Relat "La patrona dels somnànbuls"\nInici > detall del relat: La patrona dels somnànbuls\nSer bufó reial és una bona feina, si les coses no va mal dades. Mentre vivia la reina tothom reia els meus acudits, tothom admirava les meves qualitats de saltimbanqui, qualsevol cosa que fes era motiu de riota.\nLa reina va morir per un mal vent. La reina, la glòria d’Irlanda, l’alegria d’aquesta illa maleïda, el goig de tots els que mirem el món com si no fos nostre.\nEl rei va quedar com agafat pels dimonis. Ho vaig veure clar; vaig pensar a animar-lo, ningú com un bufó ho podia fer. Em va tancar al corral de les gallines.\nEl rei estava pres de la més negra melangia. Li van recomanar que es tornés a casar. Va accedir, sempre que fos amb una dona com la difunta.\nEls emissaris no van trobar cap dona com la difunta. No em va estranyar; era l’enviada de Déu a la terra, més concretament a Irlanda, que encara és pitjor.\nEl rei va decidir que l’única que s’assemblava a la seva difunta dona era la seva filla i es va voler casar amb ella.\nLa filla, la gloriosa Dimpna, era cristiana com sa mare. Va decidir fugir abans d’acceptar la proposta d’un malalt, d’una persona trasbalsada pel dolor i l’enyorament. Vam fugir d’Irlanda, la Dimpna,el pare Gererbert i jo. Vam agafar una barca i vam a anar a parar Flandes. Ens vam emportar unes quantes gallines.\nEls flamencs ens van rebre molt bé. Vam fundar un asil per a malalts mentals. La Dimpna i mossèn Gererbert van tenir molta feina. A mi em van assignar la cura dels somnàmbuls. La veritat, era una feina de bon fer, si no fos que havies de treballar de nit i dormir de dia. Els somnàmbuls solen ser bona gent, l’única pega és que no tenen cap sentit de l’humor. No apreciaven els meus acudits, ni els meus jocs de mans, ni les meves tombarelles. Els somnàmbuls no apreciaven res. Em limitava a agafar-los de la mà, acompanyar-los a donar un tomb pel jardí i tornar-los a llit. Cap sentit de l’humor; bona gent, però home...\nEls espies del rei ens van trobar. A mossèn Gererbert i a la Dimpna els van decapitar, jo vaig trobar un bufet ple d’ampolles de vi cremat. Les vaig treure i em vaig posar dins d’un dels calaixos. Un soldat va obrir el calaix i va preguntar: Qui hi ha aquí? Vaig respondre: Ningú!!!! Em van deixar en pau. Com havia previst, no quedava ni rastre del vi cremat.\nLa Dimpna s’ha emportat tots els mèrits, ella és la santa, ella és la patrona dels malalts mentals, de qualsevol malaltia psiquiàtrica, dels afectats per l’incest. S’ho mereix, no ho puc discutir. Però em sembla que hi podria haver un patró específic per als somnàmbuls. Em sembla que m’ho he guanyat. És trist que, si ets una princesa, et faran cas i si ets un bufó, no.\nUn aclariment al meu poble ho deien despectivament a les primeres dones que can treballar en una fabrica, no se si en mes llocs\nMoltes gràcies per llegir. Jo ho faig sempre i m´encanta com escrius, ho fas molt bé. Continua escrivint que jo et llegeixo.\nPERLA DE VELLUT | 28-03-2019\nGràcies per les teues paraules per al meu poema, que me són molt adequades per al sentit que he fet del poema "Tendrament". Realment no ho havia pensat que era un sonet, doncs algunes paraules no rimen i estan soltes, però es pot considerar així.\nUna salutació i fins l'altra.\nGràcies per les teues paraules per al meu poema: La teua honestedat i gràcies per ser tan amable.\nGràcies per fer-me notar[Ofensiu]\naurora marco arbonés | 09-03-2019\nque havia escrit tres o quatre vegades el mateix poema. No, no ho havia fet expressament.\nMoltes gràcies per la visita a la meva pàgina i per llegir-me el meu poema "Sols la teua vida", i per les teues paraules. Doncs sí, està dedicat a una dona embarassada, com em dius.\nNeus Marín Cupull | 20-02-2019\nMoltes gràcies pels teus comentaris . D'altra banda, estic a l'espera de poder llegir-te molt aviat.\nUna història plena de dinamisme on succeeixen diversos esdeveniments, alguns força surrealistes, d'altres punyents. Un ventall de personatges que no et deixen gens indiferent.\nBen tornat, Sr. Garcia[Ofensiu]\naleshores | 18-02-2019\nI moltes gràcies per llegir aquest relat poema: m’hi he deixat de dir que no vam demanar de venir a veure cap carrer del sol d’hivern ni d’estiu: ens van deixar aquí i prou. De vegades amb la mètric a i la rima perds el fil; aquí la pèrdua ja ve d’abans.\nM'ha encantat el seu relat, senyor Garcia.[Ofensiu]\nUn relat entretingut des de la primera línia. Molt ben escrit, molt ben narrat, crec que seria ideal per a contar a la canalla al voltant del foc, com es feia abans, en una nit tenebrosa.\nM'alegra que li agradin els meus escrits, però ha de tenir en compte que no són poemes lírics sinó reivindicatius. Per tant, la forma és de difícil estructurar, perquè si el poema és rimat ( i ho he fet en alguna ocasió) és com per pegar-li un tiro. La rima, en aquests casos, només s'admet si és un poema reivindicatiu irònic o sarcàstic, com vulgueu-ne dir.\nGràcies per llegir-me. Jo tampoc em vull perdre res del que vostè escriu. Em sembla una activitat molt bona per la salut.\nmontserrat vilaró berenguer | 13-02-2019 | Valoració: 10\nNo tingueu enveja senyor García, tinc altres mancances con tothom, ara imaginació la que vulgueu potser massa i tot , hahaha !tu si escrius be!\nM'ha agradat molt el moviment dels personatges. Molt ben redactat.\n...sempre, la realitat supera la ficció. M’ha divertit llegir el teu relat. És tràgic i a la vegada està escrit en un to desenfadat, com no ho podia fer d’altra manera un bufó. I sí, la vida és injusta, uns sants i els altres oblidats... Però segur que si al bufó li donen a escollir entre morir als quinze anys i ser santa, o continuar amb la seva vida aventurera, ho tindria clar... Tot no pot ser...\nPer la teua amabilitat de comentar-me el poema de "L'excelsa veu", i per les teues paraules que m'han ressonat molt en el meu espirit.\nUn relat que talment sembla l'argument d'una pel·lícula. Fantasia, originalitat, sentit de l'humor i sentit crític. Una forta abraçada.\nVaja destí de Gerebert i de la Dimpna...[Ofensiu]\nUn relat molt bo i amb molta saviesa, on els protagonistes són decapitats.\nM'ha agradat llegir-ho perquè tè un sentit molt específic i molt curiós.\nI a més et done les gràcies per llegir el meu poema de "El teu camí és perfecte".\nmontserrat vilaró berenguer | 09-02-2019 | Valoració: 10\nM´ha fet gaudir de la prosa ben escrita. M´agrada llegir els teus escrits tant ben trenats i m´agrada que em llegeixis i diguis la teva opinio es molt valuosa per mi . GRàcies\nNil | 08-02-2019 | Valoració: 10\nVet ací que no sols llegint el teu relat he gaudit de bon sentit l'humor, la originalitat, de la prosa ben escrita, de l'èpica històrica de la nació irlandesa, sinó també m'he assabentat de que els malats mentals tenen una santa patrona. Que hi puc demanar més? Salut, mental! Nil.


La vida des del sofà: Banda sonora pel Nadal: el millor de la collita d'aquest any\nFa uns quants anys ja vaig fer un post dedicat a discos nadalencs. A priori, poques coses semblen més irritants que la música associada amb aquesta festa: col·leccions de nadales tradicionals i d’estàndards mil-i-un cop versionats, sovint a càrrec d’antigues estrelles amb una trajectòria francament declinant que, oportunistes, miren de remuntar a base de joia, neu i optimisme impostat. Però, precisament per això, val la pena mirar de trobar alternatives més suportables. Aquest Nadal hi ha una collita abundant de discos nadalencs, i alguns d’ells són prou recomanables.\nEl més mediàtic segurament sigui Happy Xmas d’Eric Clapton. És, també, el que a priori més encaixa en la sospita que editar un disc de Nadal és símptoma de sequera creativa. A la pràctica, no es diferencia gaire dels altres discos que darrerament ha editat el guitarrista que un dia va ser Déu: no entusiasma, però tampoc ofèn massa. Per tant, pot ser un possible regal pel cunyat o sogre com alternativa més digna a Il Divo o Ray Coniff. Això sí, a Clapton cal reconèixer-li el detall de versionar “Everyday will be like a holliday”, del gran William Bell.\nEn aquesta línia de discos més mainstream hi ha també Hey! Merry Christmas, de The Mavericks. L’amic Raul Malo s’ho ha treballat una mica més, ja que la majoria de les cançons són originals. Ara bé, com m’ha passat amb els darrers discos de la banda, em sembla una mica insípid. I sí, és molt –massa- nadalenc, en el pitjor dels sentits.\nEl disc més bizarro del lot sens dubte és el que signa William Shatner. Sí, el capità Kirk d’Star Trek, que ja té una trajectòria musical prou llarga, tot i que més que cantar, recita amb la seva veu característica. Shatner Claus, a més, compta amb les col·laboracions de personatges tan diversos com Judy Collins, Iggy Pop, Rick Wakeman (Yes) o Billy Gibbons (ZZ Top). Combinat amb un repertori d’estàndards ultraconeguts (“Jingle bells”, “White Christmas” o el “Run Rudolph Run” de Chuck Berry), el disc té moments francament divertits. Tot i això, la broma no sé si dóna per gaires escoltes.\nAnem, ara sí, cap als veritablement recomanables, els que es poden continuar escoltant un cop passin les vacances. Que un grup tan comercial com The Monkees publiqui un disc de Nadal (Christmas Party) entra dins una certa lògica. La sort és que ho facin després de Good times, el seu notable disc de retorn de fa un parell d’anys, i aplicant si fa no fa la mateixa fórmula: producció d’Adam Schlesinger, que s’ha encarregat de trobar un grapat de cançons noves de músics afins (algunes excel·lents, com “House of gingerbreaks”) i versions de clàssics pop de temàtica nadalenca (Wizzard! McCartney!! Big Star!!!). Tot i això, potser el moment més genuïnament emocionant és sentir Peter Tork cantant en llatí “Gloria in excelsis Deo” acompanyat de banjo.\nEls dos darrers discos són totalment de material original i ens porten més cap al terreny de la música d’arrels americana. Rodney Crowell, un dels millors compositors country, ha confessat que, malgrat publicar Christmas everywhere, en realitat el Nadal no li agrada, així que no és estrany que la cançó que l’obre se subtituli “Ens veiem al centre comercial” o que en altres proclami que “el Nadal m’entristeix” o proposi “saltem-nos el Nadal aquest any”. De manera que potser és tracta d’un disc anti-nadalenc que, tot i això, és bàsicament divertit i simpàtic.\nTambé és molt divertida la darrera proposta, a càrrec de JD McPherson, el més jove de tots els artistes ressenyats, tot i que la seva proposta és un clar revival dels sons dels 50: rock, jump blues, rockabilly... El títol del disc (Socks) pot sorprendre en un primer moment, fins que un se n’adona que es refereix al regal de Nadal més habitual i decebedor, tal i com es pot veure a la portada. És també una de les millors cançons del disc, que en tot cas és compacte i no abaixa el llistó en cap moment. A més els aires vintage de tot el projecte lliguen amb l’element inevitablement nostàlgic del Nadal, de manera que, comptat i debatut, potser és el millor disc per aquestes festes.\nPublicat per Guillermo Soler a 13:52\nBanda sonora pel Nadal: el millor de la collita d'...


Tours privats - Barcelona Holiday\nAmb el nostre catàleg de tours privats els hi oferim la possibilitat de descobrir els llocs més significatius i de major encant de Catalunya d´una manera personalitzada i exclusiva. Si bé intentem que els nostres itineraris siguin el més atractius possibles per a cada ocasió, els podem adaptar i modificar segons els seus suggeriments, orientacions o prioritats.\nConeixem detalladament tot el territori català i per tant estem a la seva plena disposició per tal de poder atendre de manera immillorable qualsevol nova sol·licitud de visita o excursió que sigui del seu interès, a part de les rutes proposades.\nEls nostres tours es fan en un còmode i modern autobús VIP, amb xofer i guia professional que els atendrà en tot moment. El punt de sortida i d´arribada del tour també el podran triar lliurement. A més, tots els tickets necessaris estan ja inclosos en el preu del tour.


Des del 18 de juny i durant els mesos de juliol i agost, un total de 37 sales de les 55 que conformen la xarxa, reprenen les projeccions a les seves sales i places amb una programació especial d’estiu. Els títols escollits per reprendre el Cicle Gaudí presencial són La innocència, òpera prima de Lucía Alemany que estava programada pel passat mes de març, així com dos títols de reestrena que conformen un "pack d'estiu": Un monstre em ve a veure, de J.A. Bayona i Barcelona, nit d'estiu, de Dani de la Orden.\nA la reobertura de les sales de projecció habituals se'ls afegeixen projeccions a l'aire lliure en el marc de festes majors i altres festivitats que tenen lloc durant l'estiu a tot el territori.\nLes 18 sales restants arrencaran amb la programació el pròxim mes de setembre amb Madre i amb una programació intensiva, en molts casos de dos títols cada mes, fins acabar l’any.\nEn aquests moments l’equip del Cicle Gaudí està en converses amb diverses poblacions amb l’objectiu de portar cada mes una pel·lícula de producció catalana a molts més dels 55 pobles i ciutats de tota Catalunya que en aquests moments configuren la xarxa.\nCom a alternativa al tancament generalitzat de les sales del territori, el passat mes d'abril l'Acadèmia del Cinema Català va engegar el Cicle Gaudí online, a través del qual el públic podia recuperar online títols programats anteriorment a les sales de la xarxa i tenia l'oportunitat de dialogar amb l'equip artístic dels films a través d'un Instagram Live al canal @academiacinecat. Davant de la bona acollida de la iniciativa, el Cicle Gaudí online seguirà oferint durant tot l’any aquesta cita mensual amb els directors/es, actors i actrius dels films programats a les sales, fent un pas més en la seva tasca d’apropar el cinema català al màxim de públic possible, de qualsevol punt de Catalunya i, en aquest cas, de la resta de l’estat.\nSeguim sumant esforços i avançant per tal de fer créixer el públic al voltant del cinema català!


Bolívia: A baix el cop d'Estat de la policia i la dreta, avalat per les FF.AA. i l'imperialisme!\nEn la tarda d’aquest diumenge, després de setmanes de tensions, s’ha acabat per consumar un cop d’estat contra el president de Bolívia, Evo Morales.\nEn una conferència de premsa, les Forces Armades li han donat el seu aval al moviment colpista que es venia gestant des de feia setmanes, després de les eleccions que van tenir lloc el diumenge 20/10.\nUna hora més tard Evo Morales ha anunciat la seva renúncia a la presidència.\nAquest moviment va ser iniciat pels sectors de la dreta -autodenominada cívica- i va créixer amb l’aval de sectors d’oposició. Posteriorment, ja en l’última setmana, s’hi va sumar un amotinament de la Policia que va aconseguir gairebé totes les ciutats importants, on s’unificaven reclams corporatius amb l’exigència de sortida de Morales.\nFinalment, aquest diumenge a la matinada, l’Organització d’Estats Americans (OEA) ha fet un pas més al no convalidar les eleccions realitzades fa tres setmanes. Això li ha obert camí a les FF. AA. per a passar-se obertament al bàndol colpista, després d’haver mantingut una posició especuladora en els últims dies.\nDesprés de l’anunci de l’OEA en el matí del diumenge, Evo Morales ha convocat a noves eleccions generals i ha anunciat renovació del TSE (Tribunal Electoral). No obstant això, aquest anunci arriba tard davant l’avançada del moviment cívic policial i finalment militar.\nLa renúncia accelerada de governadors, ministres, diputats i altres funcionaris, així com la resposta de la Central Obrera (COB) que si “per a pacificar el país és necessària la renúncia del president, llavors que renunciï”, va acabar de mostrar i inclinar la balança de la relació de forces, consolidant el triomf colpista.\nCamacho dirigent de la dreta i president del comitè cívic de Santa Cruz ha lliurat avui una bíblia i una carta de renúncia al Palau de Govern i ha sol·licitat que es formi un govern transitori cívic militar.\nLa Lliga Obrera Revolucionària (LORCI), organització germana del CRT de l’Estat espanyol a Bolívia, ha vingut combatent aquest aldarull dretà des que va començar el 20 d’octubre, i avui repudia aquest cop cívic policial i militar al servei de les esglésies, l’agroindústria i els empresaris.\nA l’Estat espanyol, que aquest diumenge ha tingut les seves quartes eleccions generals en quatre anys, a penes coneguda la informació els principals referents del Corrent Revolucionari de Treballadors i Treballadores (CRT) han repudiat el cop d’estat en curs.\nCop d’Estat / Bolívia / Internacional


Discurs de Francisco J. Ayala. Premi Templeton 2010\nCreat el Diumenge, 27 Gener 2013 15:57\nPublicat el Diumenge, 27 Gener 2013 15:57\nDISCURS DEL PROFESSOR FRANCISCO J. AYALA\nEn la conferència de premsa del Premi Templeton, 25 de març de 2010\nCiència i religió són dos pilars que donen suport a la vida social nord-americana. Un tercer pilar és la Constitució i les institucions polítiques que en ella descansen. La ciència nord-americana és, en molts aspectes, la més pròspera del món i l’enveja de les nacions. El poble nord-americà és més religiós que la majoria dels habitants dels països tecnològicament avançats. No obstant això, molts nord-americans, tant creients com alguns científics, pensen que la ciència i les creences religioses estan en contradicció.\nJo sostinc que la ciència i les creences religioses no tenen per què estar en contradicció. Adequadament enteses, no poden estar-ho, perquè la ciència i la religió es refereixen a assumptes diferents. La ciència es refereix als processos que representen el món natural: el moviment dels planetes, la composició de la matèria i l'espai, l'origen i la funció dels organismes. La religió es refereix al significat i a la finalitat del món i de la vida humana, la relació adequada de les persones amb el seu Creador i entre si, i els valors morals que inspiren i governen les vides de les persones.\nNomés quan es fan afirmacions més enllà de les fronteres legítimes d’ambdues matèries, la religió i la ciència, i la teoria de l’evolució en particular, semblen ser antitètics. Ciència i religió són com dues finestres des de les quals mirem el món. Veiem diferents aspectes de la realitat a través d'elles, però el món que veiem és només un i el mateix. Considerem una pintura, com el Guernica de Picasso. Suposem que faig una llista de totes les característiques de les imatges representades en el quadre, la seva forma i grandària, els pigments utilitzats, i la qualitat i dimensions d'aquest immens llenç, que mesura uns 8 per 3.5 metres. Aquesta informació seria interessant, però seria poc satisfactori ometre per complet les consideracions estètiques, i no reflexionar sobre el sentit d'aquesta obra i la seva motivació, el dramàtic missatge sobre la crueltat de l'home contra l'home transmès per la figura estesa de la mare portant a coll el seu fill mort, els rostres humans cridant, el cavall ferit, i la imatge satànica del brau.\nL'assumpte és que la descripció física de la pintura no ens diu res (per si mateixa no pot dir-nos res) sobre el valor estètic o històric del Guernica, ni tampoc, d'altra banda, l'estètica o el sentit desitjat per l'autor determinen les característiques físiques de la pintura. Sigui el Guernica una metàfora del que desitjo explicar. El coneixement científic, com la descripció de la grandària, els materials i la geometria del Guernica, és satisfactori i útil, però una vegada que la ciència ha explicat la seva part, encara queda molt sobre la realitat que és d'interès: qüestions sobre el valor, el significat i la finalitat de les coses, que transcendeixen l'àmbit de la ciència.\nLa relació adequada entre ciència i religió pot ser, per a les persones de fe, de mútua motivació i inspiració. La ciència pot inspirar les creences i el comportament religiós, de tal manera que responem amb recolliment a la immensitat de l'univers, la meravellosa diversitat i adaptació dels organismes, i les meravelles del cervell i de la ment humana. La religió promou la reverència per la creació, la humanitat i el medi ambient. La religió pot ser una força motivadora i font d'inspiració per a la investigació científica, i pot moure als científics a investigar el món meravellós de la creació i a resoldre els enigmes als quals ens enfrontem.\nAra aniré més enllà d'aquestes afirmacions i declararé una cosa que pot ser una sorpresa per a la majoria de la gent. El coneixement científic, la teoria de l'evolució, en particular, és coherent amb la creença religiosa en Déu, mentre que els postulats del creacionisme i l'anomenat disseny intel·ligent no ho són.\nAixò hauria de ser vàlid per a les persones de fe que creuen en un Déu personal omniscient, omnipotent i benvolent, com el dels cristians, musulmans i jueus. El món natural abunda en catàstrofes, desastres, imperfeccions, disfuncions, sofriment i crueltat. Els sunamis i els terratrèmols porten la destrucció i la mort a centenars de milers de ciutadans, les inundacions i les sequeres porten la ruïna als agricultors. La mandíbula humana està mal dissenyada, els lleons devoren a les seves preses, el paràsit de la malària mata a milions d'éssers humans cada any i afecta greument a 500 milions de persones, el 20 per cent de tots els embarassos humans acaba en un avortament espontani a causa del deficient disseny del nostre sistema reproductiu.\nLa gent de fe no hauria d'atribuir tota aquesta misèria, crueltat i destrucció al disseny específic del Creador. Jo ho veig més aviat com una conseqüència de les maldestres maneres de la naturalesa i del procés evolutiu. El Déu de la revelació i la fe és un Déu d'amor i misericòrdia, i de saviesa. El coneixement científic, i en particular la teoria de l'evolució, proporcionen una comprensió satisfactòria del món de la naturalesa i de la vida. També poden sostenir una visió religiosa de la creació.


Crida a la participació, a convertir-ho en cant col·lectiu, en música d'unió, un dels músics del país -i ens demana romandre en l'anonimat: "No vull que sembli que busco el protagonisme o aprofitar-me de la situació"- llança a les xarxes Ens en sortirem, un tema "que m'ha sortit del cor, que vull que tothom es faci seu".\nLlegir més sobre "Sembla que hem salvat el món"\nNi en el millor dels somnis hauria dit fa tan sols una setmana Pamela Méndez que dilluns obriria Llibres Idees, que l’“excepció al desconfinament” decretada per al sector permetria salvar ni que fos in extremis el Dia del llibre, i no diguem ja que tancaria a jornada d’ahir amb uns guarismes espectaculars.\nLlegir més sobre Sant Jordi resisteix\nL’holandesa Christina de Vreeze.\nDj., 23/04/2020 - 22:37\nDe Vreeze farà la museologia de l’espai de la bicicleta\nEnmig de tanta anormalitat, alguns projectes troben el camí per seguir el seu curs, com demostra que la junta de govern del Comú d’Andorra la Vella hagi adjudicat el projecte museològic i la redacció del plec de bases per al futur museu de la bibicleta.\nLlegir més sobre De Vreeze farà la museologia de l’espai de la bicicleta\nEl Cor Rock d’Encamp readaptarà el seu calendari i es centrarà en actuacions al país.\nDc., 22/04/2020 - 00:30\nEl ministeri de Cultura manté els 150.000 euros inicialment pressupostats en el capítol de subvencions. “La prioritat és preservar els projectes i garantir la continuïtat del teixit cultural”, explica la ministra, Sílvia Riva. Però és clar, molts dels projectes s’hauran de replantejar, per adaptar-se a nous formats, noves dates, noves circumstàncies. El ministeri ja ha començat a parlar amb entitats i particulars que havien presentat propostes per estudiar com es poden reconduir. Després, com sempre, s’avaluaran i se’n decidirà el repartiment.\nLlegir més sobre Cultura manté els 150.000 euros en ajuts per “garantir el teixit cultural”\nEls guanyadors del concurs de poesia del 2018.\nDl., 20/04/2020 - 18:25\nEl Martí i Pol també s'adapta a les circumstàncies\nEl lliurament de premis del Concurs de Poesia Miquel Martí i Pol, un dels actes tradicionals de la diada de Sant Jordi, s’adaptarà a l'actual situació excepcional i el veredicte, d’acord amb les mesures excepcionals adoptades pel Govern d’Andorra per prevenir els contagis de la Covid-19, es farà públic el 23 d’abril a través d’un comunicat.\nLlegir més sobre El Martí i Pol també s'adapta a les circumstàncies


“Ser tots ens farà forts” | X.M. | Girona | Girona | L'Esportiu de Catalunya\n“Ser tots ens farà forts” “Ser tots ens farà forts” “Ser tots ens farà forts” “Ser tots ens farà forts” + “Ser tots ens farà forts” E-mail\n“Ser tots ens farà forts”\nPablo Moreno , una de les novetats GIRONA FC.\n“Ser tots ens farà forts” “Ser tots ens farà forts” “Ser tots ens farà forts” “Ser tots ens farà forts” “Ser tots ens farà forts” E-mail\nX.M. - Girona\nFrancisco Rodríguez recorda el duel de la primera volta contra el Fuenlabrada, que va enxampar el Girona amb tot per fer –i amb la segona derrota en dos partits– un dia abans del tancament del mercat. “Va ser un dels meus pitjors dia a Girona. L’endemà es tancava el mercat i hi havia molts jugadors que sabíem que l’endemà marxarien, com Jairo, Granell i Alcalá. No vam estar encertats i vam perdre”, relatava l’entrenador. “És un partit totalment diferent. Veig l’equip fort mentalment i endollat com si el duel a Fuenlabrada fos l’últim. Tant de bo puguem aconseguir la victòria.” A més de l’impuls de la victòria contra el Castelló –“Quan un equip guanya, la setmana sempre és diferent”–, el tècnic agraeix la recuperació de futbolistes com Pablo Moreno, Luna i Aday. Només Valery es perd la visita al Fernando Torres: “Per l’entrenador, recuperar jugadors és fonamental. La competitivitat és màxima i s’anirà notant cada cop més. Ser-hi tots ens farà ser més forts.”\nFrancisco espera un partit de molta exigència aquest migdia. “El Fuenlabrada és un equip que fa les coses bé. Va canviar l’entrenador, en va arribar un altre amb molta experiència [Oltra] i continua jugant d’una manera semblant però amb detalls diferents. És un equip perillós. El camp potser no estarà gaire bé, però ens hi hem d’adaptar.” Com la setmana passada, el Girona trobarà un equip que ha canviat d’entrenador. “Amb Sandoval tenien molt clar el joc directe, sobretot amb els puntes, i era molt dinàmic en camp contrari. Ara potser fan una mica més de joc de combinació, a partir de trobar Cristóbal, i tenen laterals profunds. També són forts en l’estratègia.”\nEl Girona necessita una bona ratxa de resultats per aspirar a atrapar la zona de play-off d’ascens. “Els equips que són a dalt han encadenat victòries. Nosaltres encara no som en aquest escenari. Si guanyem, serà una dinàmica bona, però per aconseguir-ho haurem de treballar moltíssim”, va indicar el tècnic, que relativitza els gols encaixats en les últimes jornades: “Tothom voldria la porteria a zero, però si l’equip té arribada i marca gols, també s’ha de valorar. El més important és anar fent punts”. Francisco es va mostrar feliç per la renovació de Ramon Terrats: “Tots estem molt contents. Segueix el seu camí i és humil, però quan entra al camp té molta personalitat. Hem d’estar tots contents i que torni a ser el Ramon que tots coneixem, humil i treballador.”\n“Amb Oltra, el joc és una mica més de combinació. Hem de treballar moltíssim”\nEL DUEL A GIRONA\n“Va ser dels meus pitjors dies, amb homes a punt de marxar. Ara veig l’equip endollat”\nL'Esportiu. Girona 28-02-2021, Pàgina 3


Irresponsables - Diari de Girona\nfrancesc esteva 29.03.2018 | 00:54\nMai podria haver pensat que el títol del llibret de Jordi Amat La confabulació dels irresponsables pogués arribar a ser tan encertat ni que arribés tan lluny, però avui la situació es fa irrespirable.\nPer un costat tenim un govern de l'Estat que ha renunciat a la política i que sols ha estat capaç de desviar els problemes cap a la justícia. I ara tothom veu que deixar els problemes en mans de la justícia no porta a cap solució, els jutges fent política sempre ha sigut una situació anormal que quasi mai ha portat res de bo. Avui el govern del PP no té les regnes de la situació, va desertar fa temps i tot està en mans dels jutges. I si no mirin què ha passat amb el cas d'en Forn: el fiscal (dependent de la fiscalia general nomenada pel govern) demana la seva llibertat i els jutges (perquè no ha sigut només el jutge Llarena sinó tres jutges) la neguen. I sembla que el Govern se sent còmode amb aquesta posició tan irresponsable.\nPer l'altre costat tenim els grups independentistes, que també han sigut irresponsables. No repetiré el que tothom sap, el que va passar a la tardor en què es varen situar fora de la llei (varen saltar-se l'Estatut, el reglament del Parlament i la Constitució), ens varen portar al xoc de trens i als que de bona fe els varen seguir al precipici i tot de cop quan es varen trobar davant de la realitat d'un Estat que funciona ens varen dir allò de «no pensàvem que reaccionarien així» (o són uns insensats sense coneixements polítics o ens volen enredar perquè les advertències els arribaven de tot arreu). I el resultat de tot plegat queda reflectit en el resultat del 21-D. Catalunya dividida en dos blocs els pro i contra la independència i l'irresponsable menyspreu dels que presenten alternatives a la divisió en blocs disjunts i que no es parlen. Quan aquests dies es parla de la necessitat d'un govern a Catalunya i es mira els independentistes a mi em sembla que quedem curts. Que Catalunya necessita un govern és obvi però necessita un govern que tots els catalans s'hi sentin representats, necessita refer la complicitat dels catalans i això ha de començar per la complicitat dels polítics. No pot ser que ara a Catalunya sembli que sols hi pot haver un govern independentista i que els altres partits siguin simples espectadors sense funció i que sols ens imaginem que en un futur amb un altre resultat sols hi pugui haver un govern contraindependentista amb els partits independentistes mirant-s'ho. Entre els molts mites que els independentistes han anat propagant a Catalunya hi ha el que els independentistes formen un bloc cohesionat i que ells són els bons catalans i els altres són tots dolents. Això ha portat als blocs que necessitem trencar si volem fer política.\nI en aquest context, els jutges s'han passat un munt usant la presó preventiva de forma insensata i provocant incendis que no porten enlloc. Ahir mateix, Felipe Gonzàlez deia que posar més gent a la presó només empitjoraria les coses i demanava que es tornés a la política. El govern de l'Estat (el que és més fort i que, per tant, hauria d'haver encapçalat les negociacions amb propostes) hauria d'agafar les regnes del problema i tractar el problema com el que és, un problema polític. I els polítics catalans haurien de ser capaços de formar govern, millor de base àmplia, per tal que s'acabi el 155 i hi hagi interlocutors per a la negociació necessària. I espectacles com el del ple del 22 de març no ajuden. És veritat que ha servit per posar en marxa el termini de dos mesos i per fer caure el mite que l'independentisme és un bloc cohesionat. Però això no requeria fer el teatre que s'ha fet a correcuita i sabent que el més segur és que no anava enlloc. Soc contrari a la presó dels polítics però de la mateixa manera soc refractari a veure com els que ens han portat al desastre saltant-se totes les línies vermelles de la democràcia continuïn a la política. Crec que necessitem un nou equip de polítics independentistes més realista i que els actuals estan amortitzats. Jo demano la sortida de la presó dels líders polítics independentistes però els demanaria que, a canvi, marxessin a casa pel bé de Catalunya. Necessitem un equip més realista i capaç de desinflar els carrers perquè qualsevol guspira pot crear un incendi.\nAquí i a Espanya les esquerres són més necessàries que mai perquè són els que poden desencallar les coses si fan bé el seu paper. A Catalunya són els que poden fer de pont perquè mai han trencat els lligams amb ningú i els discursos del darrer ple ho tornen a demostrar. No és fàcil, requereix temps i voluntat d'entesa però, al meu entendre, no hi ha altres sortides. Trencar coses sol ser ràpid però cosir-les és molt més complicat.


LA PANXA DEL BOU: QUE EL MIRAR NO ENS FACI PERDRE L'ESCOLTAR\nFa anys, potser gairebé trenta, vam anar a Gran Bretanya amb la caravana. Em va sorprendre i produir una certa enveja comprovar com, fins i tot als grans magatzems, venien un munt de cassettes, el suport més popular aleshores, amb llibres i obres de teatre gravades. Però no tan sols gravades i prou sinó gravades per grans actors i actrius del teatre i del cinema d'aquells verals.\nL'audiollibre s'ofereix avui com una mena de novetat, cosa que fa una mica d'angúnia, ja que quan alguna cosa rep l'etiqueta de modernitat acostuma a durar poc. De fet, això de l'audiollibre és molt antic. Es redueix a poder escoltar un llibre, en lloc de llegir-lo. En èpoques pretèrites la gent gran amb possibilitats llogava lectors i lectores, per comoditat o perquè la vista els fallava. La gent gran sense possibilitats s'havia de refiar dels joves de la família i, de fet, era aquell, entre la gent ben avinguda, un retorn del temps en el qual els adults eren qui els narraven contes i facècies a la vora del foc.\nEncara més, com que l'alfabetització no era massiva, com ara, a les tavernes i locals socials, en ocasions, hi havia algú que llegia el que calia, quan li demanaven. La literatura de ficció està plena d'exemples d'aquest tipus i es podria fer una antologia d'escenes en les quals algú llegeix i un altre, o uns quants, escolten. Diria que l'activitat lectora a sou sempre ha continuat, ni que fos a nivell minoritari. La lectura individual en veu alta era habitual en molts indrets, com ara als monestirs, a l'hora de dinar. A l'escola era habitual que, mentre fèiem labors una de nosaltres llegís en veu alta, per amenitzar la tasca cosidora.\nEls qui som grandets vam créixer amb la ràdio i en aquells anys ombrívols, paradoxalment, es feien coses interessants en aquell mitjà, les novel·les fulletinesques s'alternaven amb textos de categoria i el teatre radiat era habitual, fins i tot aviat se'n va començar a emetre en català, per Ràdio Barcelona, de tant en tant. Moltes obres clàssiques les vaig conèixer d'aquesta manera i, més endavant, a través dels espais teatrals de la televisió.\nStephen King, en el llibre que comentava fa poc, explica com ara tambe llegeix sovint en el format d'audiollibre, mentre va en cotxe o quan li abelleix. Això no vol pas dir que no llegeixi de moltes altres maneres perquè els bons lectors no defugen cap suport. Hi ha qui pensa que si no llegeixes en paper la cosa no fa el mateix profit. Una teoria lligada a una mena de nostàlgia inquietant sobre el passat, de fet, com tantes altres.\nKing comenta l'estranyesa que li produeix que gent que vol escriure i reeixir en el seu ofici li digui que no té temps per llegir. El cert és que quan una cosa agrada es troba el temps que cal per fer-ho. Una bona amiga, molt esportista, se n'anava a nedar cada dia a hores intempestives i unes mestres que vaig conèixer ho feien en horari de migdia i pujaven a les Picornell en un tres i no res. Aquests excessos, per a mi, haurien estat una creu i si no tinc temps per anar a la piscina és, senzillament, perquè no m'agrada nedar ni fer esport, més enllà de caminar.\nLlegir no és obligatori però, certament, que algú amb aspiracions a escriptor o escriptora et digui que té poc temps per llegir o que no ha llegit segons què, sobta, ja que sembla que són activitats que haurien d'anar lligades. Hi ha aspirants a autors del futur que fan tallers i van a escoles d'escriptura però llegeixen relativament poc. No som un país gaire llegidor, la veritat. El relatiu bon temps mediterrani potser té molts estímuls, qui sap. Una professora que vaig tenir atribuïa al tema climàtic la manca de filòsofs i músics d'alçada, com ara els de l'Europa central. Tot plegat son tòpics i cadascú fa el que li ve de gust. He conegut persones sinceres que m'admeten que no els agrada llegir o fer activitats d'aquestes que sembla que han de ser obligatòries, com ara viatjar i veure mon o fer esport. Però no tothom és tan sincer i s'acostuma a amollar allò de què no es té temps.\nLlegir no vol dir res ni es un valor absolut, es poden llegir moltes ximpleries i la lectura ha servit per adoctrinar en molts sentits. Però tornaré a l'audiollibre, que era el tema central d'aquestes divagacions. Fa anys, quan vaig començar a necessitar ulleres, vaig esbrinar amb quins llibres gravats em podia ensopegar. Una sortida era fer-se sòcia de l'ONCE on, per raons òbvies, comptaven amb moltes materials d'aquest tipus. Avui, la proliferació dels mòbils de les darreres generacions, que fan de tot menys gratar-te l'esquena, ha reinventat els audiollibres mentre els ebooks que tanta tinta van fer vessar van de baixa. En català encara hi ha poca cosa, de moment, però diria que més de la que ens podem pensar. La cosa, malauradament, serà sempre així, perquè les llengües tenen més possibilitats comercials si el nombre de la gent que les fa servir és més alt, és allò de les audiències, ens agradi o no.\nLa lectura en veu alta, tot i que a les escoles encara es fa, diria que ha anat de baixa i avui hi ha menys gent que sàpiga llegir bé i amb grapa, el mateix que hi ha pocs actors capaços d'interpretar amb excel·lència una obra en vers. Com que amb això de la rima ha sofert tants penjaments com ara, per exemple, la pintura figurativa, fins i tot he vist obres de teatre en vers modificades de forma que el vers ho semblés poc i, en moltes ocasions, es mengen síl·labes sense manies i així es perd tota la gràcia. La gent no recita tanta poesia com abans tot i que queden rapsodes, però de forma relativament minoritària.\nEls poetes, els escriptors en general, moltes vegades on mals lectors en veu alta, una cosa és tenir una melodia al cap i, l'altra, cantar-la. Per això, malgrat que faci il·lusió escoltar un poema recitat per l'autor, en moltes ocasions el poema guanya força recitat per algú que ho sap fer. Amb la proliferació de l'audiollibre trobes per la xarxa gravacions penoses, de gent que et pot fer clapar sense manies. No és pas que llegeixin malament però no tenen grapa. L'audiollibre s'hauria de promocionar a través de la veu d'aquell que te'l llegeix, no tots servim per a lectors-gravadors. Hi ha actors i actrius catalans que llegeixen molt bé, el vers inclòs. De tota manera els que em venen al cap, així, d'entrada, son ja una mica grandets: Marta Angelat, Imma Colomer, Jaume Comas, Lluís Soler...\nEl tema del doblatge ha estat un bon recurs econòmic per molts actors i fa que la lectura en veu alta esdevingui molt millor, amb la pràctica. A banda dels llibres llegits caldria promocionar també el teatre en aquesta modalitat, però ben fet, com el feien a la ràdio de la meva infantesa, potser fins i tot queden gravacions per aquest món que es podrien recuperar. Un gran rapsode i moltes coses més va ser el gran Ovidi Montllor, tan oblidat durant un temps per la cultureta. Els poemes d'Estellés no semblaven els mateixos quan els llegia un altre, sobretot el mateix poeta, al qual vaig poder escoltar en una escola d'estiu del passat remot i, la veritat, no tenia gaire gràcia.\nBenvingut sigui l'audiollibre modern, doncs. La vista, com tantes coses, sol minvar amb els anys, també ho fa l'oïda, però hi ha recursos i suports a l'abast. Els audiollibres els podem portar al telèfon, el mateix que els llibres convencionals, i jo diria que aquests telèfons d'avui son el gran invent del nostre temps, ocupen poc espai i contenen fins i tot, a més a més de lectures diverses, l'enciclopèdia sencera, música a dojo, la premsa del dia, les fotografies familiars, els plànols de les ciutats i moltes coses més. No entenc que encara hi hagi qui es planyi dels canvis i enyori passats rancis, la veritat. Un altre tema és l'econòmic i l'evidència de què a cada bugada es perd un llençol, de forma inevitable. Hi ha qui em surt de tant en tant amb allò de l'olor dels llibres quan la gran majoria de llibres ja fa molt de temps que no fan olor de res, siguem sincers.\nEtiquetes de comentaris: audiollibres, evocacions, tendències\nLa reflexió que fas al voltant de l'audiollibre i les diferents opcions d'accedir a la lectura m'ha fet recordar la teoria dels polisistemes d'Itamar Even-Zohar. Aquest pensador israelià, nascut el 1939, sosté que tant fa conèixer una obra literària perquè l'hagis llegida (en qualsevol suport) o escoltada (en el cas, per exemple, d'un poema convertit en cançó o dels mateixos audiollibres) o adaptada al cinema o al teatre o a la ràdio: al final tot és un polisistema que fa que les obres culturals es difonguin i ens acabin arribant.\nO sigui que fora complexos.\nBona Pasqua i fins aviat!\nJo també penso així, es fa molta literatura barata sobre la literatura i hi ha molts prejudicis. En el cas del cinema, sovint t'ho has de mirar com si fossin dues coses diferents i no comparar massa, un bon llibre pot generar una mala pel·lícula i un llibre mediocre o dolent una pel·lícula que està molt bé.\nBona Pasqua, igualment, i molts llibres i moltes pel·lícules!!!


Explota una bomba davant un tribunal d'Atenes sense causar víctimes\nUna bomba ha explotat davant la seu dels tribunals d'assumptes administratius d'Atenes. L'atemptat no ha causat víctimes però sí que ha provocat molts danys materials, amb una desena de vehicles incendiats. Una trucada telefònica anònima al diari local "Elefterotipia" quaranta minuts abans de l'explosió que alertava de la seva col·locació ha permès evacuar la zona.\n30/12/2010 - 08.07 Actualitzat 30/12/2010 - 10.48\nDiversos vehicles completament cremats arran de l'explosió d'una bomba davant d'un tribunal d'Atenes. (Foto:EFE)\nUna explosió de gran intensitat s'ha produït a primera hora del matí a la seu dels tribunals d'assumptes administratius d'Atenes. L'atemptat no ha causat víctimes perquè hi ha hagut una trucada d'alerta a un diari de la capital grega quaranta minuts abans de l'esclat de l'artefacte i això ha donat temps a la policia per evacuar l'edifici.\nLes primeres informacions difoses per la televisió parlen d'un vehicle bomba, probablement una moto, que estava aparcat just a fora de l'edifici. Des del mes passat Atenes ha viscut una sèrie d'atacs i intents d'atac amb explosius, especialment contra ambaixades, que s'han atribuït a grups extremistes.


El poder a la gent. La crisi del covid-19 | La Mosca Tours\n25 Mar El poder a la gent. La crisi del covid-19\nPublicat a les 13:00h a Notícies, Novetats\tper\tLa Mosca Tours 0 Comentaris\nLa crisi que estem vivint amb el coronavirus sembla un guió més que plausible d’una pel·lícula de ciència-ficció. Als freaks del SciFy -com una servidora- ens sembla estar protagonitzant una peli distòpica. La Terra -o si encara volguéssim fer-la més americana: un complot d’un grup terrorista que busca acabar amb l’estat capitalista- es rebel·la contra els seus habitants generant un virus que infecta ràpidament a tota la població i genera una apocalíptica crisi econòmica mundial. Benvinguts a la realitat, amics.\nDeixant de banda l’interès fantàstic de la qüestió, el que està més que clar és que no tenim ni idea d’afrontar una situació d’aquesta magnitud. Nosaltres els ciutadans parlem i parlem sense saber, la classe política improvisa constantment, ni els científics ni els experts es posen d’acord sobre quin tipus de confinament ens convé, i el senyor Juan Roig està a casa seva contant bitllets.\nEn moments com aquest, en què estem desprotegits i no sabem a què ens enfrontem a nivell de país i de planeta, un tendeix a pensar en l’enorme decepció de la gestió d’aquest problema. Perquè estem d’acord que gestionar una crisi com la del covid-19 és complicadíssim, però em costa de creure que es pugui fer pitjor.\nTeníem el precedent dels xinesos, que mentre això passava a l’altra punta del món aquí ho miràvem escèptics, de lluny. Després s’acostava a Itàlia, el país veí i ai las!, ja no feia tanta gràcia. I finalment ens ha tocat ser el tercer país amb més infectats del món, sabent que això passaria i sense haver-nos preparat: és vergonyós.\nEl desencantament vers la classe política d’aquest país no és un estat de consciència nou. Si governés el PP, mira, ens ho esperem tot, perquè de gestions desastroses i catastròfiques de crisis en són els campions: el metro de València, la guerra amb l’Irak, el Prestige, l’11 de març a Madrid… Però que un govern pretesament “d’esquerres” avantposi l’economia a la vida de les persones és blat d’un altre paner.\nEn aquest context no em vull creure l’opinió del senyor Pérez-Reverte quan diu que ens mereixem la mediocritat dels nostres líders polítics. De la mateixa manera que tampoc em sembla just carregar tota la responsabilitat de la situació als ciutadans. Tots hem tingut opció de vot i hem escollit aquells que han de prendre decisions: no s’hi val apel·lar sempre a la responsabilitat de l’individu.\nPerò davant d’aquesta individualitat que ens fa tant de mal (i que ha quedat clar que en moments de tensió no funciona), hem d’encaminar-nos a allò col·lectiu. I és que malgrat que no sigui just que els ciutadans hàgim de portar el pes de les decisions i iniciatives per afrontar crisi, irremeiablement ho fem: col·lectivament, i no ho fem gens malament.\nEls fascinants exemples de les impressores 3D que empreses i particulars posen al servei per fabricar material per hospitals o les senyores (i jovenetes!) que es posen davant de la màquina de cosir i abasteixen geriàtrics amb les seves mascaretes cosides a mà són exemples d’una de les idees més demostrades al llarg de la nostra història: la gent sempre va per davant. Per davant dels polítics, dels interessos financers, de les pàtries: perquè al final la gent organitzada s’avança a tot això i segueix endavant.


Acta Junta 15-03-2017\tWhere Is Cheapest Place To Buy Levitra SETENA REUNIÓ DE JUNTA curs 2016-2017 Reunits el 15 de març de 2017 al taller de l’escola a les 20.30 hores, finalitzant a les 23.50 hores i assistint per part de la Junta: David Escutia, Jordi Suárez, Judith Vicente, Miquel Barbé, Carmen Martínez, Lorena Martínez, Montse Pan, Rosa Polo, Sandra Llorente, Teresa Rodríguez, Samantha Brandariz, Susana Ayorinde. També hi acudeixen Gemma Llamas, Ferran Federico, Amèlia Boix i July. Es van tractar els següents temes: S’indica que cada comissió ha de començar a elaborar el seu pressupost pel curs vinent i a determinar les seves necessitats econòmiques. Es recorda que hi ha un romanent acumulat de diferents cursos anteriors, per tant el proper pressupost no cal que sigui tan auster com en exercicis anteriors tot i que ha de quedar una provisió per a imprevistos. Es parla sobre els incidents que van passar pel Carnestoltes durant la Rua de Sant Andreu, on algunes famílies de l’escola que no participaven activament, van ser requerides a anar darrere de tothom i de la carrossa. No és clar d'on varen sortir aquestes instruccions, ja que ningú de la junta ni de la comissió de festes les va donar, segurament algú mogut per la pressió i el nerviosisme va actuar sense consultar-ho, igualment es fa constar que les formes de comunicar-ho tampoc van ser les correctes De cara a l'any vinent cal parlar i debatre sobre quin model volem i quina ha de ser la filosofia de la nostra participació en els actes de carnaval. Bé un model participatiu i inclusiu on el més important siguin les persones o bé un altre, que intenti donar bona impressió al districte i no perdre el reconeixement que tenim últimament de la gent. En qualsevol cas, caldria fer alguna mena de regulació més explicita per evitar mals entesos, però sempre cal que predomini el sentit comú. Es considera que les jornades de portes obertes van ser exitoses i en general es pensa que les famílies que hi van assistir es van sentir ben ateses i acollides i en van sortir satisfetes. Cal revisar de cara l’any vinent la durada de la visita, doncs algunes famílies ho van considerar massa llarg. Encertadament es va oferir a les famílies un refrigeri a base de sucs i fruita, sense productes de pastisseria industrial. La jornada del Bricolatge es farà el dia 26 de març, el material el posarà l’escola i les tasques a fer per les famílies entre altres són, pintar el terra i les parets de les casetes d’infantil i posar cordills als passadissos. En acabar hi haurà un dinar de germanor, s’acorda que el preu serà de 2 € tant per socis com per no socis. El tiquet es pagarà el diumenge mateix i la inscripció serà fins dimecres a través d’un formulari web. Les festes de primavera seran, a La Sagrera el 22 d’abril, amb una masterclass de zumba als Jardins d’Elx. A Sant Andreu el 20 de maig es participarà a la cercavila amb els Toc de Pegàs. Enguany el Firem-nos farà el cinquè aniversari i es vol fer més difusió i que la gent hi participi més. Hi ha diverses propostes, però encara cal concretar-les, una d’elles és fer un torneig esportiu de 12 h per a recaptar diners. Es farà el 21 de maig i s’ha proposat de fer una masterclass de zumba, però encara no està confirmat. A La Sagrera es Mou estan satisfets amb la nostra adhesió, doncs som la primera AMPA que participem amb ells. Farem difusió de les seves activitats i s’acorda tirar endavant amb aquesta col·laboració. El 31 de març es farà un acte de presentació del Libdup que s’ha rodat aquestes setmanes a l’escola. Com que estem gairebé a tocar de la Meridiana i moltes famílies de l’escola l’han de creuar per arribar-hi, s’acorda adherir-nos a la plataforma ciutadana Som Meridiana creada per pacificar l’avinguda. El curs vinent serà el quarantè aniversari de l’escola i es creu adient tenir-ho present i organitzar amb col·laboració de la direcció de l’escola una festa o activitat per celebrar-ho. Extraescolars per al curs vinent, s'eliminen les activitats que porten més de dos cursos sense tenir sortida i s'hi afegeixen música i treballs manuals entre d'altres. Es continua estudiant la possibilitat de fer a més de zumba altres activitats per adults. Les preinscripcions començaran a finals de maig, abans no s'iniciï l'horari intensiu. Pròxima reunió de junta pel dia 19 d’abril http://www.arch.pw.edu.pl/?order-dissertation-uk Order Dissertation Uk Acta Junta 15-02-2017\thttp://bcn.uprrp.edu/trash/?custom-essay-site-reviews Custom Essay Site Reviews SISENA REUNIÓ DE JUNTA curs 2016-2017 Reunits el 15 de febrer de 2017 al taller de l’escola a les 19:45 hores, finalitzant a les 0:30 hores i assistint per part de la Junta: David Escutia, Jordi Suárez, Luisa Fda. González, Judith Vicente, Montserrat Tarrida, Miquel Barbé, Carmen Martínez, Lorena Martínez, Montse Pan, Rosa Polo, Sandra Llorente, Teresa Rodríguez, Samantha Brandariz, Susana Ayorinde. També hi acudeixen Gemma Llamas, Mireia Llera, Mireia Mercader i Eva Mª Fernández Es van tractar els següents temes: Un grup de veïns preocupats per la degradació del parc de la Pegaso ha contactat amb la junta, per tal d'organitzar-se amb associacions i veïns del barri i demanar a l'administració una renovació que li torni l'antic esplendor. Considerem que com l'escola té un veïnatge directe amb el parc hi estem interessats amb l'assumpte. La tanca que separa el parc de l'escola continua sense arranjar-se. Es parla de fer alguna mesura de pressió pública, però de moment es considera oportú esperar al període de preinscripcions pel curs vinent. La nostra AMPA té una dimensió social que altres no tenen, com el fet que som un participant actiu en el Firemnos, per tant s'aprova adherir-nos a l'associació La Sagrera es Mou. Per a les jornades de portes obertes s'està coordinant amb l'escola i s'han fet algunes reunions conjuntes, on s'ha acordat entre altres coses que es faran grups reduïts per ensenyar l'escola a les famílies i acompanyats per pares de l'AMPA, igualment s'ha decidit que el refrigeri que s'oferirà serà de tipus saludable amb fruita i sucs. S'està preparant un libdup, que malauradament no estarà llest per les portes obertes. La comissió d'acollida vol elaborar conjuntament amb l'escola un pla d'acollida per augmentar la participació de totes les famílies durant tot el curs, creant una xarxa de famílies. La festa de P3 es desenvoluparà en un ambient distès, personalitzat i amb un format més reduït. Per a les rues de Carnestoltes fa falta un cotxe per portar l'equip musical, si no es troba cap família que pugui aportar el seu s'haurà de llogar-ne un, igualment farà falta gent per portar el Pegàs i muntar i desmuntar les taules del menjador. Es considera que no és necessari monitoratge tot i que si es tancaran els patis amb taules. El Club Handbol de Sant Andreu ens ha demanat de gestionar i organitzar ells una extraescolar d'Handbol per promoure aquest esport, en general una mica minoritari, entre els nens de l'escola i també pels de fora. Volen fer una jornada de portes obertes en un dissabte abans de les inscripcions per promocionar-ho. Al maig faran un acte reivindicatiu per la manca d'infraestructures esportives del barri i volen que els Toc de Pegàs els hi acompanyem. Es decideix intentar de fer el mateix model que se segueix amb les activitats de patins entre club Pati Congrés i 7 d'Aventura on ells ho gestionen, per altra banda així seria també un projecte comú amb l'institut. Una escola de Barcelona ha interposat una demanda contra la conselleria pels bolets que els hi han adjudicat. Es dóna la circumstància que al mateix districte hi ha escoles concertades amb ràtios de 18 alumnes. Demanen a les AMPAS que s'adhereixin al manifest que han redactat, decidim donar suport a aquesta escola a través de la Coordinadora d'AMPAS. El Passeig per l'Educació del districte se celebra el diumenge 19 als voltants de la plaça Orfila, per aquesta data tenim moltes feines pendents, com acabar la carrossa de carnestoltes o arranjaments a l'escola de cara a les portes obertes, per tant només hi anirà un representant de l'AMPA. Considerem que les accions que en anteriors cursos s'han fet en contra de les proves de tercer i sisè, han tingut pobres resultats i per tant cal que treballem més la informació a les famílies. Acta Junta 11-01-2017\tHelp Writing A Thesis Statement For Research Paper CINQUENA REUNIÓ DE JUNTA curs 2016-2017 Reunits l’11 de gener de 2017 al taller de l’escola a les 19:45 hores, finalitzant a les 23:30 hores i assistint per part de la Junta: David Escutia, Jordi Suárez, Montserrat Tarrida, Judith Vicente, Miquel Barbé, Lorena Martínez, Montse Pan, Rosa Polo, Sandra Llorente, Susana Ayorinde i Teresa Rodríguez. També hi acudeixen Ferran Federico i Gemma Llamas. Es van tractar els següents temes: Festa de Nadal. Bona acollida de les activitats proposades: les actuacions del alumnes, el concurs musical i el karaoke. El vigilant de seguretat durant tota la nit va fer satisfactòriament la seva tasca de vigilància, igualment es considera positiu els dos monitors que hi ha va haver durant el sopar i el bingo i es repetirà l’any vinent i fins i tot s’estudiarà d’ampliar el seu horari. Com que el plat de peix va tenir acceptació es tornarà a oferir en propers menjars que s’organitzin, però possiblement s’eliminarà un dels de carn. La recaptació del Bingo solidari va ser de 183 €, l'AMPA aportarà 67 € més fins arribar a 250 €, els nassos que es van donar de premi valen 100 €, per tant es considera que el donatiu és de 350 €. S'instarà a l'escola per que instal·lin una porta amb reixa als dos túnels que hi ha entre el patis, tant per facilitar les activitats que en temps no lectiu es fan els patis, sigui l’AMPA o siguin altres entitats, com per dificultar possibles intrusions a l'escola. Igualment es constata que s'haurien d’adequar millor totes les instal·lacions de l'escola a les activitats que fa habitualment l’AMPA. S'aprova sol·licitar per aquest exercici una subvenció a l’ajuntament per dedicar-los a la diada de l'esport, pels tabals i per la impressió de la revista. S’aprova que el casal d’estiu l’organitzi 7 d’Aventura per ser la millor oferta. Serà un casal homologat i per tant les famílies podran demanar subvencions i apareixerà en la documentació de l’ajuntament. Hi haurà formats diferents per a infantil i per a primària i tindrà servei d’acollida. Es farà al juliol i setembre, i també s’oferirà a l’agost. Al llarg de diferents diumenges hi haurà tallers per confeccionar els vestits, construir les carrosses i per assajar les coreografies del Carnestoltes. Falta gent per a la Comissió de Festes, es fa una crida per a que s’incorporin nous membres. Passeig per a l'Educació, organitzat per la Coordinadora d’AMPAS de St. Andreu serà el 19 de febrer d'onze a dues de la tarda a la plaça de Can Fabra. Amb grup d'animació infantil organitzat La diada del bricolatge, serà segurament pel 26 de març a confirmar amb la jornada de portes obertes. La Trobada de Gegants, es celebrarà el 28 de maig al parc de la Maquinista. Escola de pares, hi haurà una xerrada impartida pels Mossos d'Esquadra sobre l’ús d'internet. Es repetirà el col·loqui de l'any passat sobre el bulling que va tenir bona acceptació. Vaga d’ensenyament, malgrat que les reivindicacions són bàsicament laborals, la junta decideix solidaritzar-se amb els mestres tot recolzant-los i es farà una campanya informativa a les famílies, doncs es considera que les seves demandes són justes i beneficien també els nostres fills. Extraescolars. De cara al curs vinent es proposaran noves activitats i es revisarà la graella d’activitats diària, les inscripcions seran al maig. Propera reunió de junta pel dia 15 de febrer Acta Junta 07-12-2016\thttp://www.dekart.com/?dissertation-proposal-on-a-evaluative-study Dissertation Proposal On A Evaluative Study QUARTA REUNIÓ DE JUNTA curs 2016-2017 http://inet.edu.vn/upload/persuasive-essay-maker-online/ Persuasive Essay Maker Online Reunits el 7 de desembre de 2016 al taller de l’escola a les 19:30 hores, finalitzant a les 23:30 hores i http://fionadalwood.com/die-von-mir-verfasste-dissertation-ist-kein-plagiat/ Die Von Mir Verfasste Dissertation Ist Kein Plagiat assistint per part de la Junta: David Escutia, Jordi Suárez, Judith Vicente, Miquel Barbé, Carmen, Martínez, Lorena Martínez, Rosa Polo, Samantha Brandariz, Sandra Llorente, Susana Ayorinde, Teresa Rodríguez. També Do Online Homework hi acudeixen Ferran Federico i Gemma Llamas. Woodlands Help With Homework History Es va fer lectura de l’acta de la reunió anterior i un cop esmenada va ser aprovada per tots els assistents. A Writing Term Paper continuació vam tractar els següents temes: Essay On Ww1 Relacions Externes redactarà una carta conjunta de l'AMPA i l'Escola dirigida tant al districte com al consorci amb un llistat de temes pendents, especialment en infraestructures de l’escola. Camí Escolar, ha canviat el responsable de l'ajuntament, i l’AMPA hi tindrà una reunió, es sol·licitarà a l'equip directiu i a alguna altra escola si s’hi volen afegir. Top Resume Writing Services Es demanaran voluntaris per fer el vídeo sobre l'Escola, doncs creiem que és un eina molt important per a la promoció externa de l’escola. Side Effects Of Viagra For Females Es treballarà per uniformitzar la informació que passen els delegats a les classes, doncs actualment hi ha certa dispersió i s’insta a totes les classes a tenir grup de Whatsapp, ja que és molt\nPropera reunió de junta pel dia 11 de gener Write My Essay Nz Acta Junta 23-11-2016\tTERCERA REUNIÓ DE JUNTA curs 2016-2017\nPropera reunió de junta pel dia 7 de desembre i amb l'Equip Directiu el dia 1 de desembre. Start An Essay Customize Writing Help © 2017\nAMPA Escola Pegaso Phd Thesis Cloud Computing


La majoria d’hotels obriran aquest estiu a Calella. Així ho ha confirmat la presidenta de l’Associació Turística de Calella, Sònia Hernández, que hi ha afegit que aquest estiu no serà com el del 2019, però tampoc tan dolent com el de l’any passat, quan es va viure temporada en blanc.\nHernández reconeix que el sector afronta la represa de l’activitat amb il·lusió i esperança. De fet, segons dades de l’Associació Corporativa d’Agències de Viatges, es calcula que s’arribarà al 30 o 40% de viatges respecte al nivell del 2019. De moment, només hi ha 4 hotels oberts a Calella, però s’espera que amb l’arribada del juny i amb el pont per Sant Joan tots acabin apujant la persiana, inclús hotels que l’any van optar per no obrir.\nEl bon ritme del procés de vacunació contra la Covid hi contribuirà molt. Segons la presidenta de l’ATC, Sònia Hernández, les primeres demandes d’informació i reserves es comencen a moure i això és un clar símptoma de la recuperació del sector. Diu que aquest estiu es tornaran a registrar pernoctacions del mercat francès, britànic, rus i alemany.\nEs mouen reserves. No en la quantitat que ens agradaria a tots, no com l’any 2019, però sí que és veritat que hi ha un cert optimisme. S’anirà veient a mesura que s’avanci en la immunitat de grup i es redueixi l’import de la PCR.\nDe fet aquest és un dels grans reclams del sector turístic al Govern de Pedro Sánchez i a la Unió Europa. Demanen una reducció del preu de la prova de detecció de la Covid. Hernández exposa que a hores d’ara, per a una família de 4 integrants, suposa una despesa de 400 euros extra en el pressupost de les vacances.\nDes de la Unió Europea van dir que mirarien de donar ajudes a tots els països per tal que aquesta prova fos més econòmica i la gent pugues viatjar. Tot dependrà de si es rebaixa el preu de la PCR. A hores d’ara per una família de sis persones suposa 600 euros extres, i això frena les ganes de marxar de vacances.\nEn aquest sentit, el sector també veu important l’aplicació del passaport immunològic. Hernández diu que serà bàsic per moure’s per Europa i incentivar el turisme internacional, aturat des del 2020.\nEl sector turístic respira alleugerit amb la fi del focus delinqüencial de la Bruna\nLa presidenta de l’ATC també ha agraït que finalment s’hagi procedit amb el desallotjament de l’antic Hostal La Gaviota. Hernández assegura que era un focus delinqüencial amb incidents que van anar pujant de to en les darreres tres setmanes i que donava mala imatge per a la zona turística. Exposa que ara respirem alleugerits, sobretot després de l’agressió de fa unes setmanes a un grup de turistes russos que van posar en alerta a tot el sector.\nAquest hostal ja havia estat ocupat molts anys, amb una altra filosofia i s’hi podia viure al costat. Convivien amb l’entorn. Però fa tres setmanes tot va esclatar, sobretot quan van agredir uns clients russos de l’Hotel Internacional. Francament ara respirem una mica més tranquil, la delinqüència no s’acaba, però si hem eliminat aquest focus.\nHernández també ha recordat que els hotels de l’entorn de la Bruna són hotels que han fet grans inversions per modernitzar-se i convertir-se en hotels de prestigi i amb clients que busquen tranquil·litat.\nRecupera l’entrevista a Sònia Hernández al programa La Ciutat:


Articles Pilar Morey: El rol de víctima (3)\nHem vist dos tipus d’actituds victimistes: Els que es menystenen, actuen como si tinguessin menys recursos que els altres, i les víctimes exigents, que es creuen mereixedors d’un tracte especial degut a la seva condició de víctimes. Hi ha un tercer tipus, que veurem a continuació:\nLa víctima autodestructiva.\nEs un personatge que és conscient de que està malament, però com que creu que la vida no val la pena, pensa que no cal esforçar-se en millorar. La seva actitud vital és autodestructiva. Els sentiments que té cap a ell mateix, cap als altres i cap al món son negatius. No acostuma a demanar ajuda, i si se’l vol ajudar, ho rebutja.\nMillor no pensar ni sentir. (Freqüentment cauen en l’alcohol, les drogues…).\nM’han de prendre com sóc (la societat, els tribunals, els treballadors socials…).\nNo hi ha justícia (Es freqüent que es queixin de que ningú els ajuda, que la vida no és justa amb ells, però quan se’ls vol ajudar, no es deixen).\nM’han fet així. No sóc culpable. (Atribueixen el seu estat a la mala sort, la família, la seva infància, a la societat… per no assumir cap responsabilitat de si mateixos).\nCom en els altres tipus de víctima, la manera de contrarestar-ho passa per apel·lar a la seva capacitat de raonament i reforçar l’autoestima. En els casos en que hi ha una problemàtica associada d’addiccions, s’haurà de començar per tractar això, i a ser possible, apartar-los del seu ambient habitual per evitar que recaiguin.\nA banda de les persones amb addiccions, quan trobem una persona amb aquestes característiques, acostuma a ser depressiu habitual. Es pot intentar fer-lo veure, que no tothom pensa com ell, que hi ha moltes persones que valoren la vida i valoren tot el que tenen. També es pot apel·lar als seus desitjos interns, i convidar-lo a que lluiti per aconseguir-los, que trobi motius per a gaudir de la vida.\nQuan tenim una persona així a prop nostre, és important que no ens deixem arrossegar per la seva negativitat i la seva tendència autodestructiva, pensant que això és la seva decisió personal i no ha de ser pas la nostra.\nLa propera setmana, el rol de l’espectador.\nEtiquetes de comentaris: Rol , Rol de víctima , Víctima , Víctima autodestructiva


Bauzá no donarà explicacions sobre les acusacions de Bárcenas | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nBauzá no donarà explicacions sobre les acusacions de Bárcenas\nEl president de les Balears, José Ramón Bauzá, no acudirà al Parlament autonòmic\nPalma 23 GEN 2015 - 22:55\tCET\nEl president de Balears, José Ramón Bauzá. Uly Martín\nJosé Ramón Bauzá, pel seu partit, el PP, "és l'exemple de regeneració i transparència democràtica". Ho va subratllar el diputat Carlos Veramendi per anunciar que el Partit Popular i el Govern de les Balears "no acceptaran" que el seu president comparegui al Parlament autonòmic, a instàncies del PSOE, per donar la seva versió sobre el suposat finançament irregular de la compra i reforma de la seu del partit a Palma.\nL'excomptable del PP Luís Bárcenas, en la seva compareixença d'aquesta setmana –per videoconferència des de la presó, abans de sortir en llibertat– va dir que l'empresari Antonio Pinal de Bruesa i uns altres van ajudar a la compra després de demanar-li una ajuda econòmica “que els donés un cop de mà”. Bárcenas va parlar davant la comissió d'investigació sobre l'adjudicació de l'Hospital de Son Espases.\nLa mateixa versió del patrocini empresarial del local la va oferir al fiscal anticorrupció Pedro Horrach un altre imputat. L'antic número dos de l'Ajuntament de Palma i exgerent de la campanya electoral de Jaume Matas, Rodrigo de Santos, reu amb dues condemnes per corrupció, va revelar al fiscal el pagament que el constructor i concessionari Pinal va efectuar.\nBárcenas repta el PP a querellar-s’hi si creu que es va quedar diners del partit\nBauzá és el ponent del PP en la convenció nacional sobre la política interna i pública contra la corrupció, a favor de l'austeritat i la transparència. La portaveu del Govern balear, Núria Riera, sosté que el president Bauzá no té cap relació directa amb les obres i reformes, que era aliè a la cúpula del PP. L'oposició ressalta que va ser ascendit a la vicepresidència del partit per Jaume Matas i Rosa Estaràs en aquella època.\nEl grup econacionalista MÉS reclama que el vídeo de la intervenció de Bárcenas sigui traslladat a la Fiscalia Anticorrupció que investiga aquest cas, en unes diligències judicials i en un sumari ja obert sobre finançament il·legal i suborns.


El dolços de la cafeteria “El cafetó”. | Parc d'Aro · Centre Comercial de Platja d'Aro\n← Guanyadors del 3r Sorteig Setmanal.\nAKI ofereix preus perfectes per a l’ocasió →\nJa us heu aturat a tastar els doços de la cafeteria “El cafetó” de Parc d’Aro? Hi trobareu les especialitats de la pastisseria Sans Bisbalenc, una empresa familiar que des de 1927 elabora els millors dolços de la Bisbal.\nTambé hi podreu encarregar per emportar els seus pastissos i pastes i així poder-les compartir amb els vostres a casa, en festes i celebracions especials. Us recomanem la seva especilaitat: el bisbalenc! Tota una debilitat per qui el prova. Segur que us ve de gust amb aquestes fotos tan llamineres…


L’ajuntament de Malgrat subvenciona els llibres escolars de 325 infants\nEn total el consistori malgratenc invertirà poc més de 30.600€ per ajudar les famílies en l’adquisició dels llibres de text en els cicles de l’educació obligatòria, és a dir infantil, primària i secundària.\nAquestes ajudes seran, com a màxim de 70 en el primers dos casos, i de 120€ si són per comprar els llibres dels cursos de secundària.\nDe les 389 sol·licituds presentades enguany, 325 s’han resolt favorablement. De les 64 que han quedat excloses del programa d’ajudes, 55 són peticions que no reuneixen els requisits necessaris, 6 d’elles no van presentar la documentació reclamada per accedir a l’ajut, i 3 més s’han donat de baixa del padró municipal durant el procés de resolució.\nFonts municipals expliquen que des de la regidoria d’Acció Social i Ciutadania es vol afavorir la igualtat d’oportunitats i donar un cop de mà a les famílies que més ho necessitin. També s’exposa que l’ajuntament ha rebut una subvenció econòmica de la Diputació de Barcelona, gràcies a la qual s’ha pogut destinar més diners a la compra de llibres per famílies amb ingressos baixos. La regidora Raquel Martín ha assegurat que per primera vegada s’han atorgat un 90% del cost dels llibres a 25 infants.\nArticle anteriorSant Genís de Palafolls es prepara per acollir la seva festa major\nArticle següentDenunciats cinc caçadors per actuar en una zona de seguretat a Blanes


Diferències entre motor Otto i motor dièsel\nEncesa per compressió\nEncesa per guspira\nCicle dièsel teòric\nDiferències entre el cicle dièsel real i teòric\nAvantatges del motor dièsel\nHistòria del motor dièsel\nDiferència entre cicle Otto real i teòric\nCicle mixt de Sabathé\nComparació entre els tres cicles teòrics\nTipus de màquines de vapor\nAplicacions de transport\nSeguretat en les màquines de vapor\nHistòria de la màquina de vapor\nQuè és el vapor?\nTipus de motors elèctrics\nMotor de corrent altern\nRotor de gàbia d'esquirol\nMotor de corrent continu\nFuncionament del motor universal\nComponents d'un motor elèctric\nQuina és la funció d'un commutador d'un motor elèctric?\nHistòria del motor elèctric\nAplicacions del motor Stirling\nHistòria del motor Stirling\nTipus de motors\nHistòria del motor alternatiu\nMotor de potència física\nQuè és la termodinàmica?\nPrimera llei de li termodinàmica\nTercera llei de la termodinàmica\nQuè és l'energia calorífica?\nQuè és la pressió?\n¿Qué es un Pascal en física?\nQuè és un motor?\nCom funciona vehicle elèctric?\nMotors d'alt rendiment\nMotors elèctrics per a un futur més sostenible\nDiferències entre el motor Otto i el motor dièsel\nEl motor Otto i el motor dièsel són dos tipus de motors tèrmics. Es tracta de dos tipus de motors endotèrmics que, mitjançant reaccions termodinàmiques, converteixen l'energia interna del combustible en treball mecànic. No obstant això, hi ha certes diferències entre ells.\nLa diferència més important la trobem en el seu cicle teòric. El motor Otto funciona segons el cicle Otto mitjançant encesa per espurna mentre que el motor dièsel es regeix segons el cicle dièsel mitjançant l'encesa per compressió.\nL'altra diferència important està en l'encesa del combustible. En el motor Otto l'encesa es realitza mitjançant l'espurna provocada per la bugia, per aquest motiu també se li coneix com el motor d'encesa per espurna. D'altra banda, en el motore dièsel, l'encesa es realitza per la compressió del combustible; per aquest motiu, a l'motor dièsel també se li coneix com a motor d'encesa per compressió.\nA nivell mecànic no hi ha grans diferències entre els dos tipus de motors alternatius. No obstant això, convé destacar que el motor dièsel, a l'realitzar la combustió a una pressió molt més gran, requereix una estructura més robusta que en el motor de gasolina.\nLes diferències fonamentals entre els dos tipus de motor es deriven de les diferències dels seus cicles:\nDiferències en l'entrada del combustible a l'motor\nDiferència en l'encesa del combustible\nDiferències en la relació de compressió\nDiferències en l'entrada del combustible\nL'entrada de combustible al motor dièsel i el motor Otto és una de les diferències més importants entre tots dos tipus de motors tèrmics:\nEntrada de combustible en el motor de gasolina.\nEn la major part dels motors de gasolina de gasolina (cicle Otto), l'aire i el combustible s'introdueixen a la cambra de combustió sota forma de barreja gasosa.\nLa barreja entre aire i gasolina es realitza al carburador, i la regulació de la quantitat de mescla introduïda s'obté per mitjà d'una vàlvula de papallona.\nEn l'actualitat aquesta mezca es genera de forma electrònica i les seves proporcions varien depenent de diferents factors com ara la temperatura del otor i del combustible. Antigament, els motors dels automòbils utilitzaven dos tipus de mecanismes per regular l'entrada del combustible a l'arrencar: el starter, per augmentar la quantitat de gasolina o l'estrangulador d'aire que limitava l'accés d'aire augmentant la proporció de gasolina,\nEntrada de combustible en el motor diesel\nEn el motor dièsel l'aire s'introdueix en la cambra de combustió a través de conductes que van a la vàlvula d'aspiració. En aquest tipus de motors tèrmics el combustible (gasoil) s'introdueix directament per mitjà d'un injector.\nEn aquest tipus motor és important tenir en compte que la pressió dins del ilindre és més alta que en el motor Otto. Una de les funcions de l'injector és imprimir la pressió suficient a el combustible perquè pugui entrar.\nLa barreja aire-combustible es realitza a la cambra de combustió. En el motor dièsel no hi ha regulació de la quantitat d'aire, únicament hi ha una regulació de la quantitat de combustible introduït.\nDiferència d'encesa del combustible\nUn cop s'ha introduït el combustible dins el cilindre, la forma en què s'encén és diferent entre els dos tipus de motors. En un cas l'encesa es realitza subministrant temperatura i en l'altre l'encesa del combustible es realitza augmentat la pressió dins del ilindre. Segons les lleis de la termodinàmica i la llei dels gasos, les dues variables d'estat (pressió i temperatura) estan relacionades. Si el volum es manté constant, augmentant 1 augmenta l'altra.\nEncesa de combustible al motor de gasolina\nEn els motors de combustió interna, el cicle d'explosió es produeix per la inflamació de la mescla d'aire i combustible que es troba en el cos del ilindre.\nEn el motor Otto, el combustible s'encén mitjançant una espurna. Aquest tipus de motor requereix un sistema d'encesa per generar a la cambra de combustió una espurna entre els elèctrodes d'una bugia. Aquesta espurna implica un augment de la temperatura de la mescla. Aquest augment de temperatura és suficient per permetre que la combustió pugui iniciar-se.\nEncesa de combustible al motor dièsel\nEn motor dièsel l'encesa es realitza per compressió. Aquest tipus de motor utilitza l'alta temperatura i pressió obtingudes a l'comprimir l'aire en el cilindre per donar començament a la combustió quan el combustible és injectat.\nEn el motor dièsel aquesta temperatura s'aconsegueix mitjançant compressió d'aire. Durant el cicle d'admissió entra l'aire a la càmera d'explosió que serà comprimit en el següent cicle, aquesta compressió genera un augment de temperatura de l'aire fins a passar el valor de temperatura d'autoignició.\nÉs en aquest moment quan els injectors fiquen el combustible a pressió, de manera polvoritzada per a una millor barreja amb l'aire, i es produeix la combustió de la mateixa.\nLa relació de compressió en un motor endotèrmic és el número que permet mesurar la proporció en què s'ha comprimit la mescla d'aire-combustible (motor Otto) o l'aire (motor dièsel) dins de la cambra de combustió d'un cilindre.\nEl valor de la relació de compressió en els motors de cicle Otto varia de 6 a 10, excepte casos excepcionals, mentre que en els motors dièsel la relació de compressió oscil·la entre 14 i 22.\nEn el motor Otto (encesa per espurna), el límit superior de la relació de compressió està determinat essencialment per la qualitat antidetonant del combustible en el mercat; per als motors dièsel està determinat, sobretot, pel pes de l'estructura del otor, que augmenta a l'augmentar la relació de compressió. Aquest augment es presenta d'una manera especial amb grans cilindrades.\nDiferència de pes del otor Otto amb el motor dièsel\nEn aquest cas, la forma d'encesa afecta el pes. És a dir, en el motor dièsel, l'encesa del combustible es realitza per compressió. Com hem comentat en les diferències mecàniques, això vol dir que ha d'estar realitzat amb un disseny que pugui resistir aquestes altes pressions. A la pràctica, això significa un motor de major grandària, i per tant, més pesat.\nEl motor dièsel és, en general, més pesat que un motor Otto de la mateixa cilindrada. Si es tracta del motor d'un vehicle, el pes del otor també s'haurà de desplaçar, de manera que el motor necessitarà de més potència per tenir unes prestacions similars. La quantitat de treball del vehicle haurà de ser superior ja que desplaça més quantitat de massa per metre desplaçat.\nUna altra diferència que no afecta el rendiment però si a la frenada.\nEn el cas dels motors gasolina, el fre motor el produeix el sistema d'admissió d'aire. Quan en un atomóvil deixem d'accelerar la clau de papallona tanca el flux d'aire, en aquest moment deixa d'entrar aire a la cambra de combustió i es genera buit. La força que ha de fer el pistó per generar aquest buit és l'energia que s'aconsegueix de frenada.\nEn el cas dels vehicles de gasoil, i atès que no tenen cos d'acceleració, no és possible tancar el flux d'aire per generar aquest buit. El procés natural seria el següent: s'obren les vàlvules i entra aire, es tanquen les vàlvules i es comprimeix l'aire, quan el pistó arriba a el punt mort superior comença la seva baixada ajudat per la pressió de l'aire comprimit. D'aquesta manera tot just hauria pèrdua d'energia.\nData de publicació: 6 de agost de 2012\nÚltima revisió: 5 de desembre de 2017\nDeMotor · ca.demotor.net | Contacte | Mapa web |


Esmorzarots Hem Vingut a Gaudir¡ Per la Vida¡¡ - GASTRONDARIO\nBon dia, família des d’Esmorzarots volem comunicar-vos, després de l’inici del projecte a gener del 2021, que seguim avançant, cada dia i estem molt contents de la resposta de la gent amb l’objectiu principal, sempre, de donar suport a tot el món de l’hostaleria i propagar la nostra cultura gastronòmica valenciana, l’esmorzarot popular.\nEn aquest temps, vegem, com cada vegada, ens trobem més companys, més projectes, que intenten propagar la cultura de l’esmorzarot valencià i això per a nosaltres és una satisfacció enorme, perquè quan més siguem, més força farem per propagar el folklore valencià.\nVegem com cada colp, Esmorzarots està agafant «coloret», estem creant una base, un nou pilar… on en breu vos contarem totes les sorpreses, utilitats i mecanismes que posarem en marxa per propagar la nostra cultura.\nEn les pròximes setmanes esbrinarem les noves tendències, a les diverses xarxes socials…ho farem com fins ara, amb actitud positiva, optimisme i sempre brindant cada dia pel regal que ens van fer al nàixer, fent honor al nostre lema: «Estem ací perquè hem vingut a gaudir» i hui més que mai brindem pels que ja no estan ací, per la cultura, per la vida¡\nVos convidem a esbrinar totes aquestes meravelles gastronòmiques¡¡\nVos esperem al ritme de la música, somrient i ballant a la vida¡\nAlexis Pellicer i Gil.(Esmorzarots)\nEsta entrada fue publicada en Arroz de la Valldigna, Esmorzarots, Gastronomía, Misteris a la Valldigna, Sin categorizar y etiquetado cacaudelcollaret, cremaet, esmorzarots, esmorzarotvalencià, esmorzarspopulars, gastronomiavalenciana, hemvingutagaudir, laculturadelalmuerzo. Guarda el permalink.\n← Bar Sagasta un Esmorzarot de Categoria¡¡\n¡Benvinguts al Bar Lekus Cid¡¡Tot un espectacle¡ →


Organitzem viatges i rutes de senderisme de diferents nivells, rutes de trekking amb guies – monitors professionals. Adreçat tant a persones que volen iniciar-se o com aquells senderistes que volen perfeccionar i millorar la seva tècnica. Posem a la teva disposició la possibilitat de contractar un dels nostres tècnics de mitja muntanya durant tota una jornada per fer realitzar la teva escapada somiada. Ara, més a prop del que et penses.\nLes nostres activitats de excursionisme i turisme actiu es centren principalment al Pirineu, en concret al Parc Natural de les Capçaleres de Ter i del Freser, però també ens agradaria portar-vos més lluny. No us poseu límits alhora de fer-nos arribar les vostre propostes.\nImprescindible: Es recomana un mínim per poder caminar fins a 12 km en una jornada i un desnivells positiu fins a 500 mts. De totes maneres, prèviament a la sortida, el monitor tècnic es posarà en contacte amb vosaltres per ajustar l’itinerari.\nEls serveis d’un guia – monitor tècnic esportiu de mitja muntanya i assegurança d’accidents.


Millora del laboratori de l'Hospital Comarcal de l'Araguaia - Fundació Pere Casaldàliga\nEl laboratori de l’Hospital Comarcal de l’Araguaia ha rebut aquest dijous, 10 de març de 2022, nous equipaments per millorar la seva capacitat i qualitat assistencial. L’espai ha estat completament renovat i adaptat per oferir una estructura capaç d’atendre els pacients dels municipis de São Félix do Araguaia, Luciara i Alto Boa Vista.\nNovos equipamentos foram adquiridos para atender os pacientes de São Félix do Araguaia, Luciara e Alto Boa Vista\nResponsable d’atendre una població de més de 20 mil persones, entre ells als pobles Karajá i Xavante, les millores rebudes són el resultat d’un projecte de col·laboració entre la Fundació Pere Casaldàliga, la seva sòcia local (l’Associação ANSA) i el Fons Català de Cooperació al Desenvolupament i permetran augmentar la quantitat i qualitat d’anàlisis i proves diagnòstiques que es podran realitzar localment, evitant llargs desplaçaments i demores per la població més vulnerable de la zona.\nEl laboratori ha estat equipat per millorar la qualitat de les anàlisis i proves.\nEl Consórcio Intermunicipal de Saúde (CISA), responsable públic de l’Hospital Comarcal ha coordinat els treballs i ha dut a terme la renovació de l’espai i les adequacions tècniques necessaries per a la instal·lació dels nous l’equipaments, en una mostra més del seu compromís amb la salut de la comarca de l’Araguaia.\nA la cerimònia d’inauguració van ser presents les representants de la sòcia local de la Fundació, l’Associação ANSA, els alcaldes dels municipis de São Félix do Araguaia, Luciara i Alto Boa Vista, i una representació dels regidors i regidores dels ajuntaments implicats.\nMoment de l’acte d’inauguració del nou laboratori de l’Hospital Comarcal de l’Araguaia.\nPlaca inaugural del nou laboratori


L’empresa titular de www.corma.es és Corma, SCCL, amb domicili fiscal a Camí del Mig 20, 08338 Premià de Dalt (Barcelona), amb C.I.F. F08668824 inscrita en el Registre de Cooperatives amb el número 974\nCorreu electrònic: corma@corma.es.\nTots els drets de propietat intel·lectual del contingut d’aquesta pàgina web i el seu disseny gràfic són propietat exclusiva de Corma, SCCL, corresponent-nos l’exercici exclusiu dels drets d’explotació dels mateixos.\nPer tant queda prohibida la seva reproducció, distribució, comunicació pública i transformació, total o parcial, sense l’autorització expressa de Corma, SCCL. Igualment, tots els noms comercials, marques o signes diferents de qualsevol classe continguts en aquest web estan protegits per llei.\nA Corma, SCCL no ens responsabilitzem del mal ús que es realitzi dels continguts de la nostra pàgina web, éssent exclusiva responsabilitat de la persona que accedeixi als mateixos o els utilitzi.\nTampoc assumim cap responsabilitat per la informació continguda en les pàgines web de tercers a les que es pugui accedir per enllaços des de la pàgina web.\nCorma, SCCL es reserva el dret a actualitzar, modificar o eliminar la informació continguda al seu lloc web, i la configuració o presentació del mateix, en qualsevol moment, sense previ avís, i sense assumir cap responsabilitat per això.\nA Corma, SCCL no assumim cap responsabilitat que es pugui derivar de problemes tècnics o errades en els equips informàtics, no imputables a la nostra societat, que es produeixin durant la connexió a la xarxa d’Internet, així com de danys que puguin ser causats per terceres persones mitjançant intromissions il·legítimes fora del control de Corma, SCCL


EDUCACIÓ, COVID I DONA. EL PATRIARCAT CONTRAATACA, NOSALTRES FEM VAGA FEMINISTA! - CGT Ensenyament\nEsquerda 8M 2021Baixa\nEL PATRIARCAT JA INUNDAVA LES AULES\nLa vida a les aules mai ha estat aliena a l’estructura patriarcal que estem immerses. Ara, a unes retallades que van començar fa deu anys amb l’excusa de la crisi econòmica, hi hem de sumar les polítiques generades per la crisi COVID, que no afavoreixen a caminar cap al feminisme en el món de l’educació. En aquest text, exposem alguns eixos que reflecteixen la prevalença d’un model patriarcal en l’àmbit educatiu.\nExisteix la percepció que l’administració no fa diferències entre homes i dones amb relació als salaris o a l’ocupació de càrrecs de responsabilitat, però a l’hora de la veritat, observem com són les dones les que estan sotmeses a més discriminacions. Les docents també pateixen el famós sostre de vidre i les desigualtats salarials. Les dades evidencien que les dones en els càrrecs de direcció ocupen un 50% del total, una xifra que representa una infrarepresentació tenint en compte que constitueixen, depenent de l’etapa escolar, entre un 60 i 90% del col·lectiu.\nSi bé és cert que la cultura ens forma pel que fa a gènere per tenir més reticències per ocupar càrrecs de poder, també cal remarcar que les polítiques que es duen a terme no afavoreixen que aquesta situació pugui canviar. Per exemple, el departament incompleix sistemàticament el dret de reconeixement de les substitucions dels càrrecs directius. Aquest fet té unes conseqüències directes. Per posar un exemple, quan una dona de l’equip directiu s’acull al permís de maternitat, ho fa amb la pressió afegida que una altra persona està assumint la seva feina sense cobrar-la. Per tant, l’incompliment del departament actua d’inhibidor a l’hora d’accedir al càrrec.\nUn altre maltractament institucional, o discriminació de gènere indirecta, recau en l’alt percentatge de temporalitat i conseqüentment, precarietat, ja que l’educació és un col·lectiu feminitzat i per tant, són les dones qui en queden afectades directament. Per exemple, a Catalunya el col·lectiu docent està format per un 70% de dones i el percentatge de temporalitat és del 45,6%, gairebé 6 vegades més del que marca la normativa.\nEn l’àmbit educatiu, el fet d’estar embarassada també es penalitza. Cada vegada són més habituals els casos de dones que perden la feina quan comuniquen el seu embaràs, tant en l’àmbit privat com en el públic, vulnerant així la LLEI 17/2015, d’igualtat efectiva de dones i homes. Un exemple recent és el de l’empresa FEMAREC SL, que va ser denunciada per la CGT per l’acomiadament d’una de les seves treballadores pel fet d’estar embarassada.\nUn altre cop a la lluita contra les desigualtats de gènere va ser l’aprovació, l’any 2014, del decret de plantilles, pel qual es regulen els procediments per definir el perfil i la provisió dels llocs de treball docents. Aquest document va obrir la porta a uns processos de selecció injustos, subjectius i desiguals, que s’apropen més a les pràctiques de la privada, allunyant-se del que hauria de ser un procés d’una administració pública. En aquest sentit, les dones embarassades són les que se n’emporten la pitjor part, ja que se les arracona pel seu estat quedant excloses d’optar a les places.\nAMB LA COVID, LES DONES PAGUEM ELS PLATS TRENCATS\nLes desigualtats de gènere que ja estaven apuntalades, s’han fet més evidents amb la irrupció de la Covid-19. Des de l’inici de la pandèmia CGT Ensenyament vam començar a transpirar la magnitud de la tragèdia tant en l’àmbit públic com en el privat.\nEls exemples de precarització en l’àmbit de les treballadores del sector educatiu (docents, monitores, vetlladores, integradores socials, cuineres, personal de neteja, educadores socials) es va evidenciar amb múltiples formes:\n-Substitutes sense nomenaments, és a dir, acomiadades, moltes vegades sense ni tenir opció a l’atur.\n-Mentrestant, les mestres titulars en actiu feien i fan mans i mànigues amb una sobrecàrrega de feina ingent per preparar les tele classes – sense formació i improvisant-, localitzar l’alumnat, contactar amb les famílies, preguntar i enregistrar la manca de dispositius per l’alumnat, atendre l’emergència social que suposava per l’alumnat més vulnerable tenir les escoles tancades.\n– Les docents i treballadores en general amb menors a càrrec, durant el confinament, van haver de compaginar les cures amb el teletreball, sense dret a la desconnexió i amb una doble jornada que ocupava les 24 hores del dia.\n-Van començar a ploure els ERTO i en molts casos acomiadaments, fins i tot va haver-hi empreses que van decidir abocar les treballadores a l’ERTO tot i que l’administració assegurava el pagament dels salaris. Com és el cas de l’empresa AliemntArt-Servei d’Àpats, que va desestimar l’oferta de l’Ajuntament de Barcelona i va enviar les treballadores igualment a l’ERTO. Totes dones.\n-Plans de reobertura ambigus i arbitraris, avalats pel decret d’autonomia de centres, on cada escola s’havia de buscar la vida.\n-Maltractament del personal considerat vulnerable, entre elles, embarassades.\n-Manca d’un permís de conciliació familiar en el cas de menors a càrrec confinats preventivament.\n-Oposicions en condicions infrahumanes, amb alt risc de contagi i injustes per moltes dones interines que han hagut de preparar-se-les alhora que treballaven i cuidaven les seves pròpies criatures; per no parlar de les que han hagut de renunciar a presentar-se per aquestes mateixes circumstàncies\n-Oposicions de les Tècniques d’Educació Infantil, que suposen un ERO encobert.\nPel que fa a les famílies i l’alumnat:\n-Escletxa social i digital en les famílies monoparentals i migrants, majoritàriament mares.\n-Consideració del teletreball com a mesura de conciliació familiar, estalviant-se un permís retribuït.\nAixí i tot, el que sí que ha estat en augment és el discurs de rentada de cara que fa l’administració sobre coeducació, unes paraules boniques que no van acompanyades de recursos, unes paraules que queden en paper mullat i que no acompanyen la realitat ni la transformen. Una realitat on les alumnes continuen patint molts abusos pel fet d’haver nascut amb genitals femenins: tant abusos sexuals, com més assetjament per les xarxes socials, com poder gaudir de menys espais als patis en els centres escolars… unes alumnes que tot i treure millors notes que els seus companys saben que els seus currículums no tindran la mateixa validesa, només pel fet de tenir cara de dona.\nDOCTRINA DEL SHOCK PATRIARCAL, APROFITANT PER PRIVATITZAR I VULNERAR DRETS\nEn comptes de reforçar la contractació pública, ja de pauperitzada, s’ha deixat espai a l’empresa privada per assegurar el servei. Tenim alguns exemples:\n-Contractació d’una mútua privada per a gestionar el personal vulnerable dels centres educatius, en comptes de reforçar el servei de salut del treball de la mateixa administració.\n-Contractació privada a través de la mateixa mútua per a cobrir la baixa del metge de salut laboral del Consorci d’Educació.\n-Contractes sense concurs públic amb Telefònica per mirar de tapar l’escletxa digital amb un transvasament ingent de diners públics a l’empresa privada sense publicitat ni control. (La CGT encara esperem resposta del Departament d’Educació al respecte)\n-Les empreses han aprofitat la conjuntura per retallar drets laborals amb l’excusa de la pandèmia, vulnerant els drets de les treballadores i amb una administració que es renta les mans. Ha sigut el cas de les cuineres de les escoles bressol, amb xantatges per part de les empreses per acceptar retallades de jornada laboral, denegació de permisos avalats per conveni i incompliment de les condicions de subrogació.\n-Baixada de categoria laboral de les educadores bressol: un sector de l’educació ja menyspreat abans de la pandèmia, amb la covid l’administració va intentar colar una clàusula abusiva en els contractes de substitució per acomiadar les substitutes en cas de confinament. A més no s’ha aconseguit cap permís per menors confinats, no han tingut els EPI adequats (mascaretes FFP22) amb un tipus de feina que suposa un contacte físic estret amb fluids corporals dels infants. A més a més de tot això que hem hagut de batallar durant tot aquest any, i que sovint hem guanyat, ara l’ajuntament pretén abaixar la categoria professional del bressol a una C1, com si fossin auxiliars. Es pensaven potser que amb tot el que hem rebut no tindríem forces de lluitar-ho. Però s’han equivocat.\nLA POR NO ENS HA PARALITZAT.\nTags: 8 de Març, Dones llibertàries CGT, Feminismes, L'Esquerda\nBus solidari Vaga TEEI des de Tarragona


BeBusiness : Informa't » Accelera el Creixement\nS’obre la 10a edició de l’Accelera el Creixement, el programa de suport a empreses amb alt potencial de creixement promogut per la Diputació de Barcelona i PIMEC.\nAra més que mai, les pimes necessiten re-pensar, re-enfocar, i transformar els seus negocis a la situació actual, i amb el suport del programa Accelera el Creixement és possible!\n✅ PIME amb més de 3 treballadors\n✅ Centre de decisió a la província de Barcelona\n✅ Més de 5 anys de recorregut\nLes empreses participants rebran suport per l’elaboració i execució del seu pla de creixement. Les inscripcions finalitzen el 7 de juny.\nAccelera el Creixement és un programa d’alt rendiment en què passaràs per diferents fases amb l’únic objectiu de dissenyar i implementar el projecte de creixement del teu negoci, amb una durada prevista de 9 mesos i més de 70 hores de suport a l’empresa.\nEmplena el full d’inscripció i envia'l a acuatrecases@pimec.org\n+ informació del programa a acceleraelcreixement.com\nSessió informativa Kit Digital


L’Ajuntament acusa els pisos turístics de no voler col•laborar contra la crisi\nEls propietaris prefereixen mantenir els apartaments tot i les males perspectives del sector\nLa regidora d’Habitatge de l’Ajuntament de Barcelona, Lucia Martín, ha acusat els propietaris de pisos turístics de no voler col·laborar per lluitar contra la crisi habitacional que viu la ciutat, que s’ha agreujat encara més amb la Covid19. Fa uns dies el govern municipal va fer una crida a la resta d’administracions per prioritzar les polítiques d’habitatge i també va demanar la implicació del sector privat per mobilitzar més habitatges, tot i que de moment ha ignorat la seva demanda.\n“Un sector que en els últims anys ha fet tants beneficis i que a curt termini no recuperarà el 100% de l’activitat s’hauria de corresponsabilitzar, fins i tot si això els suposa guanyar una mica menys de diners”, ha explicat Martín en un vídeo penjat a les xarxes socials. Tot i la crida per part de l’Ajuntament, sembla que de moment les primeres respostes “no estan sent positives” i ha lamentat la “falta de voluntat”.\nTenim al davant una crisi habitacional brutal. A l'Ajuntament ens continuarem deixant la pell, però cal q el sector dels pisos turístics es corresponsabilitzi x poder allotjar a famílies vulnerables. Fa dies q els hem proposat q siguin part de la solució. No podem perdre temps?? pic.twitter.com/erYqTnJAhf\n— Lucia Martín (@Lucia_MartinG) May 29, 2020\nMartín esperava que els propietaris de pisos turístics, amb la previsió d’una temporada d’estiu molt dolenta i una recuperació lenta de l’arribada de viatgers internacionals, estarien disposats a llogar part dels seus habitatges per allotjar-hi famílies en situació de vulnerabilitat. La regidora d’Habitatge ha alertat que entre març i abril l’Ajuntament ha atès més de 28.000 consultes relacionades amb les dificultats per pagar el lloguer i que, només al març, els serveis socials van incrementar un 300% les ajudes per comprar menjar i un 70% per pagar lloguer.\nEl gerent de la Cambra de la Propietat Urbana de Barcelona, Oscar Gorgues, ja advertia a finals d’abril que era molt complicat que els pisos turístics tornessin al mercat de lloguer convencional perquè, tot i la inactivitat, la seva rendibilitat és molt més elevada si hi ha un retorn a la normalitat en uns quants mesos. “Potser d’aquí a sis mesos el turisme comença a venir, no amb normalitat, però sí en un percentatge alt i es recuperen els ingressos”, va dir.\nHabitatge públic Pisos turístics