Процес створення сайту і роль редак...\nDossier de feina per dia 23 de febrer de 2012 Erika Taltavull Bagur Reflexió i innovació Educativa Carme Pinya i Rosa Rosselló 0\nOBJECTIUS 1. Fer emergir creences i contrastar-les 2. Fer-se conscient dels diferents rols d’un mestre i la necessitat de formar-se en tots ells.CONTINGUTS 1. El paper del professorat 2. La reflexió sobre la pràctica i la millora professional.AGRUPAMENT IndividualLLIURAMENT 23 de febrer al BLOG QUIN TIPUS DE MESTRE VULL SER?ABANS D’ANAR AL CENTREA partir d’una pluja d’idees, recull els trets que identifiquen un mestreideal per a tu.És diferent el perfil d’un mestre de l’etapa 0-3 que d’un de l’etapa 3-6? Enquè és diferent? En què és semblant? Identifica els trets característics decada un d’ells, en cas que sigui diferent.Resulta que ja he anat a fer una primera visita, de presentació, a l’escola on faré lespràctiques i he pogut estar una estona dins l’ambient d’una escoleta 0-3. Podria diridees molt generals, però em costarà aprofundir. Suposo que els trets que identifiquenun mestre ideal per a mi estaran relacionats amb la teoria treballada i, segurament, ala pràctica n’hi haurà alguns que seran difícils portar-los a terme: - L’actitud del mestre. Per a mi és molt important que la mestra tinguin molt clar què és allò bàsic que vol treballar. Ella és la primera que ha d’estar segura del que fa per així transmetre-ho als infants i poder-ho defendre davant els pares i la comunitat educativa. - Deixar participar a les famílies en el desenvolupament dels infants així com tenir-los informats de tots els aprenentatges i de la situació escolar del seu fill. Si partim de la idea que la fam ília és l’àmbit principal on l’infant es desenvolupa, adquireix pautes de desenvolupament, etc, ens interessa la col·laboració família- escola per treballar conjunta i coherentment en el desenvolupament de l’infant. - Atenció a la diversitat i a la individualitat. Estaria lligada a l’anterior. Tots som diferents i sobretot en 0-3 els infants tenen necessitats molt lligades a les rutines que es porten a terme a casa. Per assegurar el seu correcte desenvolupament és important que la mestra tingui en compte les necessitats individuals i les satisfagi adequadament, segons les característiques i personalitat de cada nen (inclou temps, maneres de fer, comportament, recursos, etc). - És la mestra qui s’adapta als nens, no al revés. Tot i que la mestra regula l’actuació dels infants per tal de desenvolupar la personalitat i les capacitats, és ella la que ha d’adaptar la seva actitud, les activitats, etc, a les característiques del nen. - L’objectiu principal és el de formar persones capaces de desenvolupar-se en la societat. Amb tot el que això implica: assegurar-se de la correcta configuració de la imatge personal, l’establiment de relacions socials adequades, adquirir el correcte desenvolupament de les rutines bàsiques, Per això els aprenentatges hauran de tenir un sentit, estar relacionats amb la vida dels infants per tal que esdevinguin significatiu. Les activitats planificades 1\nhauran de fer possible l’experimentació així com la validació de les hipòtesis realitzades pels infants. - Afecte. Considero que els infants 0-3 estan iniciant la seva configuració personal, estan descobrint el món i la base per a això és sentir-se segur en un mateix, conèixer les pròpies capacitats i limitacions, establir relacions socials adequades i exitoses. Considero que la base de tot això és que la mestra ofereixi molt d’afecte. - Treball en equip entre mestres. - Reflexió i formació constant sobre la pròpia acció així com la voluntat de millorar dia a dia.Jo considero que la diferència és mínima. Les bases mencionades anteriormentconsidero que són les mateixes en ambdós cicles d’educació infantil. Tot i així espoden establir diferències entre ells només pel fet de respondre a nivells maduratiusdiferents.Pel que fa al primer cicle considero que és bàsic l’afecte, el fet de fer descobrir al’infant que ell és que capaç de fer les coses per sí mateix, l’atenció acurada de lesnecessitats i de les rutines bàsiques dels infants, més que no pas la necessitatd’aprendre coses externes al ‘JO’ o ‘JO I ELS ALTRES’.Per a mi, aquí la mestra és bàsica.En canvia al segon cicle, tot i no deixar de banda els aspectes destacats en el primercicle d’Educació infantil, l’infant té altres necessitats i mostra més voluntat per conèixercoses, amb lo qual, l’actuació del mestre anirà més destinada a la satisfacciód’aquesta ànsia de conèixer.Per a mi, aquí, la mestra adopta un segon plànol.DESPRÉS DELS PRIMERS DIES AL CENTRE, REFLEXIONA: 1. Quin tipus de mestre hi ha dins l’aula on estic? Semblances i diferències entre el perfil de mestre ideal que vares definir.Tal i com he anat escrivint el diari de pràctiques que pogut anar veient que la mestrade referència s’aproxima bastant a les pautes mencionades anteriorment.Pel que fa a l’actitud de mestra, em dóna a entendre quines coses són important pera ella pel fet que no me les deixa fer, sinó que, tot i que no m’ha dit res, sembla que volque primer observi com es desenvolupa la situació de dormir, menjar i canvi debolquers per després poder-ho realitzar jo.Hi inclou la interacció amb els infants, l’afectivitat bàsica pel seu correctedesenvolupament dins l’aula així com fomenta la seva participació i autonomia en elmoment del canvi de bolquer, de menjar i en el moment de dormir. Anticipa el que farà,demana la seva col·laboració. Per exemple, en el moment de dormir, procura quesiguin els infants, que per si mateixos, es consolin inicialment i aconsegueixin adormir-se sols; en el moment del menjar, he vist com els dóna una cullereta per tal querealitzin el fet de menjar i participin quan ho considerin necessari; en el canvi debolquers he pogut comprovar com demana la col·laboració del nen en elreconeixement de les parts cos i també anticipa el que esdevindrà.El que m’ha mancat és potser el temps dedicat a aquests moments importants.Considero que ho realitza ràpidament, potser pel fet que als nadons no els lleva ni elscalçons per fer-los net, o perquè durant el moment de dinar dóna de menjar a diferentsinfants a la vegada.Pel que fa al fet de deixar participar als pares. Considero que és bàsic. Tant a l’horad’arribada com a l’hora d’acomiadament conversa amb els pares sobre com ha passatla nit, si és el cas de l’arribada, o com ha passat el cap de setmana, què ha fet, etc; 2\naixí com té present explicar als pares com s’ha desenvolupat al llarg de la jornadaescolar. Dins la mateixa aula té diferents estratègies per tal d’assegurar-se deproporcionar les dades mínimes als pares. Té dues taules amb graelles on, en una, esmostra les horaris que segueix cada nadó tant per dormir, com per menjar; i en unaaltra graella apunta l’hora en que s’adormen i s’aixequen cada dia, també apunta sihan fet caques i també l’hora en què han menjat.També, tant el matí com al migdia, deixa passar els pares a l’aula i els respon a totesles preguntes que aquests fan, des del meu punt de vista de manera un poc seca idistant, però ho fa.En quan a l’atenció a la diversitat, a la individualitat i al fet d’adaptar-se a lesnecessitats de cada nen, crec que ho compleix a la perfecció. De fet, al llargd’aquests dos dies, quan jo interaccionava amb els nens, m’anava comentant lesseves característiques i preferències, per exemple, a l’hora de jugar amb ells, a l’horade donar-los menjar o m’anava comentant els horaris de cada infant en quan a l’horade dormir.Aquest aniria una poc lligar al fet que és la mestra qui s’adapta a les característiquesde cada infant. Si el nadó s’ha fet caca, el canviem; si el nadó té són, dorm; si el nadóreclama afecte, l’agafes i li dones atencions, somriures i petons.Una cosa que hem anat comentant al llargs dels primers dies és que els infants d’arahan canviat molt respecte els infants que van iniciar el curs. Ara ja estan adaptats imés o menys regulats. És a dir, ara tots solen adormir-se al llarg de la mateixa hora,mentre que inicialment cadascú tenia un horari específic. Això sí, si el nadó no voldormir i després d’intentar-ho no pot, llavors no dorm.Pel que fa al que vaig comentar sobre que l’objectiu principals és formar personescapaces de desenvolupar-se dins la societat, considero que també ho compleix. Nofa unitats didàctiques ni projectes, però si que intenta desenvolupar habilitats icompetències bàsiques: socialització, autonomia, interacció, exploració amb elsmaterials, establiment de vincles i relacions entre els infant... També els dóna afecte iels proporciona allò bàsic perquè l’infant es senti segur i vulgui explorar el que es trobaen el seu entorn.Pel que he vist el treball amb altres mestres en quan a la planificació del que ha de fer,no es produeix perquè és l’única aula de nadons que hi ha i s embla que ellas’organitza sola. Per altra banda, si que veig mostres de participació i col·laboracióentre les mestres per qüestions relacionades amb el centre així com moltacomunicació i suport entre les diferents mestres de l’escola.I sobre la reflexió, no l’he pogut constatar encara.La veritat és que en general m’agrada molt com es desenvolupa la mestra dins l’aula,com actua, com es relaciona amb els infants, com els estimula i com satisfà les sevesnecessitats. Llavors, penso que el que estic veien en la mestra és deu no només al’experiència sinó també a la reflexió constant de la seva pràctica. 2. Quin tipus de mestre vols ser?Suposo que està relacionat amb els aspectes que he comentat anteriorment. Si sónels que considero importants a nivell personal, serà perquè són els que vull complirquan jo sigui mestra.El que si trobo molt important és tenir en compte que cada infants técaracterístiques diferents i, tot i les activitats que es facin, les necessitats de cada 3\nnen van primer que tot. Si les necessitats no es satisfan, l’infant no estarà preparat peractuar i interactuar amb el món i les persones que l’envolten.Vull ser una mestra que no només satisfaci les necessitats de cada infants sinó quetambé sàpiga identificar-les.També considero que és molt important tenir un gran repertori de recursos iestratègies per adequar la situació educativa a cada infant amb l’objectiu que es sentia gust.Pel que fa a aquest aspecte, però, també considero que és molt important l’experiènciai la reflexió contínua sobre la teva tasca. Considero que és l’única manerad’evolucionar com a mestra. Està clar que aquesta reflexió no és necessari que es facia nivell individual, sinó que també hi poden participar altres mestre (el que implica unabona relació i comunicació amb les altres mestres de l’escola), donant-nos el seu puntde vista i alternatives a la pròpia actuació.Dins aquest àmbit s’hi inclou també la formació contínua de la mestra.Tal i com he comentat anteriorment, per a mi és molt important que la mestra tinguimolt clar el que vol treballar o l’objectiu principal d’aquell moment. Això perexemples és una cosa que vaig aplicar l’altra dia a l’hora de dormir un infant. El nadóno volia adormir-se. Tenia molta son, però es posava a jugar dins la cuna i a enredar-se. De fet, volia implicar-me a mi en el joc, però jo vaig haver de pensar en quin ésl’objectiu principal (que s’adormi) i vaig rebutjar tot allò relacionat amb NO dormir.Sense ser extremada, amb afecte, amb cançons, amb carícies...Proporcionar les activitats i els nivells d’estimulació que els infants, per les sevescapacitats i potencialitats necessiten, és un altre requisit que vull complir.Es suposa que els infants van a l’escola per aprendre, aprendre a ser persones, aestar segures de sí mateixes, a relacionar-se amb la resta, però també han d’aprendrea conèixer les característiques i les habilitats amb les que es desenvoluparan en elmón que els envolta. Les activitats i estimulació han d’anar cap aquest sentit. 3. Ha evolucionat aquest concepte des del primer curs dels estudis de mestre? Com?Clar que ha evolucionat Inicialment no tenia els coneixements que tinc ara i noconeixia realment el que significava ser mestra, tot el que implica.Ara puc considerar que tot i no saber-ho tot i que em trobo a la meitat de conèixeraquesta tasca, sé quina és l’essència de la tasca d’una mestra, clar és que només anivell teòric. Ara començaré amb la part pràctica.Potser inicialment pensava que la tasca de mestra no era tan complexa, potser horelacionava més amb l’aspecte de tenir cura dels infants, més que amb la part dedesenvolupament cognitiu, tot i que no la descartava, però tenia més clara la primeraque la segona.A partir d’aquí, cada assignatura, amb un petit paràgraf, amb un frase, a través dediferents lectures... m’ha anat proporcionant informació en relació al fer de ser mestra inomés això sinó que és com si ho hagués anat interioritzant. Podria saber-ho i prou,però a mida que estudiava i elaborava unitats didàctiques i treballs és com si lesparaules entressin dins de mi.És molt difícil comparar la concepció que tenia inicialment perquè segurament erainsignificant i errònia en relació amb la concepció que tinc ara. 4\nOBJECTIUS 1. Afavorir la reflexió personal respecte al propi perfil professional. 2. Autoavaluar concepcions i actituds per reafirmar interessos i motivacions professionals, tot identificant les competències adquirides i les que necessiten d’una millora. CONTINGUTS 1. El paper del professorat 2. La reflexió sobre la pràctica i la millora professional. AGRUPAMENT Individual LLIURAMENT 23 de febrer VALORACIÓ DE LES MEVES COMPETÈNCIES En la professió docent és molt important la creació d’hàbits de treball sobre un mateix, hàbits que s’inicien amb l’autobservació i descoberta d’un mateix. Després de prendre’t algun temps per reflexionar, escriu dos comportaments, actitud o idees que valores positivament i dos que valores negativament de la teva manera de fer en relació a: Realment no conec la meva manera de fer en cap d’aquests sentits ja que l’única cosa que hem fet a la universitat ha estat programar, sense tenir una noció clara de la capacitats i coneixements que tenen els infants i sense conèixer el context en el qual ens desenvolupen. De la mateixa manera penso que sempre s’ha de millorar. Per tant, aquest quadre podria ser una primera aproximació de les actituds i comportament que jo considero són positius o negatius. Comportaments, actituds o idees que Comportaments, actituds o idees valoro positivament que valoro negativament.  Implicar als alumnes en activitats  Conèixer els continguts que s’hanOrganitzar situacions d’investigació, en projectes de coneixement. d’ensenyar i la seva traducció en d’aprenentatge  Partir dels interessos dels infants o almenys objectius d’aprenentatge buscar alguna motivació per a la realització de  Treballar a partir dels errors i l’activitat. obstacles en l’aprenent atge Gestionar la  Observar y avaluar als alumnes en situacions  Crear situacions i problemes ajustats d’aprenentat ge, segons un enfocament al nivell i possibilitats dels infants. progressió dels formatiu.  Establir controls periòdics de aprenentatges  Visió longitudinal dels objectius en competències i prendre decisions de l’ensenyament progressió.  Desenvolupar la cooperació entre els alumnesElaborar dispositius i certes formes simples d’ensenyament  Compartimentar, entendre la gestió de de diferenciació compartit. la classe en un espai més ampli.  Fer front a l’heterogeneïtat del grup  Suscitar el desig d’aprendre, explicitar el sentitImplicar als alumnes del treball.  Instruir un consell d’alumnes i en els seus  Oferir activit ats de formació amb opcions negociar amb ells regles i obligacions. aprenentatges (currículum flexible i obert)  Elaboració d’un projecte en equip,  Impulsar un grup de treball, dirigir Treballar en equip representacions comuns. reunions.  Confront ar i analitzar conjuntament situacions  Fer front a crisis o conflictes entre 5\ncomplexes, pràctiques i problemes persones. professionals.  Coordinar, foment ar una escola amb tots els  Elaborar, negociar un projecteParticipar en la gestió seus components. institucionals (tot i que sé el que són) de l’escola  Organitzar i fer funcionar, en la mateixa  Administrar els recursos i els de escola, la participació dels alumnes. l’escola.  L’objectiu comú és el de fomentar el desenvolupament de l’infant. Amb lo qual els hem de mantenir informats de tot i de cooperació en direcció a un mat eix sentit.  Fomentar reunions informatives i deInformar i implicar als pares  Fomentar la participació dels pares dins la debat. dinàmica de l’aula. D’aquesta manera es tornen  Conduir reunions. conscients de les capacitats dels seus fills i aquests es senten orgullos os de la presència dels seus pares en la seva classe.  Emprar els instruments multimèdia en Emprar les  Emprar programes d’edició de documents. l’ensenyament tecnologies de la  Competències basades en una cult ura  Explotar els potencials didàctics dels informació tecnològica. programes en relació amb els objectius de l’ensenyament.  Analitzar la relació pedagògica, Afrontar els dilemes i  Prevenir la violència. l’autoritat i la comunicació en la classe.els problemes ètics de  Lluitar contra els prejudicis i les  Desenvolupar el sentit de la professió discriminacions sexuals, ètniques i socials. responsabilitat, la solidaritat i el sentiment de just ícia.  Establir un control de competències i Organitzar la pròpia  Ser actor del sistema de formació continuada. un programa personal de formació formació continua  Implicar-se en els treball a nivell general de contínua propis. l’ensenyament o del sistema educatiu.  Acollir i participar en la formació dels companys. Et pot ajudar revisar el document electrònic de P. PERRENOUD (2007). Diez nuevas competencias para ensenyar. Barcelona: Graó Amb això aconseguiràs un primer diagnòstic dels punts forts i febles del teu treball com a mestra/e i dels aprenentatges que cal que realitzis durant el Pràcticum. 6\nOBJECTIUS 1. Afavorir la reflexió personal respecte al propi perfil professional. 2. Autoavaluar concepcions i actituds per reafirmar interessos i motivacions professionals, tot identificant les competències adquirides i les que necessiten d’una millora.CONTINGUTS 1. El paper del professorat 2. La reflexió sobre la pràctica i la millora professional.AGRUPAMENT IndividualLLIURAMENT 23 de febrer LES MEVES PORSEn aquesta activitat us demanem que penseu una bateria de preguntes per fer-vos una entrevista imaginaria a vosaltres mateixos, per tal de descobrir quinessón les pors, dubtes, inquietuds... que teniu a l’inici del Pràcticum: a) Anota 10 preguntes per fer-te una entrevista a tu mateix b) Respon per escrit almenys les 3 preguntes que et semblin més complexes. 1. Sabré desenvolupar-me adequadament dins l’aula? Sabré quin és el meu paper i em sabré adequar a les demandes de la mestra? 2. Si la mestra em demana la realització d’alguna activitat dins l’aula, en relació a què la podria fer, quines estratègies podria fer servir segons les característiques i necessitats dels infants?Durant el dia a dia dins l’aula veig quines són les característiques dels infants així comles coses que els motiven, gràcies a la meva interacció amb ells. Llavors el tema deles activitats anirien relacionades amb això tenint en compte les característiquesglobals i generals de la maduració cognitiva, relacional i motriu dels nadons.Per exemple, segurament el tema escollit aniria en funció al joc heurístic o el món del’experimentació, perquè en aquestes edats és el que els proporciona coneixementsbàsics i la manera com comencen a conèixer el món que els envolta. L’experimentacióm’ajuda a estructurar el pensament dels infants.Durant els dos dies que porto amb ells veig que tot el que són textures, formes, papersde diferents colors, mides i superfícies els agrada molt. Per tant, un tema podria anardirigit a això.Pel que fa a les estratègies també varien en funció de les característiques dels infants.Cadascú té un caràcter diferent, una manera de fer-se propi el món, diferent. Hi hainfants que reclamen la teva participació mentre que n’hi ha d’altres que són moltindividuals; n’hi haurà que necessitaran un poc més de conducció per part de la mestramentre que d’altres voldran resoldre la situació per ells mateixos... 3. A l’hora de realitzar les rutines, sabré aplicar la tota la teoria treballada? Sabré transmetre tota la cura i importància que dono a aquests moments? I, per altra banda, la mestra hi està d’acord? 7\nConsidero que els dos dies que porto, m’he sabut desenvolupar prou bé, tot i que ambtorpesa.Ahir vaig donar el biberó a una nena de 4 mesos i, per l’estat d’ànim en que es trobavano va ser possible. Jo ho vaig associar a que encara no havia tingut cap contacte ambmi i no reconeixia en mans de qui estava. Avui li he provat de donar altra vegada elbiberó i ha estat perfecte. Hi ha hagut comunicació visual, facial, expressiva... ha estatmàgic.Encara no he canviat bolquers, però sí he participat en el moment de dormir, de llevarmocs i de menjar. En tots tres crec que he aplicat la teoria llegida tot i que l’headaptada a la manera com he observat que ho realitzen a l’escola.Ho podria fer a la meva manera, i de fet la manera com ho faig em fa sentir còmode,però he de tenir en compte que els infants estan habituats a unes maneres de fer,adoptades per la mestra que jo he de respectar.De totes maneres, intento dedicar tot el meu ‘jo’ a aquets moments, per tal que tinguinel millor resultat possible. 4. Connectarem la mestra i jo? Sabré entendre i demanar el que ella espera de mi? Si amb alguna cosa no hi estic d’acord com puc fer per deixar veure la meva visió de la situació sense ofendre? 5. La meva aula és de nadons, i requereixen de molt d’afecte, d’agafar- los en braços, de mostrar moltes atencions... ho sabré transmetre correctament? Els infants perceben els estats de la mestra, interpreten les postures corporals i les sensacions... els transmetre el que ells necessiten?És increïble. L’ambient de la classe t’atrapa completament. Potser jo no sigui unapersona molt afectiva en la vida diària, però ha estat entrar a l’aula quan uns quantsinfants han vingut cap a mi i m’han demanat que els agafés i els dediqués atencions iés com si tot desaparegués. Et fan riure i fan que tu vulguis fer-los riure, et demanenafecte i tu també n’acabes reclamant.Pels comentaris que m’ha fet la mestra, sembla ser que tots els infants m’han acceptati em volen conèixer. De fet reclamen la meva atenció. Per tant, puc considera que totsels pors que tenia han desaparegut.Hi ha dubtes sobre com podria fer algunes coses millor, però segueix depenent delsnens i de les seves demandes. Una mateixa actitud i postura no funcionaran igual ambinfants diferents. Per tant, també, molta observació. 6. Sabré reconèixer les demandes dels infants? 7. Sabré modificar les meves estratègies en funció de les característiques de cada infant, sabré atendre la diversitat de demandes i adaptar-me al que cadascun d’ells demana i necessita? 8. Què fas quan un nen no t’accepta? Quines estratègies pots fer sevir que guanyar-te’l? 9. Quin és el límit entre interacció mestra- infant i invasió del joc lliure dels infants? La meva aula, en ser de nadons, mai rebutgen la teva presència, ans el contrari, però quan la necessiten realment i quan no? 8\n10. Quina hauria de ser la meva participació dins l’escola? Com es porta a terme una reunió de cicle, quins temes es tracten? c) Què pots fer per resoldre la resta de preguntes?Sobretot considero que el dia a dia dins l’aula me les aniran resolvent. Potser algunescoses realment siguin intuïtives i lògiques en el moment en que em trobi amb elles.També potser que actuï segons consideri necessari en aquell moment per lescaracterístiques de l’infant i de l’ambient i després, arrel de la reflexió consideri que lespuc fer d’una altra manera. Per altra banda, també pot ocórrer que no sàpiga per oncomençar i demani ajuda a la mestra o bé que decideixi actuar i que la mestraintervingui perquè considera que ho estic fent malament.OBJECTIUS 1. Identificar expectatives vers el centre de practiques 2. Establir els aspectes que ens semblen importants a una escola infantilCONTINGUTS 1. La dimensió institucional de la innovació: l’escola que aprèn. 2. La reflexió sobre la pràctica i la millora professional.AGRUPAMENT IndividualLLIURAMENT 23 de febrer COM M’IMAGINO L’ESCOLA INFANTIL ON VAIG A FER PRÀCTIQUES?A NIVELL INDIVIDUALDibuixa com t’imagines el centre de practiques al que aniràs en breuTot i que ja sé com és l’escola a la que aniré a fer pràctiques suposo que, en unasituació real, m’hagués centrat en els records que tinc quan jo anava a l’escoleta aixícom les experiències que he tingut anant i entrant a escoletes. Segurament el dibuixreculli les característiques i els detalls que recordo de la meva aula quan jo assistia al’escoleta com alumna. De fet més que imatges visuals del que tinc especialmentrecord són de les olors, sensacions corporals i sentiments. 9\nQuines coses, penses, el diferencien d’una escola 3-6?Ara que ja he vist l’escola, podria afirmar una sèrie de detalls , a nivell decaracterístiques físiques, que les diferencien i que coincideixen amb la imatge que tincrealment de les escoletes d’infantil:Pel que fa a l’entrada de l’escola, tot i que depèn de la concepció que tingui l’escolasobre l’infant i el seu desenvolupament, normalment les escoletes solen tenir unaentrada més acollidora, agradable, acurada, decorada... que et convida a entrar-hi. Pelque fa a les escoles 3-6, això no es té en compte i normalment són edificis que tot itenir mostres que es tracta d’un espai infantil, no es percep de la mateixa manera, sónespais més grisos, més secs.Pel que fa al passadís o al hall de l’escola, també a nivell de decoració i elements,potser la diferència entre els dos cicles és que els penjadors estan bastant baixos, amida dels infants i són petitons.També, a les parets dels passadís hi ha jocs que poden donar a pensar que vandirigits a infants més petits. En el cas de l’escoleta on faig pràctiques, aquests jocs sónun mosaic amb teles de diferents textures i colors, també hi ha diferents tipus detancadures així com un joc interactiu amb pilotetes, renous, etc.Per tant es veu a quines edats va dirigit. Segurament fos el cas del segon cicle, elsjocs podrien ser més diferents, requerint potser més implicació cognitiva.També, pel que fa als passadissos, a 0-3 solen convertir-se en un espai mésd’accions, d’interaccions, de relacions; mentre que a una escola 3-6 solen ser zonesde trànsit.En el moment d’entrar a les aules, tenint en ment sobretot en la meva aula dereferència -la de nadons- s’hi veu una gran diferència. No hi ha taules ni gran armarisplens de llibres ni llapis per escriure. Hi ha matalassos, coses penjades del sostre,tobogans, contes, objectes i materials escampats i tirats pel terra, miralls per tota laclasse, cunes, jocs de manipulació, colors, música, olor a colònia i olors especials querecorden a una escoleta: caques, menjar, fruites...Un centre de 3-6 és, avui en dia segons la meva concepció, sec en tots els sentitsmencionats. No es destaques aspectes com els vincles afectius, el fet d’acceptar-se aun mateix, de conèixer-se... es centra més en l’objectiu d’assolir l’autonomia sigui comsigui, de treballar matemàtiques, lecto- escriptura, sense donar la sensació ques’impliquin en les necessitats bàsiques dels infant.Potser és una visió molt extremada i influïda pels centres als que he assistit jo de petit.Sóc conscient que avui en dia s’estan fent molts progressos per compensar i equilibrarels dos cicles.Però potser tinc una imatge i uns records de l’escola 3-6 més a nivell conductista,mentre que l’escoleta és més constructivista i espontaneïsta.Com ha estat l’acollida? Què t’ha sorprès? Quines coses encara no hasvist?Abans d’assistir al centre com a practicant ja hi havia anat abans a fer una visita i apresentar-me a l’escola en general (a les mestres i als infants). Vaig estar durant unaestona observant el desenvolupament de la classe. Per tant, el dia que vaig iniciar lespràctiques es pot dir que ja m’havien vist la cara i em reconeixien. 10\nL’acollida ha estat molt bona. Inicialment tenia moltes pors, moltes relacionades ambl’acceptació i la relació tant amb la mestra com amb els infants.Inicialment l’escola m’ha rebut amb els braços oberts. Cada matí les mestres emsaluden dient bon dia, amb una cara somrient i alegre.Pel que fa a la meva aula, no només hi ha influït les persones s’hi troben en ella i lesrelacions que hi ha, sinó també l’espai, la decoració i l’ambientació. Tot dóna unessensacions, unes primeres impressions que influeixen en la teva maneta d’actuar id’intervenir dins l’aula.Considero que la meva acollida ha estat bona. La meva mestra m’ha acollit bé, tot ique per la meva manera de ser (per naturalesa insegura) m’hagués agradat percebremés en ella l’alegria de tenir una practicant dins l’aula. De fet, abans d’assistir al’escola com a practicant, aquesta va mostrar el seu mal estat per la feina que portavael fet de tenir practicants, deslligant-ho en canvi del fet de no voler practicants.Llavors, podria dir que m’ha obert les portes de l’aula i m’ha brindat la mevaparticipació en la jornada escolar que en ella s’hi desenvolupa.Tot i així dia a dia, a partir de l’observació de la seva pràctica i de les estratègies queempra, em va mostrant noves eines de com realitzar els moments que es porten aterme dins l’aula. També accepta les preguntes que li faig i me les respon de bon grat.A més a més, gràcies a l’observació he vist que la seva manera de fer respon a lesmeves expectatives, el que em fa sentir segura en la meva intervenció.Des del primer dia vam deixar clar que sí teníem alguna cosa a comunicar-nos ja siguipositiva com negativa, ens ho podíem dir sense problemes. Va demostrar la voluntatde mantenir una bona relació amb mi.Una altra cosa que va afavorir la meva acollida és que em va presentar a tota l’escola.Pel que fa als infants em va agradar la manera com em van rebre. Tots, des del primerdia, em veuen amb bons ulls. Alguns mantenen la distància, la precaució, però lamestra em comenta que és normal, que els infants d’aquestes edats no rebutgen aningú sinó que són ells els que no es volen relacionar, s’aïllen.Això em fa sentir còmoda per intervenir. Intento interactuar adequadament, intentosatisfer les seves necessitats.Ha estat entrar a l’aula i mantenir els primers contactes quan els nervis handesaparegut totalment.M’ha impactat la gran capacitat dels infants tant a l’hora de comprendre el que diuscom a l’hora de comunicar allò que volen; la delicadesa que requereix el contac te ambells; la importància i el temps que s’hi dedica al llarg de la jornada als moment decanviar els bolquers i menjar.Realment tot m’ha sorprès i cridat l’atenció perquè mai havia entrat en una aula denadons i l’ambient m’ha captivat.Per tant, l’acollida ha estat bona, s’han solucionat algunes de les meves pors (enrelació amb infants i mestre), tot i que encara tinc pors ens alguns aspectes i n’hanaparegut de noves. Esperem que amb l’experiència trobi la manera de fer-los front.A dia d’avui encara no he canviat cap bolquer, i em queden moltes coses perdescobrir, tant de les que tinc dubtes com de les situacions que encara desconec.Tampoc he assistit a cap reunió ni del centre ni amb els pares, així com tampocmantinc una relació molt estreta amb ell, encara mantinc les distàncies. 11\nCONTRAST A NIVELL INDIVIDUALDesprés de la teva primera setmana de practiques, què canviaries del teudibuix? Per què?Considero que aquesta resposta ha quedat resolta amb les qüestions anteriors. M’haresultat difícil separar el que ja se del que pensava anteriorment a començar lespràctiques.Potser ara tinc una imatge amb més detall. Abans recordava que les aules eren moltàmplies, amb molt material per interaccionar, amb finestres i miralls, tobogans... peròpotser no recordava detalls com el fet d’haver-hi coses col·locades al sostre, tampocrecordava tanta decoració per les parets ni tant de color. Tampoc recordo els contes.No sabria col·locar els banys en el dibuix anterior mentre que ara sí, així com també laseva dimensió i els elements que els composarien: vàters, aixetes, plantes, tovalloles,paper higiènic, etc.Gràcies a l’observació i a l’ús que es fa de l’espai es van interioritzant els elements quehi formen part. A més, els meus records poden estar distorsionats per la mentalitat quetenia de petita (quan potser tot ho veia més gran del que és realment). 12\nOBJECTIUS 1. Identificar expectatives vers el centre de practiques 2. Afavorir la reflexió i la integració dels diferents continguts estudiats fins el moment per resoldre les activitats i situacions que es plantegin a les pràctiques. 3. Afavorir la reflexió personal respecte a la pròpia construcció de coneixement i promoure processos de pressa de decisions i creixement personal. 4. Autoavaluar concepcions i actituds per reafirmar interessos i motivacions professionals, tot identificant les competències adquirides i les que necessiten d’una millora.CONTINGUTS 1. La dimensió institucional de la innovació: l’escola que aprèn. 2. La reflexió sobre la pràctica i la millora professional.AGRUPAMENT IndividualLLIURAMENT 23 de febrer CONTRACTE D’APRENENTATGE DE PRÀCTIQUESA NIVELL INDIVIDUALA l’activitat anterior vares identificar què has d’aprendre a les practiques. Per tald’intentar dur-ho a la pràctica, emplena el següent contracte.Jo, Erika Taltavull Bagur, en el dia d’avui, després de realitzar les activitatsd’anàlisis de les competències personals i de l’escola on inicio les pràctiquesdetecto que:Necessito millorar en alguns aspectes relacionats amb les competènciessegüents:Tot i que considero que totes les competència, a dia d’avui, són millorables perquè nohe tingut l’oportunitat de posar-les en pràctica en la vida diària de l’escola, n’hi haalgunes que tinc consciència en que tindré dificultats:  Gestionar la progressió dels aprenentatges  Participar en la gestió de l’escola  Utilitzar les noves tecnologiesA nivell més específic: o Conèixer els continguts que s’han d’ensenyar i la seva traducció en objectius d’aprenentatge o Treballar a partir dels errors i obstacles en l’aprenentatge o Crear situacions i problemes ajustats al nivell i possibilitats dels infants. o Establir controls periòdics de competències i prendre decisions de progressió. o Compartimentar, entendre la gestió de la classe en un espai més ampli. o Instruir un consell d’alumnes i negociar amb ells regles i obligacions. o Impulsar un grup de treball, dirigir reunions. o Fer front a crisis o conflictes entre persones. o Elaborar, negociar un projecte institucionals (tot i que sé el que són) 13\no Administrar els recursos i els de l’escola. o Fomentar reunions informatives i de debat. o Conduir reunions. o Emprar els instruments multimèdia en l’ensenyament o Explotar els potencials didàctics dels programes en relació amb els objectius de l’ensenyament. o Analitzar la relació pedagògica, l’autoritat i la comunicació en la classe. o Desenvolupar el sentit de responsabilitat, la solidaritat i el sentiment de justícia. o Establir un control de competències i un programa personal de formació contínua propis. o Acollir i participar en la formació dels companys.Pel que fa a la resta, considero que tinc les bases per desenvolupar-les i laconsciència de voler millorar-les constantment, però en aquestes mencionades emvaig amb algunes limitacions.Em proposo els objectius: - Tenir en compte que les activitats estiguin al nivell dels infants i que per ells mateixos pugui arribar a assolir el coneixement. - Establir prioritats entre tot el que m’agradaria treballar i el que realment és necessari ésser treballat, tant per les capacitats dels infants com pels objectius importants a assolir. - Tenir en compte l’avaluació formativa, inicial, durant i després del procés educatiu. - Implicar-me en tot allò relacionat amb el centre (col·laboració amb mestres, instrucció i formació) així com també oferir-me voluntària per les tasques a realitzar. He de tenir en compte que sóc practicant, no mestra, amb lo qual aquest aspecte quedarà limitat per la meva funció dins l’escoleta. - Convèncer-me que les noves tecnologies són positives per l’aprenentatge i trobar estratègies per la seva implantació dins l’aula.Estaré limitada a la meva funció dins l’aula i a la demandes de la mestra, però peraconseguir-ho demanaré dubtes i consells a la mestra, reflexionaré a nivell individuali grupal la manera d’afavorir el desenvolupament de les competències esmentades, ien la meva participació dins l’aula intentaré anar interioritzant-les i que lescompetències arribin a formar part de mi. 14


4 min. Barcelona 14/10/2019 23:27\n987x555 L'aeroport del Prat, col·lapsat per milers de persones\nL'aeroport del Prat, col·lapsat per milers de persones / CÈLIA ATSET\nSegueix l'última hora de les reaccions a la sentència al Procés del Tribunal Suprem\nLa sentència del Tribunal Suprem contra els dirigents independentistes va acabar d’eixamplar aquest dilluns la distància entre una gran majoria de catalans i l’Estat. Un abisme que es va fer visible en les mobilitzacions de protesta que van col·lapsar Catalunya i que van tenir el seu epícentre a l’aeroport del Prat, on l’afluència massiva de persones va obligar a cancel·lar més d’un centenar de vols. Una fractura emocional que allunya encara més la solució política del conflicte, malgrat que el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, intentés presentar el veredicte del tribunal com l’oportunitat d’obrir una nova etapa.\nL’abisme va obrir-se a primera hora del matí quan el tribunal liderat per Manuel Marchena va fer públic el seu posicionament i va confirmar el que, en l’última relliscada d’una causa farcida de mancances, ja s’havia filtrat en els últims dies als mitjans: la condemna per sedició dels nou dirigents independentistes que porten prop de dos anys en presó preventiva. Tot i descartar la rebel·lió, el tribunal va decretar penes d’entre 9 i 13 anys per als nou empresonats -13 per a Oriol Junqueras; 12 per a Raül Romeva, Jordi Turull i Dolors Bassa (tots ells condemnats també per malversació); 11 i mig per a Carme Forcadell; 10 i mig per a Josep Rull i Joaquim Forn, i 9 anys per a Jordi Sànchez i Jordi Cuixart- i va limitar a la desobediència la condemna per a Carles Mundó, Meritxell Borràs i Santi Vila. A més, Pablo Llarena va reactivar l’euroordre contra Carles Puigdemont malgrat veure com la seva teoria de la rebel·lió se li desfeia a les mans.\nLa nova etapa que vaticina Pedro Sánchez, doncs, comença amb els dirigents independentistes enfrontant-se a llargues penes de presó. Tant des de la Generalitat com des de la Moncloa admeten en privat que l’existència de presos impedeix la resolució del conflicte, però dilluns el president espanyol en funcions -en plena precampanya per a les eleccions del 10 de novembre- va aprofitar la seva compareixença per enterrar qualsevol possibilitat d’indults i tornar a brandar l’article 155, abans fins i tot que les protestes haguessin omplert els carrers de Catalunya i bloquejat l’aeroport del Prat.\nAquesta va ser l’altra novetat visible de la jornada. Les mobilitzacions a Catalunya han entrat en una nova fase. Per primera vegada en els últims anys, al capdavant de les principals concentracions no s’hi van veure ni líders polítics ni de les entitats, que van cedir el testimoni de les mobilitzacions al Tsunami Democràtic, una plataforma sense lideratges visibles però que va demostrar una extraordinària capacitat de convocatòria. Si la Diada i l’aniversari de l’1-O havien deixat dubtes sobre la disposició del sobiranisme a mobilitzar-se , ahir es van dissipar, amb la gent omplint l’aeroport del Prat, però també els carrers de Barcelona, les principals places del país i, fins i tot, desplaçant-se amb un miler de cotxes a Madrid per intentar col·lapsar a la tarda els accessos a Barajas.\nEl difícil equilibri del Govern\nEl protagonisme del carrer va deixar en un segon pla la vessant institucional. En una compareixença des del Palau de la Generalitat acompanyat per tot el Govern, el president de la Generalitat, Quim Torra, va considerar “injusta i antidemocràtica” la sentència i es va comprometre a “avançar cap a la República”. Entre les accions a dur a terme a partir d’ara per l’executiu català, Torra va anunciar l’enviament d’una carta a Felip VI i a Pedro Sánchez per demanar-los una reunió per tractar la “crisi”; i la seva intenció de comparèixer davant el Parlament els pròxims dies -probablement dijous- per tractar dels passos a seguir.\nL’executiu ha de fer el difícil equilibri de cridar a la desobediència civil mentre les accions des de les institucions es mantenen en el terreny simbòlic per evitar com sigui l’aplicació de l’article 155. Aquest dilema es veu agreujat pel fet que siguin els Mossos els encarregats de reprimir les mobilitzacions, com ja es va poder veure ahir a l’aeroport del Prat. Fins a quin punt podrà mantenir l’executiu aquest equilibri sense que les mobilitzacions se li girin en contra és una de les incògnites dels propers dies, en què j a hi ha anunciades noves mobilitzacions -des de les marxes de l’Assemblea fins a la vaga de divendres- i s’esperen més actuacions del Tsunami, que dilluns va demostrar que està disposat a dur la protesta un esglaó més enllà del que fins ara s’ha viscut a Catalunya.\nAmb aquests ingredients s’obre la nova etapa que deixa la sentència contra el Procés, un punt d’inflexió en la política espanyola i catalana, separades ara per un abisme.


Queixes en set pobles de les Garrigues per talls de llum que aturen els molins d'oli\nEndesa els atribueix a nius de cigonya que no pot retirar sense permís del Govern\n© Els nius que han construït les aus a la línia elèctrica.\nEls microtalls del llum han tornat a provocar queixes d’alcaldes de la comarca, aquesta vegada als municipis del Soleràs, Granyena, els Torms, Juncosa, Castelldans, el Cogul i l’Albagés. Se’n registren dos o tres per dia des de la setmana passada i suposen un problema perquè afecten, sobretot, els molins d’oli en plena campanya, ja que paren màquines i perjudiquen el procés de producció. Tanmateix, hi ha molts altres afectats.\nL’alcalde del Soleràs, Jordi Sarlé, va indicar que ahir al matí va rebre queixes de joves universitaris que no podien seguir les classes telemàtiques perquè els talls interrompien les comunicacions. Això també va impedir que molts altres veïns poguessin fer teletreball als seus domicilis. Aquesta situació es pot extrapolar als altres sis pobles, segons va corroborar el president del consell de les Garrigues, Jaume Setó, que va qualificar la situació d’insostenible. Va explicar que va trucar a Endesa per demanar explicacions per les deficiències en el servei, que la companyia va atribuir als nius de cigonya. Fonts de l’empresa van indicar que tota la línia elèctrica n’és plena, i que al tractar-se una espècie protegida, no els poden retirar sense el permís de la Generalitat quan mesuren més d’un metre de diàmetre.\nD’altra banda, van afegir que dilluns un camió es va emportar part de la línia elèctrica a Castelldans, una cosa que també ha pogut causar molèsties, tot i que l’avaria ja està reparada.\nEls alcaldes reclamen mesurades contra els microtalls, que continuen sent un problema malgrat les reiterades queixes i els compromisos d’Endesa i el Govern català per resoldre’ls. Fora de les Garrigues, el consell de l’Urgell ha creat un registre al seu web perquè els veïns hi registrin els microtalls de llum.


Ficcions democràtiques - Diari de Girona\nramon iglesias 03.11.2017 | 10:15\nAmb l'empresonament d'un govern votat per la ciutadania s'ha fet un pas cap al buit de dimensions de plaga bíblica. Però el més tràgic de Catalunya ha posat al descobert un munt de ficcions. No només la més publicitada, en el sentit que David només va guanyar una sola vegada a Goliat i en una llegenda. La primera gran ficció que vivia Espanya és que l'estat de les autonomies era un simple decorat. En 24 hores, el poder central pot desmuntar l'autonomia, sigui catalana, basca o andalusa, amb una fulminant combinació d'amenaces i decrets. Resulta que no existien conselleries amb poder real. En poques hores van quedar decapitades i controlades per secretaris i subsecretaris ministerials. Ni tan sols la policia catalana pertanyia a la Generalitat. Un ministre sense llums en va poder prendre el control via Twitter, trobant dins del mateix cos un munt de voluntaris disposats a seguir-lo. I el més revelador: el president de la Generalitat va resultar ser una fràgil figura de vidre trencada en el temps que dura un ple del Senat i un consell de ministres exprés. En sis hores es quedava sense Palau, sense recursos, sense vida, fugit a Brussel·les i amb un munt de tocadors de palmes linxant-lo.\nLa segona gran ficció és el tipus de democràcia que ens han venut durant 40 anys, basat en un eix esquerra-dreta, que ha quedat a la intempèrie amb la recent coalició PP-PSOE. Amb la justícia funcionant contra l'independentisme amb una eficàcia impròpia d'un sistema judicial que per a la ciutadania de peu és lenta i ineficaç i absolutament tolerant amb els corruptes. Amb una policia que aplica la violència contra ciutadans i a qui la justícia no demana explicacions. Un país amb massa gent amb ganes de venjança visceral contra aquells que han volgut fer la independència amb el lliri a la mà. Un país on l'extrema dreta campa lliure pels carrers i estacions sense que la policia els freni. I una dreta, no homologable amb el conservadorisme de les democràcies antigues, preparant-se per governar Espanya durant una eternitat.\nEl sobiranisme català, amb les seves profundes ferides, està mostrant una Espanya que amaga a les golfes un terrible retrat de Dorian Gray. Durant aquestes setmanes, Espanya ha projectat un futur terrorífic que no sembla preocupar a ningú perquè ara només importa alimentar el Circ Romà que porta a l'arena lleons, gladiadors i polítics catalans desarmats i vestits amb roba de saca, esperant ser esquarterats. És l'Espanya que està convençuda que ha liquidat per sempre l'independentisme. Un convenciment que ens demostra que les ficcions també van per barris.


Crònica. Guillem Albà sacseja el Liceu per invocar l'amor al teatre | Teatralnet\nInici Notícies Crònica. Guillem Albà sacseja el Liceu per invocar l’amor al teatre\nCrònica. Guillem Albà sacseja el Liceu per invocar l’amor al teatre\n“Gràcies, Adetca, per confiar amb els joves.” Quantes coses diuen aquestes paraules! Van ser les últimes que va pronunciar ahir a la nit en Guillem Albà, amb tot el públic dempeus, ballant, jugant, tocant-se, saludant-se, abraçant-se, aplaudint eufòrics, fent fotografies per fixar el record… I al teatre més mudat de Catalunya: el Liceu. La 15a Gala Catalunya aixeca el teló va ser una celebració de la vida. I sobretot del teatre i les arts escèniques en general. Un revulsiu per combatre la indignació que sofrim tantes i tantes vegades contra el comportament dels polítics, els que menyspreen la cultura i la castiguen arravatant-li el 21% del que tant costa de recaptar. Un nou concepte!\nEm costa molt parlar-ne perquè, probablement, ara ja no queda res per dir. Els companys de diaris de paper van fugir espiritats per poder entrar la crònica a l’última edició; les ràdios, ben al moment, ja comentaven l’encertada de capgirar una Gala que, també cal dir-ho, cap any ha estat igual. I jo, com a neodigital, que penso que tinc temps per a tot, vaig anar a celebrar-ho! Però a mi ser la primera no em preocupa gens. L’important és comunicar. I confirmo el que han comunicat els meus companys: l’energia i la felicitat d’aquesta Gala del 2016, que no va parlar gens del que oferiran els teatres però si del que podem sentir si hi anem, de la força que podem arribar a tenir si defensem tots junts la cultura.\nEn Guillem Albà, els Marabunta, les germanes Sey, Joan Colomo, la Cia. Els Impuxibles, la gent de La Segona Hora, en Tortell Poltrona, Txarango, Psirc, Clara Segura, Nausicaa Bonnin i Aina Clotet en directe-potser em deixo algú, disculpeu- i tots els que van anar sortint filmats, van aconseguir que no trobéssim a faltar els títols que lluirien els teatres: “Avui toca això, anem d’aquest pal!”. va advertir en Guillem. Hi va haver circ, música, dansa, teatre, com en un gran espectacle d’aquells de nit rotllo Las Vegas, però a la catalana. I també i reclams constants, camuflats més o menys en clau de joc o no, sobre la clatellada de l’Iva i l’oportunitat de sortir tots a reclamar que acabi. Van demostrar d’una manera molt intel•ligent, el poc que fins i tot els mitjans més nostrats dediquen a la cultura i el molt que dediquen als esports (si ho podeu recuperar per Inernet, és impagable!). Ens van guiar en un joc al que molts feia temps que no jugàvem: seguir en tot moment el que ens demanaven de fer. Com criatures! I en Tortell Poltrona ens hi va acompanyar amb una altra frase intel•ligent: “Sóc aquí, al Liceu, per parlar del teatre per a gent important: els nens i nenes de Catalunya!” També va tocar el crostó als trens, però això ja és el pa de cada dia!\nELS PENSADORS DE LA GALA\nSegur que en Guillem va improvisar molt, perquè ha nascut pràcticament darrere l’escenari i en té la ma trencada. Però també estic segura que el guió que va seguir era sòlid i ben pensat. El signaven conjuntament en Guillem i en Pau Escribano, és a dir, un gran comunicador i multipallasso i un bon guionista i escriptor. Cap de les paraules que es van dir era perquè si. Tots dos són de Vilanova i deuen haver crescut als mateixos patis, es coneixen molt bé. Han preparat ja junts almenys 3 gales del FICCAT i alguna del Festival de Cinema de Sitges. I Comparses de Carnaval, i Pastorets… Si bé en Pau s’ha centrat més en la creació literària (forma part de l’equip de guionistes de Minoria Absoluta a la televisió i al teatre, ha escrit i dirigit obres com ara Dins la cova o Tot esperant Joel Joan; ha escrit dos llibres i també ha rodat curtmetratges,) en Guillem s’ha centrat més en la seva faceta de clown de diversos registres, cantant i animador. Enguany ha dirigit Garbuix, el 20è Circ d’Hivern de NouBarris, forma part de l’equip dels el Cird Rhum i és a punt de incorporar-se a l’elenc de Molt soroll per no res, de l’Àngel Llàcer.\nNomés afegir que tothom va sortir amb el somriure fixat a la cara, un somriure que, probablement, van mantenir tota la vetllada.\nI QUÈ VEUREM L’ANY QUE VE?\nCom que no tinc ni un bri de la gràcia que tenen ells, acabaré aquesta crònica tirant de la ma del déu google i us avançaré un mini piscolabis de la programació de l’any que ve. Si vàreu anar a la Gala o la vàreu veure per la tele, segur que ja teniu ganes de comprar entrades!\nSerà un any de musicals. Els més esperats són Scaramouche, la nova producció de Dagoll Dagom i el retorn de La Cubana, que estrena Gente bien al Coliseum; per als més petits, el Gran retorn a la fantasia de Gerónimo Srilton, amb direcció de Lluís Danès, (Teatre Condal) o el TGB, que ens porta l’èxit de Broadway El despertar de la Primavera i Oliver Twist; Però també s’estrena Moustache. El Musical, de Coco Comín, a l’Apolo; torna el Flor de nit. El Cabaret, a l’Almeria Teatre, amb direcció de Víctor Àlvaro; El Petit Príncep, de La Perla, Àngel Llàcer i Manu Guix, tornarà al desembre al Barts. I al Tívoli veurem Priscilla. Reina del desierto, el musical i Dirty Dancing. I, al Borràs, Opera for kids.\nPel que fa a la dansa, dijous s’estrena al Barts Cambuyón, un espectacle a ritme de percussió; Per la resta, trobareu dansa a tota la programació del DanSAT (Mar Gómez, La Veronal, Iron Skulls, Thomas Noone…), a la del Mercat de les Flors, la Casa de la Dansa; a la de Porta4 i a la de La Caldera.\nNo ho volem fer llarg, però tingueu en compte que també és un mica l’Any de la Màgia i del Circ, amb diversos títols que ja us anirem avançant. De moment, anoteu que hi ha un festival a El Rey de la Màgia i que la Pepa Plana actuarà a la Muntaner.\nI pel que fa al teatre, n’hi ha tant que ja directament, farem com els de la Gala. Bé, us direm alguns títols potents per anar fent boca:\nA La Seca, El darrer dia del Cafè de La Granota, de Jesús Montcada i Una vida al teatre, de David Mamet, una celebració de tota la vida que l’Enric Majó ha dedicat a la seva gran passió. Amb l’Enric Majó i en Dafnis Balduz.\nAl Borràs torna El bon pare i nova oportunitat al Club Capitol per veure You say tomato i encara un tercer retorn d‘El curiós incident del gos a mitjanit, aquest cop al Poliorama.\nTambé veurem actors de tota la vida com ara Arturo Fernández que farà de capellà a Enfrentados, a l’Apolo i José Sacristan, que ve al Poliorama amb un Mamet.\nAcabem amb alguns títols dels teatres del Grup Focus: Avui no sopem, ja en cartell al Condal; La Treva, amb direcció de Julio Manrique; La Mare amb l’Emma Vilarasau dirigida per Andrés Lima; una nova versió de Art, de Yasmina Reza, amb Francesc Orella, Pere Arquillué i Lluís Villanueva i una sorpresa: en Joan Pera i Lluis Canut formen una nova estranya parella a Els bufons del regne, dirigits per Martí Torras.\nL’extensa programació del TNC i del Teatre Lliure, com que ja es van presentar, les podeu consultar a:\nTeatre Lliure: http://tetral.pre.interdigital.biz/ca/noticies/16849/el-lliure-fara-40-anys-amb-una-temporada-a-la-recerca-de-la-identitat#.V874TZiLQ0Q\nI ens quedem curts, perquè encara hi hauria el Festival Temporada Alta i la Sala La Planeta, de Girona; la Sala Trono, de Tarragona; el Teatre Ponent, de Granollers; el Teatre de l’Aurora, de Igualada; el Tantarantana, l’Antic Teatre, la Nau Ivanow, la Sala Fènix i el seu compromís amb La Commèdia dell’Arte; l’Hiroshima, l’Àtrum Teatre, l’Akadèma… Són teatres que fan programació de curta durada i potser es faria massa llarg. Però no els oblidem. Us anirem posant al corrent seguint les seves presentacions de temporada i de cartellera.\nMolt bona temporada a tothom i… Visca la cultura i Visca el Teatre! (malgrat els pesi…)\nArticle anteriorEl Teatre resisteix malgrat les dures barricades de l’IVA i la crisi\nArticle següentLa Seca Espai Brossa obre temporada amb ‘La Rebel·lia possible’\nNou musical de petit format amb direcció de Joan Maria Segura\nÚltima funció de ‘Gorda’ a Buenos Aires


Balanç Social 2021: transparència i compromís - Arç Cooperativa\nEnsenyem el cor i publiquem el nostre Balanç Social, l’eina de rendició de comptes i mesura d’impacte social, ambiental i de bon govern que impulsa la XES\nEn el document destaquem el Pla de xoc covid-19 executat el 2020 amb l’objectiu de mantenir els llocs de treball i l’atenció a la nostra comunitat juntament amb el desplegament d’una bateria de mesures de suport a la nostra base social\nUn altre any, Arç Cooperativa fem públic el nostre Balanç Social corresponent a l’exercici 2020. El Balanç Social és una eina d’autoavaluació impulsada per la Xarxa d’Economia Solidària de Catalunya (XES). L’instrument ens permet mesurar diferents indicadors que avaluen l’impacte social, ambiental i de bon govern de la nostra activitat.\nEl Balanç Social és un mecanisme de transparència i certificació dirigit tant als nostres clients i entitats proveïdores com a totes les persones i organitzacions que vulguin conèixer amb més profunditat els detalls de la nostra cooperativa. A més a més, ens permet identificar de manera sistemàtica i periòdica les principals millores i aquells aspectes en els quals ens queda camí per recórrer.\nPots consultar el nostre Balanç Social 2021 complert aquí. També pots accedir a la infografia resum dels principals indicadors.\nPla de xoc covid-19 i recuperació econòmica\nL’impacte de la crisi de la covid-19 va impulsar a la XES a dissenyar una campanya del Balanç Social 2021 que servís per diagnosticar millor com la intercooperació, les xarxes de suport i les economies comunitàries són elements cabdals per la recuperació de les entitats de l’economia social i solidària (ESS).\nEn aquesta línia, el Balanç Social acredita que Arç Cooperativa complim el 75% dels indicadors d’intercooperació, un dels nostres principals valors com a cooperativa. A més a més, durant el 2020, el 20% de les nostres compres van ser a entitats proveïdores del Mercat Social, xifra que s’enfila fins al gairebé 30% si tenim en compte entitats membres de la XES, les diferents xarxes de REAS i de l’economia social.\nAmb l’objectiu de fer front a les conseqüències de la pandèmia s’emmarquen algunes de les principals propostes del Pla de xoc covid-19 que des d’Arç Cooperativa hem dut a terme durant el darrer exercici. Entre aquestes hi ha diferents mesures de suport a les persones i organitzacions clients i l’avançament de les aportacions econòmiques solidàries a col·lectius per valor de 60.000 €.\nAlhora, vam decidir mantenir tots i cadascun dels llocs de treball de totes les persones sòcies i treballadores impulsant i fent possible el teletreball sempre que fos necessari. El qüestionari de qualitat laboral de l’equip de treball recull part d’aquesta aposta pel que fa al nivell de conciliació laboral i familiar (8,19), el grau d’estabilitat laboral (8,88) i el compliment en el pagament de les nòmines (9,56) durant el 2020.\nPer altra banda, vam focalitzar part dels nostres esforços en desplegar recursos per garantir el servei i l’atenció a la nostra base social. Així, els resultats del qüestionari de qualitat professional són d’entre 7 i 9 punts. Destaca la nostra capacitat de resposta davant d’urgències (8,72) i l’atenció rebuda (8,91).\nAvançant cap a una entitat més ètica, transparent, igualitària i paritària\nEn el marc del nostre compromís amb les finances ètiques i solidàries, el 2020 vam arribar a gairebé el 100% de recursos financers obtinguts i dipositats a través d’entitats de les finances ètiques, xifra que millora respecte a l’any anterior.\nPel que fa a la transparència complim el 100% dels indicadors que exigeix el Balanç Social, resultat que millora el 71% de l’exercici anterior. A més a més, les nostres clientes valoren amb un 8,66 el grau de claredat i transparència que oferim en la relació comercial.\nEl 2020 també vam reduir l’índex de banda salarial del 2,88 al 2,38. Per la seva banda, la bretxa salarial entre homes i dones se situa al 0,2%.\nFinalment, pel que fa a la paritat entre gèneres, les dones de la cooperativa hem continuat ocupant el 83% dels càrrecs directius i, alhora, hem ampliat la nostra participació en l’aprovació del pla de treball i del pressupost (66%) i hem augmentat la nostra presència en els càrrecs societaris (50%).\nEl 2020, a la nostra organització va coincidir la jubilació de 4 persones sòcies treballadores – algunes de les quals havien fundat la cooperativa – amb l’esclat de la pandèmia. Això va suposar haver d’assumir una important reestructuració organitzativa amb la incorporació de noves persones treballadores en paral·lel amb els reptes personals i professionals inherents al teletreball.\nPer això, les persones que formem part de l’equip de treball estem duent a terme diferents processos de treball de la dimensió personal i de cures amb l’objectiu de consolidar un equilibri entre l’autogestió empresarial i les realitats individuals de cadascuna.\nUna segona proposta de millora és seguir impulsant una millora en els processos i el programari de gestió, un control més exhaustiu de les incidències i un ús més rigorós de les eines de gestió per augmentar la nostra productivitat.\nEn tercer lloc, en l’àmbit econòmic i financer, el nostre repte és incrementar els fons propis per reforçar els indicadors d’independència financera.\nEl Balanç Social també ens ha permès detectar altres aspectes en els quals podem avançar com a cooperativa com ara la incorporació de persones radicalitzades o extracomunitàries a l’equip. Alhora, en l’àmbit de la sostenibilitat ambiental, si bé hem millorat molts indicadors de consum respecte a l’exercici anterior gràcies al teletreball, tenim un important camí per recórrer amb els indicadors mediambientals que se situen en un compliment del 56%.\nFem Balanç Social, fem visible el Mercat Social\nA Arç Cooperativa estem compromeses amb el Balanç Social com una eina clau per construir el Mercat Social i donar visibilitat al conjunt de l’ESS catalana. El creixement del Balanç Social com a certificat de qualitat i bones pràctiques permet a la XES treballar perquè les administracions públiques reconeguin el segell en els processos de compra pública.\nSom agents de canvi i volem avançar cap a una economia basada en els principis de la democràcia, la transparència i el compromís socioambiental. Treballem per construir una economia que situï les necessitats de les persones i dels ecosistemes al centre. Per tots aquests motius, per transparència i compromís, publiquem el nostre Balanç Social.


El Diccionari Biogràfic de Josep Maria Canals recull la vida de 961 olotins molt diversos - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a El Diccionari Biogràfic de Josep Maria Canals recull la vida de 961 olotins molt diversos\nAquest cap de setmana es presenta a Olot el diccionari biogràfic de Josep Maria Canals. El diccionari inclou 961 biografies de diferents personatges de la ciutat entrevistats personalment per aquest activista cultural olotí.\nAl 1992 Josep Maria Canals va començar a escriure biografies de diferents activistes socials i culturals de la ciutat d’Olot. A mesura que anava recopilant fitxes d’olotins diversos, se li va posar al cap la idea de fer un diccionari biogràfic que, després de més de vint anys de treball, finalment sortirà a la llum aquest cap de setmana. Es tracta, a més, d’un diccionari que surt amb una clara intenció de l’autor: unificar les diferents categories socials que hi ha a Olot. És per aquest motiu que hi ha fitxes d’olotins d’oficis i categories socials diverses.\nEn el diccionari s’hi troben un total de 961 biografies de persones de classes socials i oficis molt diversos. Totes elles s’han elaborat a partir d’entrevistes personals que ha realitzat Josep Maria Canals amb els mateixos protagonistes. La frontera entre els personatges que apareixen al diccionari és situa en l’any 1935, coincidint amb el naixement de Josep Maria Canals.\nAquesta és la primera vegada que a la ciutat d’Olot s’edita un diccionari d’aqustes característiques. L’Institut de Cultura de l’Ajuntament d’Olot és qui ha fet possible l’edició del diccionari que es presentarà el dissabte dia 5 de desembre a les set de la tarda al Casal Marià.\n– L’Institut de Cultura editarà el diccionari biogràfic de personatges socials i culturals d’Olot de Josep Maria Canals\n– Un activista olotí escriu un diccionari biogràfic sobre els personatges socials i culturals contemporanis d’Olot


Trau. El rock i la psicodèlia d’un grup ineludible | La descoberta - La Tornada\n“El rock i la psicodèlia d’un grup ineludible”\nTrau no té res a veure amb sang i fetge. Trau és seny, però amb ambició; i sempre rauxa, però la justa. Un nom curt, triat així per la contundència que aporta un monosíl·lab i perquè, com diuen ells mateixos: “Ens agraden les camises”.\nVestint més elegants o menys, Trau es comença a cosir vora el 2012 tenint com a epicentre Sant Boi de Llobregat. Aleshores, en Pau Torrens (veu i bateria), la Núria Botia (baix i veus) i en Xavi Artigas (teclats i veus) ja s’havien trobat a “Mel”, un projecte anterior a Trau i clau com a predecessor. Quan aquest conjunt es dissol, truquen a en Jordi Bastida, company de classe de la Núria i s’hi afegeix amb la seva guitarra i la seva cabellera.\nTrau: picada d’ullet als anys 60 i 70\nRock i psicodèlia, la fórmula que tindria i té Trau. Producte potser una mica distès a casa nostra i més si es fa amb lletres en català, però que defensen fermament, sabent el contingent trencador que això suposa. En Pau, però, diu que la intenció de ser trencadors no és precisament el motor d’aquesta manera de fer, i ho sap bé; hem de tenir en compte que és bateria i cantant. Diu: “Vam decidir formar Trau amb la intenció de fer alguna cosa més rockera, però perquè alhora era el que ens sortia més natural.\nDels grans referents de Trau, val a dir que en trobem ben pocs en el panorama actual. De dins els surten coses amb reminiscències de melodies dels anys 60, 70 i 80, dels Beatles fins als Rolling Stones i als Beach Boys, passant pels Kinks o fins i tot Pau Riba. Així mateix, no per això no fan música moderna; Trau té poca cosa de “tribut a aquells anys”.“Evidentment tenim uns referents que fan un estil poc arrelat actualment, cosa que simplement és perquè són els grups que sempre hem escoltat. Tot i així, nosaltres, la música l’estem fent ara, i per aquest simple fet, fem música moderna. Potser la fem amb mentalitat clàssica pel que fa a estètica, però sens dubte amb execució moderna.”\nLa resposta al perquè de l’estil que defineix els Trau, la trobem en la forta importància que donen a la música per sobre de tot. En Pau, que n’és un dels compositors, ho explica: “El que gaudim més fent és la música de les cançons, perquè ens surt més de dins. Sempre fem primer la música i després la lletra, ja que una melodia o uns acords ens surten sempre més automàticament; la lletra, en canvi, l’hem de pensar. Encabir una melodia en una lletra és complicat per a nosaltres, en canvi, encabir una lletra en una melodia ens és més senzill.” A aquesta música, però, hi afegeixen les lletres, evidentment pensades i amb significat i que tenien molt clar que havien de ser en català:“Quan vam idear Trau sabíem que volíem cantar en català, primer de tot perquè és l’idioma en què millor ens sabem expressar i al cap i a la fi a les cançons el que expliquem són les coses que ens passen o que sentim. També ens encanta cantar en català perquè té paraules, expressions i dites que donen molt joc”, diu en Pau.\nLa carta de presentació: Déu vos guard\nSense anar més lluny, una d’aquestes expressions que té el català i de les quals els agrada tant servir-se els Trau és el nom del que és el seu primer CD: Déu vos guard (Discmedi, 2015). El disc, que van treure el novembre passat, és una carta de presentació. “És la nostra primera feina i amb ella volem saludar d’alguna manera i advertir que som aquí. Déu vos guard és una salutació, i d’aquí, també el nom”, diu en Jordi.\nLes tretze cançons del CD són el premi per haver guanyat el Sona9, que organitza l’Enderrock i els va fer de palanca per tirar endavant, tant pel que fa a visibilitat davant el públic i davant la premsa, com pel que fa a motivació.“El CD, el vam gravar amb moltes ganes, anàvem catxondíssims a l’estudi! Veure que el que fèiem rebia bona resposta sumat a haver guanyat el Sona9 ens va fer venir ganes de treure el CD”, diu en Jordi, un disc que tot i les ganes, van treure a la llum gairebé un any després, com a resultat de “voler-ho fer ràpid, però bé i amb peus de plom”, cosa del tot encertada davant, de nou, els bons imputs que ara reben del disc.\nTot i que ja fa gairebé 4 mesos que han tret el CD, encara els sembla que fos ahir i creuen que és aviat per fer un balanç definitiu de la seva rebuda.“Creiem que encara és aviat per dir si ha tingut bona resposta o no, encara l’estem promocionant i encara no sabem quant de suc li podem treure. De moment, però, molt contents amb les crítiques que hem anat rebent. A la premsa, li ha interessat molt i de moment van sortint concerts”, diu en Jordi. D’altra banda, tot i no saber quan, saben que quan no puguin esprémer més aquest primer disc, en vindrà un altre: “La idea no és allargar més del compte aquest primer disc, suposem que hi haurà un dia que no tindrà sentit seguir presentant aquest, llavors en farem un altre.”\nUn CD madur d’un grup madur\nDéu vos guard, tot i ser un primer CD, és un disc madur i meditat, amb poca cosa d’un primer CD d’un grup inexperimentat. Tot i això, no per aquest motiu, a l’hora d’escriure’l, han estat menys innocents. “El disc, l’hem fet del tot innocentment pel que fa a pretensions, com s’ha de fer un primer CD, però sí que sabíem què fèiem i com ho fèiem. Potser el que no hem tingut nosaltres i que potser sí que té una banda jove que grava el seu primer CD ha estat el control de les expectatives. Tampoc esperàvem un boom immens, almenys no d’entrada, hem tocat de peus a terra. Ara de moment, hem fet un treball minuciós i tan ben fet com hem pogut per poder posar uns bons fonaments al projecte”, diu en Jordi, i en Pau hi afegeix: “No sabem com acabarà ni com continuarà la cosa, per això no ens plantegem gaires coses a llarg termini ni fem les coses amb unes pretensions fora de lloc. Per nosaltres, sense música, la vida no tindria sentit, igual que quan érem joves, però ara ho veiem diferent. Quan érem més joves volíem ser com els Rolling Stones i tocàvem i treballàvem d’una manera, ara que ja veiem que no ho serem, ho veiem i ho fem tot diferent. Ja no tenim pardals al cap, toquem de peus a terra i ara tirem més de collons i de realisme que d'utopia.”\nEn referència a aquestes expectatives, però, en Pau té clar quina voldria per ell que fos la funcionalitat de Deu vos guard i de la música de Trau en general. Diu:“A llarg termini ens agradaria que algú ens recordés en uns anys. Jo prefereixo això a tenir una fama passatgera. Ara per ara, però, el que volem és fer uns temes de collons, tan ben fets com puguem, que agradin a la gent i que tant públic com músics ens puguin dir que fem una cosa que almenys els agrada.”\nSense anar a cavall de res ni de ningú, Trau té zero pretensions amb la seva música. És d’aquells grups gairebé inèdits amb els quals topem de tant en tant i que sense precedents ni predecessors, es converteixen amb un ineludible de la nostra música sense saber com però amb tot el mèrit del món. Tenint clar això, estigueu atents a Trau. Bé, encara que no hi estigueu atents, aquesta gent tenen la capacitat de fer-se sentir, i ho demostren i ho demostraran. Trau, gràcies a Déu que hi sou, Déu vos guard.\nFotografies: Júlia Quintana\nComponents (nom i instrument):\nPau Torrens (veu i bateria)\nNúria Botia (baix i veus)\nJordi Bastida (guitarra i veus)\nXavi Artigas (teclats i veus)\n16/03/16 Presentació Sona9 2015, Antiga Fàbrica Damm (Barcelona) + Est Oest\n02/04/16 L’Auditori (Celrà)\n03/04/16 Teatre de Tarragona (Tarragona) + Lluís Gavaldà\n09/04/16 Ciutat de les Arts (Valencia)\n17/04/16 Festival Strenes (Girona)\n22/04/16 Voilà (Manresa)\n07/05/16 Cal Ninyo (Sant Boi de Llobregat) + Ismael Clarke\n02/07/16 Vida Festival (Vilanova i la Geltrú)\n16/07/16 Cafè Torres (Arbúcies)\n23/07/16 Festival Anòlia (Igualada)


Curses de muntanya 2011 a juliol\n> Curses de muntanya 2011 a juliol\nCurses de muntanya 2011 a juliol: s'han trobat 13 resultats\nEl primer ultra marató desèrtic en semi autosuficiència que s'hagi celebrat mai a Europa es disputarà en territori espanyol, concretament als Monegres (Aragó). Isostar Desert Marathon és una prova singular, inspirada en el Marathon [...]\nVolta a tot el Principat d'Andorra, passant pel punt més alt, el Pic del Comapedrosa a 2.942 m i per altres pics emblemàtics. Sota la lluna plena durant els dies més llargs. 112 km amb 9.700 m de desnivell positiu i de [...]\nLa cursa transcorrerà íntegrament al País Basc, concretament al Territori Històric de Guipúscoa, travessant per muntanya les comarques de Goierri, Tolosaldea, Urola-Kosta, i Urola-Garaia. El recorregut discorrerà pels paratges més distingits de [...]\n"Goierriko2Haundiak" partirà des Beasain per endinsar-se en les serres d'Aralar i Aizkorri a la comarca del Goierri. Amb 82 km de longitud i un desnivell positiu de 6.500 m, els participants enllaçaran els cims de Txindoki i [...]


Homenatge a l’ofici d’escriure, que és també el de viure | Raül Romeva i Rueda\nPublicat el 22 de desembre de 2011 per raulromeva\n7 pensaments a “Homenatge a l’ofici d’escriure, que és també el de viure”\nRoser Ca el 22 de desembre de 2011 a les 19:31 ha dit:\nRaül, gràcies per aquest post tan bonic i tan ple de paraules i de veritats sobre l’ofici d’escriure. Jo cultivo aquest ofici he escrit dos llibres, i encara ara faig la recerca per anar millorant cada obra que faig. Realment, no se’ns valora prou, i avui dia viure d’escriure és una quimera, només aquells que escriuen “best sellers” es fan d’or, però la resta som formiguetes que ens prenem seriosament aquest ofici, perquè escrivint i escrivint aprèn l’escriptor/a.\nSusanna el 12 de gener de 2012 a les 0:37 ha dit:\nEl teu text m’ha sembla excel·lent. M’agradaria poder-lo passar a les meves alumnes d’un taller d’escriptura perquè el puguem comentar. Podria fer-ho?\nTeresa Pallisé Gardenyes el 3 de juliol de 2015 a les 10:35 ha dit:\nEm dic Teresa Pallisé i et conec -tu a mi segur que no-, perquè quan devies començar la teva trajectòria laboral ens feies una assignatura a la Facultat de Periodisme de l’Autònoma (Relacions Internacionals?…, crec recordar…).\nTot i que vas ser professor meu, gosaria dir que la nostra edat va més o menys frec a frec.\nLa meva vida, com la de tothom suposo, ha donat molts tombs i més tombs. Després de tant rodar, he tornat al meu poble, on treballo en una empresa fent tasques de comunicació corporativa -i una mica de tot-. Avui fem una xerrada amb dos companys periodistes; un d’ells és en David Marín, autor novell també, que acaba de publicar el llibre “Mala Lluna”; és de Barcelona, afincat a Ponent. I també era al grup a qui feies classe.\nSempre que he sentit el teu nom en algun mitjà de comunicació -en tasques polítiques o humanitàries que has dut a terme, per exemple- m’ha fet il·lusió pensar en tu; per bon professor i per persona compromesa i amb molta qualitat humana, des de la meva humil perspectiva.\nEn fi, em fa molta gràcia que els camins, jo sempre des de l’anonimat, s’hagin tornat a fregar i avui et volia dir que aquest text m’ha donat certes idees per enfilar el meu discurs a la xerrada d’aquesta tarda. Si no et sap greu, potser en manllevaré alguna, tot i que no literal i, és clar, si així fos, et citaria.\nI, ep!, estic molt contenta de saber que vas publicar un llibre. Moltes felicitats!\nTot i que ja fa tres anys, és fàcil que se m’escapés la primícia, perquè en aquell moment vivia a l’estranger.\nMiraré si el trobo per comprar-lo i, més important encara, llegir-lo.\nraulromeva el 3 de juliol de 2015 a les 18:40 ha dit:\nGràcies per les teves paraules. La veritat és que m’ha sorprès veure un comentari en un apunt que vaig escriure fa ja força temps. Celebro que et sigui útil. Efectivament, escriure és una activitat que fa temps que miro de fer, amb més o mneys encert, i en aquest sentit no tinc queixa ja que he tingut i he publicat algunes coses. Aquí en pots trobar alguns, per si n’hi ha algun que t’interessi. http://www.periskopia.cat/llibres/


Resolta la incògnita del vot exterior del referèndum de l’1-O – pere cardús\nUn dels aspectes del referèndum d’autodeterminació que ha costat més d’aclarir és el vot dels catalans a l’estranger. Qui podria votar, amb quin cens, si amb el vot electrònic o per correu, quin paper tindrien les delegacions, què farien els inscrits al CERA… Moltes incògnites entorn de la manera com s’organitzaria el vot dels catalans que, per unes raons o per unes altres, ja no resideixen a Catalunya. En aquestes preguntes amb resposta que oferim a continuació, hi exposem les condicions i la fórmula prevista per a votar l’1 d’octubre i decidir l’estatus polític de Catalunya. La conclusió més important: qui estigui inscrit al Cens Electoral de Residents Absents (CERA) espanyol, que s’afanyi a inscriure’s al Registre de catalans i catalanes residents a l’exterior.\n—Qui podrà votar en el referèndum?\nL’esborrany de llei del referèndum presentat per Junts pel Sí i la CUP estableix que podran votar els catalans amb ciutadania espanyola residents a Catalunya i els catalans amb residència a l’estranger. Per tant, ho podran fer els mateixos que poden votar en unes eleccions autonòmiques.\n—Què cal fer per a votar des de l’estranger?\nEls catalans que resideixen a l’estranger podran votar si estan inscrits al Registre de catalans a l’estranger. És un registre que estableix els canals de relació entre la Generalitat i els catalans al món. Per a poder-se inscriure al registre del Departament d’Afers Estrangers, cal estar prèviament inscrit al Cens Electoral de Residents Absents (CERA). Amb la inscripció al registre de la Generalitat, ja n’hi haurà prou per a sol·licitar el vot per l’1-O.


Rifes, joc ocasional i combinacions aleatòries | Direcció General d'Ordenació del Joc\nRifa: Modalitat de joc que consisteix en l'adjudicació d'un o diversos premis mitjançant la celebració d'un sorteig o selecció per atzar entre els adquirents de suports de participació de caràcter material, informàtic, telemàtic o interactiu, en una data determinada, i sempre que per participar-hi calgui fer una aportació econòmica.\nLes rifes poden tenir caràcter permanent o ocasional. La modalitat de joc de rifa permanent no està regulada i, per tant, no és possible organitzar ni comercialitzar aquestes rifes, atès que tenen la consideració legal de prohibides, d'acord amb el que disposa l'article 5.3 de la Llei 13/2011, de 27 de maig, de regulació del joc.\nEn l'actualitat, només és possible fer rifes que tinguin caràcter ocasional o esporàdic, i s'entén com a tal el joc que no se celebra periòdicament o permanentment o, si hi ha periodicitat, aquesta és, com a mínim, anual. Així mateix, els jocs ocasionals o esporàdics no poden formar part de l'activitat ordinària de les entitats que els organitzen.\nL'objecte de la rifa pot ser un bé moble, immoble, semovent o drets lligats a aquests, però mai no pot consistir en premis dineraris.\nLes sol·licituds d'autorització per a la celebració de rifes ocasionals i la seva documentació a adjuntar és la següent:\nA la sol·licitud de rifa han de constar les dades següents:\nIdentificació de la persona interessada i, si escau, del seu representant.\nAdreça a efectes de notificacions a Espanya.\nSi escau, sol·licitud d'autorització per fer activitats de publicitat, promoció o patrocini.\nJuntament amb la sol·licitud han d'aportar la documentació següent:\nDocument nacional d'identitat o passaport del sol·licitant, si es tracta d'una persona física. En el cas de persones jurídiques, escriptura de constitució o modificació, inscrites al Registre Mercantil o, en el cas de les persones estrangeres, al registre equivalent del país on tinguin la seu, juntament amb l'acreditació de la persona i la capacitat de qui actuï en representació seva a Espanya.\nAcreditació d'estar al corrent de les obligacions fiscals i de Seguretat Social.\nDeclaració responsable que no estan sotmeses a cap dels supòsits establerts a l'article 13.2 de la Llei 13/2011, de 27 de maig, de regulació del joc, de persones que no poden ser titulars de llicències o autoritzacions d'activitats de joc.\nJustificació d'haver efectuat el pagament de la taxa establerta a l'article 49.2.d) de la Llei 13/2011. En el moment actual, aquesta taxa ascendeix a 100 euros. Formulari taxa\nDocumentació justificativa de la propietat i la disponibilitat del premi o premis oferts i que pot consistir, segons el cas, en factures, contractes, escriptures o certificacions notarials. La DGOJ, en funció del valor o la naturalesa del premi o premis oferts, pot requerir als interessats que aportin tota la documentació i informació addicional que es consideri necessària per a la justificació adequada.\nBases de la rifa, que en cas de concedir-se'n l'autorització, han d'estar publicades i a disposició dels possibles participants durant tot el període de celebració de la rifa, fins que s'acabi el termini de caducitat dels premis. En aquestes bases han de figurar, almenys, les dades següents:\nIdentificació de la persona física o jurídica que promou la rifa.\nProhibició de participar als menors d'edat i als impossibilitats legalment.\nDescripció del premi o premis oferts i valoració d'aquests. Si escau, indicació expressa que el premi s'atorgarà lliure de despeses i impostos o, en cas contrari, relació de despeses o impostos que ha d'assumir el participant guanyador de la rifa. El valor dels premis oferts ha de ser superior, almenys, al 20% de l'import d'emissió de suports de participació.\nEn cas que el premi ofert en la rifa sigui un bé immoble, en la descripció del premi o premis oferts han de constar, com a mínim, els aspectes següents:\nValor de l'immoble.\nSi escau, descripció de les càrregues i els gravàmens de l'immoble i especificació de si s'aixecaran abans del lliurament del premi o de si el guanyador, en adquirir la propietat, se n'haurà de fer càrrec.\nIndicació de la persona obligada al pagament de les despeses (notaria, escriptures, honoraris registradors, etc.) i impostos derivats del lliurament del premi, amb especificació que el premi està subjecte a tributació i ingrés a compte d'acord amb el que disposa la normativa vigent de l'impost sobre la renda de les persones físiques.\nDates de començament i acabament de la venda dels suports de participació. El període de temps entre la data de començament i la de celebració del sorteig no pot ser superior a l'any en cap cas.\nData i lloc del sorteig. Els sortejos s'han de fer sia davant de notari sia en combinació amb algun dels sortejos que organitzin la Societat Estatal de Loteries i Apostes de l'Estat, SA o l'Organització Nacional de Cecs Espanyols. En aquest segon cas, els sol·licitants han d'adjuntar, a la sol·licitud, el document on consti l'acceptació de l'entitat organitzadora del sorteig.\nForma i lloc de publicació dels resultats del sorteig.\nTerritori que assolirà la venda.\nNombre de suports de la participació que s'emetrà.\nPreu de la participació.\nDescripció detallada, si escau, del procediment telemàtic a través del qual es farà la venda de suports de participació i de la forma de garantir al comprador dels suports la seva participació.\nTermini de caducitat del premi o premis obtinguts, que no pot ser inferior a un any.\nForma en què s'han d'adjudicar els premis.\nDeclaració que la persona física o jurídica organitzadora de la rifa es constitueix com a única garant de la disponibilitat del premi o premis i com a única obligada al lliurament del bé al guanyador de la rifa.\nModel de suport de participació en la rifa, en què han de constar, com a mínim, els extrems següents:\nData d'autorització de la rifa.\nNombre total de suports i número del suport individual.\nTermini de caducitat del premi obtingut.\nIdentificació i signatura del realitzador de la rifa o del seu representant.\nValor del premi.\nEspecificació, si procedeix, que el premi està subjecte a ingrés a compte per impost de la renda de les persones físiques.\nData i lloc del sorteig.\nForma i publicació dels resultats.\nLloc on es troben publicades les bases.\nJustificació d'haver fet el pagament de la taxa, que en el moment actual ascendeix a 100 euros. Formulari taxa.\nLa Direcció General d'Ordenació del Joc pot establir requeriments especials, inclosa la constitució de garanties, en els casos en què el valor del premi o premis oferts o les condicions especials d'alguna de les rifes sol·licitades així ho aconselli.\nLes persones, físiques o jurídiques, que facin rifes estaran subjectes al pagament de l'impost sobre activitats de joc, en les condicions i amb el tipus de gravamen que estableix l'article 48 de la Llei 13/2011. Aquest tipus és el 20% dels ingressos bruts que s'obtingui per la participació en el joc, així com qualsevol altre ingrés que es pugui obtenir directament derivat de l'organització o celebració de la rifa. En el cas de les rifes declarades benèfiques o d'utilitat pública, el tipus serà del 7%.\nIgualment, les persones físiques o jurídiques que facin rifes estan obligades a practicar els ingressos en el Tresor, en concepte de pagament a compte de l'impost sobre la renda de les persones físiques corresponent al perceptor que es derivin de la normativa vigent en cada moment per a aquest impost.\nCombinacions aleatòries amb fins publicitaris o promocionals\nEls sortejos que, amb finalitat exclusivament publicitària o de promoció d'un producte o servei i tenint com a única contraprestació el consum del producte o servei, sense sobrepreu ni cap tarifació addicional, ofereixen premis en metàl·lic, espècie o serveis, i que exigeixen, si escau, la condició de client de l'entitat objecte de la publicitat o promoció.\nLes combinacions aleatòries amb fins publicitaris o promocionals estan excloses de l'àmbit d'aplicació de la Llei de regulació del joc, a excepció d'allò establert en relació amb l'impost sobre activitats de joc, per la qual cosa per a la seva realització no cal l'obtenció de llicència ni cap autorització, ni la comunicació prèvia a la Direcció General d'Ordenació del Joc. Per tant, la seva realització quedarà sotmesa a les normes generals del dret mercantil i civil que els puguin resultar d'aplicació.\nNo obstant això, les persones, físiques o jurídiques que facin combinacions aleatòries amb fins publicitaris o promocionals estaran subjectes al pagament de l'impost sobre activitats de joc, en les condicions i amb el tipus de gravamen que estableix l'article 48 de la Llei 13/2011. Aquest tipus és el 10 % de l'import total del valor de mercat dels premis oferts o avantatges concedits als participants.\nIgualment, les persones físiques o jurídiques que facin combinacions aleatòries amb fins publicitaris o promocionals estan obligades a practicar les retencions i/o ingressos en el Tresor, en concepte de pagament a compte de l'impost sobre la renda de les persones físiques corresponent al perceptor que es derivin de la normativa vigent en cada moment per a aquest impost.\nNota informativa sobre combinacions aleatòries amb fins publicitaris o promocionals. – 21 d'octubre de 2011 (PDF, aprox. 23 kB)


Naturparkhotel Adler Wolfach Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 27 allotjaments a Wolfach.\nSt. Roman 14, Saint Roman, Wolfach, Alemanya - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nJunior Suite Typ 13\nSuperior Double Room Typ 5/7\nMés informació sobre Naturparkhotel Adler\nAl visitar Wolfach, vosté es sentirà com a casa a Silencehotel Adler, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Silencehotel Adler és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara mini bar, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Bany, centre esportiu, sauna, piscina exterior, piscina coberta de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Silencehotel Adler no troba competidors en cap categoria.\nAllotjaments a Wolfach


Compromís demana a Anticorrupció la il·legalització del PP\nRegistra una petició perquè s'apliqui la llei de partits perquè estima que es dedica al "crim organitzat" i els seus implicats en corrupció no són "casos aïllats"\n04 de de febrer del 2016. Actualitzada 02 de de juny del 2017 a les 16:31\nCompromís ha registrat aquest dijous davant la Fiscalia Anticorrupció un escrit que demana la il·legalització del PP. La seva sol·licitud insta el Ministeri Fiscal que promogui la declaració del PP com a organització il·lícita i la seva il·legalització per "incompliment de la llei de partits polítics", a l'entendre que els casos de corrupció que està protagonitzant la formació "no són aïllats", sinó que responen al "crim organitzat" ja que són "constants" i "reiterats".\nEls senadors de Compromís Carles Mulet i Dolors Pérez han adjuntat a la seva petició una extensa relació de casos de corrupció (Gürtel, Pokémon, Campió, Inestur, Nóos, Andratx, Palma Arena, Imelsa, Emarsa, Brugal, Faycán, Acuamed, Bárcenas…) que afecten el PP a tot l'Estat: des de Galícia a Melilla, passant per les Illes Balears de Jaume Matas, les Canàries, Castella i Lleó, Castella-la Manxa, Múrcia, Andalusia, Melilla i també Madrid o la Comunitat Valenciana. També han afegit una demolidora llista amb 219 noms de dirigents i membres del PP imputats (‘investigats’, segons la nova terminologia de la llei d'enjudiciament criminal) o fins i tot ja condemnats per corrupció.\nPer tot això, Compromís sol·licita a la Fiscalia que prengui a més les mesures cautelars que consideri oportunes per a "evitar" que el PP "segueixi delinquint" i pugui obstruir l'acció de la justícia, una cosa que pot passar com demostra l'esborrament dels discos durs dels ordinadors del seu extresorer Luis Bárcenas. Igualment reclamen que, si així ho considera Anticorrupció, iniciï els tràmits per declarar organització il·lícita el PP d'acord a l'article 515 del Codi Penal, que assenyala que una associació il·lícita és punible quan promou la comissió de delictes. Respecte de l'incompliment de la llei de partits, Compromís demana a la Fiscalia que actuï contra el PP a través de l'article 10 d'aquesta norma, que preveu la dissolució judicial d'una formació política quan "incorri en supòsits tipificats com a associació il·lícita al Codi Penal".\n"Gürtel, Brugal, cas Taula, Ritaleaks, el finançament del PP, els discos durs i comptabilitats en b, l'inaudit cas de la seva imputació com a formació política i tants altres que apareixen diàriament justifiquen l'actuació de la Fiscalia", sostenen des de Compromís.\nLa jutge cita el PP com a imputat per l'esborrament dels ordinadors de Bárcenas\nEl PP valencià vol canviar de nom\nUn altre cop contra la corrupció a València acorrala Rita Barberá\nA més de l'escrit a Anticorrupció, Mulet i Pérez han registrat al Senat dues preguntes al Govern en funcions per conèixer per què no aplica la citada llei de partits al PP com a "associació il·lícita", davant aquestes "situacions anòmales" en un sistema democràtic que, diuen, "reclama transparència, mesures exemplaritzants i ètica".\nMulet estima que "en gran part de la seva activitat" el PP s'ha dedicat a delinquir i "la seva direcció ha emparat la delinqüència". I ha acusat Mariano Rajoy d'haver "emparat alguns dels delinqüents més grans de l'Estat espanyol", entre els quals ha citat l'expresident de la Diputació de València, Alfonso Rus, recentment detingut arran de l'operació Taula.\nJoan Baldoví Mònica Oltra Compromís PP Corrupció al PP Fiscalia Anticorrupció


LLIURAMENT DE PREMIS DEL CONCURS CULTURAL ESPORTIU 2017\nS'han presentat 1497 treballs i hem guanyat 13 dels 31 presentats per la nostra escola. Enhorabona a tots!!!\nL'alumna Marta Moreno de 3r d'ESO ha quedat segona a les proves Cangur, un concurs organitzat per la Societat Catalana de les Matemàtiques. De 1r a 3r d'ESO han participat 56.000 alumnes de tot Catalunya. Enhorabona per l'èxit Marta!\n37A EDICIÓ DELS PREMIS LITERARIS PERE QUART\nEl passat dijous 1 de juny es van atorgar els premis literaris Joan Oliver-Pere Quart de prosa i poesia per a estudiants de Sabadell.\nLa participació en el concurs va sobrepassar els 170 treballs d’alumnes dels 11 als 18 anys. Davant d’un públic que omplia de gom a gom la sala principal del Casal Pere Quart, l’alcalde de la ciutat, en Juli Fernández, el regidor d’educació, Joan Berlanga, i la filla del nostre escriptor, Sílvia Oliver, van lliurar els guardons a la Sofia Atienza, el Martí Casajuana i el Marc Fernández, de Primària; a l’Arnau Moya i la Maria Mercadé, de Secundària, i al Marc Pérez, de Batxillerat.\nMoltes felicitats a tots ells i a seguir creant!\nFESTA DE L'ESPORT 2017. HORARIS.


17è campionat de Catalunya pel Club Patinatge Artístic Olot\nComentaris tancats a El CPA Olot és, per setzena edició consecutiva, campió de Catalunya de Grups de Xou\nEl Club de Patinatge Artístic Olot s’ha fet, de nou i per setzena vegada consecutiva, amb el títol de campió de Catalunya en Grups de Xou. Les noies d’Ester Fàbrega i Ricard Planiol han demostrat, una vegada més, que no tenen rival i tot i fer una coreografia amb algun error, fet extrany en elles, els cinc jutges que eren avui al pavelló de Reus han donat com a guanyadores les olotines.\nEl ‘Sense opcions’ ha tret menor puntuació que el ‘Sóc innocent’ de l’any passat al campionat català, però tot i això ha millorat la puntuació obtinguda al territorial de Girona, que al cap i a la fi és l’objectiu: anar polint el ball de cara al campionat estatal, europeu i mundial.\nEl CPA Olot ha obtingut 95,2 punts per ser primer. El Girona amb el ‘Sóc aquí’ ha quedat segon a 2,2 punts de les garrotxines. Per acabar el podi, ‘Once upon a time’, del Reus Deportiu, les amfitriones, amb 90,8 punts.\nPel que fa a la categoria Juvenil de Grups de Xou, disputada aquest diumenge a Reus, el Club de Patinatge Artístic Olot ha quedat cinquè classificat. El jurat ha atorgat al ball ‘Deixa’t portar’ una puntuació de 75,1 punts. El podi ha estat compost pel Reus Deportiu en primera posició, amb el ball ‘Lon-dong’ i una puntuació de 84,3 punts. El segon lloc ha estat pel CP Bescanó i el tercer pel CP Celrà.\nEl CN Olot de waterpolo jugarà els play-off per pujar a Segona Nacional\nEl Primera Catalana del Club Natació Olot de waterpolo ha fet una segona volta de la lliga espectacular. Després d’estar a la part mitja de la taula durant la primera part del curs, el fet d’encadenar victòries sobre rivals de la part alta ha fet creure…


ERC tracta la immigració i nova ciutadania en una nova Trobada per la Vilafranca Republicana | RTVVilafranca\nERC tracta la immigració i nova ciutadania en una nova Trobada per la Vilafranca Republicana\nEls republicans van presentar algunes de les propostes que volen tirar endavant per aconseguir que Vilafranca sigui capdavantera en cohesió social.\nAquest dimecres al vespre, la seu d’ERC va acollir la Trobada per una Vilafranca Republicana relativa a la nova ciutadania. A l’acte es va comptar amb la presència de la diputada al Congrés Ana Surra, la republicana Georgiana Ciupag i la membre del jovent republicà, Lisbeth Murga, a més de la candidata d’ERC a les municipals, Mònica Hill.\nMurga va començar destacant que l’objectiu d’ERC és capgirar la desigualtat ja que creuen que no ha d’haver una diferenciació entre ciutadans de primera i de segona.\nA banda de la primera acollida a nouvinguts, ERC té altres propostes relatives a aquesta qüestió. Volen garantir les polítiques d’inclusió i facilitar que la nova ciutadania sigui present en actes socials i públics de la vila així com en les institucions. Una altra intenció és la de fomentar la perspectiva de gènere i LGTBI sense fer abandonar la pròpia cultura de cadascú. Es comprometen a potenciar el paper de la mediació cultural dins les escoles i instituts amb la finalitat que no es formin grups i tothom es relacioni entre si. El seu programa també comptarà amb el desenvolupament de plans locals d’immigració així com el foment de la multiculturalitat.\nPer la seva banda, la diputada Ana Surra, apuntava que les persones nouvingudes han de lluitar perquè se’ls consideri igual que a la resta de població i, sobretot, participar de la política.\nGeorgiana Ciupag va voler fer una advertencia sobre l’extrema dreta i el feixisme, tot convidant a fer un debat responsable quan es parli d’immigració, sense generalitzar i sense posar etiquetes. Afegia que Vilafranca ha de ser capdavantera en la cohesió social.\nAna Surra, ERC, Georgiana Ciupag, immigració, Lisbeth Murga, Mònica Hill, municipalscat, nova ciutadania, República, Trobada per una Vilafranca republicana