5 segons de l'estiu Tercer àlbum: data de llançament, tracklist i tot el que sabem fins ara - Característiques | Maig 2021\nAmb el nou senzill 'Want You Back' ja disponible, donem a conèixer totes les novetats a 5 Seconds Of Summer tornem a l'estudi per gravar el número 3 de l'àlbum.\nEl favorit de tothom, de quatre peces, 5 Seconds Of Summer, d'Aussie, fa temps que treballa molt i prepara el seu proper tercer àlbum d'estudi. La banda va deixar oficialment el seu single de retorn a 'Want You Back' el 23 de febrer, a més d'anunciar algunes noves dates de gira:\n#WANTYOUBACK OUT ARA https://t.co/iATgh4ZeUW pic.twitter.com/SwLYcpky14\n- 5 segons de l'estiu (@ 5SOS) 23 de febrer de 2018\n26 Dates, espectacles íntims, Nova @ 5SOS, no puc creure la reacció a la nova cançó, gràcies x x pic.twitter.com/FGy84eQX0i\n- Ashton Irwin (@ Ashton5SOS) 23 de febrer de 2018\nEl 27 de març, els nois van donar a conèixer el vídeo a 'Want You Back'. Podeu veure a continuació.\nA més, ara tenim el primer cop d’ull a la seva nova col·lecció de mercats que també podem analitzar per obtenir pistes.\nPot ser que aquesta imatge pesant de llavis acabi sent la portada de l'àlbum?\nMireu, els fanàtics de 5SOS no som un grup de pacients, per la qual cosa ens queda la mateixa pregunta: com és el * fk ck? Pop Punk? Realitat de síntesi? Death metal noruec?\nPer sort, ja hem donat algunes breus visites darrere de les portes de l'estudi per descobrir com està formant l'àlbum 3. Completem tota la informació ...\n1) Quins són els títols de les cançons del nou àlbum 5SOS?\nAlgunes de les noves cançons registrades en diferents bases de dades. # 5SOSFam #iHeartAwards #BestFanArmy (2) pic.twitter.com/Q1j40pwC7n\n- Actualitzacions festives @ 5SOSFamUpdater) 30 de març del 2016\nA part de 'Want You Back', els fanàtics de 5SOS són molt bons a l'hora de dur i van aconseguir descobrir alguns títols que havien estat registrats legalment per la banda. Aleshores, de què podrien tractar-se? 'She's Got A Rocket' sona una manera prometedora en un tipus de 'Any 3000' rebentat i 'Motius' té 'gran balada acústica' escrita a tot arreu. Pel que fa a 'Make Or Brake' i 'Carry You Home Tonight', estem una mica preocupats perquè això marqui una aventura estil Gaga al món del país. Tant de bo els seus viatges pels Estats Units no els hagin acabat gaire ...\nTambé es va trobar en línia el nom de cançó 'Valentine' que la banda va debutar el 10 de març en un concert per a iHeartRadio:\n2) Amb qui treballen?\nAlguna cosa seriosa a casa nostra ens cuina a la cuina @ blink182 @ 5SOS @travisbarker @markhoppus @JohnFeldy @liluziaoki pic.twitter.com/YMYTsLlkWA\n- Steve Aoki (@steveaoki) 22 de març del 2016\nImatges sobre insta i snapchat han mostrat Calum Hood a l'estudi amb una àmplia gamma de col·laboradors, incloent el llegendari productor John Feldmann, així com el DJ Steve Aoki i Mark and Travis de Blink 182. Així, a jutjar per aquesta estranya barreja, el nou disc serà una extravagància pop-punk-EDM amb un ritme de bateria calent a la part posterior. Probablement.\nA més, en una recent entrevista amb Maxwell a la cadena de ràdio Z100 de Nova York, els nois van revelar que han estat treballant amb Mike Elizondo que recentment va tenir èxit produint 'Stressed Out', 'The Judge', 'Polarize' i altres temes a Àlbum de gran èxit de Twenty One Pilots Borrosa:\n'Hem treballat amb un munt de nous productors. Un dels punts destacats va ser Mike Elizondo que va fer totes les coses d’Eminem, totes les coses del Dr Dre, així va sortir. Però recentment ha fet coses dels vint pilots que ens encanten ”.\nTenint en compte el pedigrí i la forma anterior de Elizondo, considereu aquest motiu més per emocionar-vos amb el nou disc. I, com podeu veure més amunt, també apareix com a compositor de cançons de 'Sant Valentí'.\n3) Com sonarà el tercer àlbum 5SOS?\nLa diferència entre el so del seu debut i Sona bé, se sent bé era molt més gran del que recordeu, i quan van deixar el botó de fantasma 'Girls Talk Boys', va quedar clar que els nois estaven a punt per ampliar el so més enllà del pegadíssim punk pop del qual eren coneguts.\nDe fet, Michael Clifford recentment va confirmar a Billboard que hi haurà un lleuger canvi en el seu so global:\n'Crec que quan surten totes les novetats, és com una sortida del nostre antic so, però encara manté alguns elements que ens agradaven. Era el moment que canviem ... És molt difícil explicar què és el so sense escoltar-lo realment. És com agafar música allà on hi ha ara i posar-hi la nostra oportunitat, fent que aquest so sigui únic. I és bo. No necessàriament és més electrònic; no és només rock & hellip; és una mena de combinació dels anys 90 i hellip; És tan difícil d’explicar & hellip; Hi ha un munt de garatges i hellip; Les maneres de fer les bandes vocals són similars a les de Beastie Boys-ish. Després tenim pianos sombris a les cançons & hellip; Tot té sentit ”.\nPer tant, qui sap on podrien acabar passant el següent, però espera algun tipus de sintètic allà, així com algun gran pop estadi al darrer disc de Fall Out Boy.\nfoto demi lovato hack\n4) Quina és la data de llançament del nou àlbum 5SOS?\nBé, el pla original era deixar 5SOS 3 a finals del 2017, però, com va dir recentment Michael Clifford a Billboard, no va sortir del tot així:\n'Els nostres fans estaven bastant enfadats que no els vam donar una actualització sobre el llançament d'un àlbum aquest any, ja que cap a principis d'any, érem bastant positius que tindríem un àlbum a finals de 2017.' . Amb el calendari, no va acabar de funcionar, però definitivament tindrem el disc l'any que ve.\nAixí, doncs, amb el primer senzill ja sortit oficialment, espereu l’àlbum ben aviat ...\nUs mantindrem publicats a tota la informació de 5SOS mentre ho fem\nUn dia a la vegada cancel·lat per Netflix i no tornarà per a la temporada 4\nJosh Peck va parlar de la seva amistat amb Drake Bell i és realment molt trist\nMikey Way obre informació sobre l'addicció i els darrers dies de la MCR\nPOLL: ¿mereix Sam Pepper el vostre perdó?\nJon Snow va dir alguna cosa WILD sobre sexisme, demostrant que realment no sap res\nL'actor que va interpretar a Puck a 'Glee' és el culpable de la possessió de pornografia infantil\nJa podeu estudiar el vlogging a la universitat i ens estrenem seriosament\nper què els memes de l’arna?\ncançó de 13 motius pels quals ballar\nfelicitacions de valentines tumblr\nsheri 13 raons per les quals la segona temporada\nKim Kardashian gairebé va perdre 10 milions de dòlars renombrant la seva línia de vestits de forma SKIMS\nConfessions d'un expedient secret: la meva història\nVeure Kimbra es converteix en un blanc de neu de la vida real en aquest sorprenent remix de Disney\nEl creuament de Conan / Ellen era perfecte\nAriana Grande reacciona davant el TikTok meme fent broma dels seus jersei de mida gran\nAlgú va fer un joc de monopoli de Harry Potter i anem directament a Azkaban


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - La problemàtica de les espècies invasores, als Matins Verds\nLa problemàtica de les espècies invasores, als Matins Verds\nEl cranc americà va ser el protagonista de l’activitat de Matins Verds que l’Escola de Natura de Banyoles va oferir aquest diumenge passat.\nEl temps va jugar una mica en contra de l’activitat, tot i que la pluja va donar una petita treva i els participants van poder sortir a buscar els crancs.\nL’objectiu de la xerrada era explicar l’origen del cranc americà, quines característiques té, com ha estat la seva introducció i quina problemàtica ha portat a l’ecosistema. Amb aquest exemple es va aprofitar per parlar sobre les espècies exòtiques invasores.\nMatins Verds és una de les activitats més habituals de l’Escola de Natura de Banyoles, que s’organitzen per a la divulgació ambiental i la conscienciació, sobretot dels més petits, sobre el bon ús de l’entorn.


Entitats i partits independentistes veuen «insultant» la visita del Rei la vigília de l'1-O: «No és benvingut»\nUn fort dispositiu policial blinda l'Estació de França per la visita del Rei i de Pedro Sánchez\nImatge d'arxiu d'uns protestants contra la visita del Rei a Barcelona.\nL'ANC exigeix que es compleixi el «mandat popular» i la CUP veu una «contradicció» que el Govern sigui a l'acte\nActualitzada 30/09/2021 a les 16:54\nEntitats i partits independentistes s'han concentrat aquest dijous a la plaça d'Espanya en contra l'assistència del rei Felip VI a la Fira Automobile Barcelona amb un mateix clam: «Catalunya no té rei». Així ho han expressat des d'Òmnium, l'ANC, l'AMI o JxCat, ERC i la CUP, entre altres. Gerard Pijoan, de la Junta Nacional d'Òmnium, ha criticat que Felip VI exhibeixi la seva «impunitat» d'una forma «insultant», ja que és la vigília de l'1-O. David Fernandez, vicepresident de l'ANC, s'ha sumat a la crítica contra el monarca i ha exigit als polítics que «recordin que tenen un mandat popular». ERC, JxCat i la CUP han rebutjat la visita del Rei i els cupaires han apuntat que és una una «contradicció» que el Govern també sigui a l'acte.\nDes d'Òmnium, Pijoan també ha exigit a la monarquia i al govern espanyol «que demanin perdó per la violència policial de l'1-O, el discurs «infame» i reparin el dany fet a les víctimes de la «repressió».\nEn una línia similar, David Fernàndez ha afegit que aviat farà quatre anys que Felip VI va «amenaçar» l'independentisme i es van enviar a Catalunya «les forces d'ocupació». Fernàndez també ha posat en valor el referèndum de l'1-O. «Aquell dia vam tenir el control del nostre futur», ha dit, tot reclamant als partits independentistes que actuïn en conseqüència. «A Europa no ens esperen ni esperen cap diàleg si no som nosaltres els que ens posem dempeus i reclamem que volem ser independents», ha conclòs.\nIsidre Sierra, representant de l'Associació de Municipis per la Independència (AMI), ha dit que els municipis són «la primera força per ajudar els catalans» i que no «necessiten cap tutela».\nPilar Vallugera, d'ERC, ha qualificat la monarquia espanyola «d'antidemocràtica i poc transparent» i ha indicat que hi ha indicis per pensar que és una família «corrupta i de delinqüents». «Catalunya no té rei i no en tindrà», ha assenyalat.\nPer la seva banda, Francesc Ten (JxCat) ha denunciat que el monarca «no és benvingut» perquè «ha dirigit la repressió» contra l'independentisme i «no té alternativa» per al projecte. «Des del 52% treballarem i defensarem la independència», ha afirmat.\nDes de la CUP, Mireia Vehí ha qualificat de «provocació» la visita del Rei i del president del govern espanyol el dia abans de l'1-O. A banda, però, ha dit que els sembla una «contradicció» que el Govern de la Generalitat tingui representació dins de l'acte a la Fira Automobile de Barcelona en què ha participat Felip VI. També ha criticat que «s'acompanyi» a Pedro Sánchez quan «no està facilitant cap resolució del conflicte».\nAntoni Castellà, de Demòcrates, també veu una «provocació» en la visita del Rei a Barcelona pocs dies abans del 3 d'octubre, quan el 2017 va pronunciar un discurs que ha estat molt criticat per partits i part de la societat, i ha afirmat que Felip VI és l'"últim responsable" de la «repressió a la ciutadania de Catalunya».\nA la convocatòria de protesta també hi han participat portaveus d'Arran, dels sindicats Intersindical, USTEC-STEs i del Centre Internacional Escarré per les Minories Ètniques i les Nacions (CIEMEN), entre altres entitats i plataformes.\nProtesta independentista a les portes de l'Automobile\nMés d'un centenar de persones han participat a la protesta convocada a les portes de l'Automobile aquest dijous al migdia amb motiu de la visita de Felip VI amb cartells amb el missatge «Catalunya no té rei». En diversos moments de la protesta, han tallat el trànsit a la plaça d'Espanya.\nAl final de la mobilització, cap a les 3 de la tarda, l'impediment de la circulació per part de les desenes de manifestants que quedaven ha aïrat alguns conductors i també passatgers que esperaven l'Aerobús i altres autobusos. A la parada, hi havia una llarga cua de viatgers després d'un matí amb moltes dificultats per desplaçar-se en transport públic a causa de la vaga de Renfe.\nComenta el contingut : Entitats i partits independentistes veuen «insultant» la visita del Rei la vigília de l'1-O: «No és benvingut»


Cambra d'Empreses de Serveis Professionals a la ConstrucciÃ³\nLa Cambra de Serveis Professionals és una organització empresarial (constituïda a l’empara de la Llei 19/1977 d’1 d’abril). Els seus socis són despatxos professionals col·legiats que ofereixen al sector de la construcció els serveis propis de les professions lliberals, que exerceixen en comú, vinculades a les àrees de l’arquitectura i de l’enginyeria. Centrada sobretot en els subsectors de l’edificació i de l’urbanisme.\nÉs per tant, per pròpia naturalesa, una agrupació pluridisciplinar amb l’objectiu d’aplegar les societats professionals que es dediquen primordialment a GESTIONAR, DIRIGIR, REDACTAR i/o ASSESSORAR tota mena de processos de planejament, de projectes i d’obres d’edificació i d’infraestructures urbanes.\nPel que fa a l’àmbit territorial, se centra primordialment a Catalunya, tot i que molts dels agrupats treballen també a tot l’Estat, i n’hi ha uns quants que ho fan també a l’estranger.\nQuant a l’àmbit competencial, se centra majoritàriament en els subsectors de l’Edificació i l’Urbanisme\nEn poden formar part totes les empreses professionals de l’arquitectura, de l’enginyeria i de l’urbanisme, sempre que en comparteixin l’ideari i estiguin interessades a perseverar en l’assoliment dels objectius per tal d’avançar plegats en aquest camí. Es tracta també d’intercanviar experiències per a capitalitzar-les.\nTal com preveu la Llei, les nostres societats professionals exerceixen, a través dels seus socis, les professions lliberals d’arquitecte, d’arquitecte tècnic, d’enginyer industrial, d’enginyer de camins, d’enginyer tècnic, etc. és a dir, que moltes són pluridisciplinars, tot i que n’hi ha de constituïdes exclusivament per arquitectes, o per aparelladors, o per enginyers. En definitiva, la Cambra és, per definició, una organització transversal dins l’àmbit dels facultatius del sector.


El Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) ha condemnat l'Estat espanyol a indemnitzar amb 30.000 euros a Igor Portu i amb 20.000 euros a Mattin Sarasola, els etarres responsables de l'atemptat de la T4, per tortures i penes i tractes inhumans i degradants.\nTraslladat a Espanya l'històric etarra Gregorio Vicario Setién des de França\n"Ni les autoritats ni el Govern han aportat cap argument creïble o convincent que pugui servir per explicar o justificar les lesions que al·leguen els demandants. I el tribunal entén que les lesions han de ser atribuïdes a l'Estat", argumenta la sentència d'Estrasburg.\nEl Tribunal de Drets Humans ha pres la decisió per unanimitat. Però descarta qualificar els danys infligits als demandants com tortures.\nQualifica els fets de "tracte inhumà i degradant" i no de tortura, però apunta que el Suprem "es va limitar a rebutjar la versió dels demandants" sense comprovar si el tracte als mateixos havia estat proporcionat.\nLa cort europea, amb seu a Estrasburg, considera que l'actuació policial en aquest moment va suposar una ...


Montse Sáez - Sant Adrià de Besòs - 16/12/2011\nLa 5a Trobada GimNadal estarà dedicada a la Marató de TV3\n- Serà demà a partir de les 10 hores a la Zona Esportiva La Mina\nLa Unió de Consells Esportius de Catalunya, amb la col·laboració de l’Ajuntament de Sant Adrià i el Consell Esportiu del Barcelonès Nord, organitza aquest dissabte, 17 de desembre, la cinquena Trobada GimNadal a la Zona Esportiva La Mina (c/Aristides Maillol, s/n). L’acte començarà a les 10 hores i el preu de l’entrada serà de 3 euros. Tots els diners recaptats es destinaran a la Marató de TV3, que enguany està dedicada a la regeneració i trasplantament d’òrgans i teixits.\nLa trobada consistirà en actuacions coreografiades de totes les modalitats gimnàstiques (acroesport, batuka, funky, gimnàstica aeròbica, artística, estètica i rítmica, jazz, hip hop, etc.), amb participants de prebenjamí fins a sènior.\nGairebé 1.500 persones participaran aquest diumenge a la tercera edició de la cursa Els V de Badalona\nEl Pessebre Vivent de La Catalana recull 514 euros per la Marató de TV3\nSant Adrià participa a la Marató de TV3\nSant Adrià torna a participar a la Marató de TV3


Case Borgo Vacanze Letojanni Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia V.Emanuele 398, Letojanni, Letojanni, Itàlia, 98037 - Veure al mapa\n"The house is beautiful, Carmen is fantastic Letojanni is a v..."\nBarri Letojanni Letojanni\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Case Borgo Vacanze és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Taormina-Letojanni. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Case Borgo Vacanze asseguren una estada plaentera als seus clients. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, servei de llançadora són només algunes de les comoditats que fan que Case Borgo Vacanze sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Case Borgo Vacanze.\nTots els tipus de viatgers (113) Parelles (38) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (45) Famílies amb infants grans (13) Grups (13)\n非常好 很干净 老板人也特别好 出门走两步就是沙滩


BUSINESS ROCK - Sandra Bruna\nAndy Rodríguez, ex mànager de grups de rock que ha muntat l’agència Jukebox, arriba a una empresa que es troba en una profunda crisi. Especialment el departament comercial es troba en una depressió col·lectiva a causa dels mals resultats de l’últim exercici.\nSorprenentment, la primera mesura d’Andy és instal·lar a la sala de juntes un Jukebox amb els gtans èxits dels ’60, ’70 i ’80, ‘Elvis Presley als Dires Straits, tot passant per Nina Simone, Frank Sinatra o Bruce Springsteen. En un principi, l’estressat gerent de la companyia pensa que ha comès un error i és a punt d’acomidar el consultor, però Andy explica quin és el seu mètode: com que l’èxit és un estat d’ànim, la seva missió consisteix a apujar la moral de la tropa, tot fent que incorporin al treball diari la filosofia dels grans èxits de tots els temps.\nAmb aquest objectiu, cada matí reunirà els irectius a la sala de juntes i escoltaran un d’aquests hits per a després extreure’n el missatges i comentar les aplicacions pràctiques que pugui tenir a l’empresa. Més tard, el “tema del dia” sonarà en diversos moments de la jornada laboral, per tal que tots recordin quin és el lema que cal seguir.\nLa meta és que al cap de quinze dies de “Rock business” la música de l’èxit torni a sonar a l’empresa i els seus empleats es sentin estrelles convençudes d’aconseguir grans hits.


Pàgina de la Secció Ciclista de l’Ateneu | Pàgina de la Secció Ciclista de l’Ateneu\nPàgina de la Secció Ciclista de l’Ateneu\n16 agost 2014 by Ateneu Popular | 21 Comments\nSi vols saber les RUTES que fem cada diumenge clica AQUÍ i en podràs veure la previsió ordenades per data amb especificació de quilometratge i altimetria.\nSi vols saber tota la informació sobre les BREVETS que tenim previstes per aquest 2021, haureu d’esperar una mica, per veure les edicions anteriors, cliqueu AQUÍ.\nSi vols saber informació sobre la tramitació de LLICÈNCIES, clica AQUÍ.\n13 novembre 2014 at 22:15\nBones, no he fet mai cap brevet, i estaria inreresat en fer alguna amb vosaltres, soc de Guissona, voldria saber si va molta gent. També si els que hi van, tenen molt nivell i a quina mitja (km/h) es fa, merci\n15 novembre 2014 at 19:48\nA les nostres brevets hi solen participar entre 40 i 50 persones i el nivel entre els participants és molt divers. A les brevets hi ha una hora máxima per validar els controls que es molt generosa, per exemple, per a fer una brevet de 200km tens fins a les 9 de la nit per arribar i se surt com a molt tard a les 8 del matí.\nSalutacions i gràcies per contactar amb nosaltres!\n1 agost 2017 at 9:44\nSempre et pots ajuntar amb els Fluixos/es, que sortim a la brevet de 200 Km i anem al nostre ritme, on no tots acabem però disfrutem d’allò més.\nPere Martí Carreras\n23 novembre 2014 at 9:30\nBenvolgut Ferran, no es que et vulgui possar pressió,pero m’agradaria saber els recorreguts dels Brevets 2015 per començar a saber aon no anire ni amb rodes.\nL’intenció es fer los tres de ca vostra,pero l’itinerari tindra l’ultima paraula.\n3 desembre 2014 at 22:52\nHauràs de disculpar al Ferran, doncs la culpa és del tècnic que no troba el moment de penjar-les a la web. Per descomptat que estan ja pensades… Mirarem de penjar-les durant els pròxims dies. Estigues alerta a la web!\n8 maig 2015 at 21:43\nVoldria agrair a tot l’equip que a fet posible la brevet de 400km, ja que meu vaig passar d’allo mes bé, amb molt bon ambient ciclistai una gran experiencia. Saludar a Jordi d’Alguaire ja que la major part del recorregut vam anar junts, Santiago per avisarme a parar a dinar a l’horta de San Juan i al Ferran per acabar els ultims 150 kms. Ja estic desitjant les brevets per l’any que ve a la Fuliola, amb ganes de 600 i alguna brevet nocturna.\nSalutacions a tots els Randonneus, ens veiem:)\n9 maig 2015 at 7:37\nMoltes gràcies Miquel pel teu comentari! Per la pròxima temporada segur que ens retrobem tots plegats, mentrestant a pedalar de valent!\nIván Robles Pereira\n1 febrer 2016 at 23:37\nVull posar-me en contacte amb vosaltres per rebre més informació de cara a la Brever 200 de Març. Vull participar. Saber l’hora de sortida, el lloc, el preu, poder descarregar el Track per al Garmin ja que veig que heu fet la ruta amb l’openrunner.\n6 març 2016 at 12:30\nDisculpa’ns Ivan, et vam respondre fa uns dies però tenim dubtes de si es va procesar bé la resposta. En tot cas, veiem que t’has inscrit degudament; per qualsevol cosa no dubtis en contactar-nos. També ho podeu fer per correu electrònic a lafuliola@ateneus.cat. Fins dissabte 19!\n12 març 2018 at 14:44\nBona tarda, on puc fer l’inscripció de la brevet d’aquest dissabte,\n12 març 2018 at 21:34\nAl següent enllaç podràs realitzar el tràmit de la inscripció: http://blocs.xarxanet.org/ateneupopular/2018/01/26/informacio-brevets-2018/\n20 gener 2021 at 10:36\nSabeu si programareu brevets aquest 2021?\n20 gener 2021 at 20:53\nTenim aprovat el calendari de brevets pel 2021, pero de moment donades les circumstàncies encara no l’hem publicat. La primera brevet es faria en principi al març si es pogués. Us avisem per la web. Salutacions.\n15 març 2021 at 10:26\nSabem si finalment hi haurà brevet el proper dissabte 20 un cop aixecat el confinament comarcal??\n16 març 2021 at 7:00\nHola Sergi, de moment es faria a partir de l’abril, si no hi han noves restriccinons.\n13 març 2021 at 14:52\nQue podreu/m fer la 200 de dissabte 20 de març?\n16 març 2021 at 7:02\nHola Carles, la brevet prevista pel 20 de març encara no la fem, si no hi ha inconvenients es reprendrà al mes d’abril totes les brevets previstes per la temporada.\n14 març 2021 at 9:01\nque hi ha possibilitats que poguem fer la Brevet 200 prevista pel proper dissabte 20 de març?\nHola Carles, la brevet prevista pel 20 de març encara no la fem, si no hi ha inconvenients es reprendrà al més d’abril.\n15 març 2021 at 10:08\nara que ja tenim obertes les restriccions comarcals i esportives, com veieu tirar endavant el brevet d’aquest dissabte 20 de març?\n16 març 2021 at 7:01\nHola Jordi, la brevet prevista pel 20 de març encara no la fem, si no hi ha inconvenients es reprendrà a partir de l’abril.


El mag Joan Barril també llegia l’Evangeli – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 15 de desembre de 2014 Atri\n4. Després, ara fa pràcticament sis anys, el 16 de desembre del 2008, Joan Barril va escriure un article breu, “La fe i la raó”, a “El Periódico” dedicat a mossèn Joan Alemany, un home clau en el periodisme catalanista i democràtic. El text és aquest: “Diuen els assidus a l’ església de Sant Ildefons que no havien vist mai el temple tan ple a vessar. La setmana passada va morir el pare Joan Alemany, una d’aquelles persones que fan dubtar els agnòstics i que enorgulleixen els creients. Seria ridícul intentar glossar aquesta figura íntima de la fe i de la ciutadania. Practicava la intel•ligència de la bondat, cosa que en cap cas vol dir la paciència del vençut. Alemany tenia l’autoritat moral de la qual sovint sol estar mancada la jerarquia eclesiàstica. Gràcies a ell la veritat periodística es va fer un lloc en plena dictadura. Se’n va un col•lega de la ploma i un home que va renunciar als palaus per ser un eficaç conserge de Déu”.\nSilveri Garrell\t el 16 de desembre de 2014 a les 05:22\nRespon a Silveri Garrell Cancel·la les respostes\nUn bisbe autoritari contra la lliure i solidària sor Lucia


LLUIS RIGAU TRI: de juny 2011\nIRONMAN NIÇA 2011: 11h 17' 36''\nI cada any que passa acabo millor els ironmans, més sencer i sense tantes molèsties musculars posteriors, segurament fruit d'un gran entreno durant els mesos anteriors. Ja se que no aconseguiré mai uns ritmes elevats però almenys puc seguir un ritme constant i força equilibrat. I aquest any a Niça no ha estat una excepció, m'he trobat de conya físicament, nedant, en bici i corrent ( l'estona que vaig poder correr )sense notar en cap moment defalliment. També serà perque l'experiència ens ajuda a saber-nos regular i aconseguir acabar la prova més fort que al començament quan saltem a l'aigua. Això sí, no m'he lliurat dels problemes a l'isquio esequerra que em van aparèixer i sabotejar la marató a partir del km 12.\nFins i tot quan entravem a la platja a les 06:15 amb en Jordi comentavem que aquest any no estavem gens nerviosos, no sabiem si era bo o dolent. Després de provar l'aigua i barallar-me amb les ulleres, donen la sortida a les 06:30 hores. Vam decidir col.locar-nos darrera dels sub 1 hora i dels pros per evitar els cops, però només de sortir no vaig poder espavilar-me i de seguida em van anar tancant els dels laterals. Impressiona nedar amb 2500 persones que volen avançar sense contemplacions i donant cops a dojo. Total, fins passats uns centenars de metres no vaig poder començar a nedar i agafar el meu ritme. Impossible nedar be, vaig decidir anar fent i esperar sortir de l'aigua i agafar la bici. ortida de l'aigua amb 1h.08', això sí, sense cansar-me.\nPrimera transició lenta com sempre faig, uns 6 minuts i pico. Començo a pedalar i em trobo be de seguida, fent els primers 20 kms de falç planer força ràpid i còmode. Van arribant els ports i portets i cap problema, cadència i anar fent. El millor moment, el port de 7 kms al km 90 aproximadament, anava com una moto. Km 120 i pico i cap a baix fins arribar als últims 20 kms que com sempre són una crono contra el vent, però em trobava amb força i vaig aguantar un bon ritme. Bicicleta en 5h. 52'\nSegona transició també lenta, uns 6 minuts més i començo a correr amb l'interrogant de l'isquio. Començo a correr i com sempre als ironmans floto i les cames van soles. Fot una calor impressionant, però a mí ja em va be. Als 2 kms noto algo a l'isquio i em prenc les pastilles de bicarbonat que em va donar l'Enric i sembla que em passen les molèsties. Acabo els primers 5 kms a 4' 36'' de mitjana amb molta comoditat, frenant-me el ritme per regular. Als següents 5 kms decideixo baixar a 5' el km com havia planificat i tot i que continuo molt be, els acabo a 5' el km. Però per desesperació al km 12 de cop i volta sense avisar se m'engantxa l'isquio esquerra i em comencen a venir els mals rotllos, doncs a Bilbao ja em va avisar. Paro i camino ràpid per veure si se'm relaxa. després de caminar un parell de minuts puc tornar a correr. I així fins al final de la marató i de l'ironman, corrent i quan s'engantxava l'isquio anava caminant uns minuts.\nI ja arrivo al km 40, després d'un gran esforç psicològic i de motivació. Com cada vegada, els últims 2 kms corro mig emocionat pensant en tot l'esforç fet al llarg del dia i dels mesos anteriors. I ja sóc a l'alfombra blava. Es impressionant el què sents en aquells moments, els que ho heu provat ja ho sabeu i els altres ja sabeu el què us toca, je, je !!! Cinquè Ironman ( segon cop a Niça ) finalitzat. Marató en 4 hores i ironman en 11h. 17' 36''\nLa veritat es que la intenció era intentar acabar en 10h. 30' o 10h. 40', però els problemes amb l'isquio ho van fer impossible. Tot i això estic molt content del resultat, d'haver acabat una altre Ironman que no es poca cosa, d'haver acabat més fort que al començament i sobretot d'haver-mo passat molt be tota la estona. I a més, si el gran mestre Marcel està content i satisfet amb la seva tercera posició després de guanyar cinc anys consecutius, com no ho puc estar jo també de content. Soms els putus amus !!!\nI ara a acabar de recuperar per afrontar novament un altra cop l'Embrunman el 15 d'agost, acompanyant l'altra mestre dels mestres Xevi Bassols i també amb el company de "fatigues" Jordi Cebrià, quins cracks que estem fets. Soms els millors.\nSalut i kms per tothom.\nPublicat per LLUIS RIGAU FERRER a 22:20 Cap comentari:\nPublicat per LLUIS RIGAU FERRER a 6:47 1 comentari:


Guia per visitar Rio en furgo o vehicle càmper - Furgo en ruta\nBrowse: Pàgina d'inici / Blog, Destacats, Guies de viatge, Tips / Guia per visitar Rio en furgo o vehicle càmper\nAlguns furgoneters passen de llarg de Rio de Janeiro o dubten si visitar-la per la por i la inseguretat. Però realment és una pena, ja que es tracta d’una ciutat on creiem que realment val la pena aturar-s’hi, encara que sigui durant alguns dies.\nCom que l’organització de l’estada a aquesta gran ciutat va ser un tema que ens va portar força feina, volem compartir com va ser la nostra experiència a Rio amb la furgo, per si us pot servir de referència i ajuda. Allà va!\nON DORMIR a Rio amb la furgo o vehicle camper\nUs expliquem els llocs on vam estar dormint de la ciutat:\nBarri d’URCA // Praia Veremelha\nLa zona de Praia Vermelha és una àrea militar amb força vigilància. A l’inici d’aquesta zona es troba l’entrada al telefèric del Pão de Açúcar amb força aparcaments al voltant. L’estacionament és regulat, hi ha un vigilant que cobra uns 6 reals per 4 hores d’aparcament. Al final d’aquesta àrea, davant de la Praia Vermelha, s’acostumen a aparcar diverses furgonetes càmper i autocaravanes, per la tranquil·litat que hi ha a nivell de delinqüència. L’únic inconvenient és que acostuma a ser un espai habitual de trobada de tambors i festes que s’allarguen fins a altes hores de la matinada, la qual cosa fa que sigui difícil poder dormir amb tranquil·litat, especialment el cap de setmana o durant el carnaval. Tot i així, si es busca un lloc el més segur possible, creiem que és el més recomanable.\nVa ser el mateix vigilant de l’aparcament qui ens va suggerir que anéssim al proper barri d’Urca a estacionar. D’aquesta manera ens estalviaríem el pagament de l’aparcament tarifat, ja que la idea era estar-nos tota la setmana de carnaval i, en principi, és un dels barris més tranquils de Rio. Es troba just darrere de la muntanya de Pão d’Açúcar. Tot i que de totes formes en aquest barri també passen coses, i sempre cal anar amb compte, nosaltres vam estar acampats a un dels seus carrers durant tota la setmana i sense problemes. Al final, fins i tot vam conèixer els veïns.\nPer arribar fins a la zona de Pão d’Açúcar i al barri d’Urca, a més de la combinació d’autobusos també es pot utilitzar el bus integració 513, un servei que surt des de la porta del metro Botafogo i que serveix per connectar el metro amb la zona de Pão d’Açucar i Urca. És força útil si es vol anar a algun punt llunyà d’on estem. Si no, surt més econòmic anar en bus.\nTrobar wifi al Pão d’Açucar\nL’únic lloc on vam aconseguir wifi va ser al restaurant que hi ha a la Praia Vermelha, a mà dreta, on hi ha el cercle militar de la platja. Allà hi ha un parell de restaurants. Un de buffet lliure, que està força bé tant en quantitat com en preu, i l’altre és un restaurant a la carta, on tenen wifi. Es pot prendre una aigua de coco gelada per 6 reals.\nL’hotel Viña del mar està situat al barri de Lapa, molt a prop dels bars de música i copes que s’omplen per la nit, en un barri que està força vigilat i que s’ha tornat força segur de nit. El millor de l’hotel és el seu aparcament intern, amb l’entrada força elevada per a furgonetes de sostre elevat, que entra amb el preu de l’habitació.\nEl Viña del mar és un hotel una mica més car que l’Hotel Americano, que està just al costat i és dels mateixos amos. L’hotel Americano té un aparcament molt petit, però et deixen aparcar a l’hotel Viña del mar, així que es converteix en l’opció més barata que vam trobar per dormir a un hotel i amb la furgo vigilada a un aparcament. L’hotel té wifi, i en general no està malament.\nSi voleu reservar per internet, recomanem fer-ho a través de booking.com, ja que surt una mica més econòmic que a través de la seva pròpia pàgina web.\nAeroport internacional Galeao\nCom que vam rebre la visita de la família i van arribar a l’aeroport de Galeao a Rio, vam optar per dormir un parell de nits a l’aparcament de l’aeroport, el dia que arribava la família i el dia que se’n van anar. L’aparcament de la terminal 1 té una zona a l’aire lliure, amb algun arbre i està força vigilat. A més és més econòmic que el del terminal 2. Les dues terminals estan unides per dins i estan força a prop l’una de l’altra. Es pot anar caminant. Encara que no s’esperin visites, dormir a l’aparcament de l’aeroport pot ser una bona opció si a algú no li fa gràcia dormir al carrer. No és barat. Costa uns 50 reals al dia.\nNO ET PERDIS de Rio de Janeiro\nSi estaràs poc temps, et recomanem que no et perdis aquests quatre atractius:\nÉs la icona de la ciutat i les vistes des del crist són realment espectaculars. Si has d’elegir entre visitar el Pão de Açucar o el crist, queda’t amb el crist. Ofereix unes vistes més panoràmiques de la ciutat i té l’alicient de visitar la imponent escultura del Cristo Rei.\nNosaltres el vam visitar sortint des de l’hotel on vam estar al barri de Lapa. Just al carrer del davant hi ha una para de bus amb combinacions per a tota la ciutat. Hi ha un autobús que va directe fins al Corvovado – Cristo redentor. El 405 ó el 497 arriba fins a Cosme Velho, parada des d’on s’agafa el tren de Corcovado, que et porta fins al Cristo redentor.\nRecomanem reservar per internet l’entrada. Si es fa així, encara que surt una mica més cara, el temps d’espera és només d’una hora. Si no es reserva i s’opta per comprar l’entrada allà, quan vam anar nosaltres et donaven el bitllet per al tren que sortia quatre hores més tard.\nPassejar per la platja de Copacabana i arribar fins a Ipanema i Leblon\nÉs una visita gairebé obligada per poder gaudir de la platja més famosa de Rio, veure l’ambient i gaudir d’un passeig ben relaxat. A Ipanema, a més, acostumen a estar els artesans venent al carrer tot tipus d’artesanies. Allà pots degustar una aigua de coco o un suc de les moltes fruites exòtiques que existeixen.\nLa millor manera que trobem nosaltres per saber el número d’autobús que cal agafar per anar a qualsevol lloc és buscar-lo a través del google maps, molt útil i pràctic. A nosaltres sempre ens va funcionar.\nBarri de Lapa\nSi vols sortir de nit per Rio, una bona opció és el barri de Lapa. Des dels arcs de Lapa surt l’avinguda Mem de Sá, plena de bars, restaurants i sales de ball on és fàcil trobar tot tipus de shows en viu de diferents estils de música. És qüestió de passejar-se tranquil·lament fins que es trobi el que més ens agrada.\nArcs de Lapa\nEls arcs de Lapa es troben al centre del barri i són una de les icones arquitectòniques de Rio de Janeiro. Es tracta d’un aqueducte de 270 metres de llargada i 64 d’alçada, construït al segle XVIII per portar aigua a la ciutat. Fins a l’agost del 2011 funcionava com un viaducte per on circulava un bondinho o telefèric que transportava els turistes fins al barri de Santa Teresa. Tot i els reiterats anuncis de reobertura, quan vam passar-hi (març del 2014) el servei encara no estava actiu.\nI ja que estem a Lapa, aquí tenim les famoses escales de l’artista xilè Selarón, tota una experiència passejar-se per elles i fixar-se en la quantitat i varietat de rajoles que es van utilitzar per decorar-la.\nL’ascens al Pão de Açúcar amb el bondinho o telefèric ofereix una de les vistes aèries més properes de la badia de Guanàbana. Si no heu tingut prou amb les espectaculars vistes que es divisen des del Corcovado i esteu disposats a pagar els 62 reals -uns 20 euros el 2014- que costa l’ascens, és una bona opció per emportar-se una altra bona vista panoràmica de la ciutat. Teniu tota la informació en aquesta web: http://www.bondinho.com.br/site/es/\nAixí mateix, es pot passejar pels voltants d’aquest imponent bloc de granit de 396 metres d’alçada, que es troba situat al peu d’una bella i petita platja, la praia vermelha. També es pot fer una caminada pels voltants fins arribar a la praia da Urca, agradable per al passeig, però poc recomenable per al bany per la contaminació que acumulen les seves aigües.\nPer als més esportistes, una bona alternativa per gaudir de les vistes aèries, consisteix en pujar caminant des de la praia vermelha fins al morro da Urca, que és la muntanya on fa la primera parada el bondinho, abans d’ascendir fins al Pão de Açucar. Es tracta d’una caminada força exigent, d’entre 45 minuts i una hora i mitja, que transcorre entre la natura. Hem trobat aquesta pàgina web on expliquen amb detalls -en portuguès- com pujar caminant fins al morro da Urca: http://www.riodejaneiroaqui.com/pt/trilha-morro-da-urca.html\nPer poder gaudir del carnaval de Rio, és gairebé indispensable fer-se amb un dels mapes que et donen als punts de Turisme per saber quins dies i a quina hora sortiran els diferents ‘blocos’ que ompliran els carrers de música, ball i color.\nDurant els carnavals, nosaltres vam estar aparcats al barri d’Urca. Va ser molt tranquil i no vam tenir cap problema durant tota la setmana. Des d’allà passen autobusos directes fins a Copacabana – Leblon – Ipanema, amb diferents números que indica a on van amb el rètol lluminós. En aquestes platges són on hi ha alguns dels millors ‘blocos’ que se celebren al carrer, on una multitud de gent es junta per ballar i passar-ho bé seguint la música.\nUna altra zona forta del carnaval al carrer és al parc Brigadeiro, on hi ha el monument nacional als caiguts a la guerra. El lloc és molt agradable, un espai obert, verd, i amb capacitat per a molta gent. El metro Glòria o Cinelândia són els que queden més a prop. Molts autobusos passen també per aquesta zona.\nPer anar al sambòdrom ho vam fer amb el bus integração des d’Urca fins al metro Botafogo, i des d’allà amb el metro fins a Central. Entre el metro parada Central i l’entrada al sambòdrom està ple de paradetes de menjar i beguda. Val la pena comprar alguna cosa allà, ja que els preus dins del sambòdrom estan molt més cars. Ben bé el doble. I un cop hi entres ja no et deixen sortir.\nLes entrades per les grades parells és per la part del metro Central. Si teniu l’entrada per les grades senars és millor parar al metro Praça Onze. Per tornar a casa, a l’hotel o a la furgoneta, el més recomanable és el taxi. Hi ha preparada una parada oficial de taxis just a la sortida del sambòdrom amb molts taxis, així que podreu tornar sense cap problema. Això sí, els preus són pactats abans, i surten gairebé tres cops més cars que el valor normal del recorregut. Sí, anar al sambòdrom és car, però si es vol viure aquesta experiència, per un cop a la vida, val la pena.\nI finalment, tant si decidiu quedar-vos uns dies a Rio, com si creueu la ciutat per anar en direcció Niterói, val la pena avisar que el peatge del pont que creua la badia és més barat en diari que el cap de setmana. ¡Us desitgem que gaudiu molt de Rio de Janeiro!\nPosted in Blog, Destacats, Guies de viatge, Tips | Tagged càmper, furgo, kombi, viajar, viaje\n2 responses to “Guia per visitar Rio en furgo o vehicle càmper”\n14 July, 2014 a les 20:57\t| Permalink\n7 July, 2014 a les 17:50\t| Permalink\n« I com s’ho fan per finançar el viatge? (I)\tI com s’ho fan per finançar el viatge? (II): Guanyar-se la vida en ruta »


Comença el termini per sol·licitar ajuts de menjador en centres educatius del Vallès Occidental | Diari Sant Quirze\nInici » a-ultimesnoticies » Comença el termini per sol·licitar ajuts de menjador en centres educatius del Vallès Occidental\nSOCIETAT | Avui comença el termini per sol·licitar els ajuts de menjador per a l’alumnat matriculat en un centre educatiu del Vallès Occidental. Com a novetat enguany, l’ajuda incorpora els infants de segon i tercer de primer cicle d’infantil en centres sostinguts amb fons públic de Catalunya, on s’hagin implantat. Altrament, subvenció també s’orienta als ensenyaments de segon cicle d’educació infantil, educació primària i educació secundària obligatòria i que els pertoqui la gratuïtat del servei.\nL’objectiu de la convocatòria és afavorir que les i els alumnes de famílies que tenen dificultats econòmiques i socials puguin accedir a l’ús del menjador escolar, garantint l’alimentació als infants que es troben en situació més vulnerable. La convocatòria inclou els/les alumnes matriculades en centres concertats.\nPer tal de valorar les sol·licituds, es tindran en compte les condicions socioeconòmiques, geogràfiques i familiars de l’alumne/a, mitjançant un barem establert anualment pel Consell Comarcal del Vallès Occidental. A més, només caldrà presentar una sol·licitud per unitat familiar, on s’inclouran tots els i les alumnes sol·licitants de l’ajut de menjador.\nPodeu consultar els requisits previs en aquest enllaç, així com la documentació que cal aportar i la sol·licitud en línia.\nEl tràmit també es pot fer presencialment, a l’Oficina d’Atenció Ciutadana mitjançant cita prèvia, o enviant un correu electrònic a: oac@santquirzevalles.cat o trucant al 937216800.\najuntament de Sant Quirze del Vallès Diari Sant Quirze News SQ Sant Quirze del Vallès\t2022-05-19


CRITICART: VIGILEU AMB LA NOVA ENQUESTA DE L'AJUNTAMENT: QUE OPINES DEL SITGES CÍVIC?, TÉ TRAMPA\nVIGILEU AMB LA NOVA ENQUESTA DE L'AJUNTAMENT: QUE OPINES DEL SITGES CÍVIC?, TÉ TRAMPA\nAquest vespre he rebut una trucada d’aquelles que amb número ocult fa moltíssima mandra atendre. En un primer moment he dubtat si contestar o no, davant de la més que “possible possibilitat” de que es tractés d’una trucada comercial per “oferir-me ofertes” interessantíssimes per canviar el d’operador mòbil o d’empresa d’Internet.\nPer sort l’he agafat, ja que no es tractava de res d’això. Un noi, en castellà i amb accent sud-americà, s’ha presentat com a entrevistador d’una empresa d’enquestes pagada per l’Ajuntament de Sitges per fer-me unes preguntes sobre la meva opinió del Sitges Cívic..... he acceptat enseguida, encantada de poder dir el que penso a una persona que m’escolta, tot i que sigui per obligació laboral......\nM’han preguntat per l’edat, per la meva nacionalitat, des de quant vivia a Sitges....., i ha començat la bateria de preguntes: quina opinió tinc del civisme a Sitges, quines queixes tinc, sobre la regidoria de joventut, si conec i/o he utilitzat els cursos de cuina, informàtica o conferències; sorprenentment ha passat molt per sobre de la regidoria de cultura, preguntant sobre una publicació que desconec totalment; el meu us del serveix de transport sitgetà, és a dir els autobusos; s’ha preocupat per les meves activitats esportives............\nPerò el més graciós ja arribat gràcies a la pronunciació confusa de l’enquestador, que repeteixo s’ha dirigit a mi únicament en castellà i amb accent sud-americà, i que semblava no entendre el català, ja que quan he parlat en català semblava no seguir-me, doncs no he entès dos punt fonamentals de l’enquesta. M’imagino que ell llegia una pauta escrita a la pantalla de l’ordinador, una guia que li han fet des de l’Ajuntament de Sitges, i de tant en tant li apareixien paraules en català, i no fàcils per ell. M’ha preguntat sobre que em semblaria posar “banys públics a línia de costa”, i el més difícil, si havia utilitzat la “deixalleria mòbil”. No us podeu ni imaginar que entès en els dos casos.... coses dels idiomes!!!\nMolt amablement el noi enquestador m’ha dit que arribàvem al final de l’enquesta i m’ha preguntat el nom, qüestió a la que he accedit sense dubtar de les seves intencions, però he al•lucinat quan m’ha demanat els cognoms. M’he quedat paradíssima i l’hi he preguntat que si era una broma, que des de quan es demanava el cognom de la persona enquestada i menys si l’enquestador trucava des d’un telèfon de número ocult.\nEvidentment no li he donat, i no per tenir que amagar res de la meva opinió sobre el Sitges actual, unes idees molt crítiques que mai he dubtat en fer públiques ja sigui verbalment o per escrit, sinó perquè potser darrera d’aquella veu amable de noi estranger s’hi amagava un regidor de l’Ajuntament, una feina extra que no trobaria tan malament, ja que és xocant que el consistori malgasti ens nostres diners en enquestes estúpides de les que ja en saben l’opinió del poble, o sinó només cal que es passegin pels carrers de la vila i veuran més d’un pancarta penjada dels balcons, i on queda constància que l’Ajuntament té més d’un front obert: carrer Joan Maragall, Crematori......\nEnquestes com aquestes només serveixen per engrossar, encara més, els números vermells en que es troba el compte corrent del poble, col•locant-lo en la “pole position” dels pobles més endeutats d’Espanya.... com és que a l’enquesta no m’han preguntat sobre les recents obres de millora dutes a terme al centre del poble, o sobre la política cultural del senyor Serrano?. Com pot ser que no hagin ni esmentat la possible ubicació de la incineradora a Vallcarca?...... serà que no volen sentir la veritat.....però tot i que es facin els sords, aquesta veritat existeix i si no fem alguna cosa, encara empitjorarà.\nEtiquetes de comentaris: Ajuntament de Sitges, Opinió, Política\nA mi em van fer exactament la mateixa entrevista telefònica fa més o menys dos anys enrere. No recordo exactament com va anar, tot i que sé que ho vaig respondre tot amb amabilitat. La persona que em va fer l'enquesta també era sudamericana, per l'accent, però de gènere masculí, també com el teu molt agradable, encara que analfabet amb la llengua del país. Però era molt educat i amable i jo, tal com estan les coses últimament, això que d'entrada no m'engegin a pastar fang em posa tou quan em truquen a casa sense que jo esperi la trucada, ves.\nPassen coses molt extranyes, sí...\n2 de juliol de 2009 a les 15:17


Rubi admet que l'objectiu inicial de la permanència comença a quedar-se curt - Diari de Girona\nRubi admet que l'objectiu inicial de la permanència comença a quedar-se curt\nMarcos Tébar s'ha recuperat a temps de la lesió que va patir en l'últim partit del 2012 i està a punt per jugar\ngirona | carles rosell 05.01.2013 | 07:30\nRubi s´ho mira des de la banqueta en un partit d´aquest any a Montilivi. marc martí\nGIRONA FCL'Almeria visita demà l'estadi, un rival "complicat" per a Rubi, però una bona oportunitat per mantenir la bona ratxa de resultats i obrir un coixí encara més gran amb els equips perseguidors. I és que, amb 37 punts a manca de dos partits per tancar la primera volta, a Montilivi comença a quedar petit lluitar per la permanència, per la qual cosa el vestidor, i el primer és el tècnic, no veu tan lluny això de lluitar amb els de dalt.\nSi per alguna cosa s'ha caracteritzat Rubi, a banda d'altres qualitats, és pel seu tarannà modest, per tocar de peus a terra. Fins i tot quan el Girona ha trencat totes les barreres i ha superat registres que ningú imaginava. Fa unes setmanes, l'equip tenia possibilitats reals de col·locar-se líder de la categoria, però el tècnic mai va canviar el seu discurs. I el vol mantenir ara, quan és a només una victòria de tancar la primera volta amb 40 punts. Això sí; el pas de les jornades i la bona ratxa dels blanc-i-vermells ha fet que tant Rubi com els seus jugadors, encara que amb la boca petita, comencin a ser conscients que l'objectiu inicial de salvar-se s'ha quedat ja curt i que no seria pas tan desgabellat començar a plantejar-se fites més ambicioses. Si més no, l'entrenador ho veu a l'abast; assegura que seria un veritable daltabaix no mantenir la categoria amb la barbaritat de punts que s'han aconseguit fins ara, per la qual cosa deixa una porta oberta a intentar lluitar per un objectiu major.\n"Una cosa és l'objectiu i l'altre el discurs. I aquest pràcticament serà sempre el mateix. Intentarem aprofitar la situació per ser ambiciosos i no deixar passar aquesta oportunitat. Mirarem de guanyar el màxim nombre de partits possibles. Ho pensàvem abans i també ho pensem ara", deia ahir en roda de premsa. El que no va amagar és que a aquestes alçades del campionat, amb 37 punts al sarró i sense haver-se acabat la primera volta, la permanència és quelcom que està ja pràcticament assegurat. "Amb gairebé 40 punts a favor, no fer-ne 10 en tota la segona volta seria per penjar-nos a tots", deia. És més, assumia que "tenim tota una volta per fer-ne, com a mínim 25 o 30 si volem intentar jugar la promoció d'ascens. No és fàcil aconseguir-los, però ja tenim un coixí suficient com per intentar-ho".\nUn rival a tenir en compte\nSeguir amb l'exitosa ratxa, sobretot la que el Girona porta a Montilivi, no serà gens fàcil ja que, a tenor de Rubi, demà visita l'estadi un "rival molt complicat" com ho és l'Almeria. "És un equip molt ben treballat, amb un bon equilibri entre la defensa i l'atac. Em preocupa això, però també les seves individualitats. Té plantilla com per estar a dalt, això segur", deia sobre els andalusos, a banda d'admetre que "signo ara mateix que l'Almeria ens creï les mateixes ocasions que el seu dia ens va crear l'Elx".\nPreguntat per si demà, dia de Reis, era una jornada propícia perquè Montilivi s'ompli, Rubi va preferir no mullar-se. "És un dia especial i el pla sembla fantàstic. Obrir regals, veure el Girona i dinar en família. Però no sé què farà la gent", va manifestar, tot i que va aprofitar per fer una crida a l'afició per si, en les properes setmanes, la ratxa dels blanc-i-vermells es manté a l'alça: "Al gener i febrer no sé què passarà, però els dos últims mesos de competició ens hem d'esforçar perquè la gent vingui al camp i que s'ompli. Amb el seu suport serà més fàcil aconseguir punts".\nFinalment, va admetre que el preocupa el fet que l'aturada pel Nadal hagi pogut afectar en la bona marxa de l'equip. "Els he vist molt bé, als jugadors, amb ?ganes d'entrenar-se i amb il·lusió per jugar. Però no vull que anem enrere en alguns aspectes del joc i per això hem treballat molt al llarg d'aquests dies, perquè això no passi".\nToni Moral serà baixa per culpa d´unes molèsties al genoll esquerre. Esports


Cerveses Artesanal millor valorades | Uvinum\nCerveses Artesanal Millor Valorades\n1 a 20 de 502 productes (Cerveses Artesanal millor...)\nVeure: Tots (502)\nOpinió sobre Waterloo Strong Dark\n“Vista Nas La seva aroma a cafè s'alia amb un gust pronunciat, afermat per un caràcter sever encara disciplinat Boca El seu sabor es revela progressivament en la llengua com si d'un veritable pla estratègic es tractés, recordant-nos la passió dels soldats de la batalla de Waterloo ... Segur que...”llegir\nOpinió sobre XX Bitter\n“XX amarg: una lliçó amarga. Notes aquí perquè aquesta és una veritable bomba de salts que has de fer. Aquesta cervesa és ara el vaixell insígnia de la jove, però apassionada Cerveseria De Ranke, es creu que és de llúpol és presentar l'amargor mordaç que va fer la seva reputació. Això vol dir que...”llegir\n“Vista La cervesa té un color ambre pàl·lid alguna cosa ennuvolat amb escuma blanca i espessa de durada prolongada Nas L'aroma és a llevat amb presència de raïm blanc i pera Boca El sabor és lleuger i equilibrat amb lleu predomini de l'amargor, una mica cítric amb final sec alguna cosa afruitat.”llegir\nOpinió sobre Saison Dupont\n“Saison Dupont és una cervesa belga granja clàssic que es caracteritza per un cap escumosa gran, una aroma de tall d'herba i una llarga impregnada, final sec de xampany.”llegir\nOpinió sobre La Socarrada 75cl\n“Cervesa artesanal premium elaborada amb romaní i mel de romaní. Cervesa premiada com una de les millors cerveses artesanals del món. Disponible en formats de 33cl. , 75cl.”llegir\nOpinió sobre Flying Dog Pale Ale 355ml\n“Vista De color daurat Nas Aroma a llúpol, cascade Boca Sabor a malt, llúpol cítric amb tons de caramel i malta amb notes de pa.”llegir\nCervesa Artesanal la Socarrada Orange Saison\nPremium Beers Of Spain (Cervesa)\nNOTA DE TAST DE Cervesa Artesanal la Socarrada Orange Saison : Aspecte: taronja. Aroma: suc de taronja fresc, pa de soda, mel, terra neta, oli cítric i flors de taronja. Cos / Sabor: gra lleugerament torrat, cruixent i lleugerament tànnic en els malts,...\nOpinió sobre Avec Les Bons Voeux 75cl\n“Bèlgica Brasserie Dupont tancament Lager i eacute i embotellada sabor complex combina dolç, amarg i fruites & eacute. Capacitat: 75cl Origen: Bèlgica El Moinette Bons vœux és elaborada per Brasserie Dupont a Bèlgica Tourpes. Es tracta d'una cervesa d'alta fermentació rossa, re-fermentada a...”llegir\nOpinió sobre Queue de Charrue Tripel 75cl\n“La cua Plough triple és un ros 9% de la cervesa de fermentació bell resplendor d'or a l'ampolla. Es caracteritza per una escuma blanca i fina i compacta, l'ordi i el llúpol sabors, amargor equilibrat i sostenible. El seu sabor segueix desenvolupant i es torna més rodó i més madura amb el temps. ....”llegir\nNOTA DE TAST: Aspecte: Vapeur Cochonne Monsieur 75cl presenta un color ambre Aroma: El seu nas fruiter i delicada es contradiu amb la seva força de caràcter, un cop a la boca. Cos / Sabor: Suau i rodó en boca, aquesta cervesa és té poc llúpol. TIPUS DE...\nOpinió sobre Vapeur Cochonne Monsieur 75cl\n“El senyor de vapor brut és una cervesa de color ambre. El seu nas afruitat i delicat es contradiu amb la seva força de caràcter, un cop a la boca. Suau i rodó en boca, aquesta cervesa és lleugerament saltar. Va a tenir molt a veure amb aquest vapor brut senyor, una cervesa belga amb xicoira...”llegir\nOpinió sobre Péché Mortel 341ml\n“Un molt fort cervesa negre. Deixa't seduir per la cervesa artesanal Canadà. Fort i concentrada en el cafè de comerç just, que li farà sucumbir al pecat. . . sense cap dubte!”llegir\nOpinió sobre Rigor Mortis 341ml\n“Una morena Canadà. Inspirat pels monjos trapencs belgues, presenta un delicat equilibri entre la xocolata i caramel amb un toc de fruits vermells. Complex, el seu sabor es revela més enllà dels 6 mesos d'edat.”llegir\nOpinió sobre Rosée D'Hibiscus 341ml\n“Un dolç cervesa Canadà. Hibisc Rocío és una cervesa de blat que és intrigant de color rosa amb flors d'hibisc incorporats durant la barreja. Així mateix, rep el nom de l'ingredient inusual i és un joc de paraules entre la rosada habil matí i el color d'aquesta cervesa. Les olors i sabors...”llegir\nOpinió sobre Corne Du Diable 341ml\n“Amb aquesta Corne du Diable, l'excel·lent canadenc Cerveseria Déu del cel ens endinsa en el món de l'Índia Pale Ales (IPA) Anglès. Tot just s'aboca a la copa, ens adonem molt ràpidament que l'escuma, de color blanquinós, abundant, molt persistent. El seu color ambre en lloc de la porta vermella....”llegir\nOpinió sobre Route Des Épices 341ml\n“La cervesa Spice Route és una cervesa de la micro cerveseria Déu del cel situat al Quebec, Canadà. És una cervesa de sègol que té un alt salt assenyala en lloc del llevat que està menys present que en les cerveses de blat alemanyes. Durant elaboració de la cervesa, els pebrots afegit, proporciona...”llegir\nNOTA DE TAST: Color: Corsendonk Blonde Agnus presenta un color daurat. Olor: Aroma afruitat, dolç. Sabor: Sabor amarg, molt bona cervesa belga. ABV: 6,5% Vol. TIPUS DE CERVESA: Artesanal\nOpinió sobre Corsendonk Blonde Agnus\n“Corsendonk Agnus és una cervesa tipus lager elaborada amb top-fermentació per Abbey Brewery Corsendonk. De fet, després del tancament de la planta de producció, la fàbrica de cervesa està produint les seves cerveses al seu veí, el Brasserie Du Bocq. Es presenta a la copa d'un vestit de color...”llegir\nNOTA DE TAST: Color: Vapeur Cochonne Madame 75cl presenta un color ambre. Olor: S'elabora per infusió i després fermentat en l'ampolla. Això li dóna el seu característic aroma afruitat i delicat. Sabor: Un cop a la boca, aquesta cervesa belga tradicional...\nOpinió sobre Vapeur Cochonne Madame 75cl\n“El vapor brut senyora és una cervesa de color ambre bastant fort. S'elabora per infusió i després fermentat en l'ampolla. Un cop a la boca, aquesta cervesa artesanal belga amb una lleugera amargor dóna pas a un afruitat i delicat aroma que s'oposa a la multitud de sabors picants amb xicoira...”llegir\nNOTA DE TAST DE Oxit de Noël : Aspecte: color ambre Aroma: Aroma tímid de fruites tropicals i malts torrades Cos / Sabor: Malta, amb caramel, de llúpol lleugerament amb un toc de fruites tropicals. paladar suau CERVESERIA: Oxit PAÍS: França ABV: 6,8%\nCervesa Artesanal de França\nOpinió sobre Oxit de Noël\n“El Oxit de Noël arriba a aromatitzar la cervesa! ! El Oxit de Noël és una cervesa artesanal, ni filtrada ni pasteuritzada. Elaborada amb l'edat i fermentada a l'ampolla, el seu color varia de ros i ambre. Sabors de nivell, ens trobem amb aromes especiats, i és lleugerament alcohòlica i per tant...”llegir\nFermentació alta (15)\nCerques relacionades sobre Cerveses Artesanal millor valorades


Per poder-te oferir la millor experiència possible, Central Apartment fa servir cookies pròpies i de tercers al web amb finalitats tècniques, analítiques i de màrqueting. Si segueixes navegant pel nostre web, significa que acceptes l'ús que fem de les cookies. Per a més informació, mira't el nostre Avís sobre les cookies.\nFAQ i INVESTIGACIÓ\nAquest avís sobre les cookies aplica a www.centralapartmentseoul.com, que és propietat i està operat per Central Apartment, i descriu com fem servir les dades personals que recopilen les cookies i altres eines, com ara els píxels, (en endavant "Cookies") al nostre web www.centralapartmentseoul.com (en endavant "Web").\nSi en el teu cas vols que es deixin de fer servir Cookies amb les finalitzats que es descriuen aquí i no trobes cap opció per donar-te de baixa directament (com per exemple, a la configuració del navegador), posa't en contacte amb townguesthouse@gmail.com .\nSi tens cap pregunta o queixa sobre com processem les teves dades personals o vols exercir algun dels drets que es descriuen en aquest avís, pots posar-te en contacte amb nosaltres a: townguesthouse@gmail.com . També pots posar-te en contacte amb l'autoritat de protecció de dades local.


Núria Picas fa realitat el seu gran somni - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nNúria Picas fa realitat el seu gran somni\nLa corredora de la Catalunya Central guanya per fi, i de manera agònica, l'Ultra Trail del Mont Blanc després de dos segons llocs\nagències 03.09.2017 | 09:30\nNúria Picas, al centre, amb la suïssa Huser (a l´esquerra, segona) i la francesa Christelle Bard, tercera ultra trail mont blanc\nKilian Jornet, a l´esquerra, amb D´Haene, al mig, i Tollefson\nEl gran objectiu es va fer realitat prop de dos quarts de nou de la nit d'ahir. La manresana afincada a Berga Núria Picas, doble campiona del món d'ultra trails, no havia guanyat mai la cursa del Mont Blanc. Havia quedat dues vegades segons i ella mateixa deia que hi havia alguna cosa en aquesta prova que no la deixava vèncer. Finalment, ahir, en un moment en què potser ja no esperava que arribés, a punt de fer 41 anys, va aconseguir la victòria. En un any 2017 de bons resultats, però últimament marcat també pels problemes físics del maig passat en tenir una pneumònia mentre intentava pujar al cim del Makalu, Picas ha aconseguit fer realitat un dels seus somnis i vèncer a Chamonix. És la primera corredora de muntanya catalana i de l'estat espanyol que ho aconsegueix.\nI no va ser fàcil. En la què ella mateixa va dir que havia estat «la cursa més dura de la meva vida», va haver de recórrer els 170 quilòmetres en un temps de 25 hores, 45 minuts i 46 segons, i només li van sobrar poc més de dos minuts i mig per derrotar la suïssa Andrea Huser, que va anar remuntant en uns darrers quilòmetres agònics.\nA la meta caminant\nPicas va sortir molt forta i va marcar sempre el ritme de la cursa. Va anar marcant els millors temps en uns primers quilòmetres en què va estar acompanyada pel seu amic avianès Pau Bartoló. Aquest, però, es va haver de retirar al quilòmetre 87 per problemes en un taló. A la cursa també va competir la corredora de Castellnou d eBages Laia Díez, que a l'hora de tancar edició encara no havia arribat a la meta.\nAhir al migdia, semblava segur que Núria Picas guanyaria, ja que disposava d'un còmode avantatge respecte de la segona classificada. A la tarda, però, va començar a notar el cansament. Va caminar en lloc de córrer i, darrere, Andrea Huser, li menjava cada cop més terreny. A falta de poc més de deu quilòmetres per al final, Picas tenia més de tres quarts d'hora de diferència sobre l'helvètica, però aquesta s'aproximava perillosament. Per sort, Chamonix era a prop i, davant d'una gernació, va poder arribar caminant, abraçar els seus fills, voleiar les estelades i abraçar la seva gran rival, que li xafava els talons.\nLes segones posicions del 2013 i del 2014 van quedar oblidades. Aleshores, la nord-americana Rory Bossio li va passar davant. No va tornar més al podi i, tot i vèncer en força proves durant tot aquest temps, no havia aconseguit el seu objectiu. Ahir es va tancar una carpeta i una obsessió.\nNo arriba la quarta de Jornet\nHores abans del triomf de Núria Picas, Kilian Jornet no va poder fer realitat la intenció de ser tetracampió de la prova. El ceretà es va haver de conformar amb la segona posició, ja que va ser superat pel francès François D'Haene, que va vèncer amb un temps final de 19:01:32. Jornet va entrar 15 minuts i sis segons més tard i la tercera posició va correspondre al nord-americà Tim Tollefson, amb un registre de 19 hores i 53 minuts per cobrir els 170 quilòmetres.\nUn cop a la línia de meta, el cor-redor ceretà va manifestar que «en la primera part de la cursa m'he trobat molt fresc i molt bé, però en la segona he tingut problemes als peus, m'han sortit butllofes a causa de les durícies provocades per les botes de muntanya i els peus de gat i tampoc no m'he sentit bé de les cames».\nDe fet, el temps fred i plujós que va fer ahir a la zona, en el primer cap de setmana de setembre, va afectar tots els competidors, recordant-los que l'estiu s'està acabant i que les temperatures, els darrers dies, ja han baixat molt.\nKilian Jornet, parlant de la cursa, va afegir que «en els darrers quaranta quilòmetres m'he recuperat físicament i el temps ha estat millor d'allò que jo esperava, ja que no feia tant fred».\nLa d'ahir és la tercera victòria de François D'Haene, que ja va guanyar l'Ultra Trail del Mont Blanc els anys 2012 i 2014. En aquesta darrera edició, la segona posició havia estat per al basc Iker Karrera i Tòfol Castanyer.


Relat d'un viatge al nord d'Itàlia i Venècia, 2010 | Viatgeaddictes\nRelat d'un viatge al nord d'Itàlia i Venècia\nData viatge: 2010 | Publicat el 02/10/2010\nDel 3 al 13 de Juliol de 2010.\n+ 342 € (avió)\n+ 290 € (apartament Venècia)\n+ 616 € (càmping)\n+ 328 € (lloguer cotxe: inclou cadireta de nen, assegurança a tot risc, ...)\n+ 400 € (altres despeses: entrades, gelats, ...)\n+ 135 € (gasolina)\n+ 16 € (Pàrquings)\n+ 27 (Autopista)\n+ 322 € (despeses extres, regals, ...)\n= 2.476,825 € per a 3 persones.\n- Hi havia oficines de turisme, però creïem que hauríen d'estar més indicades.\n- A Venècia hi ha pocs llocs on tinguin aire condicionat.\n- Si voleu contractar un cotxe de lloguer de 7 places, tal com vam fer nosaltres (érem 6 persones), heu de fer-ho amb antelació. Nosaltres el vam contractar a principis de març. El lloc que vaig trobar més barat va ser Avis (podeu buscar amb eAlquilerdecoches).\n- Al càmping t'havies de portar la roba de llit i de casa, sinó l'havies de pagar.\n- El càmping era car, però estava molt bé.\n- A la zona de Venècia ens ha quedat per veure: Torcello; Lido; Palau Ducal; menjar en un dels seus restaurants; Il campanile; i tornar a l'església dei Frari.\nCASA - AEROPORT REUS - TREVISO - LAZISE (3 juliol)\nVam sortir de casa per a sortir en avió a les 14:00 des de l'aeroport de Reus. Arribàvem a l'aeroport italià de Treviso a les 15:00 i només arribar ja vam anar directes a l'oficina d'Avis per a agafar el cotxe que ja havia llogat feia mesos.\nA les 16:15 sortíem en direcció a Lazise, al lllac di Garda. Cap problema. Els italians condueixen com els catalans, però de vegades fan algun adelantament que déu n'hi do... Abans d'arribar al càmping vam veure un súper i vam parar a comprar menjar per tota la setmana. A les 19.00 arribàvem al càmping Piani di Clodia, a Lazise, al costat del llac di Garda. Quan vam arribar ens va decebre el bungalow perquè feia una calor que et mories. Estava tot tancat i sense l'aire condicionat posat. Ho vam obrir tot, vam posar l'aire i vam decidir anar al llac a banyar-nos perquè les piscines tancaven a les 19.00. El llac era meravellós per a banyar-te, amb una aigua clara, clara.\nAl final la caseta del bungalow no va estar malament. Al matí quan marxàvem deixàvem l'aire a 27ºC i quan arribàvem la casa estava súper bé. A la nit tancàvem l'aire i només deixàvem mig obertes algunes finestres.\nA la nit vam sortir a donar un tomb pel càmping: hi havia espectacle tipus guiri de Tenerife o Salou, però millor. A les 23:00 acabava tot. Hi havia molt holandès, austríac, alemany, ...Les piscines eren... una passada. La veritat és que és un càmping per a passar-hi tot el dia, però el meu plan era aprofitar per a conèixer una mica la zona.\nM'agradaria dir que no va estar malament, però va ser una pena perquè no sabia molt bé què visitar i va fallar una mica. També vaig haver de fer un canvi de plans perquè feia calor i cada dia, entre les 14 i 15 hores, tornàvem a casa per a descansar i fer piscina fins a les 18:00.\nVOLTA SENCERA AL LLAC DI GARDA (4 juliol)\nEns vam aixecar i la veritat és que no sabíem on anar, no sabíem per on començar. Al final vaig decidir fer la volta sencera al llac di Garda, cosa que no recomano perquè es triga molt temps a fer-ho. Vaig ser ruca perquè hauria d'haver deixat els pobles del costat de Lazise per a fer per les tardes, ja que sortíem del càmping sobre les 18:00 i llavors ens quedaven poques hores per rodar.\nBé, vam començar visitant Bardolino, Garda i Torri del Benaco. Són pobles similars i bonics. De totes maneres son molt turístics i hi ha molta botiga. La veritat és que ja no recordava que Itàlia és el país de la moda, i és ben cert.\nDesprés vam anar cap a Malcesine, també molt maco, potser més i diferent també. M'hagués agradat pujar al telefèric del mont Baldo, però no donava temps a tot. Diuen que val la pena de fer-ho un dia clar per a veure tota la vista del llac di Garda. Després vam parar a Torbole, però no val la pena. Vam continuar per Riva di Garda, un poble més senyorial. Llavors vam començar a baixar cap a baix per l'altre costat. Allí hi ha molt tros de túnel. Volíem parar a Limone del Garda, però ens el vam passar, equivocant-me amb el GPS. Ja no vam poder parar en cap lloc més perquè eren les 22:15 quan arribàvem al càmping.\nEn les poblacions normalment aparcàvem el cotxe en uns pàrquings on posa "una ora" o "dos oras". Sembla que si et posa això només has d'agafar un rellotge que tens de plàstic dins del cotxe, al parabrises, i si al cartell posa 1 hora i son les 11, per exemple, llavors cal posar l'hora real en aquest rellotge i a les 12 ja has de marxar, perquè sinó...multa. Nosaltres no ho sabíem i vam començar bé, amb una multa. Cal fixar-se que hi ha unes línies de color gris (em sembla). En altres pobles hi havia línea blava i pagaves al parquímetre. Em va estranyar molt llegir als fòrums moltes coses d'Itàlia, però mai res d'això dels rellotges al cotxe que us he explicat.\nVERONA - DEZENZANO - SIRMIONE (5 juliol)\nAl matí vam anar a Verona. El cotxe el vam aparcar en un dels pàrquing del centre i bé. La veritat és que Verona és maca. Vam visitar l'Arena. Vam tenir sort que estava obert. Havia llegit que els dilluns estava tancat, però vam tenir molta sort. Vam caminar pels carrers, vam arribar a la plaça més famosa d'allí que era també molt bonica, amb els seu mercat. També vam passar per la casa de la Julieta. Al final de camí cap al cotxe vam veure que hi havia un trenet i vam poder fer una passejada. Amb el trenet no vam passar per la zona que ja havíem vist perquè son carrers peatonals, però vam veure altres coses, no tan maques però bé.\nUna cosa que m'ha sorprès del país és que els italians són tranquils. Jo pensava que eren com nosaltres, uns exaltats, però que va, en realitat viuen bé. Em va agradar la seva manera de ser. També van ser sempre amables. De si són guapos o no ja no us ho puc dir gaire, perquè al càmping gairebé el 95% eren estrangers i a Venècia hi havia també molts estrangers.\nA la tarda vam fer piscina i a les 17:30 vam anar a Dezenzano. Després vam visitar Sirmione, que és maco, però tampoc tant. És interessant perquè hi ha una península. Volia anar a Saló, però hi havia força estona i tot no pot ser. A la tornada els hi vaig dir que volia anar a banyar-me al llac i al final es van animar tots. I que bé! L'aigua estava súper i això que eren les 21:30.\nMANTOVA - SOLFERINO - BORGUETTO - PESCHIERA DEL GARDA - LAZISE (6 juliol)\nEl dilluns al matí vam anar a Mantova. Maco. Hi ha molta gent en bici. Et sorprèn veure una senyora tota maca en la bici. Desprès vam anar a Solferino. És un poble petitet i no hi ha gairebé res, però el recomano per a veure un poble no tant turístic.\nDesprés vam anar a Borghetto, un poble que ni l'havien anomenat i és el més bonic. De fet, li vaig dir a la noia del càmping que no volíem visitar lloc tan turístics, que volíem quelcom diferent. El poble és petitíssim, però encantador. No vam poder visitar el castell perquè eren la una passades. Hi havia un cartell on el classificava dels més bonics. En el moment que hi vam anar estaven fent un anunci de cotxes de la BMW. No paraven de passar pel pontet.\nDesprés vam anar cap al càmping i a les 18:00 ja tornàvem a estar en marxa cap a Peschiera del Garda i després a Lazise. Els dos macos.\nTRENTO - ROVERETTO - BARDOLINO - LAZISE (7 juliol)\nAl matí vam anar a Trento. Va ser una pena perquè vam perdre una hora de la manera més tonta. Vaig posar Trento al GPS i no em vaig adonar que l'aparell em marcava un altre poble que hi ha al sud. Quan em vaig adonar ja havia passat una hora. Només fèiem que rodar i rodar. Trento és bonic i val la pena. També vam parar a Roveretto.\nA la tarda vam anar a Bardolino i novament a Lazise. Ja hi havíem estat, però no volia fer gaires quilòmetres.\nLLAC D'ISEO - TORRI DEL BENACO (8 juliol)\nAl matí vam anar al llac d'Iseo. Allí vam agafar un vaixell cap a una illa que hi ha al mig del llac. Quan vam arribar vam veure que era molt petitet i que ens donava temps a anar caminant (em sembla 2 km) fins a l'altra població, a més allí podies agafar el vaixell de tornada també, però les nenes no volien caminar i els altres grans no em van ajudar a animar-les.\nLa veritat és que no va ser una excursió meravellosa, però tampoc horrorosa. M'havien recomanat fer-ho així o donar la volta al llac. No obstant, potser vam escollir la millor opció i així fèiem quelcom diferent. A la tarda vam tornar a Torri del Benaco.\nA la nit vam sortir a donar un tomb pel càmping i vam veure part del xou. Va estar bé.\nNo vam estar a Milan. Em sap greu, però pel que vaig llegir a internet al final ho vam descartar. Diuen que només és maca la catedral i la zona comercial amb les seves gal.leries. Vaig trobar que seria un caos el tràfic i que a més ens costaria una fortuna el pàrquing. Hi havia l'opció d'anar en tren, però també em sabia greu desaprofitar el cotxe de lloguer. Si hagués sabut d'algun lloc proper a Milan on deixar el cotxe i poder agafar un tren, hi hagués anat.\nAquella nit hi havia l'opció d'anar a veure l'òpera Aida de Verdi a la mateixa Arena de Verona. Sortien excursions programades des del mateix càmping. Al final no ens vam animar perquè havíem de sortir passades les 19:00, començava a les 21:15 i durava unes 3 hores, la qual cosa vol dir que no arribaves a casa fins a les 2 de matí. M'hagués agradat, però 3 hores...\nLAZISE - PADOVA - VENÈCIA (9 juliol)\nAbans de marxar vam deixar el bungalow net, no ens costava gaire i així ens estalviàvem 40 €. A les 10 havíem de deixar-lo, però passades les 9 ja marxàvem.\nDe camí cap a Venècia teníem Vizenza i Padova. Em van aconsellar parar millor a Padova i així ho vam fer. Vam arribar allà les 11 i ens va costar un horror trobar aparcament, tot i pagar. No ens va agradar gaire i a més a més l'església de Padova estava apartada del centre i ja no hi vam anar. Potser ens haguéssim atansat amb el cotxe per veure-la de fora, però ens van trucar els de l'apartament per dir-nos que hi havia vaga de transports a Venècia i que ens costaria d'arribar-hi.\nAixí que vam decidir anar cap a Mestre a tornar el cotxe. Havíem de tornar-lo a les 16:00, però passades les 13:00 ja hi érem. Quan vam arribar l'oficina estava tancada i no obria fins a les 15:00. Vaig aprofitar per anar a mirar si podíem anar a Venècia, però em van dir que la cosa estava malament, tothom estava esperant. Llavors vam pensar que potser ens deixarien tornar el cotxe a Venècia mateix, ja que a la plaça di Roma hi ha una altra oficina Avis i així va ser. Quan va arribar el senyor de l'oficina de Mestre no ens va posar cap problema. Així que vam anar-hi i en 20 minuts ja estàvem a Venècia.\nLlavors vaig trucar als de l'apartament i vam quedar en trobar-nos al campo (plaça) Luca, molt a prop del pont de Rialto. Vam trigar una mitja hora fins allí caminant. Hi havia la possibilitat d'agafar un taxi aquàtic, però els preus son molt alts. Quina caminada!!!.\nLlavors la noia de l'apartament ens va dir que hi havia hagut un problema amb l'apartament que en principi havíem triat i que ens donarien un altre també molt a prop d'allí. El que passa sempre!!! L'apartament era per a 6 persones, tal com havíem quedat. Era a 3 minuts del ponte Rialto, al barri de San Marcos, cosa que estava molt bé. Però era una mica tètric. De fet tot el centre de Venècia és una mica així. Li vaig preguntar si tenia aire condicionat i em va dir que no, que només hi havia dos ventiladors. La noia ens el va ensenyar en 5 minuts i va marxar pitant.\nSuposo que va ser per a que no veiéssim que hi havia només 4 cadires, 5 plats, 5 forquilles, que no teníem aigua calenta, no hi havia ni microones ni forn, no hi havia ni una perxa, hi havia moqueta, era molt fosc, no hi havia ni ratllador, ni un ganivet decent per tallar... I tot i haver-hi una rentadora i un petit rentaplats, no vam ni tocar-ho, perquè segur que només estaven per fer bonic.\nEl que també va estar malament és que era massa cèntric i això implica soroll. Donàvem a varis carrers, entre ells el carrer Fabbi o Fabbri, i és un continu de passar gent. A més, els italians que vivien al voltatnt de l'apartament començaven a treballar a les 7 del matí i només feies que sentir portes, claus... Menys mal que la roba de llit i les tovalloles estaven impecable.\nJo em conformo amb poc, però em va saber greu per la gent que venia amb mi. Jo ho havia organitzat tot i em sentia responsable. L'apartament el vaig trobar a través de la mateixa pàgina de Ryanair (on vaig comprar els bitllets d'avió). Els apartamentes s'anomenen Dimora Veneziana i el nostre era al ponte Rialto, per a sis persones. Als comentaris dels viatgers uns deien que bé i uns altres que no tan bé. Hagués pogut trucar, però al fòrum també deien que de vegades no contestaven. A l'hora de marxar la noia dels apartaments em va dir que tan sols deixés les claus sobre la taula i que marxés. Suposo que se li devia caure la cara de vergonya i preferia no veure'ns.\nBé, després d'una dutxa freda (quin remei!!) vam sortir a comprar. La noia ens va marcar al mapa varis súpers. De camí cap al que buscàvem vam veure'n un altre i hi vam entrar. No era barat, però estàvem a Venècia.\nDesprés de deixar la compra vam anar a donar un tomb i, com no, vam donar a la plaça San Marcos. No sé com ho fèiem, però sempre anàvem a parar allí.\nLa veritat és que la ciutat està molt ben indicada, ja que tota l'estona et trobes cartells que t'indiquen per anar a la plaça San Marcos, Vaporetos, ponte Rialto i a Ferrovia (estació de trens). També, de vegades, t'indiquen algun lloc d'interès. No obstant, si busques segons quin carrer, et pot costar.\nEl que sí que em va estranyar és que ningú em digués que era millor no anar-hi amb cotxets de crios. Hi ha infinitat de ponts i els pobres pares els veus carregar el cotxet una i altra vegada. Teniu-ho molt en compte si penseu anar-hi. També em va xocar no veure tants immigrants com a Catalunya. Potser a Venècia n'hi havia més, però no com a casa nostra.\nVENÈCIA (10 juliol)\nAl matí vam decidir fer coses a prop d'allí i no agafar cap vaporetto fins al mig dia. Vam esperar a treure les Travel Cards perquè marxàvem al cap de 3 dies a les 12 del matí i així podíem agafar la targeta de 3 dies sencers i ens sortia més bé de preu (les hauríem tret el primer dia, només arribar, però per culpa de la vaga no va poder ser). El tiquet comença a funcionar una vegada el valides en una de les màquines que hi ha abans de pujar al vaporetto. Durant la nostra visita a Venècia ens van demanar els tiquets tres cops. I els dos últims cops quan marxàvem. Així que vigileu.\nBé, al matí vam anar cap al Ponte Rialto i vam anar caminant fins als mercats de peix i verdures que hi ha al costat. Després vam caminar pel barrri de San Polo i ens vam arribar a l'església de Santa Maria Gloriosa dei Frari. Va ser una pena perquè estava tancada degut a un casament. Després vam agafar un vaporetto per tornar a casa.\nA la tarda vam anar caminant fins a Fundamenta Nova per agafar el vaixell cap a Murano. Va ser una gran idea anar caminant, així vam explorar altres barris, en aquest cas el de Cannalegio. En aquest barri hi viuen molts venecians. Vam aprofitar de visitar l'església de Giovanni e Paolo. Volíem anar al Ghetto i també visitar una mica la part jueva, però tot no pot ser. També us recomano menjar en un dels restaurants al costat de Fundamenta Nova. Nosaltres no vam anar de restaurant perquè teníem l'apartament, i la veritat és que t'estalvies molts diners, però us els recomano perquè el preu no estava malament i no feia mala pinta.\nDe totes formes cada dia compràvem trossos de pizza que venen en petits comerços. A la zona del Lago du Garda acostumaven a ser gruixudes, però a Venècia eren primes. A Internet havia llegit de la Pizzeria d'Angelo. La vaig trobar i no estaven malament, però tampoc estaven malament les altres. Aquesta pizzeria està al carrer della Mandola nº 3711, molt a prop del nostre apartament, al barri de San Marcos.\nVam agafar el vaporetto cap a Murano i la veritat és que no va valer massa la pena perquè era dissabte per la tarda i estaven tancades les fàbriques per a veure com treballen el vidre. Després vam anar a Piazzale di Roma per a comprar els bitllets d'autobús per anar a l'aeroport de Treviso a la tornada. Costaven 5 € per persona i ja els vaig agafar per anar sense problemes. Tenen un full amb tots els vols impresos, ho tenen molt controlat.\nDesprés vam agafar un altre vaporetto, però el de la línea 2 ja que va més lent. Vam tenir sort perquè eren les 7 de la tarda, estava súper tranquil i vam poder gaudir del gran canal tranquil·lament. Vam parar a la plaça San Marcos i vam anar caminant fins a casa. També vaig llegir que valia la pena agafar el vaporetto de nit, i veure Venècia by night, així que també vam sortir a donar un tomb per la nit.\nM'agradaria dir-vos que Venècia és bonica, però gran part dels edificis son vells i els falta una neteja. Alguna gent la troben una mica tètrica, però és que hi ha molts diners a gastar en reparacions.\nVENÈCIA (11 juliol)\nAl matí vam anar a la plaça San Marcos i allí vam agafar el vaporetto cap a St Maria de la Salute, al barri de Dorsoduro. També vam aprofitar per veure de lluny el pont del Suspirs. Val la pena anar a les esglésies pel matí perquè, si mal no recordo, estan més o menys obertes de les 9:45 a les 12:30 i de 14:30 a 17:30, però ho haureu de comprovar. A venècia hi ha infinitat d'esglésies, cosa que mai m'hagués imaginat. Em sembla que és la ciutat on hi ha més esglésies del món.\nDesprés vam aprofitar que estàvem em aquell barri i vam entrar a l'Acadèmia a veure els Tizianos, Veronés... no va estar malament, però no son els millors pintors, en la meva opinió. La meva mare i les nenes no van pagar, així que ens va sortir bé de preu. Des de allí vam anar caminant cap a casa, cosa que val la pena per a conèixer millor la ciutat.\nDesprés de dinar li vam fer pagar a la iaia un passeig en gòndola. Ens va costar 80 € a tots 6 i vam donar un tomb de 40 minuts. No va ser al·lucinant però... hi vam pujar. El gondoler que ens va tocar semblava maco, però no va xerrar gens. Això sí, cada cop que hi havia poca visió cridava "eooo" i així feia saber que algú passava. En la meva opinió és millor veure-les i trobo que és una pena que no i hagi servei de fotos, seria una bona manera de guanyar-se la vida.\nUna cosa important per a la gent que no pugui o vulgui gastar-se els 80 € (alguns et demanen 100 € per passar per sota del Pont Rialto) és que hi ha una gòndola que s'anomena traghetto. Les coneixeràs perquè en comptes d'un gondoler n'hi ha dos. Estan normalment en alguns llocs del gran canal i també els vaig veure al pont del costat de l'Accademia. I què fan? Et travessen a l'altre costat, cosa que et pot costar 1 € per persona (havia llegit que costava 0.5 per persona, però jo vaig preguntar i em van dir 1 €). L'únic inconvenient és que jo vaig veure que la gent anava dreta i jo, personalment, no me'n fiaria massa.\nI a la nit, sabeu què?, vam anar a un concert de música barroca i òpera. Al costat del nostre apartament hi havia l'Escola Grande di San Teodoro i ens vam animar a anar-hi. Va començar a les 20:30 i va acabar a les 22:00. A mi em va agradar molt. Valia 35 € als seients de davant i 25 € els de darrera. Van tocar unes 14 peces de Le Nozze di Figaro, La Traviata, Don Giovanni, Tosca... També us he de dir que hi va haver gent que a la segona part ja no va entrar un altre cop, però només uns pocs. No era un teatre, simplement una sala maca, això sí, sense aire condicionat. Però a mi em va agradar i el temps em va passar volant. Jo us ho recomano, això sí potser no per estar-hi més temps perquè les cadires son normals. Els sopranos i l'orquestra ho van fer súper, al meu gust. Com era d'esperar vam arribar a casa cantant.\nVENÈCIA (12 juliol)\nL'últim dia a Venècia vam aprofitar per visitar la basílica de San Marcos. Quan vam arribar hi havia bastanta cua, però en mitja horeta ja érem dintre. Aneu amb compte perquè si portes motxilles te les fan deixar no sé on i si no portes un mocador per tapar les cames i les espatlles has de pagar 1 € per un tros de paper. Quan entres pots optar per passar directament a la basílica, que és gratuïta, o pots pujar escales a dalt per visitar, pagant uns 4 € els cavalls que no son originals, i també pots veure una fantàstica vista de la plaça. Nosaltres no vam pujar a Il Campanile, però penso que potser és millor pujar dalt de la basílica.\nEns hagués agradat i de fet teníem intenció de prendre alguna cosa al cafè Florian, potser el més antic d'Europa. Però al final no ho vam fer perquè a la carta que hi ha fora posava que un cafè valia més de 6 €, però si mal no vaig entendre, que s'havia de pagar 6 euros per persona pel fet de gaudir de l'orquestra del cafè.\nDesprés vam agafar un vaporetto per anar allí davant mateix, a l'església de San Giorgio Maggiore. Em sembla que ocupa una sola illa. Després, com que estava al costat, vam agafar un vaporetto cap a un lloc proper a l'Accademia, on pots veure el taller de un tal Livio di Marchi, que fa góndoles. D'allí vam anar a veure el famós pont de Pugni i també la façana de l'església de Barbana, a la que l'Indiana Jones va anar en una de les seves aventures. D'allí vam anar passejant fins a casa i vam aprofitar per agafar pizzes a l'Angelo.\nA la tarda vam anar a Burano. Estava bastant decebuda perquè havíem tardat dues hores en arribar a Fundamenta Nova. A més, no m'havia donat compte que estava bastant lluny, ja que tardes mitja hora en arribar-hi. Jo havia llegit que Burano valia la pena per les seves casetes de colors, però a mesura que ens anàvem aproximant se'm passaven les ganes. La meva mare va dir que potser el millor era no baixar del vaporetto i tornar. Jo també pensava el mateix, però no es veia lleig i finalment vam parar. Vam donar un tomb i ens va sorprendre, la veritat és que va valer la pena. Vam estar poca estona ja que era tard i la pena és que no vam poder agafar un altre vaporetto per anar a Torcello, una altra illa a cinc minuts en vaporetto d'allí. Vaig llegir a Internet que no estava malament.\nQuan vam arribar de nou a Fundamenta Nova vam anar a casa a peu. Després de sopar vam decidir anar a la plaça San Marcos perquè hi havia un concert. Al final no vam poder veure res perquè era pagant, però el vam escoltar una mica.\nVENÈCIA - REUS - CASA (13 juliol)\nVam anar a fer unes petites compres i allà a les 11 sortíem de l'apartament per agafar el vaporetto per última vegada i anar a la plaça di Roma per agafar el bus. L'avió sortia a les 16:00, així que fins a les 14:00 no havíem d'estar a l'aeroport de Treviso, que està a una hora, però vam decidir agafar el de les 11:40 perquè feia força calor. Vam fer ben fet ja que a l'aeroport s'estava fresquet i la veritat és que havíem aprofitat el temps bé.\nAl final, l'avió va sortir amb uns 20 minuts de retard, però al menys només van ser uns minuts. L'aterratge a Reus va ser... què malament!. Però finalment tot va anar bé.\nEn resum, dir que Venècia és realment fascinant, i sí, s'hauria de millorar els palaus i edificis, però tot no pot ser. Resulta curiós el fet de que està formada per 118 illes unides per 400 ponts. Nosaltres no vam trobar-la una ciutat bruta, però això sí, no hi havia gaires papereres. L'aigua tampoc feia gens d'olor.


Nou enfocament a la Borsa Municipal de Treball de Roda de Berà - TDB Actualitat\nLa primera de les accions implementades ha estat el servei Coaching Professional. Encara hi ha alguna plaça disponible per a aquelles persones que els hi pugui interessar. Es tracta d’una eina de gran utilitat per a aquells rodencs i rodenques que cerquin feina o vulguin millorar la que tenen actualment. Les sessions, que són individuals i adaptades a les competències personals de cada usuari, són a càrrec d’un coach professional. S’ofereix orientació personalitzada i adaptada per a cada persona que està en procés de recerca de feina.\nEl departament s’ha adaptat a les noves tecnologies, i durant el proper 2020 incorporarà una plataforma online per a usuaris que cerquin feina i, alhora, per a empreses que busquin candidats. Altra de les novetats serà la creació d’un espai coworking per a nous emprenedors del municipi i/o emprenedors actius que podran aportar coneixements i experiència.\nFoto: AJ.RODA DE BERÀ


Les Corts Valencianes han aprovat per unanimitat la resolució que insta la senadora i ex-batllesa de València Rita Barberá a dimitir de senadora per ‘salvaguardar la dignitat de la representació dels valencians i valencianes’. Ahir Barberá anuncià que abandonava la militància del seu partit a causa de la investigació oberta pel Tribunal Suprem espanyol en el cas Taula, per presumpte emblanquiment de capital. Però alhora anuncià que mantindria l’acta de senadora i passaria al grup mixt. La petició s’ha aprovat durant el transcurs del debat de política general de les corts i té una especial significació, perquè també l’ha votada el PP, formació que va proposar la designació de Barberá.\nLes Corts Valencianes aproven per unanimitat las proposta de resolución conjunta que demana que Rita Barberà deixe l'escó del Senat.\n— Corts Valencianes (@cortsval) September 15, 2016\nAquesta és la proposta de resolució aprovada per tots els grups de les corts:\nEl president de les corts, Enric Morera, ha llegit la resolució i, tot seguit, els diputats han votat la proposta i l’han aprovada per unanimitat.\nTot seguit, els grups han explicat el vot. En primer lloc, el síndic de Podem, Antonio Montiel, ha recordat que el seu grup va presentar una proposta de reforma de la llei de designació del senadors, admesa a tràmit amb el suport de tota la cambra tret del PP i que avui ha presentat una iniciativa perquè s’enllesteixi prompte. Montiel ha lamentat que Barberá s’aferri al seient: ‘Lliura la cartolina del PP per mantenir-se a l’aforament. Amaga el carnet número 3 del PP i el canvia per un seient, 7.000 euros el mes i la condició d’aforada.’\nEl síndic de Ciutadans, Alexis Marí, ha demanat una reflexió als grups sobre les persones que designen i s’ha referit al PP: ‘Rita Barberá no representa cap valencià, però tampoc cap de les persones que els han votat a vostès.’\nEl síndic de Compromís, Fran Ferri, ha dit que la iniciativa pretén que Barberá torni l’acta: ‘És trànsfuga de les corts i ja no les representa.’ Ferri ha remarcat que Barberá es troba al seu escó perquè hi ha un grup que la va votar i ha demanat responsabilitat al PP. Els ha demanat si farien el mateix amb els encausats del cas Taula: ‘La línia de la decència no la pot marcar la justícia’, ha reblat.\nEl portaveu socialista, Manuel Mata, ha agraït a tots els grups, en especial al PP, que s’hagi decantat per la decència del parlament i ha dit que calia ‘empentar cap a la casella de sortida’ els encausats que hagin tingut responsabilitats.\nEl PP demana respecte a la presumpció d’innocència\nFinalment, la diputada del PP María José Ferrer San Segundo ha justificat el vot favorable del seu grup com un gest polític perquè la normativa impedeix de fer-la fora. San Segundo ha dit que Barberá ha estat votada amb el suport de tota la cambra, ha apel·lat a la presumpció d’innocència, i ha censurat el PSOE, que acusa de tenir doble vara de mesurar en relació amb altres casos de corrupció. Segons ella, la resta de grups volien ‘exhibir el no del PP’. El seu grup, a més, ha presentat una mesura perquè les corts puguin revocar càrrecs escollits per la cambra en cas que siguin implicats en causes judicials.\nPuig: ‘Barberá ja no representa la cambra que la va escollir’\nEl president Ximo Puig ha dit que després de l’aprovació de la resolució ‘Rita Barberá no representa la cambra que la va escollir’ i que, per tant, és una representant ‘il·legal, il·legítima’. Després del debat del matí, ha dit que trobava indignant que el PP no li hagi demanat l’acta de senadora i ha considerat que no n’hi ha prou d’haver-se adherit a la iniciativa de les Corts Valencianes. Segons ell, aquest suport arriba tard i no només s’hi han d’adherir: ‘Han de fer públic el perdó perquè el finançament il·legal era per al PP no per a Rita Barberá. Han estat molts anys fent trampes a les eleccions i no estaria malament que retornessin els diners.’\nTambé avui, la portaveu del PP a les Corts, Isabel Bonig, ha explicat el motiu pel qual el partit subscriu la proposta:\n— Cadena SER Valencia (@SERvalencia) 15 de setembre de 2016\nD’ara endavant, formarà part del grup mixt al senat (si no acaba plegant), al costat de Compromís, el PDC, Ciutadans, UPN, Foro Asturias, Nueva Canarias, Coalición Canaria, Agrupación Socialista Gomera, Agrupación Herreña Independiente i Euskal Herria Bildu.


estudiants recerca ofertes de treball a l'estranger solidaritat casal Estudiar a l'estranger Santa Coloma de Gramenet concurs Idiomes ajuts feina premis pràctiques a l'estranger formació emprenedoria cooperació universitat treball mobilitat europea europa pràctiques Treballar a l'estranger ocupació Voluntariat a l'estranger estiu beques L'Hospitalet de Llobregat cursos educació lloguer estranger art cultura formació ocupacional tallers Badalona ofertes de treball participar voluntariat habitatge\nTemàtica activitat del calendari: Beques, Economia, Postgrau, estranger\nDel dijous 22 de febrer de 2018 al dijous 22 de març de 2018\nLa Fundació Ramón Areces concedeix 22 beques per a la realització d'estudis en universitats i centres de recerca a l'estranger durant el curs 2018/2019 a l'àrea d'Economia.\nL'àmbit dels estudis podrà ser:\nEconomia de l'educació.\nLa sol·licitud es realitzarà a través del formulari d'inscripció.\nDotació: Aquestes beques estan dotades amb 1.650 euros mensuals. La Fundació Ramón Areces subvencionarà les despeses d'inscripció i matriculació a la universitat o centre estranger, a més de les despeses de viatge anual, d'anada i volta, entre el lloc de residència habitual del titular de la beca i el centre d'estudis a l'estranger.\nEstar en possessió d'un títol de llicenciat, grau o màster expedit per una universitat espanyola o d'un títol similar d'una universitat estrangera.\nHaver obtingut un grau universitari en un país de l'Espai Europeu d'Educació Superior acreditant, mitjançant la presentació de l'expedient acadèmic complet, la finalització dels estudis abans de la data de tancament de la convocatòria del Programa de Beques.\nEls alumnes que, havent obtingut el grau universitari en un país no pertanyent a l'Espai Europeu d'Educació Superior, puguin acreditar l'homologació del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport abans de la data de tancament de la convocatòria del Programa de Beques.\nPodran sol·licitar la beca aquells estudiants que al llarg del curs acadèmic 2017/2018 es trobin cursant l'últim any d'alguna de les titulacions esmentades en una universitat espanyola o d'un país de l'Espai Europeu d'Educació Superior. La beca quedarà condicionada a l'acreditació de l'obtenció del títol a la fi de la convocatòria d'exàmens de juny de 2018.\nAdmissió per al curs 2018/2019 en una universitat o centre de recerca a l'estranger de reconegut prestigi, al programa d'estudis proposat o per dur a terme la recerca per la qual se sol·licita la\nConeixement excel·lent de l'idioma en el qual es desenvolupin els estudis o recerca.\nNo ser beneficiaris de cap beca, ajuda econòmica, crèdit, o qualsevol altra assignació de similar naturalesa d'institucions i fundacions públiques o fundacions privades, durant el gaudi de la beca.


Com a anècdota podem explicar que al costat de cuina abans citada i enfront de l'escala que dóna accés a la planta noble, hi ha un gran finestral que il·lumina tota l'estada. Aquest finestral va ser manat fer per un dels propietaris del castell, ja que en realitat en aqueix lloc anava la porta original d'entrada al vestíbul, la qual cosa és lògic ja que enfilava en línia recta l'entrada des del recinte emmurallat al vestíbul i seguidament la pujada a la planta noble. Com al propietari del castell no li agradava la poca il·luminació que tenia aquesta sala, va decidir construir una finestra en aqueix lloc i fer la porta en un lateral, la qual cosa fa que per a entrar en l'edifici calga fer una xicoteta revolta pel pati d'armes.\nUna escala d'un sol tir ens porta a la planta noble de l'edifici, les habitacions privades del castell i la part de més luxe i esplendor. En la distribució fins ara vista podem veure com el pis superior es dedicava als senyors del castell, mentre que la planta inferior es dedicava a la servitud, amb la qual cosa no se'ns escapa qui estava per sobre de qui.\nA la part alta de l'escala, ens trobem davant un xicotet rebedor o vestíbul, amb paviment de taulells de Manises del segle XV coneguda per ceràmica blava. Aquest es compon d'un sòl de rajoles roges i olambrillas decorades amb xicotets taulells de color blau i blanc. Cobrint l'espai una sostrada de revoltons i guix amb motlures plateresques del segle XVI.\nAquest rebedor posa en comunicació les diferents habitacions de la planta noble que giren a la seua al voltant i es correspon amb la primera de les sales de la torre. Des del rebedor s'accedeix directament al saló noble, al menjador principal i a la sala dels "socarrats". Una d'aquestes habitacions rep el nom d'habitació del "socarrats", ja que la primera impressió que produeix el seu sostre, és que aquesta construït amb aqueix tipus de taulells; en realitat es tracta d'un artesonat de fusta pintada al tremp de finals del segle XVI. En el paviment tornem a trobar taulelleria procedent de Manises del segle XV (ceràmica blava).\nLa sala de major dignitat del castell, és l'anomenada Sala Noble. És una gran sala rectangular, amb un magnifique artesonat de fusta, i per sota del mateix, un fris amb els escuts d'armes pintats en vius colors dels Cavanilles-Villarrasa i una curiosa frase fragmentada que diu el següent: "La superbia de vós matarà amos i dos" (Vostra superba us va a matar).