Discurs d'investidura del president comarcal Enric Roig | Consell Comarcal del Baix Ebre\nDiscurs d'investidura del president comarcal Enric Roig\ni, més amunt, la terra roja i dura d'oliveres i vinya,\nel cel d'estiu com la fulla esmolada d'una espasa.\nAmb aquests versos de Gerard Vergés de L'ombra rogenca de la lloba, el passat juliol de 2015 tancava el meu parlament. Avui ens tornen a evocar i transportar a la nostra estimada terra: el Baix Ebre.\nUna comarca per la que tinc l’honor de treballar assumint del càrrec de president d’aquest Consell Comarcal, gràcies al suport que m’han donat els companys i companyes consellers i conselleres.\nI avui assumeixo aquest repte amb humilitat, responsabilitat i compromís, i amb l’honor de ser el primer socialista que ho fa. Per això en aquests dos anys continuaré aportant i incorporant a la feina els valors intrínsecs del socialisme: llibertat, igualtat, fraternitat, justícia social, pau i solidaritat.\nerò avui, a més, estem refermant un pacte. Un acord de govern de progrés i d’esquerres, que vam establir entre els grups comarcals d’ERC i el PSC ara fa dos anys, per treballar per la comarca del Baix Ebre. Un pacte entre partits d’esquerres, tàcit i no escrit però, per damunt de tot, un pacte entre persones.\nPersones que fem política, amb vocació de servei, amb inquietuds i que volem posar el nostre granet de sorra per la comarca i pels seus pobles però, sobre tot, per totes les persones que hi viuen.\nI així ho hem fet, amb diàleg, amb consens i tendint ponts i crec, fermament, que aquesta entesa ha estat total i molt beneficiosa per a la nostra comarca.\nEn aquests dos anys de govern s’han superat àmpliament els objectius que ens havíem marcat. En l’impuls de polítiques socials, en l’atenció a les persones, en la creació d'ocupació, en la promoció i activació econòmica, en el turisme sostenible, en la gestió ambiental i en la política institucional. I us garanteixo que en els dos propers anys continuarem treballant en la mateixa direcció.\nEn aquest temps he aprés moltes coses i n’espero aprendre moltes més. Recordo a mon iaio el fuster quan me deia: “Ai fill meu! entre taulons, ribots i cartabons vaig aprendre el meu ofici.” Jo, com ell, entre companys consellers i conselleres i al costat del personal d’aquesta casa, estic aprenent aquest ofici, el del servei públic.\nI en aquest punt voldria fer una especial menció al meu predecessor i company Daniel Andreu, per tot allò que hem aprés treballant junts. I ho vull fer, oferint-te aquest llapis, un llapis de fuster, una eina imprescindible en molts oficis, com el de mon iaio, un home de paraula i de fermes conviccions. Vull que sigui la renovació del nostre pacte no escrit. Dani, continuem dibuixant junts el futur del Baix Ebre!\nI de la mateixa manera vull fer extensiu el meu agraïment a tots i cadascun dels consellers i conselleres de l’equip de govern. Gràcies per la vostra complicitat i per la feina ben feta.\nPermeteu-me que ho faci als consellers i conselleres del grup socialista i especialment a les alcaldesses Tere Forès i Maria Beltràn, que en breu donaran el relleu a uns altres companys, i estic ben segur que també treballaran amb la mateixa il·lusió al nostre costat.\nGràcies també als meus companys regidors i regidores de Tortosa i tots els companys i companyes del PSC, que des del 2012 m’acompanyeu en aquest camí.\nI com no, vull donar gràcies a tota la meva família, pel seu suport. Però sobre tot a Pili, la dona que des de fa més de 35 anys està sempre al meu costat i amb la qual hem sortejat dificultats i hem compartit anhels i il·lusions. I als meus fills, Anna, Joan i Pau. A tots gràcies pel vostre suport incondicional.\nI finalment, no puc oblidar tampoc el gran equip de treballadors i treballadores del Consell Comarcal. En aquests anys he vist que la seva feina va més enllà de les seves obligacions, que senten que aquí es casa seua i que lluiten dia a dia pels problemes dels demés amb una clara vocació de servei. Moltes gràcies per la vostra feina. Serà tot un plaer continuar treballant al vostre costat.\nGràcies per apostar per la nostra comarca i la seva gent.\nMireu! Quan vaig marxar a Barcelona a estudiar Arquitectura, ho vaig fer pensant que un dia tornaria a casa, a Tortosa, a treballar per les Terres de l’Ebre i per la seva gent.\nI aquesta promesa ha guiat la meva vida, pensant que treballant dur i sacrificant-se és possible aconseguir els nostres somnis.\nI ara, aquí, recordo els pares de família que m’explicaven les esperances que tenien per a que els seus fills estudiessin i no haguessin de treballar com ells, a l’obra. I recordo com els meus pares van fer molts esforços i sacrificis per a que els seus fills estudiessin.\nPer això, en moments difícils com els d'ara, de retallades i de crisi econòmica, ens hem d'emmirallar en aquesta gent senzilla. La que té dificultats per pagar la llum, la que ha perdut la casa, la que lluita per a que els seus fills i filles puguin estudiar i triar un futur millor. I en ells recordo com la meua mare, amb llàgrimes als ulls, em deia que no tenia diners per arribar a final de mes.\nElls ens impulsen a treballar. Ells han de ser els nostres models, són els nostres herois. Alcaldes i alcaldesses, no deixem que els ciutadans del Baix Ebre caminin sols. La nostra feina és acompanyar-los en el seu camí diari cap a un futur millor, perquè és just i necessari que tothom tingui la seua oportunitat.\nPer això continuarem dedicant tots els nostres esforços en acompanyar als ajuntaments i als ciutadans i ciutadanes de tots els pobles del Baix Ebre en aquest camí: de l'Aldea, d'Aldover, d'Alfara, de la Cala, de l'Ampolla, de Benifallet, de Camarles i els seus lligallos, de Deltebre, de Paüls, del Perelló, de Roquetes, de Tivenys, de Xerta i de Tortosa i els seus pobles i les seves EMD's.\nQuan els indicadors diuen que la recuperació econòmica a les Terres de l’Ebre està arribant més tard que a la resta de Catalunya, que va a un ritme lent i per baix de la mitjana catalana; que continuem perdent població; que l’impacte econòmic del turisme no és suficient; i que la taxa d’atur i els índex de pobresa continuen sent molt preocupants, és quan més hem de treballar pel nostre territori.\nEl nostre compromís de govern ens porta a continuar treballant en diferents àrees des del consens i l’acord. Des de fa més de 25 anys tots els departaments del Consell Comarcal desenvolupen diàriament una important i diversa tasca, que dóna servei tant als ajuntaments com als ciutadans i ciutadanes de la comarca, assumint cada vegada més reptes i més competències.\nPermeteu-me, però, que posi èmfasi en algunes accions que ens hem proposat dur a terme en els propers dos anys:\nTenim el repte de d’establir l’acord de concertació territorial pel desenvolupament econòmic i l’ocupació. Un acord que ha d’impulsar el creixement de la comarca, amb la implicació del sectors públic i privat, d’entitats socials i sindicats i de la comunitat educativa.\nImplantarem el Servei d’Intervenció Socioeducativa, apostant per l’atenció a les persones com la nostra prioritat.\nApostem per la Via Verda i el cicloturisme obrint l’antic traçat del carrilet de Tortosa a La Cava.\nImpulsarem Ebreterra com el centre de referència turística de tots els nostres pobles, posant en valor les nostres tradicions i el nostre patrimoni.\nReformularem el paper del Centre d’Estudis Històrics Comarcals del Baix Ebre per a que realment sigui una eina de difusió i recerca cultural, propera i amb la participació de tots els nostres municipis.\nConscients de la importància que té la gestió i el tractament dels residus, continuarem estant al costat dels ajuntaments per donar el millor servei possible, amb acords i consens.\nDurant aquest any veurà la llum la nova planta de transferència d’envasos lleugers a l’Aldea.\nSeguirem apostant per les borses de treball per regular la contractació del personal, assegurant així la igualtat d’oportunitats, la transparència i el bon govern.\nEn la negociació del conveni col·lectiu, per millorar les condicions laborals dels treballadors i treballadores de la casa, tenim el repte d’iniciar la valoració dels llocs de treball.\nSom una institució oberta al territori i continuarem apostant pel Consell d'Alcaldes del Baix Ebre com la eina de consens que ens ha de permetre treballar conjuntament en els temes que més ens preocupen i que, entre d’altres, són les infraestructures i la defensa del nostre riu Ebre, atenent i donant suport a les reivindicacions legítimes de les plataformes ciutadanes.\nGovernar és prendre decisions, i en temps difícils, cal fer alguna renúncia. I tot depèn dels teus principis i dels teus valors, dels valors que ens importen: de justícia social, d’igualtat i de llibertat. Com deia el revolucionari, "els valors i els principis es porten en el cor per morir per ells, i no a la boca per viure d’ells".\nHem de lluitar per una societat més justa, més igualitària, més solidària, més integradora, més acollidora, més feminista, més inclusiva. Comprometem-nos a treballar per aquesta societat.\nTenim el repte de no defraudar a la nostra comarca i ho hem de fer treballant conjuntament, a través del debat, del diàleg i de la discrepància sana i legítima que ens porta a cadascú a defensar els nostres posicionaments.\nConsellers i conselleres: tenim l’obligació de mostrar dia a dia que la política és part de la solució, i no part del problema. Per això, aquesta nova etapa continuarà sent la del consens polític, perquè el Baix Ebre necessita d’amplis acords per ser abordats amb garanties d’èxit.\nDes d’aquest moment em poso a disposició dels alcaldes i alcaldesses i representants dels 14 pobles i les 3 EMD’s per treballar des del compromís amb humilitat, transparència i responsabilitat pel futur de la nostra comarca. Perquè com deia, Carme Chacón, dona de fortes conviccions progressistes “el futur és esforç i justícia social.”\nEl Baix Ebre és una terra que s’ha construït amb l’esforç i el treball dels nostres avantpassats i gràcies a ells les noves generacions d’ebrencs i ebrenques podem fruir avui de llibertat, pau i desenvolupament.\nLa nostra, és una història de lluita contra les adversitats. De superació. És una història d'esforç col·lectiu. En la que el treball de tots i totes ha servit per aixecar un territori mil·lenari.\nAquests són els fonaments per afrontar els nostres reptes de futur i estem compromesos amb un projecte de comarca centrat en les persones, amb l’objectiu de millorar la seva vida.\nLa comarca de tots i totes per la igualtat i pels valors.\nLa comarca de les oportunitats per l’ocupació i el desenvolupament econòmic.\nLa comarca integradora, que tingui en compte tots els seus pobles.\nLa comarca de la participació, transparència i bon govern.\nHem de treballar ben fort per no perdre tot allò que hem aconseguit. Hem de treballar per lluitar contra les injustícies. Hem de treballar per estar al costat dels ajuntaments i de la gent dels pobles de la nostra comarca.\nTreball, treball i més treball, només així, amb aquest esforç diari, aconseguirem un futur millor i una societat més justa.\nAlcaldes i alcaldesses, consellers i conselleres, us tendeixo la mà i us demano que continuem treballant tots junts pel Baix Ebre, des del consens, el pacte i el diàleg, amb honestedat, transparència i humilitat.\nTortosa (el Baix Ebre), 7 de juliol de 2017


Decidit.: Irgun Zwai’i Le’umi & Hujj\nPublicat per Cesc. a 23:40\nBen cert Cesc,\nestic d'acord amb tu i en el meu post també dono a entendre que els sunnites sembla que no estan fent cap esquinçada de la roba per l'atac Israelià. De fet Egipte manté la frontera amb Gaza tancada i no deixa passar ajuda humanitària com tampoc a fet fora l'embaixador israelià. Però com diu la dita, una guerra se sap quan comença però no quan acaba.\nEsperarem amb frisada el teu post explicant el teu punt de vista sobre Israel.\n11 de gener de 2009, a les 0:48\nJo em pregunto si és encertada l'estratègia israeliana. Cada nen que maten suposa més odi i més militants de Hamàs.\nÉs un peix que es mossega la cua d'una manera brutal. Jo no hi veig cap sortida, de moment.\n11 de gener de 2009, a les 12:09\nDe fet aquest post era llarguíssim, vaig començar dijous i no vaig tenir-lo complert fins dissabte al vespre...quan vaig fer-li una tisorada memorable. Pensant que era convenient no confondre massa subjectivitat amb posicionaments no objectius.\nEgipte té amb Israel un molt bon client energètic (com Catalunya ho és d' Algèria), i també turístic, al Sinaí i al mar Roig. A part que la pau entre ambdòs països està ben retribuïda per transferències dels USA.\nAvui per avui que t' obrin una carta de crèdit els egipcis depèn més de la disponibilitat de reserves al seu banc central provinents d' Israel o d' Usa que de la seva indústria turística o agrària.\nLa competència politica dels Mubarak també té finançament xiïta...i per tant tenen un comportament entenimentat.\nDesprés del desori que van fer amb la política del cotó i l' arròs al delta del Nil, Egipte no se la pot jugar massa.\nEgipte, com Jordania, ha descobert que un bon veïnatge amb l' Estat d' Israel és un bon negoci.\nLa política de Hamàs a la Franja ha estat de pur terror pels desafectes al règim, sobretot els de Fatàh, gent mutilada o senzillament llençada al buit des d' un terrat. Tu mateix.\nEls tres mil coets llençats a Sderot, raó més que suficient per esclafar-los.\nDubto que el conflicte els reforci massa, més aviat els convencerà, a la gent, de la sol.litud en la que viuen i la pèrdua de suports per part del món sunnita al qual pertanyen.\nA la franja hi ha una densitat de població similar a la de Calcuta, un 50% superior a la de Cornellà, per entendre'ns, i un índex de desocupació proper al 80%, si dels acords de pau en surt un alliberament d' aquest amuntagament demogràfic, amb subvencions si cal als països receptors, tant palestins com israelians hi surtiran guanyant i força. Qui hi perdrà i molt serà Hamàs que es nodreix del no-futur de la gent que diu representar.\nHi ha un web interessant al respecte d' un col.lectiu jueu-cristià Demòcrata de Nova York, amb estudis detallats. En aquest ordinador no hi tinc l' enllaç, demà el busco i us el deixo.\n11 de gener de 2009, a les 22:29\nHi ha una altra cosa a tenir en compte. Després del forassenyat sainet del liban les coses no són les que eren, i és per això que Lehman peta l'últim dia del ramadà.\n13 de gener de 2009, a les 19:29


FE D’ERRATES: Aclariment sobre la notícia del Concert Solidari de l’ICAB publicada a la revista ‘Món Jurídic’ núm. 308\nA la pàgina 35 de la revista ‘Món Jurídic’ núm. 308, corresponent als mesos d’octubre i novembre de 2016, s’ha publicat una notícia incorrecta en relació al Concert Solidari que es farà properament a l'ICAB amb la participació de diversos grups i de la Coral.\nEn aquest sentit, des del Col·legi volem aclarir que les entrades per a l’esmentat concert NO es regalaran amb la compra del panettone solidari de la Fundació Ignasi de Gispert, com erròniament s’explica en la informació. El preu de les entrades serà de 10 euros (amb una consumició) i les mateixes es podran comprar, properament, a través de la pàgina web col·legial.\nAixò sí, les persones interessades en fer una reserva anticipada d’entrades, poden enviar un e-mail a actes@icab.cat indicant el nombre d’entrades que volen.\nDisculpeu les molèsties. Estem a la vostra disposició per a qualsevol dubte i/o aclariment al respecte.\nDepartament de Comunicació ICAB


AFCA Fotografia Canals: Magazim Fotogràfic nº 75 - Gener/Març 2014\nMagazim Fotogràfic nº 75 - Gener/Març 2014\nDesprés de la commemoració durant tot l’any passat del nostre vint-i-cinc aniversari tornem a començar un nou any on ens tenim que recolzar amb l’experiència passada però, al mateix temps, iniciar una nova etapa d’idees i projectes que ens facen mantindré il.lusió per afermar la nostra associació.\nEls nous socis que s’han incorporat en aquestos anys crec que deuen d’anar pegant els passos pertinents per a mostrar-se decidits a plantejar nous reptes i recolzar més encara totes aquelles activitats que anem promoguent. Tenim que parlar de fotografia i avançar amb l’aprenentatge. Tenim que eixir a fer fotografia i anar mostrant-la. Tenim un fum d’oportunitats per a fer-ho. No ho perdem de vista.\nPer a començar tenim el Premi Nacional de Fotografia “Vila de Canals”. Una nova edició on es mostrem la fotografia que està fent-se a l’actualitat a tot el territori nacional. Per seguir, l’any tornem a potenciar la lliga social amb una nova edició, per a que participen tots els socis, i a través dels seus temes, donem via lliure a la seua imaginació fotogràfica. Seguim apostant per l’aprenentatge amb més cursos i oportunitats per a tots els que vullguen saber més. El nostre calendari anual que es una nova mostra de vore fotos de tots nosaltres plasmades mes a mes. En fí, un fum d’activitats que tots hem de recolzar.\nQue el 2014 ens mantiga darrere de les nostres càmeres.\nDescarrega el Magazim AFCA nº 75 en PDF\nPublicat per AFCA a 8:26 p. m.\nEtiquetes de comentaris: magazim, Publicacions\nASSEMBLEA GENERAL ORDINÀRIA 1/2014


TOT SON PUNTS DE VISTA: SANT FRUITÓS, O RIUDOR DE BAGES\nL’església parroquial de Sant Fruitós de Bages està situada dins del recinte del fou‘sagrera’; l’actual edifici és fruit d'unes obres que es feren al segle XVII, damunt d’un temple d'època romànica, del qual s'aprofitaven alguns elements. Serien d'aquest període els murs de la nau amb la seva coberta. L'església de planta de creu llatina, presenta un creuer que culmina amb un cimbori de grans dimensions, crida l’atenció – pel fet de ser inusual – que estigui cobert amb una teulada a quatre vents. La capçalera és exteriorment rectangular. El parament exterior és regular i ben tallat, destacant els carreus de la base del temple i de la torre que són de mides més grans, segurament reaprofitats del temple romànic. El lloc de Sant Fruitós apareix documentat a partir de l'any 942, data en què se cita el nom de Sant Fruitós amb la forma de Sancto Frictoso. L'església no apareix esmentada directament fins el 1002. SALVADÓ (2003:564). La categoria de parròquia és citada el 1038. Sense sortir del mateix segle XI, podem saber quelcom de com era o que hi havia a l'interior de l'església. En un document del 1061, Ramon, Bertran i Enguilrada, marmessors de Sendred, fan jurament a l'altar de Sant Maurici, fundat a l'església de Sant Fruitós. SALVADÓ (2003:564). A partir del 1063 es documenta l'existència d'una sagrera al voltant de l'església. Aquest temple fou una donació senyorial de la família Calders .\nEn dues donacions (1075 i 1086) passà a domini del monestir de Sant Benet. Al segle XII s'hi feren algunes reformes i en els segles XVII-XVIII s'hi feu una remodelació important. La tradició recull que l'església parroquial de Sant Fruitós, acollí les relíquies dels màrtirs Sant Fruitós, Santa Agnès i Sant Maurici. Un inventari del 1372 fa referència a l'existència de tres altars dins l'església amb sengles advocacions, i dels objectes litúrgics i artístics que contenien, fent referència a l'existència de dites relíquies. Les relíquies esmentades foren reclamades per la canònica de Santa Maria de Manresa, on foren traslladades en processó solemne, donant lloc a una de les tradicions orals més importants de Sant Fruitós. La història, que en el seu moment va generar una forta rivalitat entre els dos municipis bagencs, arrenca quan es va acabar l’edifici de la seu de Manresa, el 1372. Aleshores es va considerar necessari que la nova construcció religiosa havia d’acollir, com era habitual, algunes relíquies sagrades d‘algun sant o santa de renom. El Dr. Josep M. Gasol , en la seva obra : La Seu de Manresa: monografia històrica i guia descriptiva. Manresa: Editada per l’ aleshores ‘poderosa’ Caixa d'Estalvis de Manresa, 1978, p. 225 – 226, explica : que “tenint notícia que al veí poble de Sant Fruitós de Bages eren tingudes amb poca reverència les restes de diversos màrtirs –entre els quals, el titular de la parròquia- acordaren demanar que aquestes relíquies fossin traslladades a la Seu”. Una comissions de prohoms manresans va acudir al legat pontifici a les terres de la Corona d’Aragó amb la petició i aquest els va concedir els seus desitjos i els va lliurar una carta per al bisbe de la diòcesi. Sant Fruitós depenia, en aquelles dates, del monestir de Sant Benet i els monjos es van oposar a lliurar les relíquies. “No obstant l’amenaça de penes canòniques als santfuitosencs o altres que s’hi oposessin –continua el Dr. Gasol-, el delegat episcopal va veure’s obligat a forçar les portes de l’església de Sant Fruitós”. Un cop dins – amb l’excusa de fer inventari de les restes santes que hi havia - , es va fer un escorcoll del temple fins localitzar les cendres de Sant Fruitós i altres restes de Sant Maurici, i Santa Agnès. Parlen les cròniques d’ una imponent processó, en la que es van dur les relíquies al nou temple manresà, el dia 30 d’agost.


El web municipal ja ha obtingut un 97% en el nivell de compliments de transparència informativa\n10:07 | 15/04/2021\nAprofitant les potencialitats de la nova Web municipal, s'ha posat en marxa el nou Portal de Transparència de l'Ajuntament que ha començant amb la publicació dels indicadors del Mapa InfoParticipa de la Universitat Autònoma de Barcelona.\nAquest portal de transparència, en l'àmbit de la administració pública, suposa l'obertura dels assumptes del govern perquè la ciutadania pugui prendre part de les decisions que li afecten. És per tant tornar-li part del poder que diposita en l'administració, perquè participi i col·labori en la construcció dels afers públics.\nLa transparència ha d'arribar al màxim de processos interns del govern sempre garantint la protecció de les dades personals. L'apertura de dades públiques del govern, en format reutilitzable, permet analitzar i avaluar la gestió de l'administració.En aquest aspecte, des de novembre de 2014, el Ple Municipal s'enregistra en vídeo, permetent per a la seva visualització en diferit i, durant el 2015, es preveu que durant l'any actual, es pugui emetre en directe a través d'Internet.\nLa transparència per tant és un pilar del govern obert que consisteix en obrir l'administració per a que la ciutadania recuperi la informació, que és seva, i conformi una societat responsable. Sota aquestes premisses, la Universitat Autònoma de Barcelona, realitza una avaluació de 41 indicadors que s'han de complir per obtenir el màxim nivell de transparència informativa. A dia d'avui, el web municipal es troba ja en un 97% de compliment. Aquests valors es puerden consultar al mapa InfoParticipa de la UAB.\nVisualitza el Portal de Transparència fent clic aquí\nData de modificació: 31/03/2015 13:12:30


Girona pot viure un Sant Narcís de 10\nPlaça del Vi de Girona, diumenge 25 d’octubre a les 11.30h. Amb Minyons de Terrassa, Capgrossos de Mataró i Marrecs de Salt\n600 Minyons pel 3de10\n[dropcap]E[/dropcap]ls Minyons de Terrassa volen desplaçar-se a Girona amb l’objectiu clar de recuperar el 3de10 amb folre i manilles. Per això en els darrers dies al local dels malves han treballat amb intensitat per fer-lo realitat, on ja han col·locat el pis de sisens en diverses ocasions, a manca de l’assaig definitiu d’aquesta nit. A més, cal tenir en compte la campanya de mobilització que anima a entitats i veins de Terrassa a sumar-se a la cita gironina, on ja han superat la xifra proposada de ser 600 persones entre els castellers i amics que donaran suport a la seva pinya.\nEl 2de9 amb folre i manilles podria obrir la seva actuació, per atacar el castell de 10 en segona ronda, mentre que el 4de9 amb folre podria ser el tercer castell dels de Guillem Comas.\nVal a dir que els Minyons de Terrassa no assoleixen el 3de10 amb folre i manilles des de la diada de la colla de la temporada del 2010 i que en els darrers atacs ha quedat en intent (dues vegades a la diada de la colla del 2011 i una a la de 2012) i un intent desmuntat, precisament a la diada de Sant Narcís de 2011.\nCapgrossos amb possible tripleta\nEls Capgrossos de Mataró volen recuperar-se de les sensacions negatives que el Concurs de Tarragona va deixar a la colla per l’intent del 2de9fm i el 3de9 amb folre carregat. Ara els espera una agenda d’alt compromís en aquest darrer tram de temporada que enceten diumenge a Girona, on volen que esdevingui un punt d’inflexió. Per això el propòsit de la colla del maresme passa per recuperar el 3de9 amb folre i acompanyar-lo del 4de9 folrat, a més d’un tercer castell de la gamma alta de 8.\nPrimer intent de 5de8 dels Marrecs de Salt\nLa colla amfitriona, els Marrecs de Salt, preparen el Sant Narcís més ambiciós dels seus gairebé 20 anys d’història. Han posat tots els esforços per diumenge dur a terme el primer intent de 5de8 i de moment tot va de cara en els assaigs sobre aquesta construcció. Sense anar més lluny ahir van plantar-lo fins a dosos en l’assaig previ a la diada. Podrien encetar l’actuació amb el 3de8, encarar el 5de8 en segona ronda i cloure amb la torre de 8 amb folre, el que significaria la millor actuació de la seva història.


L’E-Bike Tour Anoia convidarà, el 5 i 6 de juny, a descobrir damunt la bicicleta els paisatges, patrimoni i gastronomia de la comarca - Alcaldes\nInici NOTÍCIES L’E-Bike Tour Anoia convidarà, el 5 i 6 de juny, a descobrir...\nIGUALADA • Anoia\nUna activitat no competitiva amb bicicleta de muntanya o bicicleta de muntanya elèctrica, aplicant tots els protocols anti Covid, per a descobrir el bo i millor de l’Anoia\nEl passat dijous, 6 de maig, Piera va acollir la presentació de l’E-Bike Tour Anoia. A l’acte van assistir l’alcalde de Piera, Josep Llopart, l’alcalde de Capellades, Salvador Vives, el regidor de dinamització econòmica de l’Ajuntament d’Igualada, Jordi Marcé, el conseller de Turisme del Consell Comarcal de l’Anoia, Dani Gutiérrez, i el conseller de Cultura i Esport, Rafael Galván.\nL’E-Bike Tour Anoia és una activitat no competitiva amb bicicleta de muntanya o bicicleta de muntanya elèctrica; una proposta activa, dinàmica i original que convida a descobrir el patrimoni, la natura i la gastronomia del de la comarca de manera sostenible. L’esdeveniment, impulsat pel Consell Comarcal de l’Anoia i l’Ajuntament d’Igualada, amb la implicació d’Anoia Turisme, compta també enguany amb la col·laboració especial dels ajuntaments de Capellades, Piera, Castellolí i La Pobla de Claramunt, que acolliran els avituallaments.\nLa primera etapa, dissabte 5 de juny, tindrà 67 km i 1.800 m de desnivell positiu. Sortirà d’Igualada i es dirigirà als boscos de La Pobla de Claramunt i La Torre de Claramunt fins arribar a esmorzar a Capellades, a la Font Cuitora. A continuació, se seguirà per les vinyes i boscos de Cabrera d’Anoia fins arribar al Bedorc, on es remuntaran els meandres de la riera fins a Piera, on hi haurà dinar i recàrrega de bateries. A la tarda, es continuarà direcció a Castellolí i la Pobla de Claramunt, seguint corriols i boscos espessos, abans de tornar a la Plaça de l’Ajuntament d’Igualada, per gaudir d’una degustació de productes del territori.\nL’endemà, 6 de juny, tindrà lloc la segona etapa, de 52 km i 1.300 m positius. També arrencarà a Igualada i sortirà per Can Masarnau cap a la carretera de les Maioles i la zona de camins i corriols del terme d’Òdena, sota el parc eòlic de Rubió. Des d’aquí, es passarà per les valls d’obaga de Can Jorba al terme de Castellolí, municipi on hi haurà l’esmorzar. A partir d’aquí, tornada cap a Igualada i final amb vermut musical, novament a la Plaça de l’Ajuntament.\nEl conseller de Turisme del Consell Comarcal, Dani Gutiérrez explica que “l’Anoia és de les millors destinacions cicloturístiques de la Península, una comarca idònia per a degustar-la a poc a poc, per a gaudir dels paisatges, la història i la gastronomia; cadascú al seu ritme i vivint la seva pròpia experiència”. En aquest sentit, recorda que “des del Consell Comarcal fem una aposta total pel turisme sostenible i l’slow tourism, i que el compromís Biosphere o l’E-bike Tour Anoia són accions que consoliden aquesta visió”.\nL’esdeveniment se celebrarà aplicant tots els protocols de prevenció, assegurant la distància entre persones en la recollida de dorsals, fent obligatòria la mascareta en les zones comuns, facilitant gel hidroalcohòlic, prenent la temperatura als participants i fent sortides esglaonades, entre d’altres. Es pot trobar tota la informació sobre el l’E-bike Tour Anoia i fer les inscripcions al web www.ebiketour.es.\nArticle anteriorL’Ajuntament de Salou i el teixit comercial engeguen una iniciativa conjunta per donar impuls a campanyes de dinamització, a través de microaparadors tematitzats\nArticle següentEl Priorat redueix la contaminació lumínica amb el suport de la Diputació de Tarragona


Serveis mínims per la vaga feminista del 8M: transport públic, sanitat i educació - Imagina Ràdio\nServeis mínims per la vaga feminista del 8M: transport públic, sanitat i educació\nCCMA.- Ja se saben els serveis mínims establerts per aquest divendres, amb motiu de la vaga convocada el Dia de la Dona. En l’àmbit del transport públic, a Rodalies Renfe circularan el 33 per cent dels trens durant tot el dia.\n#Recordeu! Demà 08/03/19 es modifiquen els horaris dels trens a totes les línies de Rodalies per vaga general. Podeu consultar els horaris al cercador del web: https://t.co/wczedV9TaY apps o al telèfon 900 41 00 41. Aquesta nit hi ha trens afectats:https://t.co/oCA8h6v7JU pic.twitter.com/ioV5igBqOY\n— Rodalies Catalunya (@rodalies) 7 de marzo de 2019\nEncara a Renfe, els serveis mínims preveuen que circulin el 65 per cent dels trens de Mitja distància i els Avant, i el 72 per cent dels combois de Llarga distància i Alta velocitat.\nA Barcelona, els autobusos, el tramvia i el metro també funcionaran al 50 per cent a les hores punta i al 25 per cent la resta de la jornada.\nEn l’àmbit del transport aeri, el Ministeri de Foment, com és habitual, ha fixat uns serveis mínims del 100 per cent dels vols que comuniquen la península amb les Canàries i les Balears.\nEl Ministerio de Fomento establece los servicios mínimos para la huelga general del 8 de marzo.https://t.co/gSraGJmm3Q pic.twitter.com/YcWcstHtLj\n— Aena (@aena) 6 de marzo de 2019\nPer a la resta dels vols domèstics -dins de la península- està previst que operin el 57 per cent dels avions que cobreixen trajectes amb alternatives de transport superiors a les cinc hores, i el 38 per cent dels avions que cobreixen trajectes amb alternatives de transport inferiors a les cinc hores.\nEls serveis mínims per als vols internacionals són del 57 per cent.\nA la sanitat pública està previst que les urgències i les unitats especials hospitalàries funcionin amb normalitat. A la resta d’activitats, els serveis seran els mateixos que en un festiu.\nEn l’àmbit educatiu, les escoles mantenen els mínims habituals, d’un docent per cada sis aules de primària i un docent per cada quatre aules d’educació especial. A més, hi ha d’haver almenys un integrant de l’equip directiu a cada centre.\nTambé les llars d’infants, on hi ha d’haver almenys el 33 per cent de la plantilla.\nEl Departament de Treball també ha dictat serveis mínims per als mitjans de comunicació públics, que han produir i emetre el 50 per cent dels continguts informatius “habituals dels seus canals, emissores i portals”.\nArticle anteriorLa Consellera de Justícia homenatjarà els canareus deportats als camps d’extermini nazis\nArticle següentIntercepten un pescador furtiu amb dàtils i caixetes a l’Ametlla de Mar


pregunteu a un noi: sortir amb un noi amb problemes financers: una nova manera\nPregunta a un noi: Cites amb un noi amb problemes financers\nFa un parell de mesos que em trobo amb algú i, com molta gent, té dificultats econòmiques. Fa poc va començar a compartir aquests problemes financers amb mi i sé que és el motiu pel qual m’ha demanat menys que quan vam començar a sortir.\nNo sóc una persona amb molta experiència, així que no estic segur de com afrontar aquesta situació. M’agrada molt aquest home, gaudeixo de la seva companyia i és increïblement amable. Estic bé amb dates econòmiques i li han fet saber això. Tot i això, crec que té un fort 'gen masculí' quan es tracta de qui hauria de ser el proveïdor.\nCom puc fer-ho sense fer-lo sentir com si pensés menys en ell?\nDoncs pensem-ho bé.\nHa tingut menys cites amb vosaltres i ha compartit les vostres dificultats econòmiques. Vaig a suposar que aquesta no és una estratègia per part seva per anar a 'dates barates'. :)\nHi ha un munt de nois que tenen complexos sobre la seva feina, la quantitat de diners que guanyen i el que 'significa' sobre ells. No tothom hi és prou present per veure-ho tot, però tota la crisi del treball / diners i de l’ego / identitat és una gran il·lusió que pateixen els homes.\nNo dic que els nois hagin de ser barats, però tant vosaltres com jo sabem que la quantitat de diners que un home gasta en una cita no canviarà la vostra opinió sobre ell al vostre cor. No dic que no t’agradaria que gastés diners en tu, però no té res a veure amb l’amor ni amb aquesta sensació de papallones a l’estómac.\nPerò molts nois no ho saben.\nMolts nois cauen al parany de mesurar la seva autoestima en funció de la quantitat de diners que guanyen, del tipus de feina que tenen i de la seva situació financera general. És una trampa fàcil en què caure, tenint en compte que tot el que hi ha a la nostra societat i mitjans fomenta aquest tipus de pensament. El que estic comentant aquí és que aquest és el seu complex, no el vostre. No en sou propietari. No convertiu el seu problema en el vostre problema: ha d’esbrinar-ho.\nA títol personal, he caigut en aquest tipus de pensaments abans. Hi ha hagut ocasions en què havia estat tan insatisfet amb la meva situació laboral que només pensar en la meva feina em feia sentir malament fins a l’estómac. Tant se valia si una xicota o algú més pensava que era genial, simplement no em sentia a l’alçada dels meus propis estàndards.\nquan hi havia Marnie a Netflix\nSóc un perfeccionista, de manera que la sensació de no estar a l’alçada dels meus propis estàndards em resulta insuportable. Em consumeix tota la consciència fins al punt que el món és gris i tot no té sentit, com si estigués asfixiant i intentant respirar una pau interior.\nQuan em sento tan aclaparat i ofegat pels meus propis problemes, em faig completament fred. Els amics i les xicotes no poden arribar a mi. L’únic que vull és sortir de la situació de la vida que em sembla tan insuportable, en aquest cas va ser la meva situació laboral / financera.\nPerò, de nou, aquest va ser el MEU problema. Ningú més. I ningú més no ho podria solucionar. Em tocava fer les accions necessàries per conscienciar a la meva pròpia situació i resoldre el problema fonamental.\nQuan estimes algú, vols ajudar-lo. Voleu semblar lliure de qualsevol dolor i patiment. Per tant, sé que quan m’han sobtat o estressat per aquest tipus de situacions ha estat difícil per a les persones que m’estimen i volen que estiguin en un bon lloc. El més difícil del món pot ser acceptar que en última instància han de resoldre-ho per ells mateixos.\nLa millor manera d’ajudar és estar present amb ells i no necessitat que siguin diferents. Quan un noi se sent així, se sent un gran perdedor de la vida.\nPermeteu-me distingir allò que NO dic aquí: No dic per tranquil·litzar-lo. No dic que el reconforti. No estic dient que tingui pena per ell o que tingui pietat d'ell. No dic que intenti resoldre el seu problema.\nEstic dient que estigueu disposat a estar-hi amb ell i que li doneu l’espai per estar-hi. En última instància, haurà de resoldre-ho ell mateix, de manera que tot el que feu que sigui útil és útil i tot el que feu que interfereixi no és útil.\nSi el maneges com si tingués un problema que s’ha de resoldre, sentirà que realment és un problema i se sentirà encara pitjor. D’altra banda, si l’accepteu, probablement veurà les coses per la il·lusió que realment són. Veurà (amb el temps) que realment no importa i està fent un problema emocional del no-res.\nLa conclusió és que si us adoneu que tot està bé i que aquí no hi ha cap 'problema', serà una energia útil per a ell estar a prop. No cal parlar-ne, no cal ajudar-hi, no cal tranquil·litzar-lo ... no cal fer res.\nRipper Street temporada 4 episodi 6\nel secret als seus ulls netflix\nveure com acaben els mons en línia gratuïtament\nmaria gràcies, nois! Tinc un noi que es va traslladar al país amb mi, però està trencat. no va poder trobar feina i el vaig sentir per sobre meu. Em vaig acostumar a estar sola i sola. A més d'això, mai he vist com hauria de funcionar una relació. Sóc independent i tinc estàndards específics, no vull perdre el temps. Vull gaudir encara de la meva llibertat, però sento que només em vol. per què encara no he abandonat aquesta situació? perquè lluita massa per mi, no accepta que el deixi i té por de penedir-se. lamento haver trobat algú que m’accepta i no es rendeixi i potser mai no tornaré a trobar alguna cosa semblant .. 26 de març de 2019, 16:14 maryann hola eric , el que dius colpeja l'ungla al cap. em sento mooolt tornn! i completament confós amb el que hauria de fer i el que no hauria de fer fins al punt que estic perdent el cap. va trencar amb mi fa més d'un mes a causa de la seva lluita econòmica per tenir cura d'ell mateix i dels seus pares, puc veure que li afecta el fet que som una relació de llarga distància. No ho vaig veure necessàriament, però sempre vaig saber de les seves dificultats, té una feina ben remunerada, però sé que ha de tenir cura econòmicament dels seus pares i germans perquè no estan bé, però també són molt exigents. portem 5 anys junts, em trenca el mal sempre que penso en ell perquè encara em té a les seves xarxes socials. Tinc ganes de fer exactament el que heu dit, encara tinc esperances que probablement podrien ser falses esperances, però estic tan confós que no sé què fer. No he estat en contacte amb ell des de la ruptura, l’he deixat tal qual, però et prometo que em menja. puc eliminar-lo completament de les meves xarxes socials? perquè com es recupera una persona completament de tenir-la a prop, però també fa mal mai no saber si està bé. tenim una trentena d’anys i sí, el meu somni és casar-me i tenir una família, però emocionalment ni tan sols puc arribar fins al punt que en pugui estimar completament una altra. 19 de març de 2018, a les 20:53 ro woow. moltes gràcies! Tinc el mateix problema amb el meu bf. fa pena que els homes se sentin així. llegir això va ajudar molt! no només per entendre millor com se senten els nois, sinó per recordar-me que no sóc sobre mi i que tot el que he de fer és estar-hi per ell. que és l'únic que puc fer realment i que realment el pugui fer sentir millor. 5 d'octubre de 2017, 19:57 bebe hola, heus aquí un comentari una mica relacionat. Em coneixen com a estalviador i he trobat el que sembla ser un gastador. tota la meva vida i els concerts de modelisme m’han dedicat a l’estalvi per ajudar un home a formar una família. Treballo molt a Nova York i vaig conèixer un home que té una gran feina, però que és negatiu. Estic bé en positiu per la definició de milionari, sóc un. no ho és i no sé com m’ajudarà, així que sento que l’acabaré ajudant. què em suggereixes que faci? seguir endavant o convertir-se en el sustentador? Sóc tan tradicional i treballo més de 100 hores setmanals i estic cansat i em sento sol. Sempre he cregut en la igualtat .. diu que estic centrat en els diners i em preocupo massa pels diners. Només vull una bona vida per a la meva futura família i estic començant a molestar-me pel fet que sembli que no ha estat salvant ni sacrificant com he de formar una família. ha estat de festa. pot dir si estic massa centrat en els diners o si m’utilitza per fer un viatge fàcil i dolç fins a un estil de vida de gran guanyat ... és més gran que jo i sóc un model publicat. no sé qui té raó o no. 23 de juny de 2017, a les 18:08 ella hola! Tinc una parella en viu i en realitat hem prestat un cotxe, i abans de comprar-lo hem parlat que hauríem de dividir la factura per pagar-lo. no obstant això, de sobte es fa acomiadar d'un lloc a un altre i es fa una mica exigent en trobar feina, així que acabo pagant el lloguer, les factures i el cotxe. l’inconvenient és que el meu salari no és suficient per tenir cura d’aquestes coses. ara mateix va intentar ser venedor d'una empresa d'automòbils, des del vestit fins a les sabates fins a tot el que necessitava per comprar-lo perquè hi ha un requisit de vestimenta. Estic començant a sentir-me tan esgotat i frustrat sabent que tots els meus diners van a la fossa. ni tan sols puc comprar res. durant tot el 2016 ni tan sols vaig ser capaç de comprar-me res, en canvi li vaig comprar sabates, mitjons, vestit, pantalons només perquè ell anés a treballar a aquesta empresa de vehicles. Em sento tan fart, a més que cap membre de la seva família ens ajuda .. vull dir que només sóc el seu amic, els pares haurien de ser els que ho haurien d’assumir tot. Vull que es traslladi perquè suma totes les meves càrregues financeres, però de nou no té cap lloc on anar, fins i tot la seva família confia en mi. no només que el seu germà i la seva dona em van demanar prestats 17.000, sinó que no em volen pagar, i que pensen que saben que els he pres en préstec a l'oficina. No sé què fer, no vull que es remolqui el meu cotxe només perquè he perdut el pagament des de fa un mes. què seria el millor que he de fer. si us plau ajuda ... gràcies. 16 d'agost de 2016, a les 9:40 del matí nic Déu, em canso tant de sentir que les dones intenten 'empoderar-se' les unes a les altres dient coses com 'moure't de noia', 'Et mereixes millor', 'al següent' només perquè un home travessa un moment difícil. encara és digne d'amor ... és digne d'una bona dona. voldries que algú renunciés a tu tan fàcilment? Què ha passat amb la lleialtat i el treball dur en les relacions? què va passar amb estimar algú incondicionalment? aquesta mentalitat fulgurant sobre les relacions és exactament per què la nostra taxa de divorci és tan alta i les nostres relacions interpersonals són tan impersonals. no dic que romangui en una relació infeliç, però segons els vots del casament, 'per a bé o per a mal, per a més ric per a pobres' ... si ho faria fàcilment a algú perquè la seva situació no és ideal als seus ulls, llavors potser sou qui necessiteu una avaluació i un toc d’atenció sobre la vostra relació. les relacions / matrimonis són un treball extremadament dur. mai no seran mai perfectes, mai ho seran mai al 100%. res a la vida que valgui la pena és mai fàcil. per què és tan difícil que la gent renunciï als seus somnis pel que fa a diners o carreres professionals, però no a les relacions amb altres humans? la nostra societat en general és tan superficial i superficial ... Déu ens ajudi. 4 d'agost de 2016, 14:58 thach hola, també estic davant d'una situació similar. fa dos anys que estic en relació amb el meu xicot. però fa uns tres mesos, va començar a evitar-me. no sabia el motiu en aquell moment. així que vaig pensar que no m'interessava. aleshores, sabia que tenia alguns problemes financers. el vaig ajudar. després, al cap d’un temps, vam tenir alguns malentesos. i li vaig parlar durament. va començar a retirar-se de mi completament. va dir que necessita temps. però no va poder esbrinar quin és el seu problema. en primer lloc, va dir que em tornaria aviat i no és culpa meva. però no li vaig donar gaire espai. Sempre l’amenaco emocionalment plorant. després, després d'un temps, realment li vaig donar una mica de temps. de vegades em truca per preguntar-me si estic bé o no. però de vegades m’envia un text per demanar-me que l’oblidi. no vaig resoldre aquest assumpte directament. Vaig demanar als seus millors amics que ho descobrissin. però no saben com solucionar-ho, ja que no saben la causa real. després, li vaig donar una sorpresa. va ser un mal moment pel que no vam poder discutir res. només m’ha abraçat i m’ha dit: “Ho sento, tornaré a tu”. després, li vaig donar molt d’espai. De tant en tant li enviaré pressupostos motivacionals. però ara han passat més de tres mesos i no veig moltes millores. un cop el vaig trucar. parla com si no passés res. però la mateixa nit, em va enviar un text per demanar-me que l’odiés. vaig dir que no puc i l’esperaré. Crec que està principalment estressat amb el seu problema financer i té por que el meu pare no l’accepti amb la seva situació financera actual. però la veritat és que el meu pare està donant el senyal verd. Crec que creu que no val res i li fa por no poder estalviar prou diners per al nostre casament. també té un complex d'inferioritat que sóc més ric que ell i sempre necessita el meu suport financer. Jo estava pensant en portar-lo al temple i simplement explicar-li que els diners o la seva situació financera ara no són importants. i també volia fer-lo adonar-se de la seva situació, ja que no coneix els seus propis problemes. També pensava donar-li sorpreses i fer-lo sentir especial i dir-li que val la pena. és una bona idea o empitjorarà la situació? 19 de juliol de 2016, 1:31 a.m. phleb09 Admetré que quan es tracta de diners, puc ser una mica temerari (en termes de comprar alguna cosa massa ràpidament sense fer due diligence) que em porta a la situació actual. jo i la meva senyora tenim 2 fills petits, tots dos treballem exigint feines a la sanitat, de manera que les absències no són bones. necessitava un cotxe el més aviat possible, en vaig trobar un a la llista de Craig, va durar un mes. així que vaig tornar a la llista de craigs (vaig treure el cotxe de la meva senyora allà també una estona enrere, en guanyo alguns a c.l i en vaig perdre alguns) a la recerca d’un viatge temporal fins que tingués prou cria per aconseguir alguna cosa més fiable. aquell cotxe era bastant barat que vaig aconseguir, però vaig haver de posar-hi pneumàtics i treballar-hi, aquests dos cotxes i la feina que hi he de fer suposa una pressió econòmica sobre els meus ingressos. Vaig decidir desfer-me del cotxe i vaig recuperar alguns diners. Ara torno al mercat comprant cotxes. Vaig conèixer homeboy de la meva feina de gf que venia cotxes i, finalment, vaig poder aconseguir-me un 'cotxe fiable'. 17 d'abril de 2016, 10:49 a.m. jenn Vaig conèixer a aquest home increïble que va ser molt atent i afectuós amb mi i vam coincidir en tants nivells. fins i tot abans de conèixer-nos, havia perdut la feina i va haver de mudar-se temporalment amb el seu pare als 32 anys. Té feina, però no paga millor. també va viure a dues hores de mi, però sempre estava feliç de baixar aquí per passar temps amb mi un cop per setmana. només vam sortir amb un mes quan em va dir que li agradava, però no estava preparat per anar més enllà pel fet que havia de posar-se en comú (va esmentar el tema de la vida a casa), encara que encara no érem tan seriosos, em va deixar desconcertat que era jo i ell només va perdre l'interès i intentava ser agradable. em va assegurar que no era el cas i va pensar que estava preparat, però no. fins i tot vol veure’m de tant en tant. el que em fa fora és literalment 3 dies abans d’això, estàvem bé, però una setmana abans de la nostra xerrada, el seu vehicle es va trencar on no va poder venir a veure’m aquell cap de setmana. El vaig tranquil·litzar des del principi, les coses financeres no m'importaven. em va dir quan ho va acabar que sabia que deia que no importava, però tinc la sensació que li importa ... ajuda ... els nois ho acaben per coses financeres com aquesta o només necessitava inventar un motiu ? per cert, em va dir anteriorment en aquesta conversa que no m'imaginava la nostra connexió que teníem) 12 de gener de 2016, 17:56 farah ell vol que jo ho faci deixar-lo pels seus problemes econòmics i em va dir que no era un bon tipus per a mi. bé, no el deixaré i li vaig dir que entenc completament la seva situació i que decideixo quedar-me amb ell. no va dir res. va dir que necessita temps i espai. i han passat dos dies des que el meu xicot i jo parlem per última vegada. No estic segur de si això vol dir que em deixarà aviat. No estic segur de quant de temps haig d’esperar fins que sigui emocionalment estable. No tinc ni idea de què fer. 13 de setembre de 2015, 1:33 a.m. vinzsa hi ha aquest noi amb qui estic sortint i, en un moment donat, teníem una relació, però l’he trencat perquè semblava fer tot l’esforç de la relació. Li vaig dir que marxaria de vacances i ho vaig fer, però quan vaig tornar de vacances ja treballava a la meva feina. 30 de juliol de 2015 a les 23:18 cristal Estic en aquesta situació amb el meu millor amic. tots dos passem per dificultats financeres i l'estimo fins a la mort i, finalment, m'agradaria sortir de la relació. tots dos estem d’aquesta manera perquè m’ajuda a lluitar per l’escola d’infermeria. però la dificultat el fa deprimir. Li vaig dir que deixés d'ajudar-me i que em deixés enfonsar o nedar pel meu compte, però ell no ho tindrà. Segueixo donant-li sortides perquè pugui recuperar la seva vida i tot el que diu és que formes part de la meva vida i que aquesta lluita és pel nostre futur. cosa que encara és més confusa. perquè sé que és a causa d’aquesta lluita que no persegueix res amb mi, cosa que per a mi ens està arruïnant el futur perquè sento que de vegades em ressent. 11 de juliol de 2015 a les 10:56 dearzcob agraïments principals per l'article. realment gràcies! volen més. oqza 30 de maig de 2015 a les 19:04 mitch vandell - síndrome dels pobres xucladors el revers de la mateixa moneda és el que anomeno síndrome dels xucladors pobres (vaig escriure un llibre onit), és quan els homes intenten amagar-se dels problemes relacionats amb l’autoestima que s’endeuten amb l’esperança d’assolir l’estatus i la pertinença al grup. els homes s’alimenten constantment d’impressions que els atreuen a pensar que les conductes d’autosabotatge els recompensaran i haurien de perseguir-se. 10 de desembre de 2014, a les 19:57 estiu hola Charles! després de llegir la vostra resposta em vaig sentir alleujat ... ara mateix estic en la mateixa situació ... em vaig apartar perquè ara hi ha massa coses, sobretot econòmicament, em paguen més que ell ... gasto molt en les nostres dates ..fins que un dia es va adonar que estava sent injust amb mi, però li vaig dir que està bé que estic bé ... el meu bf se sentia inútil i sense èxit ... em va dir que compliria 30 anys el proper any i fins ara té una vida merda, sense estalvis, sense casa pròpia i fins i tot el seu objectiu de tenir un cotxe abans de complir els 30 anys encara és borrós ... va dir que un dels seus objectius és tenir la seva pròpia família abans de complir els 30 ... va dir que se sentia perdut ... crec que es va adonar d'això el passat mes d'agost perquè la majoria dels nostres amics es van comprometre i sentia pressió ... vol solucionar tot el seu problema i la seva crisi tot sol. El 29 d'octubre de 2014, 2:47 a.m. janice després de llegir la vostra resposta anterior sobre homes en crisi financera. estic en una situació molt similar. Fa 2 anys que surto amb aquest noi. les coses anaven bastant bé fins fa unes setmanes, quan va suggerir que fóssim amics. Li vaig dir que no volia ser amiga, però que encara tingués una relació. Li vaig preguntar que ho estàs dient perquè has trobat algú altre o ja veus algú altre i em va dir que no, no tinc temps ni de pensar en una relació ara mateix. som més grans (59 i 61 anys) i es contracta amb el seu negoci de camions (semi). bé, ha canviat de feina dues vegades intentant aconseguir més càrregues a la carretera, però les feines no li arriben prou ràpid. ara està enrere en totes les seves factures, inclòs el lloguer. és un exmarí i té la mentalitat d’un marí i ha dit que se li va ensenyar a posar-se de peu. L’he ajudat aquí i allà fins i tot quan diu que no vol la meva ajuda, però ho faig igualment. no és molt, però hi ha alguna cosa per comprar queviures, etc. també fa unes setmanes que va trucar i em va fer escoltar la 'cosa dolça' de Chaka Kahn, que em va semblar molt dolça, de manera que és gairebé com rebre senyals de barreja d'ell. Actualment el trobo a faltar tant i no sé què pensar, així que he decidit no trucar ni enviar missatges de text i esperar a veure si trucarà. només tractant de donar-li el seu espai i mantenint-me ocupat. 27 de setembre de 2013, 14:18 d garcia durant els darrers 2 anys i mig aquesta economia ha causat una enorme tensió al meu home, té el seu propi negoci. encara s’ha de recuperar. ha perdut molts clients i ingressos. encara pot perdre la seva llar que ha estat en equilibri durant 2 anys. s’ha manllevat per pagar factures. El vaig conèixer abans d’aquestes tragèdies i estàvem tan a prop d’una relació compromesa amorosa i la vida va ser fantàstica. llavors va passar l ''economia' i els seus clients no es podien permetre els seus serveis. des de la meva vida entra i surt de la meva vida. Tinc sentiments tan forts que costa avançar-me 'cap endavant' i allunyar-se d'ell. Estic enfadat amb aquesta 'economia d'Obama' que va colpejar el meu noi perquè es distanciés de mi pel seu orgull de proveïdor. així que li dono el seu espai i una impressionant relació compatible mossega la pols amb la distància que hi ha entre nosaltres, perquè l’economia s’ha menjat el seu orgull i la seva capacitat per pagar les seves factures i considerar qualsevol tipus de compromís amb mi, i sentim aquest sentiment un altre, però no passarà fins que senti que pot 'proporcionar' ... 24 de febrer de 2013, 01:06 d garcia el que no he dit és que Estic absolutament al costat d’aquest home. i li dic que ho faré. però és tan difícil veure’l lluitar i no saber què fer per donar-li suport. i què fer quan es distancia com fa poc. què faig que sigui amorós i solidari aleshores ??? com puc ajudar ??? 24 de febrer de 2013, 1:16 a.m. jen smith Estic meravellat de com la desacceleració econòmica ha afectat les relacions quotidianes. M'he enamorat d'un noi fantàstic que es troba en una 'tempesta perfecta' financera: ha perdut feina pagant 400.000 dòlars als 47 anys, té problemes per trobar una nova feina durant un any, troba una nova feina pagant 100.000 dòlars (que odia) i ara ha de llogar la seva llar d'un milió de dòlars, ven la seva embarcació, intenta trobar un apartament nou i més petit, desfer-se de moltes de les seves coses i està buscant un nou treball. ens ho vam passar d'allò més bé fins que un dia em va acusar (semi-en broma) de tenir les boles a la bossa de mà després que un matí em fes l'esmorzar. va dir que se sentia emasculat fent-me panellets! l'endemà mateix el vaig veure, i era una persona completament diferent. tota la diversió i els somriures havien desaparegut, i les coses no han estat iguals des de fa 6 setmanes. em va convidar al seu vaixell fa 2 setmanes i va dedicar tot el temps a discutir amb poca emoció sobre el nou treball desagradable i la recerca de feina. Desitjo que hi hagi alguna cosa que pugui fer per ajudar-lo: és tan fantàstic. després de llegir aquest post, crec que ara m’adono del que passa i que no era jo. Segueixo endavant, però segueixo esperant que les coses millorin i que algun dia pugui tornar a mi. 10 de juliol de 2011 a les 18:36 d garcia probablement ha passat tota la vida des de la vostra publicació, però sento el mateix. el meu noi guanyava més de 200.000 quan el vaig conèixer el 2009 al seu propi negoci. el 2010 el seu negoci va fer un gir sobtat i va perdre clients. L'economia d'Obama va colpejar ell i els seus clients. va poder quedar-se una estona, però els darrers 2 anys no va poder. Estàvem desenvolupant una relació meravellosa i després es va reduir l'economia. però puc relacionar-me amb la vostra publicació. els somriures han desaparegut, les trucades telefòniques freqüents han desaparegut. doncs, com podem ajudar i donar suport a aquests homes? els homes necessitem saber-ho, no és una situació única. com donen suport a les dones els seus homes en èpoques d’estrès laboral o econòmic ??? 24 de febrer de 2013 a la 1:28 del matí laurin si us plau escriviu la columna sobre el llimbe de relació. és el mateix per als nois o, en general, només és un problema de noia? 18 de març de 2011, a les 19:43 aj no fins que es posi de peu. pel seu compte. deixar la porta oberta i seguir endavant. 26 d'octubre de 2010 a les 11:51 diane32 hola jasmin, puc relacionar-te molt bé ... la recerca de feina i tota mena d'assistència financera només per ajudar-lo a aconseguir en aquells moments difícils. té una feina inestable i el mes passat, just abans de perdre la feina, va acabar amb mi. Li vaig dir que no li donaria espai, ja que això era el que volia en primer lloc. des de llavors teníem un contacte limitat i, quan parlem, m’actualitza sobre les seves iniciatives de recerca de feina. Puc veure la seva inquietud per millorar-se, però la seva fredor i les seves maneres poc preocupants m’allunyen d’ell encara més. per Eric, la setmana passada, va expressar la seva intenció de crear un petit negoci amb mi, amb el finançament de la meva empresa. d'altra banda, ell gestionarà el negoci. però, amb l’estat d’ànim actual, no estic segur de si funcionarà. si dic que sí, desitjaria que l’associació recuperés la relació. però, i si és la seva única amistat que vol la meva ex? Vaig estar ple d’amargor quan va oferir-ho i li va dir que podia aconseguir fàcilment un altre soci per a l’empresa sense suportar el dolor emocional que podria experimentar quan torni a la depressió. en aquest moment, som civils entre nosaltres. però anem creixent emocionalment a mesura que passa el dia. hi ha una manera de salvar aquesta relació? Encara tinc esperança però no estic segur. aconsella si us plau ?? 26 d'octubre de 2010 a les 11:09 aj en aquest moment de la seva vida, el que li importa la seva autoestima / feina / situació financera. la por número 1 que tenen la majoria dels homes és relacionada amb el fracàs / rendiment / vida. per a les dones es perd l'amor / les relacions. les sensacions que tens sobre aquest final de relació són idèntiques a la que sent sobre la seva situació laboral / financera. Sé que vols ajudar, però els homes prefereixen resoldre les coses sols. molts d’ells es van tancar durant el procés. les seves accions no són tant un reflex de com se sent per tu, sinó més sobre com se sent amb la seva situació. no ho prengueu personal, però adoneu-vos que potser no és un bon moment per iniciar-vos en una realitat. doneu-li espai i no espereu. Pot no fer mal, però qui sap el futur que ens espera. 13 d'octubre de 2010, 01:07 jjj gessamí, com han dit Eric i Paul McCartney, que sigui. estimeu-vos a vosaltres mateixos, no agafeu el camí fàcil, val la pena l’esforç. el vostre amor es retornarà quan la persona adequada reflecteixi la vostra llum. què necessites, què vols? com a dones, tenim la capacitat de ser intel·ligents, articulades, reflexives, afectuoses, donadores i exigents. fes el que sigui incòmode per a tu: digues-li el que necessites a un home i vés al teu camí, noia! xo 13 d'octubre de 2010 a les 12:40 gessamí gràcies senyores! jjj, tens molta raó, és fàcil donar i donar i posar l’altra persona en primer lloc. suposo que es podria dir que he estat negat. crec que com més l’ajudo, més atenció em prestarà. però com va dir aj, l’ajudo a emascular-lo. sé que pot sentir que el cuido. Començo a fer un pas enrere. Fa una setmana que no en tinc notícies. Estic molt temptat de posar-me en contacte amb ell, però suposo que hauria d'esperar que em posi en contacte ... oi? 12 d'octubre de 2010 a les 23:57 jjj gessamí, òbviament, sou una persona molt dolça i afectuosa, però aquest és exactament el tipus de situació que intento evitar ! és tan fàcil donar, donar i posar l’altra persona en primer lloc, però val la pena ser el primer en la seva pròpia vida. tenir cura de tu! 12 d'octubre de 2010 a les 13:23 aj gessamí, l'heu de deixar en pau, donar-li espai i deixar-lo resoldre pel seu compte. les teves ofertes el desmunten. 12 d'octubre de 2010, 13:13 gessamí hola eric estic en una situació una mica similar. Fa set mesos que veig / trobo amb aquest noi. les coses estaven bé al principi, sempre sortíem a les cites, parlàvem per telèfon. el segon o tercer mes de veure’l, va perdre la feina. estava molt molest per això perquè mai no havia tingut feina abans. ha tingut problemes per trobar un nou lloc de treball i no va obtenir atur perquè es va presentar massa tard. així que ara mateix té ingressos zero. fins i tot després de perdre la feina encara érem bons. no va ser fins a l’agost quan vam parlar sobre “nosaltres” que les coses van començar a esgotar-se. em va dir que no em pot convertir en el seu gf oficial per la situació en què es troba actualment. No té diners, no té feina i té tantes factures per pagar. no vol fer-me una promesa que no pot complir. ara mateix la seva màxima prioritat és trobar una feina i no una relació. Li vaig dir que ho entenc completament i que estic aquí per ell si necessita la meva ajuda. Li vaig dir que el vull seguir veient perquè m'agrada molt. no som exclusius, així que si vull podria veure altres persones. Sóc una persona bastant lleial, així que ara mateix no crec que pogués veure altres persones. no parlem ni envieu missatges de text tant com abans. quan quedem, principalment és al meu apartament; veuríem la televisió o una pel·lícula, etc. poques vegades sortim i això em molesta. Tinc molts cupons i xecs de regal a la feina, per a restaurants i pel·lícules (cosa que és bo perquè estalvia diners). de vegades et preguntaré si podria sortir amb mi i farem servir els certificats. i la majoria de les vegades diu que potser ... llavors diu que no pot. Intento el meu millor esforç per ajudar-lo a buscar feina tan bé com he pogut. actualment l’ordinador està apagat, de manera que no pot connectar-se a Internet. Entraré en línia quan tingui temps i provi de trobar alguna cosa bona, si veig alguna cosa, li enviaré un missatge de text. si està interessat, el sol·licito. la setmana passada, vaig trobar una feina amb bon sou i vaig pensar que li interessaria, així que li vaig enviar un missatge de text. mai no va respondre. Vaig esperar unes hores i després li vaig enviar un missatge de text i li vaig preguntar si estava interessat. va dir que no n’estava boig. així que vaig dir 'd'acord'. Li vaig demanar que sopés i li vaig dir que farem servir el meu certificat de regal ... em va dir 'potser'. després, la nit abans de sopar, encara no vaig rebre resposta de sí o no, així que el vaig trucar, no li vaig respondre, li vaig enviar un missatge de text, sense resposta fins que unes hores més tard va dir que no podia arribar al sopar. Em vaig sentir una mica frustrat perquè em sento rebutjat ... així que acabo de respondre 'ok' i no he sabut res d'ell des de ... fa uns 6 dies ... teniu algun consell sobre què passa? l'ajudo massa? 12 d'octubre de 2010 a les 12:11 pm aj estic d'acord que probablement és millor no romandre en un limbo, però dependria de la situació. si una persona et va tractar malament o no es va poder comprometre, això és una cosa. però si et vas enamorar d'algú i llavors es produeix una situació fora del seu control i fins a aquest punt les coses eren fantàstiques i t'has de dividir. mantenir sentiments no és tan dolent. És possible que sigui una mica més gran que la majoria, però he vist molts matrimonis feliços de persones que es van separar i es van tornar a reunir mesos després. les circumstàncies de l'escissió no eren necessàries una mala situació. podria haver estat una reubicació o una feina relacionada. el temps a part els va fer adonar-se que estaven millor junts. Crec que és important per a aquesta divisió neta, sense sensacions dures ni baralles. 11 d'octubre de 2010, 16:55 aj estic d'acord que probablement és millor no romandre en un limbo, però dependria de la situació. si una persona et va tractar malament o no es va poder comprometre, això és una cosa. però si et vas enamorar d'algú, es produeix una situació fora del seu control i, fins a aquest punt, les coses eren fantàstiques i t'has de dividir. tenir sentiments no és tan dolent. És possible que sigui una mica més gran que la majoria, però he vist molts matrimonis feliços de persones que es van separar i es van tornar a reunir mesos després. les circumstàncies de l'escissió no eren necessàries una mala situació. podria haver estat una reubicació o una feina relacionada. el temps a part els va fer adonar-se que estaven millor junts. Crec que és important per a aquesta divisió neta, sense sensacions dures ni baralles. 11 d'octubre de 2010, 16:54 eric charles hey aj,. hi ha una raó molt específica per la qual he dit: 'no mires enrere ...' potser hauria d'escriure-hi un article. :). hi ha alguna cosa que a mi m’agrada anomenar “limbo de relació”, en què una noia trencarà amb un noi però no trencarà realment amb ell al cor. . és possible que no el vegi ni li parli, però segueix buscant el seu facebook. encara es pregunta per ell. dimonis, fins i tot pot començar a veure altres persones. . però en secret, en el fons, ella només espera i resa perquè torni un home canviat. espera que un dia després d’haver resolt els seus problemes, pugi sobre un corcel gegant, l’aixequi i que marxin junts fins a la posta de sol. . com a resultat, mai deixa anar la relació fins i tot després de la ruptura. encara hi ha una part que s’aguanta i, per tant, la porta mai no està oberta per a alguna cosa nova. . l’ara ex-nuvi ho pot sentir. ella també ho sap al seu cor. però ningú ho vol admetre i tothom roman en un “llimó de relació” on no hi ha cap relació, però tampoc no hi ha possibilitat de seguir endavant. . per això, he redactat-ho com ho vaig fer. és possible que pugui passar alguna cosa en el futur, però puc garantir que no serà una bona reunió tret que hi hagi una divisió completa del 100%. 10 d'octubre de 2010 a les 13:31 aj eric, ho estàs puntualment. Vaig tenir una situació similar, però al cap de 4 mesos ens va suggerir que ens separéssim. al principi volia esperar-ho, però més tard em vaig adonar que esperar no era una bona idea. era un home fantàstic abans dels seus problemes financers. una cosa amb la qual no estaria d'acord és el comentari de no mirar enrere. Vaig deixar la porta oberta al meu ex. tot i que continuo i sorto amb altres persones, en algun moment del futur si i quan resol la seva situació, si es posés en contacte amb mi i volgués sortir i estigués solter / a, segur que hi aniria !! 9 d'octubre de 2010 a les 19:55 Eric Charles sembla que el noi té problemes que són tan massius i prepotents en la seva ment que és improbable que la relació esdevingui una prioritat . . posició difícil perquè si us quedeu i la tolereu, això estableix l’estàndard d’allò que considereu acceptable i la gent tendeix a fer el mínim esforç que creu que pot aconseguir en les relacions. . al mateix temps, probablement estigui avergonyit de la seva situació vital i no vol donar-li per fet intencionadament. seria útil adonar-se que no vol dir ser així amb tu. de fet, probablement ni tan sols sent que pot tenir una bona relació en el seu estat actual. . si espereu que les coses millorin, potser estareu esperant molt, molt de temps. de fet, a la meva vida he tingut situacions en què em vaig quedar atrapat amb la meva pròpia merda i la relació en què em trobava va fer que fos més difícil gestionar el problema, en lloc de tenir espai per esbrinar-ho, em va semblar que tenia una pressió addicional sobre mi. . a la meva columna, normalment m'abstinc de donar suggeriments sobre 'deixar-lo' o 'mantenir-lo'. Tinc diverses raons per això, però el més important és que les dones solen saber en el seu cor el que realment volen fer, però tenen emocions barrejades a més del que saben tenir en el moment adequat per a elles. . si el vostre cor diu que us quedeu, quedeu-vos i mantingueu-vos plenament. ocupeu-vos, de manera que si us fa volar, podeu fer una altra cosa fàcilment sense decebreu-vos. doneu-li espai per esbrinar les seves coses i comprometeu-vos al 100% a estar bé amb la vostra decisió de quedar-vos. . si el cor us diu que aneu, aneu i no mireu enrere. digues que li desitges el millor, penses que és un bon noi, però el moment és dolent i saps que necessita espai perquè es pugui sentir bé i estable de nou. . either way, have a bottom line for yourself of what you need to stay and whether or not he meets it now. people get caught up in the “what could be” side of things. if there’s no sign of things improving quickly and completely, then you have to ask yourself if things as they are now are worth staying for… . good luck. october 9, 2010, 2:08 pm jjj i have to add to my original question. tonight was the second time (in the past two weeks) that this man has cancelled our plans (made in advance) at the last minute. tonight, his excuse was that he was too stressed about his financial issues and he asked if we could go out tomorrow. i want to give the guy a break, i know his problems are far more pressing than dinner w/ me but, being cancelled on at the last minute is a hot button w/ me to say the least. i want to look at the bottom line of this issue now because we are only ‘dating’ at this point. i’m interested in developing a serious relationship (with the right person) and i want to avoid falling into the trap of being taken for granted by someone who isn’t willing to, or incapable of, putting in a sincere effort. what’s your take eric? i’ve dated guys w/ money and w/out but, my intent now is to break bad relationship habits and not let myself be treated poorly regardless of the excuse. october 9, 2010, 1:05 am


assemblea – Secció sindical CCOO de la Universitat de Lleida\nAssemblees informatives C. Salut i ETSEA\nJa tenim hora i localització de les assembles que es realitzaran als campus de Ciències de la Salut i ETSEA demà dijous 18 d’abril:\nLloc: Seminari 2 de l’edifici de la Facultat de Medicina (al costat de la sala d’estudis).\nHora: de 9 a 10 h.\nLloc: Sala de Juntes de l’Edifici 5.\nHora: de 13:30 a 14:30h.\nUs presentarem el nostre programa i ens agradarà comptar amb les vostres opinions.\nEsperem poder parlar amb vosaltres una estona d’allò que us preocupi.\nAmb motiu de les eleccions a la Junta de PAS Funcionari, us convoquem a les assemblees informatives que tindran lloc el proper dimarts 16 d’abril en els diferents campus de la UdL, d’acord amb l’horari següent:\nLloc: Sala de juntes de la 3a planta\nLloc: Sala de videoconferències de l’edifici CCCT\nPel que fa als campus de l’ETSEA i C. Salut, resten pendents de confirmació el dia i l’hora.\nUs presentarem el nostre programa i ens agradarà comptar amb les vostres opinions. Quant a aquestes convocatòries, un cop hem informat preceptivament a la gerència, se’ns ha comunicat que aquests actes informatius han de dur-se a terme en horaris que no interferissin la prestació de serveis així doncs ens trobarem amb vosaltres a aquestes hores.


El joc de les cadires - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nxavier domènech 13.05.2019 | 22:54\nEl que s'ha de fer, per ser regidor! Cal clavar colzes davant els llibres d'història de Manresa per si et pregunten quantes canes mesurava la Sèquia quan la van mesurar en canes (al segle XVII, des de la resclosa de Balsareny fins a un punt del carrer Puigterrà de Dalt, on la dada va ser fixada en una placa de pedra) o quina era la professió d'en Pius Font i Quer. Cal adquirir habilitats de cambrer per circular a bon ritme amb una safata de gots plens d'aigua sense vessar-ne, i entrenar la velocitat i l'equilibri en la conducció de patinets sense motor. Aquestes eren algunes de les proves a les quals es van enfrontar els candidats a alcaldes i regidors de Manresa en la matinal de jocs que organitzaven el Col·legi de Periodistes i l'associació El Galliner, diumenge al matí al pati del Kursaal.\nJa ho diuen, que tot és comèdia, i els aspirants a governar la ciutat la van anar a fer a les portes del gran teatre municipal. Els organitzadors s'ho van passar d'allò més bé; els assistents, amb molta part de claca, també, i els protagonistes ho van fer veure. Van fer veure que els divertia molt jugar a jocs de colònies de l'esplai amb una gent a la qual desitgen la més contundent de les derrotes. Els socialistes, molt emprenyats per un tuit d'Arran sobre Rubalcaba, van decidir que seria un excés d'hipocresia jugar el joc de la companyonia impostada amb algú (els de Fem) que té arranistes a la llista, i van decidir no anar-hi. Potser es van equivocar, perquè la idea que queda és la seva absència. O potser la van encertar, perquè a veure com t'ho fas per jugar aquests jocs riallers amb algú a qui no perdones el que t'ha fet. Potser també la va encertar Valentí Junyent quan va decidir estalviar-se la foto graciosa i va enviar-hi Joan Calmet.\nL'habilitat per traginar safates de cambrer, córrer en patinet o memoritzar l'acanament de la Sèquia no garanteix capacitat per governar, però en aquesta matinal assolellada de jocs inofensius hi havia una prova directament relacionada amb la contesa electoral: el joc de les cadires. Ja ho saben: hi ha menys cadires que persones donant voltes, i guanya el qui seu quan s'atura la música. Hi ha més de dos-cents cinquanta candidats que aspiren a les vint-i-cinc cadires del ple municipal de Manresa, i estan donant voltes, esperant el moment en què s'aturarà la música, fet que succeirà exactament d'aquí a tretze dies. Llavors sabrem qui ha obtingut poltrona i qui no ho ha aconseguit.


Moda d'estiu per a nois grans: tot el que heu de saber - Guies De Moda Masculina\nModa d'estiu per a nois grans: tot el que heu de saber\nLa moda sovint es pot sentir com un club tancat per a tothom que no tingui la mida de la mostra, amb passarel·les caminades per la gent espantosa i publicitat poblada per l’aficionat tediós. L’estiu és la temporada més cruel, quan aquestes capes de perdó s’enfonsen del cos i les opcions d’armari es redueixen a uns quants peus de cotó.\nPerò hi ha oportunitats que s’amaguen en allò que pot semblar un desert d’estil. Si aconseguiu els conceptes bàsics adequats (com ara els ajustaments que us semblen més bons o els colors que us afalaguen), tot s’uneix, diu Luke McDonald, estilista del servei de compres personalitzat per a homes. Fil . Vestir un marc més gran es tracta de jugar amb els teus punts forts, en lloc de pensar que has d’amagar els punts febles.\nAmb això en ment, aquí hi ha sis consells sobre l’estil de l’estiu per a nois més grans.\n6 consells d'estil d'estiu per a nois més grans\nAbraça Boxy Fits\nEl flux d’aire és el graal de l’estiu, però quan es compra a l’extrem XL del ferrocarril, pot ser difícil de trobar. Com que és més barat, les marques solen escalar la roba d’un mitjà en lloc de tenir en compte les diferents dimensions dels físics més grans, per això camises i els tees poden aferrar-se allà on no haurien de fer-ho. Els ajustaments Boxier estan dissenyats per penjar-se de la pell, sigui quina sigui la seva forma, que funcioni per al seu aspecte i la temperatura corporal.\nSigues lleuger amb les teves capes\nQuan fa massa calor per pensar, no es pot posar capes. Què és una llàstima, perquè les capes afegeixen estructura i equilibren les meitats superior i inferior. Però l’estiu no vol dir que hàgiu de passar per defecte a Samarreta cada dia. Els moviments senzills, com una camisa de màniga curta oberta sobre una armilla o un blazer lleuger amb samarreta, donen forma al teu aspecte i sense bloquejar aquest flux d’aire tan important.\nel millor lloc per aconseguir samarretes\nNo tinguis por del color\nÉs clar, el negre s’aprima, però a l’estiu fa calor de totes maneres equivocades. El clima brillant hauria de ser el catalitzador d’un armari més lleuger i no només perquè reflecteixi la calor en lloc d’absorbir-la. Quan la llum del sol és més forta, els tons atrevits es veuen millor, diu McDonald. També són afalagadors, sobretot si els feu coincidir amb els vostres to de pell i enganxa't per bloquejar els colors: els patrons ocupats confonen els ulls i et poden fer semblar més gran.\nEl cotó és el teixit predeterminat de l’estiu, ja que és transpirable, absorbeix la suor i només es pot picar directament al rentat. Però l’aspecte totalment de cotó pot quedar pla perquè el teixit ofereix poca profunditat. Allà són els materials igualment ventosos seersucker i el lli entren: estan plens de textura, cosa que significa que podeu enganxar-vos a peces senzilles de colors de blocs, però que encara queden combinats.\ncom entrar en el modelatge\nRefresqueu les vostres impressions\nEls colors de blocs poden ser el vostre company, però no cal que desvieu completament el patró. Les ratlles són una victòria òbvia per al noi més gran, però qualsevol cosa geomètrica també pot funcionar, sobretot si sou tímid per al color. Coses com els lunars, els xecs o fins i tot florals són una forma d’esforç reduït per evitar que les mirades monocromes es llisquin sense inspirar-se. No és que hagi d’anar en blanc i negre: els colors apagats com l’òxid i el verd del bosc continuen sent estiuencs, però no enlluernadors. Simplement seguiu el patró a la meitat superior o inferior. El cap a peus acaba una mica Magic Eye.\nAfegeix accessoris de declaració\nSi mai hi ha un moment per fer grans accessoris, és estiu. Ulleres de sol, barrets, bosses per a tot el cos: són elements essencials per al clima càlid que poden fer aparèixer els looks bàsics. Útilment, tampoc no presenten problemes de mida. Les sabates són igual de poderoses per convertir l’ordinari en extraordinari. Només heu de veure com un parell de camusses assassí Botes Chelsea Podeu transformar els pantalons texans i una samarreta del vostre vestit de dia de la roba a una marca de roba tot l’estiu.\n3 icones d'estil d'estiu per a nois més grans\nAquells que han seguit la transformació de Jonah Hill en un estil de carrer no s’hauran d’estranyar que el primer llargmetratge del director del portaveu del Palace en algun moment es tracti de nens amb patins dels anys 90. Els seus vestits d’estiu tendeixen a la roba de carrer per dormir (samarretes menys sorolloses del Palace, samarretes de coll de campament de la dona japonesa Wacko Maria) amb alguna sacsejada ocasional d’alguna cosa salvatge, com una samarreta de teixit Grateful Dead o samarreta de bàsquet ficada en pantalons de cintura alta.\nHi ha la possibilitat que, fa molt de temps, el DJ Khaled tingués una mica de merda. Però ja no. Per a un home tan famós pel seu treball amb motos aquàtiques com a l’estudi de música, Khaled demostra que res no està prohibit, fins i tot si porteu fusta. Samarretes salvatges de Versace? Wilder Gucci xandalls ? Vestits reals de color rosa xiclet? Tot més que extraïble si els accessoris amb la confiança d’un home que ni tan sols deixarà que el perdre’s al mar duri la seva atmosfera.\nDavid Harbour, el policia bo de AKA Hawkins, es va alliberar del marró de cap a peus durant la temporada més recent de Stranger Things, estrenant Samarreta hawaiana que podria haver aparegut a la pista de Prada. Fora de la pantalla, l’actor tampoc no té cap estil, amb una mirada basada en fer que les coses senzilles funcionin bé. Mireu el blazer de vellut i els pantalons texans a la desfilada de la Setmana de la Moda de París de Miu Miu, o la vostra predilecció pels polos ajustats que ressaltin els seus braços perfeccionats. És la prova que quan ets el noi més gran del plató, això és una cosa que cal abraçar, no tapar.\n5 elements bàsics d’estiu per a nois més grans\nUna samarreta bàsica és un element bàsic de l’estiu per tot tipus de motius: s’enfonsaran quan es pon el sol, però encara són prou lleugers per llançar-se a una bossa, però són especialment potents per a nois amb marcs més grans. Desbotonats, es penjaran de les espatlles i s’allunyaran del cos, creant una silueta més nítida.\non comprar bons texans per barats\nPantalons curts a mida\nSi és difícil trobar pantalons quan tens cuixes més grans, rastreja perfectament pantalons curts és un malson. Els bosses de bàsquet poden ser còmodes, però us pesen el fons i desequilibren la vostra aparença. En lloc d’això, busqueu pantalons curts que acabin un parell de centímetres per sobre del genoll i es redueixin lleugerament. Cerqueu també els plecs que permetin més espai mentre manteniu aquesta forma de guarnició.\nSamarreta de vacances\nUn noi gran a Samarreta hawaiana ha estat una línia de punteria de la sitcom durant dècades, però la nova samarreta de vacances ha pagat per això. El truc és tornar a marcar els colors (dos n’hi ha prou) i buscar patrons amb molt d’espai negatiu, com ara flors o fins i tot estampats d’animals. Si us plau, res amb les noies hula.\nJa hem parlat sobre el valor dels ajustaments més solts i amplis, per això els tees de boxa haurien d’estar al capdamunt de la llista de compres d’estiu. No us podeu equivocar amb el blanc, però també val la pena pensar en gràfics (això és gràfic, no eslògan). Fes com Jonah Hill i mira marques de roba de carrer que elaboren aquest tipus de samarretes intel·ligents i de bon gust que es converteixen en el punt focal d’un vestit, sense semblar desagradables.\nSi la forma del cos té més corbes del que voldríeu, busqueu escots en forma de V, que creen angles ampliant les espatlles i aprimant la cintura. Com que les V profundes continuen a la llista de prohibits, busqueu els collarets de botó de pols o Henleys, que aconsegueixen el mateix truc sense convertir-vos en tots els de Love Island.\nroba de nit per a la recepció del casament\nparts del cos d’un home\ntalls de cabell populars per als homes del 2015\na quin dit ha de portar un anell un home?


Enlluernats | (Mini)jo\nby peptaberner on 10/12/2011\nQuan el visitant passeja per la plaça Catalunya de Girona i observa el pi majestuós de 17 metres, il·luminat, per un instant petit molt petit viatja al Rockefeller Center, el rovell de l’ou de Manhattan que, per Nadal, amb pi inclòs, esdevé encara més l’epicentre planetari; i bada la boca mentre, un cop s’ha fet fosc, es deixa abduir pels ostentosos cercles de llum que sobrevolen la plaça del Vi, a imatge i semblança de la nau extraterrestre de l’ET.\nDestinar 200.000 euros a l’enllumenat nadalenc té un sentit, es veu: ajudar Girona a superar la fotuda crisi. I, de passada, l’Ajuntament corregeix “una injustícia i un dèficit històric” perpetrats contra el sector del comerç, sosté l’alcalde, Carles Puigdemont, al Diari de Girona(3-12-2011).\nUna altra injustícia, no corregida: Fa uns mesos, Càritas Diocesana explicava que al llarg del 2010 van atendre 9.400 persones que no podien pagar el lloguer ni el menjar; un 38% més que l’any passat, i davant d’això el secretari general de l’entitat a Girona, Martí Batllori, no podia fer més que desitjar que els nous ajuntaments “prioritzessin les polítiques socials” (El Mundo, 20-06-2011).\nUn altre dèficit, tampoc corregit, que va camí de ser històric en la capital de l’onanisme estadístic: Fa pocs dies, el periodista David Jiménez relatava en aquestes pàgines que en alguns contenidors d’escombraries comencen a ser habituals les cues de veïns que, amb greus problemes per arribar a final de més, desesperats, hi busquen tot allò que llencen alguns supermercats.\nInvertir en lluminària és anar contracorrent, és plantar cara a la recessió d’una altra manera: amb vehemència i orgull, dues actituds molt gironines. Sí, ara podem passejar pels carrers mirant el cel, amb la boca oberta i sense haver de veure les desgràcies que passen al costat de casa. Bones Festes.\nTags: Ajuntament, Carles Puigdemont, Càritas, diari de girona, El Mundo, ET, Girona, Nadal, pep taberner\n← No ens queda ni París\n(We)blogueando, que no (Mini)blogueando →


El jaciment de València la Vella serà un dels protagonistes en l’exposició sobre visigots del Museu de Prehistòria\nEl jaciment de Riba-roja s’excava amb la coordinació d’Albert Ribera i el finançament de l’àrea de Cultura de la Diputació i el Museu de Prehistòria. Acaba de concloure la quarta campanya d’excavacions\nL’exposició sobre ‘Visigots’ que prepara el Museu de Prehistòria de València per al mes de desembre farà llum sobre un dels períodes menys coneguts de la història del poble valencià\nEntre el 29 de Juliol i el 16 d’agost ha tingut lloc la quarta edició del Curs d’Arqueologia Cristiana i Visigoda de València la Vella a Riba.roja, en la comarca del Camp de Túria. Han participat estudiants i llicenciats de varies universitats espanyoles (Barcelona, Girona, Madrid, Màlaga, Murcia, Rioja, València i Tarragona), de Portugal (Porto) i Itàlia (Roma).\nCom en anys anteriors, l’organització del projecte s’ha fet des de l’Institut Català d’Arqueologia Clàssica (ICAC) de Tarragona i la Regidoria de Turisme i Patrimoni de l’Ajuntament de Riba-roja de Túria. Igualment, el finançament ha vingut una vegada més de l’Ajuntament de Riba-roja i de l’Àrea de Cultura de la Diputació de València.\nSegons paraules del diputat de Cultura, Xavier Rius, “estem convençuts que el jaciment de València la Vella aportarà claus de valor per a la comprensió de la història després del període romà a València. Els arqueòlegs ens ho estan demostrant amb el seu treball sostingut”. També trasllada la seua felicitació “al gran treball de difusió i gestió que està fent l’Ajuntament de Riba-roja al voltant de la cultura visigoda i dels seus espais”.\nL’excavació ha estat dirigida pels arqueòlegs Josep M. Macias, Esperança Huguet, Miquel Rosselló, Francesc Rodríguez i Karen Fortuny, coordinats per Albert Ribera. S’ha continuat l’excavació de la zona al darrere de la muralla, en la part occidental del jaciment, on han aparegut dos grans sitges molt a prop d’on es trobà un altra al 2018. Al seu interior s’han recuperat varies ceràmiques en molt bon estat de conservació, que han donat el millor conjunt de vaixella fins ara recuperat al jaciment.\nA la mateixa zona, en campanyes anteriors, també es van identificar restes de fabricació de vidre. Les troballes d’esta zona sud-oest, amb un camp de sitges per emmagatzemar cereal i els indicis clars d’activitat productiva, indicarien que seria una zona centrada en afers artesanals i econòmics.\nComprensió de l’urbanisme\nAl centre de la part meridional es va fer una trinxera allargada per conèixer la situació topogràfica d’esta nova àrea de treball. Els resultats, aparentment modestos, per l’única aparició de dos murs de maçoneria paral·lels, un d’un metre d’ample i l’altre de 60 cm., van ser molt interessants a nivell de la comprensió general de l’organització urbanística i del sistema constructiu de la part occidental del jaciment, constituïda en l’actualitat per unes 2 hectàrees de terreny en pendent dividit en tota una sèrie de bancals a cotes diferents. La meitat oriental, pel contrari, de dimensions similars, forma un espai pràcticament pla.\nEntre ambdues parets hi ha una espècie de corredor que connecta directament amb una de les torres de la muralla. En relació amb els murs es van identificar anivellaments del terreny sobre la roca geològica. La seua part superior formava la superfície de circulació del període visigòtic. El mur més ample, que no casualment està al límit entre esta zona occidental més accidentada i l’oriental plana, deu ser la paret d’una ampla terrassa, planificada per a l’organització urbanística regular de l’assentament antic.\nEl marge actual es va construir paral·lel i entre els dos murs descoberts i amb les pedres dels murs antics. Caldria suposar que la meitat occidental de València la Vella estaria formada per espais terrassats, el que parla d’una arquitectura i un urbanisme ben estructurats i que, a hores d’ara, sols comencem a endevinar.\nTambé es van reprendre els treballs a la part septentrional, a la zona més alta, la denominada acròpolis, on es coneix un edifici que ja havia estat objecte d’excavació al curs de 2016 i, abans, al 1980. Ara es va treballar a una bona extensió i es va ampliar el sector anterior. S’ha continuat descobrint el bon paviment de morter de calç que ja es va localitzar al 2016. També s’ha comprovat que una trinxera de la Guerra Civil, amb un trajecte d’una mena de ziga-zaga, el va tallar en un bon tram. Els murs meridionals de l’edifici ja es van trobar en 2016 i esta campanya s’ha identificat un altre mur, molt deteriorat pel canvi de nivell del turó, que tancaria la part oriental.\nAltre mur visible, encara per investigar, podria delimitar la part septentrional. De moment, no hi cap indici del seu final cap a l’oest, tot i que tota la zona forma una elevació allargada en direcció est-oest i més estreta en sentit nord-sud. Tot i que seria una mica prematur proposar una identificació per l’edifici que corona l’acròpoli i domina visualment tot el jaciment, un bon tram del Túria i de l’entorn general, sembla evident que seria de caràcter públic i un dels més importants de València la Vella. Probablement, la propera campanya es podrà proposar la seua identificació.\nD’altra banda s’han fet treballs de neteja de la vegetació intrusiva que està afectant a tot el jaciment i que, a poc a poc, va amagant i deteriorant amb les seues fortes arrels les restes arqueològiques. Gràcies a això, s’ha alliberat una de les torres de la muralla, precisament la millor conservada, que ja feia anys que no era visible.\nCom a objectes mobles destacats, cal esmentar el conjunt de ceràmiques recuperades a les sitges, varies desenes de monedes, la majoria de bronze i alguna d’argent, i una menuda figureta d’un bou de bronze.\nDesprès de quatre campanyes ja es comença a conèixer en algun detall la topografia de València la Vella, sempre emmarcada en el període que va des de la segona meitat del segle VI a les darreries del VII, tot i que, esporàdicament, apareixen alguns objectes anteriors, com unes poques monedes ibèriques i romanes, que podrien circular encara a l’etapa visigoda, o la figureta del bou de bronze, que sembla ibèrica. També s’han identificat alguns fragments de ceràmica del període islàmic, però sempre als nivells superficials.\nDintre del projecte, en marxa des de 2016, s’havia previst la realització d’una Exposició sobre els visigots a l’entorn de València, que està ja en avançat procés d’execució, fruit de la col·laboració del Museu de Prehistòria de la Diputació de València i de l’equip que treballa a València la Vella. La data de la seua inauguració serà a meitat de desembre del present 2019. Allí ja es podran veure les troballes més significatives de València la Vella, a més de les d’altres jaciments importants del mateix període, des del Palau de Pla de Nadal, també a Riba-roja, als vestigis de la ciutat de València.


Ibrahima Kebe, jugador del Girona GIRONA FC\nGironaEl Girona va classificar-se de manera agònica contra el Lugo (2-1), capgirant el marcador a la pròrroga i evitant els penals amb un gol de Santi Bueno en el minut 122; mentre que el Sabadell no va poder evitar caure contra la Penya Deportiva des dels onze metres després de fallar-los tots (0-0 i 2-0). A Montilivi, tret de la bogeria final, la Copa no va ser gens entretinguda. Els ànims es van anar caldejant gràcies a les estranyes decisions de l’àrbitre, que aparentava anar tan perdut com els futbolistes. El primer xut va anar a càrrec de Pablo Moreno, el revulsiu del descans. Mentrestant, Yan Couto, a la banda, començava a passar-s’ho bé. De fet, una acció fabricada entre els dos va estar a punt de ser gol.\nGirona FC CE Sabadell Copa del Rei


El sorteig del Nen porta la sort a Barcelona amb el primer premi | betevé\nL'administració de loteria 271 a la travessera de Gràcia ha repartit 80 milions d'euros\nTxell Partal Maresma | diumenge, 6 de gener del 2019, a les 13.38\nAlegria desbordant a l’administració de loteria número 271 de Barcelona, situada a la travessera de Gràcia. No és estrany, ja que aquest matí de diumenge han repartit 80 milions d’euros. El primer premi del sorteig del Nen 2019, valorat en 200.000 euros cada dècim, ha estat per al 37142 i ha caigut íntegrament en aquesta administració situada molt a prop de la plaça de Joanic.\nÉs el primer vegada que reparteixen un primer premi. Els propietaris de l’administració han explicat que aquest és un número del qual estan abonats i que s’ha venut tot per finestreta. Per això, asseguren que aquests diners aniran repartits al barri del Camp d’en Grassot i Gràcia Nova, com també les zones pròximes.\nNúmero abonat i venut per finestreta\nEntre els afortunats, molta gent coneguda, que està abonada de sempre al número. Alguns fa més de 40 anys. Per això, la propietària de l’administració, Maria Àngels Manzanares, s’ha mostrat molt emocionada i ha tingut un record especial per a la Carmeta, una abonada al número. “Sé que ho necessitava molt i li anirà molt bé”, ha sentenciat.\nL’administració estava tancada en el moment de sorteig, però els propietaris s’han afanyat a obrir-la per celebrar-ho amb els afortunats que s’hi han apropat. Entre ells, un noi de 15 anys a qui en el passat sorteig de Nadal li van tocar 20 euros. Va decidir fer-los servir per comprar el 37142 i la sort li ha tornat a venir de cara.\nTradicionalment, Barcelona ha estat molt afortunada en aquest sorteig. Comptant aquest any, ja ha tocat 36 vegades. És la segona ciutat més agraciada de l’Estat espanyol, només té per sobre Madrid, on han repartit el primer premi de la rifa de Reis un total de 41 vegades.\n— Barcelona — loteria — Nadal


La vida que neix d'una nova innocència, amb Xavier Melloni La vida que neix d'una nova innocència, amb Xavier Melloni\n11/12/2018 La vida que neix d'una nova innocència, amb Xavier Melloni\nL'acte ha estat presentat per Ignasi Moreta, doctor en humanitats, comissari de l'Any Raimon Panikkar, i editor de Fragmenta, on s'hi publica l'Opera Omnia Raimon Panikkar. En acabat, s'ha pogut gaudir de l'actuació musical de Selva Martínez i Álvarez.\nDiverses immersions a l'Índia han permès a Xavier Melloni (Barcelona, 1962) posar en contacte elements de la mística hindú amb la cristiana. Jesuïta i estudiós dels Exercicis Espirituals, té al mateix temps un ampli coneixement dels textos de les diverses religions. En la seva tasca com a acompanyant espiritual integra elements de diverses tradicions. És membre de Cristianisme i Justícia i professor a la Facultat de Teologia de Catalunya i a l'Institut de Teologia Fonamental de Sant Cugat. Entre les seves publicacions destaquen La mistagogía de los Ejercicios Espirituales de san Ignacio(2001), L'U en la multiplicitat (2003), Relaciones humanas y relaciones con Dios (2006), Escletxes de Realitat (Fragmenta, 2007), El Desig essencial (Fragmenta, 2009), Voces de la mística (2009), El Crist interior (2010), Vers un temps de síntesi (Fragmenta, 2011) i Déu sense Déu (amb Josep Cobo, Fragmenta, 2015). És autor d'un annex als Exercicis Espirituals d'Ignasi de Loiola publicats a Fragmenta (2018). És assessor de la col·lecció Sagrats i Clàssics de Fragmenta.\n13/12/2018 · "Panikkar: De Sant Gervasi a l'Himàlaia", conferència de Jordi Pigem a Figueres


El Club Tennis Taula Olot de Divisió d'Honor comença la temporada aquest diumenge a casa davant el Mataró - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a El Club Tennis Taula Olot de Divisió d’Honor comença la temporada aquest diumenge a casa davant el Mataró\nEl tennis taula es posa en marxa a partir d’aquest cap de setmana a nivell competitiu, amb un Club Tennis Taula Olot que encara una temporada amb 5 equips, un menys respecte l’any passat, després de la renúncia de Segona Nacional.\nXavier Sellas, vicepresident CTT Olot: Hi ha hagut un canvi important en el tema esportiu, i és que l’equip de 2a Nacional no el tindrem, per així poder jugar a preferent amb els jugadors joves i amb el nivell que els hi pertoca.\nAixí doncs, hi haurà equips a Divisió d’Honor, Primera Nacional, Tercera Nacional, Preferent Provincial i Segona Provincial.\nL’equip de Divisió d’honor estarà composat per Marc Caymel, Arnau Roca, Adrià Pommier i dos jugadors estrangers: durant la primera part de la temporada Alias Mohamed i durant la segona part l’hindú Pankaj Kumar. D’aquesta manera Alias Mohamed serà el substitut del rus Antón Kotov.\nPel que fa als rivals de la Divisió d’Honor, segons el vicepresident del Club tennis Taula Olot, el nivell aquesta temporada ha augmentat, amb pràcticament tots els equips amb jugadors estrangers de nivell. Tots menys el Mataró, primer rival aquest cap de setmana.\nXavier Sellas, vicepresident CTT Olot: El Mataró és un equip que les últimes dos temporades estava jugant les fases d’ascens a super divisió, però enguany la categoria ha pujat molt de nivell, gairebé tots els equips, tret del Mataró, tenen dos jugadors estranger, no pensem que aconsegueixi el que ha aconseguit en temporades anteriors.\nDesprés de la bona temporada l’any passat, amb la tercera posició i la renúncia al play-off d’ascens, l’objectiu del Divisió d’Honor aquesta temporada és la permanència i consolidar els jugadors de la casa a la categoria. El duel entre l’Olot i el Mataró es durà a terme aquest diumenge a partir de les onze del matí al Pavelló Municipal d’Esports.\nsegona nacional xavier sellas


Antivespes insecticida preben masso • laferreteria.shop\nInici / Jardí i càmping / Manteniment i control de plagues / Insecticides i repel·lents químics / Antivespes insecticida preben masso\nAntivespes insecticida preben masso\nquantitat de Antivespes insecticida preben masso\nSKU: 0106037377151 Categoria: Insecticides i repel·lents químics Etiqueta: MASSÓ\nAntivespes insecticida preben de MASSO.\nAquest antivespes insecticida és eficaç contra vespes, borinots, i altres insectes voladors i és molt fàcil d’aplicar.\nL’antivespes insecticida és ideal per a utilitzar en interiors, com a cases, porxos i pèrgoles, i en exteriors, com jardins i terrasses, ja que compta amb efecte immediat.\nComposició: praletrín 0,3%.\nVols un producte eficaç que t’ajudi a desfer-te de les vespes? Aquest producte t’interessarà!\nL’antivespes insecticida t’ajudarà a crear una barrera per a mantenir allunyades a les vespes durant més temps.\n8.00 × 8.00 × 25.00 cm\nEsteu veient: Antivespes insecticida preben masso 7,24 € iva inc.