Pep Lluís Pons, qui coneix bé el sector i impulsa iniciatives com la Nit de la Recerca, que serveix per apropar la tasca dels investigadors a la societat. La recerca ha de ser clau si volem fer un canvi cap a un model econòmic i social basat en el coneixement i no en l’especulació.\nL’altra pota de la Secretaria Autonòmica és la Política Lingüística. Vos puc ben assegurar que la directora general, Beatriu Defior, coneguda i reconeguda en la matèria, té les coses ben clares. Des del minut zero ens vàrem posar a treballar en les actuacions i les fites que hem d’aconseguir per situar la llengua catalana en el lloc que es mereix i no cedir ni un mil·límetre davant agressions i menyspreus. Hem mantingut reunions amb les institucions més importants per a coordinar actuacions per tal que aquesta legislatura, sigui la de la llengua catalana.\nEn arribar, de tot d’una ens vàrem trobar amb el cas de na Paula Rotger. Hem estat al seu costat des del principi. Primer vàrem reunir-nos amb el delegat del govern espanyol perquè volíem esclarir els fets. Després vàrem impulsar l’enviament d’una carta al director de l’aeroport de Palma per exigir-li que es revisàs el cas i que no es victimitzàs encara més na Paula. La nostra actitud ha estat constructiva però també molt decidida.\nEn el cas de l’Oficina de Drets Lingüístics hem de dir que tot va per bon camí. Vos puc assegurar que tant en aquest afer com en tot allò que afecta a temes de llengua dins el Govern, som la garantia perquè tot vagi bé.


Pedro Duque busseja a Tabarca i comprova experiments sobre la seua biodiversitat | Valencia Extra\n21, gener, 2020\nPedro Duque busseja a Tabarca i comprova experiments sobre la seua biodiversitat\nEl ministre d’Innovació, Ciència i Universitats en funcions i cap de llista del PSOE per Alacant, Pedro Duque, ha bussejat aquest diumenge amb vuit científics del Departament de Ciències del Mar de la Universitat d’Alacant a la reserva marina de l’illa de Tabarca ( Alacant), on ha conegut dos projectes sobre la bioldiversidad i el canvi climàtic.\nDurant la immersió, liderada pels professors José Luis Sánchez Lizaso i Aitor Forcada, Duc realitzat mostrejos de posidònia i de densitat de peixos. També ha visitat els sensors de temperatura de l’aigua subterrània, experiments que formen part del treball de projectes d’investigació del Departament de la Universitat, segons ha explicat el PSPV en un comunicat.\nPedro Duque ha assegurat que la reserva marina de Tabarca, creada el 1986 a partir d’un estudi del grup de recerca que l’acompanyava, és un “exemple d’èxit de polítiques mediambientals”. “Gràcies a la protecció de la zona, la reserva avui en dia contribueix a millorar la biodiversitat i també les captures de pesca de les zones properes, de manera que s’estudia com a model i s’ha exportat a altres països”, ha manifestat.\nEls investigadors de la Universitat d’Alacant li han presentat dos dels projectes d’àmbit europeu en què treballen. Un d’ells, anomenat ‘Reserva Benefit‘, ha avaluat l’augment en el nombre de peixos i en la biodiversitat genètica en les zones adjacents a la reserva. L’altre, anomenat ‘Tropical Signal‘, monitoritza les condicions de temperatura i altres paràmetres per determinar com està afectant el canvi climàtic al mar Mediterrani.\nDuque ha “fet valdre” el “lideratge polític del Govern i del PSOE” en la “lluita contra la crisi climàtica mundial”. Com a “mostra d’això”, l’ONU ha decidit traslladar a Espanya la celebració de la Cimera Mundial del Clima d’aquí a un mes, que inicialment s’havia de celebrar a Xile, que va renunciar davant la “complicada situació” del país sud-americà.\nEl candidat socialista ha destacat que aquesta cimera serà de “vital importància” per aconseguir “compromisos concrets” dels països per “pal·liar el canvi climàtic”. També ha incidit que la investigació i la innovació “són claus” per “trobar solucions tecnològiques que permeten afrontar les conseqüències de l’emergència climàtica”.\nL'atur va baixar en quasi 3.000 persones al desembre a la Comunitat Valenciana\nCarles Mulet (Compromís) denúncia haver patit un "assetjament greu"\nMetrovalencia i el TRAM d'Alacant van impulsar un total de 84 accions solidàries durant 2019\nMorera advoca per convertir Compromís és una federació de partits i insta a "recuperar el tracte directe amb les bases"\nPSOE i Compromís més prop del vot favorable de Baldoví per a la investidura\nMés de 450 ponents i 15.000 assistents de 120 països es donaran cita en el Webit Festival a València\nL’alcalde d’Ontinyent decreta el desallotjament del barri de la Cantereria\nXimo Puig avança ajudes a les zones més castigades aquest divendres pel temporal Gloria\nMor un home a Moixent\nConeix quines són les tendències en moda infantil per a 2020\nFerits dos homes en un accident de cotxe a Picassent


Jessica Camacho Marit, Patrimoni net, Alçada, Biografia, Wiki, Edat, Alçada, Pares, Flash, Pel·lícules, Programes de televisió - Actrius Famoses Als Eua\nJessica Camacho Biografia, Wiki, Edat, Aniversari, Alçada, Pares, Marit, Casat, Patrimoni net, The Flash, Sleepy Hollow, Pel·lícules i Programes de televisió\nBiografia i wiki de Jessica Camacho\nJessica Camacho és una actriu de cinema i televisió professional nord-americana. Al llarg dels anys, ha aparegut en diverses sèries d’èxit. Algunes de les seves aparicions més destacades a la televisió inclouen papers en sèries com The Flash, Taken, Roman J. Israel, Esq, Think Like a Man, The Mentalist, Last Resort i Nikita.\nJessica té 38 anys a partir del 2020. Va néixer el 26 de novembre de 1982 a Califonia, Estats Units. Cada any celebra el seu aniversari el 26 de novembre. El seu signe de naixement és Sagitari.\nJessica Camacho Alçada\nJessica es troba a una alçada mitjana de 5 peus i 2 polzades (1,57 m) amb un pes de 56 kg (125 lliures). Sembla que la Jessica té una alçada bastant alta si les seves fotos, en relació amb el seu entorn, són alguna cosa per on passar.\nFamília Jessica Camacho\nJessy va néixer el 26 de novembre de 1982 a Califòrnia. No se sap molt de la seva vida passada. Va ser interpretada per primera vegada quan els seus amics la van convèncer perquè s’unís a una classe d’interpretació. Just després de la classe, es va interessar per la interpretació i va decidir perseguir els seus somnis. Més tard es va traslladar a San Francisco, on va ser contractada com a cambrera per poder mantenir-se a si mateixa.\nVa passar moltes nits assistint al prestigiós Conservatori Americà de Teatre. Després va tornar a Chicago, on va actuar en diversos projectes escènics i televisius i finalment va aconseguir el seu carnet de membre del Screen Actors Guild. Després es va traslladar a Los Angeles per dedicar-se professionalment a la indústria.\nJessica Camacho Marit i fills\nÉs bastant difícil creure que la bellesa de 37 anys no hagi tingut mai un nuvi. Per tant, alguns fins i tot suposen que Jessica està sortint amb el seu co-actor de The Flash, Carlos Valdes . Però tant Jessica com Carlos mai no han confirmat al públic sobre els rumors. D'altra banda, els fans també ofereixen la possibilitat que Jessica ja estigui casada. Però com que la dama mai no ha revelat cap informació sobre el seu marit, ja sigui el seu casament o la seva relació amb Carlos, tots dos destaquen, res més que una ficció de fan o simplement, una suposició.\nValors nets de Jessica Camacho\nA partir del 2020, Jessica té un patrimoni net estimat de 19 milions de dòlars. Jessica és una actriu professional de cinema i televisió. Al llarg dels anys, ha aparegut en diverses sèries d’èxit. Algunes de les seves aparicions més destacades a la televisió inclouen papers en sèries com The Flash, Taken, Roman J. Israel, Esq, Think Like a Man, The Mentalist, Last Resort i Nikita.\nJessica Camacho Mesures i fets\nJessica Camacho Bio i Wiki\nNoms complets: Jessica Camacho\nRaça / ètnia : Mexicà\nAniversari de Jessica Camacho\nData de naixement : 26 de novembre de 1982\nLloc de naixement : Califòrnia, USA\nAniversari : 26 de novembre\nMesures corporals de Jessica Camacho\nAlçada / Quant alt? : 5 peus i 2 polzades (1,57 m)\nPes : 56 kg (125 lliures)\nJessica Camacho Família i relació\nMarit / Cònjuge : Casat amb Carlos Valdez\nJessica Camacho Networth i Salari\nPatrimoni net : 19 milions de dòlars\nPel·lícules i programes de televisió de Jessica Camacho: Wiki de Jessica Camacho\nJessica s’ha consolidat com una de les actrius principals a Hollywood i perfecciona constantment el seu ofici amb cada nou personatge que assumeix. Ha recorregut un llarg camí en la seva professió i encara puja constantment per l’escala.\nNo s’han respost a moltes preguntes sobre la vida personal d’aquesta actriu. De la mateixa manera que és molt difícil explicar res sobre els seus pares, no se sap res dels seus germans. Actualitzarem aquesta informació tan bon punt esbrinem informació sobre la seva família i els seus pares.\nJessica es va traslladar a Los Angeles per participar a Hollywood. Va mantenir diverses feines mentre lluitava per les audicions i intentava posar els peus a la porta en reunions de càsting i altres esdeveniments.\nEl seu dur treball i dedicació va acabar donant els seus fruits, ja que va causar una gran impressió amb els directors de càsting i se li van donar una sèrie de petits papers en pel·lícules i sèries de televisió que van donar lloc a papers recurrents i més grans en altres projectes que la van ajudar a catapultar-la als focus.\nLa talentosa actriu va aconseguir el seu primer paper a la televisió a la sèrie Come On Over el 2007. Dos anys després, Jessica va passar a aparèixer a The Beast, que va donar lloc a altres papers a Justified, Dexter i Undercovers. El 2011, Jessica va aparèixer a The Mentalist and Gossip Girl.\nVa continuar aconseguint papers en altres sèries en els propers anys, inclosos El Jefe, Wedding Band, Last Resort, Nikita, Law & Order: Special Victims Unit, Hello Ladies, NCIS: Los Angeles i Castle.\nAmb cada nou paper que interpretava, Jessica Camacho cridava més l'atenció a la indústria i aconseguia papers més importants en altres programes de televisió com Bones, Rizzoli & Isles, Minority Report, Stalker, Longmire, Sleepy Hollow, The Flash, Harley , i els Davidsons, i Taken. També ha aparegut a All Rise, Casual i Frequency.\nJessica Camacho El flaix\nAl programa de televisió retrata 'Cindy Reynolds' o més coneguda com 'Gypsy'. És una metahumana de la Terra 19. És una caçadora de recompenses multivers a la Terra i la seva missió actual és rastrejar i portar a la Terra Harrison Wells.\npatrimoni net de Bitty Schram\nConsciència dimensional : És molt probable que la gitana pugui percebre diversos esdeveniments al llarg del temps i l’espai, permetent-li veure el passat i el futur, així com les dimensions paral·leles. A més, és probable que pugui 'vibrar' com ho pot fer Cisco, cosa que li permet suprimir la connexió dels velocistes amb la força de la velocitat, probablement demostrada quan va ser capaç de llançar Barry a una bretxa fins i tot mentre ell superava.\nViatge dimensional : El gitano pot manipular les energies dimensionals de la terra per obrir portals a altres dimensions.\nJessy retrata ' Sophia Foster ”A la tercera temporada de Sleepy Hollow. Sophie Foster és un personatge principal i un agent encobert del FBI que treballa per a Daniel Reynolds contra Atticus Nevins. Sophie, com la germana de Abbie, Jenny, té experiència en col·leccionar artefactes, així com una relació tèrbola amb el desaparegut sheriff Corbin.\nEs feia passar per l’aliada de Nevins i rival de Jenny Mills i Joe Corbin. Sophie es converteix en un veritable aliat d'Ichabod Crane, Abbie i Jenny Mills, Daniel Reynolds i Joe Corbin. S'uneix a Team Witness en la lluita contra el mal sobrenatural que aterra els habitants de Sleepy Hollow a l'episodi 'Blood and Fear'.\nSophie és una misteriosa, sexy i altament intel·ligent jugadora canalla al món del comerç d’artefactes de gamma alta que planeja desafiar a Jenny (Lyndie Greenwood) i Joe (Zach Appelman) en la seva recerca del fragment d’Anubis, un artefacte místic Sant Graal de la temporada tres.\nJessica Camacho Filmografia\nAll Rise (programa de televisió)\nThe Flash (programa de televisió)\nSleepy Hollow (programa de televisió)\nStalker (programa de televisió)\nBones (programa de televisió)\nLaw & Order: Unitat especial de víctimes (programa de televisió)\nÚltim recurs (programa de televisió)\nEl mentalista (programa de televisió)\nDexter (programa de televisió)\nEl Cap (TV Show)\nQui és Jessica Camacho?\nNascuda el 26 de novembre de 1982, a Califòrnia, EUA, Jessica Camacho és una actriu de cinema i televisió professional nord-americana. Al llarg dels anys, ha aparegut en diverses sèries d’èxit. Algunes de les seves aparicions més destacades a la televisió inclouen papers en sèries com The Flash, Taken, Roman J. Israel, Esq, Think Like a Man, The Mentalist, Last Resort i Nikita.\nJessica va néixer el 26 de novembre de 1982 a Califòrnia, EUA. Actualment té 37 anys a partir del 2019. Jessica celebra el seu aniversari el 26 de novembre.\nQuina altura té Jessica Camacho?\nEstà casada Jessica Camacho?\nÉs bastant difícil creure que la bellesa de 37 anys no hagi tingut mai un nuvi. Per tant, alguns fins i tot prediuen que Jessica està sortint amb el seu co-actor de The Flash, Carlos Valdes . Però tant Jessica com Carlos no s’han enfrontat mai al públic sobre els rumors.\nD'altra banda, els fans també ofereixen la possibilitat que Jessica ja estigui casada. Però com que la dama mai no ha revelat cap informació sobre el seu marit, ja sigui el seu casament o la seva relació amb Carlos, tots dos destaquen, res més que una ficció de fan o simplement, una suposició.\nQuant val Jessica Camacho?\nOn és ara Jessica Camacho?\nActualment és actriu als EUA.\nMädchen Amick david alexis


Entra i participa al PMUS - Ajuntament de Xirivella\nEntra i participa al PMUS\nLa plataforma #XirivellaParticipa continua rebent propostes per a dissenyar el Pla de Mobilitat Sostenible de la localitat.\nLa plataforma virtual de participació ciutadana #XirivellaParticipa, accessible mitjançant la web www.xirivella.es, continua rebent propostes per a dissenyar el Pla de Mobilitat Urbana Sostenible del municipi (PMUS). Es tracta d’una iniciativa de la Regidoria de Medi Ambient i Sostenibilitat, que dirigix Boro Montroy, amb la col·laboració de la Regidoria de Participació Ciutadana, coordinada per Mónica Sánchez.\nLa ciutadania pot consultar les propostes, debatre-les i, si és el cas, avalar-les fins a finals del mes de març. A la plataforma també s’han afegit les propostes arreplegades en el fòrum de mobilitat jove que durant les últimes setmanes s’ha celebrat a la localitat.\nDurant dos sessions l’alumnat dels IES de Xirivella han tractat les propostes i demandes en matèria de mobilitat treballades en els tallers desenvolupats prèviament a les aules.\nA més, el procés participatiu del PMUS ha comptat amb les aportacions recollides en cadascun dels consells de barri celebrats durant el mes de febrer.\nEl regidor Boro Montroy anima a la ciutadania a continuar participant fins a finals de març, proposant i votant a través de www.xirivella.es. «Entre totes i tots dissenyarem una Xirivella amable per a les persones i aconseguirem que els desplaçaments a peu, en bici o en transport públic siguen l’opció prioritària per economia, salut i eficàcia front a l’ús del vehicle privat», explica el regidor.\nPer a la regidora Mónica Sánchez el procés «està sent tot un encert. S’han creat tots els espais necessaris per a aconseguir una major i millor participació de la ciutadania en temes de mobilitat sostenible. Hem reunit i dinamitzat grups de veïns i veïnes perquè puguen debatre, reflexionar, suggerir i proposar accions que permeten dissenyar un PMUS real basat en les seues necessitats».\nA partir d’abril començarà l’etapa de validació tècnica de les propostes que donarà pas a la sessió de retorn i presentació pública de resultats en el Consell Local de Medi Ambient. Finalment el PMUS participatiu es presentarà en el ple municipal per a la seua aprovació i posada en marxa.\n6 March, 2018 CarruselCarrusel


La desglobalització de Menorca – Xalandria\nLa desglobalització de Menorca\nTradicionalment ens hem imaginat els llocs tot apel·lant a un idea de frontera, com a territoris – contenidors, tancats, coherents i autosuficient que són radicalment diferents uns amb els altres. Ens imaginam Espanya separada de França, València de Catalunya, Maó d’Alaior. Donam per suposat que cada lloc té una identitat única, la qual és el resultat d’un procés històric intern. Des d’aquest punt de vista la globalització és una amenaça a la coherència interna dels llocs, a la seva pròpia existència.\nTanmateix el que fa que un lloc sigui diferent a un altre no depèn només del seu grau d’aïllament sinó també de les seves connexions i desconnexions amb l’exterior. Els llocs es configuren a través de lligams, xarxes, relacions i fluxos. Això val tant per les grans metròpolis globals com per llocs petits i aïllats com Menorca. Des d’aquest punt de vista la globalització no destrueix llocs sinó que els crea.\nDic això perquè el fet diferencial menorquí no prové tan del caràcter especial dels seus habitants, sinó dels lligams històrics amb altres llocs del planeta. L’element geogràfic clau per entendre Menorca no és tant la seva insularitat com l’existència d’un port, és a dir d’una infraestructura de comunicació i coneixement que situa Menorca durant segles al centre de les principals xarxes comercials i militars de la Mediterrània.\nTot i que la mobilitat en general ha augmentat la història contemporània de Menorca és una història de progressiva desvinculació, és una història de desglobalització. Menorca al segle XVIII estava molt més ben connectada i globalitzada que ara. Fixem-nos sinó amb el que la relació de Menorca amb el món de la universitat. Al segle XXVIII els pocs menorquins que estudiaven ho feien a les millors universitats franceses. Joan Ramis va estudiar a Avinyó i Mateu Orgfial a Paris. Aquestes connexions “internacionals” desapareixen amb la incorporació de Menorca a l’estat Espanyol, la qual limita sistemàticament els contactes i relacions amb l’exterior. Els menorquins deixen d’estudiar a França – a l’estranger – i passen a fer-ho als centres de poder de l’estat espanyol. La creació de l’estat de les autonomies ha limitat encara més els contactes i relacions amb l’exterior. Ara els menorquins els toca a anar a Palma.\nEl mateix passa amb l’economia. El progrés de Menorca sempre ha anat lligat a la capacitat de l’illa de connectar-se a la resta del món. Menorca li va bé quan s’obre a l’exterior, li va malament quan depèn exclusivament del “mercat nacional”, quan no hi ha connexió amb l’exterior. Al segle XVIII el progrés econòmic ve de la mà comerciants menorquins que abasten tots els racons de la Mediterrània. El progrés de l’illa s’acaba bruscament amb la incorporació de Menorca al regne d’Espanya. Al segle XIX i principis del XX el progrés prové dels sabaters i altres industrials que sense cap mena de suport polític obren mercats arreu del món. La guerra civil i l’aillacionisme de Franco trenquen aquest model. EL 1969 el turisme pren el relleu com a motor econòmic de l’illa. Igual que passa al segle XVIII i XIX el secret és l’obertura a un mercat exterior. No és la nostra integració dins el mercat turístic espanyol que canvia la fesonomia econòmica de l’illa als anys 70 i 80 sinó la nostra capacitat de vincular-nos amb a fluxes turístics europeus, és a dir de globalitzar-nos.\nLa realitat econòmica i turística d’avui és molt diferent. la relació d’avui ve marcada per una progressiva desconnexió, desglobalització. Ja fa uns quants anys que l’arribada de turistes estrangers disminueix i que l’aeroport tot i la seva grandària perd connexions internacionals. Ja fa bastants anys que els industrials si es que en queden ja no viatgen a l’estranger, sinó que van a Palma i Madrid a cercar inversions i favors. L’economia de Menorca, tan oberta com era al món, s’ha espanyolitzat, s’ha fet cadaa vegada més provincial. L’únic turisme que ha crescut en aquesta dècada és que es mal coneix com “nacional”, és a dir espanyol. El que està passant aquí és que l’estat nació (espanyol) ha redefinit els nostres vincles polítics, econòmics i socials amb criteris de centre perifèria. Depenem cada vegada és d’Espanya i menys d’Europa. I això en l’era de la globalització no pot ser mai bo.\nEn definitiva el problema de Menorca és geogràfic. El món és cada vegada més semblant a Internet però nosaltres encara funcionem amb windows, és a dir amb una lògica geogràfica centralitzada que situa a llocs com Menorca a la perifèria. A l’era d’internet no hi ha perifèries ni espais tancats només xarxes, relacions, connexions i desconnexions.\nNo tenc receptes, si les tingués ja les hauria venudes…. És curiós que tot això ha passat just quan els governs sobretot “regionals” insistien en la necessitat de la internacioanlització de l’economia, i que els responsables turístics no paren de vendre Menorca arreu d’Europa. Però les dinàmiques espanyoles i espanyolistes són tan fortes que els govern s’han vist incapaços. Igual que ha passat amb el PTI, el discurs del govern ha anat per davant del discurs dels sectors socials que haurien de liderar el procés. Tenim un govern mediocre d’acord pero “la societat” encara ho es mes\nPau, estic bastant d’acord amb el diagnòstic de situació que fas, i tenc un exemple clar (per bé que minoritari i no rellevant més enllà de la categoria d’anècdota) del què dius: la passada temporada d’hivern, jo vivia, a unes 16 hores i mitja de distància de Menorca i tenia un mínim de 3 opcions horàries diferents al llarg del dia apunt per si m’agafaven ganes. Enguany, la durada mínima del viatge és de 18 hores i mitja i les opcions s’han reduït a dues, que a més surten de Buenos Aires amb 30 minuts de diferència. El problema no és des de Buenos Aires, sinó que de la connexió Madrid-Menorca, que s’ha complicat bastant per mor de la política de reducció de vols d’Iberia i Air Europa.\nDe fet, ara com ara, ja comencen a sortir com a opcions viables en les meves cerques per internet, entost de Madrid, alternatives com Heathrow, París i Frankfurt. I si qualcún d’aquests aeroports tingués una connexió directa, no només seria viable, sinó també, possiblement, molt competitiva.\nAra bé, i les receptes per donar-hi volta, on són, Pau?


Edgar Massegú - Artisticus\nInici » Artistes » Edgar Massegú\nEm considero un artista renaixentista. Vaig estudiar a l’escola d’Art d’Olot, a la Universitat de Girona i al Taller de Músics de Barcelona. He realitzat diverses exposicions d’escultura, pintura, il·lustracions, cartells, portades de revistes i jocs de rol. He guanyat concursos de còmic, poesia i de fotografia. La meva trajectòria artística m’ha dut a fer escultures per diferents espais museogràfics, així com, dissenyar gegants. He inventat i fabricat nous instruments musicals, apps que m’ha portat a obtenir diferents reconeixements en el món de la cançó, la pintura, el dibuix i la fotografia. Entenent la música com una eina de transformació social, he creat amb l’havanera El noi del Port una campanya pel Banc dels Aliments, o amb la cançó L’Ós Bru, una altra campanya de reintroducció de l’Ós Bru als Pirineus. He composat música per tot tipus de projectes: documentals, pel·lícules, curtmetratges, aplicacions mòbils o tractats de neuro-ciència. Amb PulpoPop he actuat sota la direcció de Carla Simón (Estiu 1983) als videoclips de la 1era etapa, i també, vaig inventar la que va ser considerada la 1ra audio-guia musical d’una ciutat (GrPop) a Europa. També vaig crear un recurs educatiu per aprendre llengua a través de la música que l’institut Ramon Llull ja utilitza a Polònia o Sud-àfrica. He participat en diferents ponències sobre creació i Teds. Amb Biflats -amb el que he estat premiat i becat- he actuat sota la direcció del dramaturg Martí Torras, contribuint a fer sonar la cobla en ràdios de mig món. A la pel·lícula Katartist (una ficció sobre la seva vida artística) he interpretat a un artista total, inspirant-me en les dificultats que ell mateix sempre ha tingut alhora de fer-se un lloc, sentint-se sovint un incomprès. Darrerament he obert la Casa Museu Edgar Massegú a Sarrià de Ter, segurament, l’únic espai museogràfic de Catalunya on visc envoltat de la meva obra.\nUn dia em va trucar en Gay Mercader (promotor musical de Rollins Stones, ACDC) per dir-me que la meva no era una obra fàcil, però tard o d’hora tindria una sortida.\nAmb la meva obra vull expressar la felicitat màxima entesa com un record d’infantesa perdut.\nTot el que un contenidor de rebuig pot encabir, amb alguna excepció no detallable.\nVolia salpar del port on ho va fer el vell del vell i el mar de Hemingway, anavem camí de Cojímar (cubà) i en un petit pati d’una casa d’una mena de fabela posseït per una impecable explosió naïf tropical i surrealista, un pintor jovenet feia anar els pinzells a l’oli, dels barrots del pati, atapeïdes penjaven tot d’obres seves. No he vist a Europa un surrealisme naïf de tant excels elaboració. Possiblement aquest pintor no pugui sortir mai del seu país i gaudir d’un reconeixement. Per a mi a ‘exposicions significatives’, Louvres, Hermitages i Guggenheims queden en curs davant tanta realitat.\nprevious post: Mercè Pla\nnext post: Xavier Puente


Les bosses de plàstic no es poden regalar\nLa bosses de plàstic ja no seran gratuïtes\nLa Generalitat ha posat en marxa una campanya informativa sobre la prohibició de distribuir-les sense cost\nLa bosses de plàstic no són gratuïtes\nLa Generalitat ha posat en marxa aquesta setmana una campanya informativa sobre la prohibició de distribuir gratuïtament les bosses de plàstic de caixa amb nanses i de distribució a domicili als comerços.\nLa mesura, en vigor des del 31 de març, és d’aplicació a totes les botigues de Catalunya, sigui quina sigui la seva tipologia, sempre que en vendre el producte facin servir aquesta classe de bossa. Els establiments poden adaptar-la segons considerin: establir un preu per bossa o oferir altres alternatives de substitució. La campanya pretén informar als comerços i els clients sobre la nova norma i que tenen alternatives per dur la compra.\nL’objectiu es va assolir amb escreix, i es va passar de les 327 bosses anuals per càpita l’any 2007 a les 156 l’any 2012. El comportament desigual entre els diversos sectors comercials, però, va fer plantejar la necessitat d’un consens de totes les parts. En concret, tot i que les grans superfícies n’havien rebaixat considerablement la distribució, fent-les pagar als clients o descomptant-ne l’import si no s’adquiria, el petit i mitjà comerç de proximitat tenia dificultats per aplicar de forma voluntària el pagament obligatori. És per això que els mateixos signataris del Pacte, el petit comerç inclòs, i a proposta de l’Administració, van acordar que el pagament obligat s’establís per llei.


La concòrdia civil algeriana |\nLa concòrdia civil algeriana\n2 Novembre 2009 in Ciència política, Cursos i conferències, Dret internacional, Facultat de Dret, Mitjans de comunicació\nDemà, 3 de novembre, a les 19 hores, es celebrarà a l’Aula Seminari 2 de la Facultat de Dret la conferència i la presentació del llibre La concòrdia civil algeriana : a través de la premsa espanyola: El País i La Vanguardia, acte en el qual hi intervindran Jaume Saura, professor de Dret internacional públic de la UB; Ismed Terki Hassanie, professor d’Història de la Universitat d’Orà; i Farida Boukraa, autora del llibre.\nEs lliurarà un exemplar de l’obra a tots els assistents.\n« De Millet al “Pretòria”\nL’acció publiciana i les grans enciclopèdies »