Cárcel: «Si som capaços d'entrar al "play-off", tindrem moltes opcions» - Diari de Girona\nCárcel: «Si som capaços d'entrar al "play-off", tindrem moltes opcions»\nEl director esportiu blanc-i-vermell exhibeix el seu discurs més ambiciós i assenyala que "si el Girona pot pujar aquesta temporada no ha d'esperar a d'altres" per intentar-ho El barceloní lamenta la manca d'encert en els darrers partits\nlugo / girona | marc brugués 12.04.2016 | 07:14\nKiko Olivas i Jaime Mata, just després del gol d´Eloi Amagat al camp del Lugo. lfp\nLa paraula ambició és habitual sentir-la de l'entrenador del Girona, Pablo Machín, dels seus futbolistes, del president Delfí Geli i també del director esportiu, Quique Cárcel. Després d'una primera volta que va fregar l'insuficient, el conjunt gironí a còpia de fe, confiança i sobretot resultats ha anat escalant posicions fins a situar-se entre el paquet de 12 ?equips que lluiten per aconseguir els quatre bitllets per al play-off d'ascens. Parlar de permanència i de no patir, amb 46 punts al sarró, ja no té gaire sentit i més veient com l'equip competeix en aquest segon tram de Lliga. L'objectiu inicial de la salvació està més que encarrilat i Machín ja parlava la setmana passada de play-off sense embuts. Ara és Quique Cárcel, un home prudent i moderat que després de l'empat a Lugo va mostrar la seva cara més ambiciosa amb discurs d'allò més il·lusionant per a l'afició blanc-i-vermella.\nNo és que el partit agradés del tot a Cárcel, que va reconèixer que a la segona part el Lugo havia superat els gironins i per tant l'empat havia estat just. Ara bé, el màxim responsable esportiu del Girona sí que va assegurar que veu l'equip amb pas ferm cap al play-off. És més, està convençut de les possibilitats d'ascens a la màxima categoria en cas que s'aconse?gueixi finalment colar-se entre els sis primers de la classificació final. "Crec en l'equip perquè m'ofereix la sensació de poder guanyar tothom i ho demostra cada setmana. La meva ambició és molt forta", reconeix un Cárcel que assenyala sense cap mania que vol pujar a Primera. "Aquest any és molt important. No hem d'esperar-ne d'altres. Si som capaços d'entrar al play-off aquesta temporada, crec que hi ha força opcions", sentenciava. Un discurs d'allò més ambiciós i potser un pèl agosarat tenint en compte que el Girona no ha entrat mai encara en posicions de promoció. Ara bé, aquestes paraules demostren l'altíssim grau de confiança del màxim responsable esportiu en la seva plantilla. De passada, també els llança el missatge que des del club, l'objectiu és el màxim i que amb 9 jornades per endavant s'ha d'intentar assolir per part dels futbolistes.\nEl discurs de Cárcel arriba amb l'equip intentant treure el cap per primer cop en el curs entre els sis primers classificats però sense poder-ho aconseguir encara a causa en bona part d'un parell de factors. El primer i que no es pot pas corregir ja és el dèficit de punts que arrossega l'equip de la primera volta. L'altre i segurament el més determinant és la manca d'encert de cara a la porteria rival. En aquest sentit, Cárcel reconeix que es troben a faltar alguns punts que farien que el Girona ocupés alguna posició més elevada a la taula de classificació. "No m'agrada parlar de mala sort perquè no hi crec però me'n vaig cada setmana amb l'angoixa de veure com un partit que era per guanyar, no l'hem guanyat", reflexiona. Cárcel es refereix als duels contra Leganés, Osasuna, Lugo o fins i tot Almeria, entre força altres. "Fa moltes setmanes que l'equip juga bé, crea nombroses ocasions de gol, fa molt més que el rival pel que fa a joc però no s'endú aquestes victòries que ens donarien encara més tranquil·litat per encarar l'últim tram de Lliga amb confiança i no veure cada partit com una final", assenyala.\nEl de l'Anxo Carro de dissabte passat va ser un d'aquests partits en què el Girona hauria pogut aconseguir un botí superior i no ho va fer. Per a Cárcel, els gironins van tenir "sis o set ocasions clares a la primera part" com per arribar al descans amb un avantatge clar. "L'1-1 a la mitja part va ser molt injust", destacava l'exjugador de l'Hospitalet que, això sí, reconeixia que a la segona part el Lugo havia sabut contrarestar bé el Girona. "Fa temps que estem a un nivell alt. Vam fer una molt bona primera part, creant ocasions a un equip que volia tenir la pilota però a qui fèiem mal amb facilitat". En aquest sentit, Cárcel tornava a recordar la gran xacra d'aquesta temporada. "No vam tenir aquell punt de sort o d'aprofitar les ocasions per sentenciar un partit que sabíem que era molt important".\nL'empat a Lugo va acabar sent bo després de la jornada d'ahir que deixa els gironins encara a 3 punts del play-off. Cárcel aposta ja per pensar en dissabte. "L'Alabès no es pot escapar. Si guanyem a casa, ho tornarem a veure tot diferent".\nLa vida continua igual i la promoció d´ascens segueix a tres punts. Girona FC


Journal Entry 2 by TeresaSaborit at Barcelona, Barcelona Spain on Sunday, October 21, 2018\nJournal Entry 3 by AnonymousFinder at Sant Cugat del Vallès, Barcelona Spain on Thursday, November 22, 2018\nEl meu exemplar de La novel·la La Revolució de les Formigues ha estat alliberada a un lloc secret. Les pistes son a un tuit de @dvd_bcn.\nAquí us passo la ressenya:\nRessenya de la novel·la La revolució de les formigues de Teresa Saborit Diuen que les formigues representen el 10% de tota la bio-massa animal del planeta. Poc menys que la dels humans. Imagineu-vos la capacitat transformadora d'una marabunta de formigues quan totes van a una. Aquesta és l'analogia que ha fet servir la Teresa Saborit en la seva novel·la negra La revolució de les formigues per recordar-nos —més que explicar-nos— els fets polítics i socials que van succeir a Catalunya els darrers mesos de l'any 2017. Tot i basar-se fidelment en el fets històrics, la part (suposadament) de ficció ens mostra una visió de com poden funcionar les clavegueres de l'estat i ho fa amb un trama interessant, àgil i versemblant que ens enganxa des del principi. El text flueix amb una naturalitat i una precisió de síntesi sublim que prepara l'ambient perquè la part de ficció guanyi en versemblança i ens captivi com si ho estiguéssim vivint en directe. Es tracta, dons, de dues novel·les: una d'històrica i un altra de ficció, entrellaçades en perfecte simbiosi com dues plantes enfiladisses on, cadascuna, per si soles, no es sostindrien bé però, juntes, formen un entrellat ben ordit fins el punt en que un no està mai segur d'on comença la ficció. És una novel·la molt enfocada a la gent que vam seguir, tant en les manifestacions com en les xarxes socials, els esdeveniments als que es fa referència. Les consignes i els slogans de les manifestacions i les mencions a tuitaires i hashtags són presents en tota la novel·la. Per això dic que més que explicar-nos la història ens la recorda de forma sintètica, ordenada i efectiva ajudant-nos a situar en cada moment. Sense aprofundir massa en la part psicològica, els personatges principals, la Senda i la Jordina, tenen la força emocional necessària per fer-nos empatitzar, especialment amb la Jordina. Elles representen aquesta eterna lluita antagònica entre la por i la determinació (seny i rauxa) que, de ben segur, molts catalans sentim. Els personatges més sinistres són omnipresents: tot ho saben i tot ho veuen, excepte les urnes ;-) però es mostren enfosquits, difuminats, sense cara i sense nom, donant una pàtina de misteri i obscurantisme molt ben trobada. M'abstindré de comentar el final per no donar cap pista. S'ha de llegir. ;-) Novembre, 2018 @dvd_bcn


Vuit companyies i dos festivals de les Balears a la Mostra d’Igualada - Fira de Teatre Infantil i Juvenil - Arts Escèniques | IEBaleàrics\nVuit companyies i dos festivals de les Balears a la Mostra d’Igualada - Fira de Teatre Infantil i Juvenil\nL’Institut de la Llengua i la Cultura de les Illes Balears (ILLENC) té un estand a la llotja professional de la fira\nResponsables de la Fira de Teatre Infantil i Juvenil de les Illes Balears (FIET) i del BFree Festival es donen a conèixer i cerquen propostes\nAvui comença la 28ª Mostra d’Igualada - Fira de Teatre Infantil i Juvenil. Tres companyies de les Illes Balears actuen dins el programa oficial: Col·lectiu Ones amb la funció Ones, La Mecànica amb Jetlak Los Rabinovich i Marino e Marino amb L’home més fascinant del món. La Conselleria de Transparència, Esports i Cultura ha facilitat la presència de les Balears a la mostra a través de les línies d’ajuda que ofereix l’Institut de la Llengua i la Cultura de les Illes Balears (ILLENC). A més de les companyies que actuen davant el públic, diversos professionals s’han acreditat per participar a l’àrea de negocacions. És el cas d’AuMents, Baal, Dosnoudosmil, La Fada Despistada i els festivals Bfree i FIET (Fira de Teatre Infantil i Juvenil de les Illes Balears).\nL'ILLENC té un estand a la llotja professional, on proporciona informació a programadors nacionals i internacionals sobre les línies de subvencions que ofereix ILLENC. Unes ajudes que poden facilitar que esdeveniments de qualsevol banda del món contractin a artistes de les Illes perquè no han d'assumir tots els costos de desplaçament. També els professionals balears acreditats (un total de 10) poden fer feina allà per promoure la seva obra, tancar actuacions a espais nacionals, etc.\nDemà divendres, 31 de març, el Govern de les Illes Balears organitza el migdia una presentació de la representació balear. És una activitat important perquè dóna l'oportunitat a les companyies i a FIET i Bfree d'interactuar en un ambient informal amb els professionals i programadors que hi ha a la fira. A més compten amb l'ajuda dels tècnics de l'ILLENC, formats en la gestió cultural i la negociació a fires.\nLa Mostra d’Igualada – Fira de teatre infantil i juvenil és el mercat de referència a Catalunya per a les arts escèniques per a públic infantil i familiar. Un gran aparador dels millors espectacles, que aplega al voltant de 36.000 espectadors i 700 professionals. Considerada Mercat estratègic de Catalunya, nodreix les programacions familiars del país i proveeix les d’arreu de l’Estat espanyol i l’estranger. El Govern de les Illes Balears hi té presència institucional des de l'any passat a través de l’ILLENC. El 2016, sota el paraigua d'ILLENC, hi actuaren el Circ Bover i Teatre du movement.


ELS RITMES CIRCADIANS: relació amb l’insomni i l’obesitat – Apapatxar\n“Lo más importante en la vida de uno es la vida de uno”\nAquesta setmana vull que ens endinsem en un món poc conegut per a mi, però que crec que és fonamental i molt interessant. He decidit parlar d’això a partir de la Jornada Científica Regenera del passat dissabte 10 de juny, on vaig assistir amb molta il·lusió per aprendre coses noves. En el programa hi havia una ponència que es deia Es tan importante el cúando como el qué: los biorritmos y el síndrome del humano desincronizado realitzada pel Sr. Néstor Sánchez. Amb la seva xerrada se’m van encendre moltes bombetes i he decidit parlar de la influència dels ritmes circadians, encara que en part surti de les competències com a fisioterapeuta.\nEls ritmes circadians són tots aquells processos cíclics biològics que provoquen canvis en el cos, i que normalment estan influenciats per la llum ambiental. El principal regulador d’aquests ritmes és l’hipotàlem, concretament el nucli supraquiasmàtic, que, en funció de la quantitat de llum solar que li arriba a través de la retina de l’ull, activa la glàndula pineal per a què produeixi melatonina (1). La melatonina és una hormona que, a més de regular els ritmes circadians, influencia en altres funcions del cos com la memòria o sistema nerviós en general, el sistema immunitari, en els processos d’envelliment i antioxidants, en la reproducció, en el sistema metabòlic, entre altres.\nL’OMS defineix l’insomni com la dificultat per iniciar o mantenir el son, o no tenir un son reparador durant almenys un mes, i que vagi acompanyat de fatiga diürna, sensació de mal estar personal i deteriorament social, laboral i en altres activitats personals. Segons la Societat Espanyola de Neurologia (SEN), el 30% dels espanyols pateixen insomni transitori i entre un 10-15% s’allarga aquesta situació més de sis mesos (2). La classificació de l’insomni és molt variable, ja que es pot fer en funció de la causa (alteració de la higiene del somni, estrès, abús de substàncies, apnees obstructives, síndrome de les cames inquietes…), de l’origen (malalties orgàniques, mentals…) o de la duració (transitori, de curta duració o crònic) (3).\nLes opcions terapèutiques es diferencien en no farmacològiques i farmacològiques. Us deixo una imatge esquemàtica que informa de les opcions.\nSi això és un procés biològic, què ens està passant per alterar-lo en el 30% de la població?\nLa resposta està en la contaminació lumínica que sofrim, però també en el ritme d’estrès… Estem emmalaltint perquè estem alterant les funcions més bàsiques que tenim. Quan parlo de la contaminació lumínica em refereixo a tota la llum que la retina envia al cervell i que provoca que aquest no s’adoni que ja és de nit i que, per tant, ha d’augmentar la concentració de melatonina perquè ben aviat anirem a dormir. Quantes persones mirem el mòbil com a última tasca del dia? Quantes evitem la llum solar a primera hora del matí?\nQuan vaig començar a escriure el post vaig fer una recerca general i em va fer sorprendre veure com es relacionaven les noves tecnologies amb l’insomni (5, 6, 7, 8), però també en vaig trobar un sobre com l’acampada ens pots ajudar a dormir millor (9). Allà està la resposta, una fugida de tota aquesta contaminació lumínica, de l’estrès, de la rutina… i connectar amb els ritmes circadians per a tenir son quan es fa fosc i despertar-se amb els primers rajos de sol.\nTot i així, què podem fer per millorar l’insomni i ser realista? (4)\nRegular l’exposició de llum natural durant al dia (obrir persianes quan ens aixequem) i estar amb poca llum quan arriba la nit.\nNo utilitzar dispositius electrònics (movil, ordinador, tele, tablet) 2 hores abans d’anar a dormir. Millor que la nostra última tasca del dia sigui llegir un llibre.\nMarxa a dormir a una hora decent per a què el cos pugui descansar.\nEvitar fer una pre-dormida al sofà.\nRegular el consum de cafeïna.\nFer meditació, si s’escau.\nPerò el més important per a mi és crear un ambient agradable que ens ajudi a adormir-nos, com un ritual, a l’habitació.\nCrec que la definició d’obesitat la tenim quasi tots ben clara: acumulació excessiva de greix al cos. Aquesta acumulació pot seguir dos patrons: androide (acumulació a la part central del cos, és a dir, panxa) o ginoide (acumulació a la part inferior del cos, és a dir, malucs i cuixes). Qualsevol acumulació de grassa és perillosa, però l’androide ens ha d’alertar més ja que simbolitza que l’acumulació està afectant a nivell visceral i que augmenten les possibilitats de risc cardiovascular. Però el més alarmant, al menys per a mi, és que l’obesitat és una malaltia mundial que afecta cada cop a més persones, independentment de l’edat (10).\nQuan al PubMed (web de recerca d’articles científics) poses ritmes circadians i obesitat et surten 1877 articles relacionats, una quantitat considerable.\nPerò, com es pot relacionar la melatonina amb l’acumulació de greix?\nEn un estudi presentat aquest any per la Revista Espanyola de Salut Pública (11) es relacionava la jornada laboral i les hores de son, amb el sobrepès i l’obesitat. Van poder observar com el percentatge més alt d’obesitat estava en aquelles persones que treballaven de nit (17,50%) i amb torns irregulars (17,92%).\nEn un altre estudi (12) es relaciona ligeros cambios en la luz en la noche alteran el tiempo de las comidas y la acumulación de masa corporal en ratones. Varios estudios clínicos también han demostrado un aumento de la prevalencia de la obesidad en los trabajadores nocturnos, lo que demuestra que la iluminación artificial puede contribuir a una mayor prevalencia de trastornos metabólicos. En conjunto, esta evidencia sugiere que la inadecuada administración del tiempo de los alimentos puede interrumpir el perfil metabólico normal, dando lugar a un estado desincronizado vinculado causalmente al desarrollo de la obesidad.\nI què podríem fer nosaltres?\nSenzillament seguir els nostres ritmes circadians i retallar el període d’ingesta a quan hi ha llum solar. I per acabar us deixo una imatge de l’article que abans us he comentat sobre els tractaments que es poden fer.\nPublicat el 13 de Juny de 2017 16 de Juliol de 2017 per ApapatxarPosted in Fisioteràpia, hormona, sistema nerviós, TractamentEtiquetat hipotàlem, insomni, melatonina, obesitat, ritmes circadians.\nAnterior Previous post: Menopausa\nSegüent Next post: Fisioteràpia i trastorns de la conducta alimentària (TCA)\n5 thoughts on “ELS RITMES CIRCADIANS: relació amb l’insomni i l’obesitat”\nRetroenllaç: El son en la gent gran – Apapatxar


Gastronomia ecológica: L’hospital de Sitges arriba a un acord amb la Finca Viladellops per produir malvasia de Sitges\nViIladellops dedicarà una vinya davant de l'Ermita de Sant Joan de 3,8 hectàrees de terreny a plantar raïm de la varietat Malvasia de Sitges per a l'Hospital.\n· La Finca Viladellops pertany a la subzona Massís del Garraf de la DO Penedès, i posseeix terres de les mateixes característiques, extremadament calcaries, que les de la vinya d'Aiguadolç de l'Hospital.\n· El Blanc Subur s'elaborarà a les instal·lacions de la Finca Viladellops, el que millorarà la seva qualitat i pot permetre que en el futur s'obtingui la certificació de vi ecològic.\nLa Fundació Hospital Sant Joan Baptista de Sitges ha arribat a un acord amb la Finca ViIadellops perquè aquesta última dediqui 3,8 hectàrees per plantar la varietat de raïm Malvasia de Sitges que vendrà al Celler de l'Hospital. L'acord, que és de deu anys prorrogables, permet garantir que l'Hospital tindrà en el futur una quantitat de raïm suficient per abastir la creixent demanda de vins de l'Hospital.\nLa Finca Viladellops consta de seixanta hectàrees de vinya inscrites a la subzona Massís del Garraf de la DO Penedès. La finca posseeix sòls amb les mateixes característiques que els que l'Hospital té en el seu camp de vinya a Aiguadolç: terres molt pobres de textura argilo calcària, amb alt percentatge de calcària activa, ideals per a la producció de la Malvasia de Sitges.\nA més, s'ha arribat a un acord perquè Finca Viladellops elabori el Blanc Subur a les seves instal·lacions. Es tracta d’unes instal·lacions modernes i adequades a una producció reduïda com és la de l'Hospital i que permetrà millorar la qualitat del vi. La vinya de la Finca Viladellops està inscrita al Consell Català de la Producció Agrària Ecològica, per la qual s'obre la possibilitat que en el futur els productes de l'Hospital puguin tenir la certificació oficial de vins ecològics.\nL'Administrador de l'Hospital, Fernando Herraiz, ha destacat que "la malvasia de Sitges viu un moment especialment bo, en el qual van apareixent nous productors. En aquest nou entorn al Celler de l'Hospital ha de trobar el seu espai distingint-se per la qualitat i autenticitat de seus productes. L'acord amb Finca Viladellops és una clara aposta per afavorir la qualitat sobre la quantitat, mantenint uns nivells de producció suficients per aconseguir l'equilibri econòmic i aconseguir que en el futur pròxim l'activitat de celler aporti recursos a l'activitat social de la fundació a favor de la gent gran de Sitges. "\nPublicado por Valen Mongay Salseta Sitges en 2:48


Finalment, la Unió Esportiva no jugarà la Copa del Rei la propera temporada – Vilassar Ràdio\nFinalment, la Unió Esportiva no jugarà la Copa del Rei la propera temporada\nFinalment, no ha pogut ser. La Unió Esportiva no jugarà la prèvia de la Copa del Rei després de caure, dissabte a Manresa, davant de l’Andorra de Gerard Piqué per 0 gols a dos. Els homes de Peque, però, poden marxar més que orgullosos de vacances amb l’ascens a Tercera Divisió a la butxaca.\nEl premi, la cirereta del pastís a una temporada més que brillant per a la UE, era poder disputar la prèvia de la Copa del Rei. Per això, la Unió Esportiva, en tant que campió del Grup 1 de la Primera Catalana, havia d’imposar-se al vencedor del Grup 2 de la mateixa categoria. El quadre tricolor de Gerard Piqué no va donar opcions als de Peque. Des que el central del Barça va agafar les regnes del conjunt dels Pirineus, l’Andorra va canviar com un mitjó adjudicant-se la lliga del seu grup després d’haver estat flirtejant per la zona de la mitjana abans de la inversió econòmica del blaugrana.\nL’Andorra, que és dirigit a la banqueta pels exblaugrana Gabri i Albert Jorquera, va certificar el triomf final mercès a dos gols aconseguits per l’equip del Principat en la primera meitat. Dianes de Ernest Forgas al 26 i de Rubén Bover al 38.\nAra, doncs, els quadre de Peque arrencarà les vacances amb el regust d’una temporada espectacular amb l’ascens a Tercera Divisió a la butxaca. Els blan-i-vermells començaran vacances tot esperant la llista d’altes i baixes del club i mentalitzant-se per a competir, a partir del setembre, en la que és la seva categoria després d’una temporada al Purgatori de la Primera Catalana.\nSegüent notíciaSegones 24 hores de Futbol Sala Vilassar de Mar\nEns acostem a les praderies de posidònia de Mataró https://t.co/1tKrKLDOOy https://t.co/o5ySdj3woX 10 hours ago\nEn aquest enllaç podeu escoltar l'informatiu d'aquest dilluns 12 d'abril https://t.co/sq9iR3guMx https://t.co/RNqDwEOKTF 10 hours ago


Edicions Documenta Balear - Articles salats\nArticles Salats és un recull d’articles d’opinió, publicats majoritàriament a Diari de Balears, entre l’estiu de 1998 i la primavera de 2004. Vicent Partal, director de VilaWeb i una de les ments més lúcides dels Països Catalans és l’autor del pròleg del llibre, en el qual hi podem llegir: “Tomeu Martí hi toca tota mena de temes amb un estil fluid i viu que fa dels seus articles també un passatemps ideal (perquè no?) De vegades oblidem aquest aspecte de l’escriptura: escriure per a que aquells que et llegeixen se senten a gust. Joan Fuster deia que ningú no ho feia això tan bé com Sir Bertrand Russell. I ell ho feia millor tot i que, per motius obvis, no li corresponia dir-ho. Sense voluntat ni ànim de comparar (si ho intentava el Tomeu se sentiria incòmode, segur) però llegir els textos que Martí ha anat acumulant al llarg dels anys té una bona dosi d’això mateix. Es fan de bon llegir. De molt bon llegir. I crec que demanar alguna cosa més ja seria demanar massa a una persona que sempre és on cal, sense demanar res a canvi. Que pensa i que explica el que pensa amb la coherència i la honestedat que només el pas del temps fa palès. I que, a més, ho fa molt bé.”


Real Club de Tenis de Barcelona - Assemblea General Ordinària de Socis\nEl Poliesportiu del Reial Club de Tennis Barcelona-1899 va ser l’escenari que el passat dijous, 20 d’abril, va acollir l’Assemblea General Ordinària de Socis del Club, els quals van aprovar tots els punts de l’ordre del dia que requerien de votació.\n185 van ser els socis i sòcies que van assistir a l’Assemblea que va constar amb 15 punts de l’ordre del dia. Després del nomenament dels interventors, el president de l’entitat, Albert Agustí, va donar la benvinguda a tots els assistents i va fer un balanç general de tots els aspectes més importants del 2016: els èxits esportius del Club, els esdeveniments socials més destacats del curs passat, el balanç del darrer Barcelona Open Banc Sabadell – 64è Trofeu Conde de Godó i els projectes patrimonials que el Club té en marxa i té en ment, van ser els quatre eixos centrals, que posteriorment van ser ampliats i detallats pels directius responsables de cada àrea.\nJaume Llena, vicepresident social, va fer esment de tots els esdeveniments socials que es van celebrar en el Club en l’exercici passat i va fer un repàs i l’evolució d’altes i baixes de socis respecte el 2015.\nJuan Ignacio Soler-Cabot, vicepresident esportiu, va exposar el tercer punt de l’ordre del dia on va repassar tots els resultats esportius individual i per equips del nostres jugadores i de totes les categories. Un any més, va fer un reconeixement a tot l’equip professional de les àrees de tennis i pàdel, sense cap mena de dubte un pilar fonamental en tots els èxits que any rere any van assolint els nostres jugadors.\nEl cinquè punt de l’ordre del dia, dedicat a l’explicació de la reversió del negoci de l’àrea del restaurant, va ser, sense dubte, el que més es va dilatar. En aquest moment, el president Albert Agustí, va tornar a prendre la paraula per explicar amb detall, juntament amb Javier Faus, tot l’entrellat de l’operació econòmica que suposa el haver-se fet càrrec del restaurant de l’RCTB-1899. Així mateix, Enrique Portales, nou gestor d’aquesta àrea va explicar el Bussines Plan a cinc anys vista. Posteriorment van aclarir als socis les diverses qüestions i dubtes que es presentaven.\nEn l’apartat econòmic va intervenir el vicepresident econòmic, Javier Faus; la Directora General, Idoya Sierra; la tresorera, Calamanda Grifoll; i Werner Knuth, com a vocal de la Junta. Tots ells van exposar els balanç econòmic de l’exercici 2015 i van presentar els pressupostos per al 2017. Tots aquests apartats van ser aprovats per l’Assemblea.\nTambé es va ratificar la proposta acordada en l’Assemblea de 2016 sobre els Estatuts dels Socis Honoraris i es van aprovar les noves quotes.\nEl moment emotiu va ser en els punts 11, 12 i 13, de l’ordre del dia on la Junta va proposar nomenar a Javier Godó, Conde de Godó, i a Marc López, Socis Honoraris del Club; així com batejar a la Pista Central del Barcelona Open Banc Sabadell com a “Pista Rafa Nadal”. Les tres propostes van ser aprovades unànimement sense cap abstenció ni cap vot en contra i arrancant aplaudiments.


Per què torturar-se? | l\_’estiu a casa\nMés jo →\nPer què torturar-se?\nPublicat el 10 setembre 2006 per efe\nAvui no tenia ganes d’escriure, així que m’he posat a fer cosetes al bloc, a la plantilla del bloc. I he triat una imatge personal més adient amb la meua capacitat intel·lectual.\nSupose que heu vist les banderetes. Aprofite doncs per a demanar-vos un favor. Els idiomes en què estan escrits els posts a què porten em sembla que no s’assemblen gaire als respectius originals. Així que si em diuen on he clavat la pota, em fareu un favor. Amb vosaltres no m’importa fer el ridícul… Però amb els del carrer és una altra cosa.\nAh, per cert, la pintada és parisenca. De l’hivern passat. I vol dir això, el títol d’aquest post amb tan poca substància. Per què torturar-se? No estaria malament que les dones que visiteu aquest bloc m’ho explicàsseu.\nPerdó pel temps que us he fet perdre…\n10 comentaris a l'entrada: Per què torturar-se?\n10 setembre 2006 a les 14:32\nM’encanta perdre el temps… mai no és perdut del tot, en realitat… xD\nPerquè torturar-se? Com a dona que visito el teu blog… jo tampoc no ho entenc. És cert que, de tant en tant, m’agrada portar sabates altes… però me les poso únicament si sé que no he de caminar excessivament… si he de caminar… em poso sabata plana i a gaudir del passeig!!!\n10 setembre 2006 a les 16:53\nRes de demanar perdó, si volem “perdre el temps” al teu bloc és el nostre temps i podem fer amb ell el que volguem! jeje 😉 (no et disculpis per una cosa així home!)\nRespecte a les banderetes jo ho he trobat tot correcte, tenint en compte que no se massa idiomes, no pots fer massa cas de la meva opinió.\nReferent a la frase de la foto d’aquest post, estic dacord amb l’Alepsi, jo tampoc entenc a les dones que porten aquests sabatots amb talons tant fins i tant alts… es destrossen els peus! després és quan totes acaben amb hallux valgus (més conegut pel nom de “juanetes”), l’esquena desviada i problemes de retracció de la fascia plantar. Tot per… presumir??\n10 setembre 2006 a les 17:55\nPer cert efe, m’hauràs d’explicar com ho has fet per canviar la foto de la plantilla del bloc perquè no en tinc ni idea i m’agradaria fer-ho!!\n10 setembre 2006 a les 18:29\n(et deixe aquest comentari tb al teu bloc)\n11 setembre 2006 a les 0:21\nBenvolgut efe : et fare un petit resum que no tinc temps .els talons ja tenen màgia quan calces un 22, tant per nens com per nenes qui no s’ha posat les sabates de talo D’Algú quan ets petit ?\nen L’Adolescència ens bombardegen els Mitjans mediat-ics , l’afany d’agradar si ho sumem a la moda hàl·lux que te crio XD\nsi una es vesteix be la veritat es que uns bons talons fan unes cames d’impacte , que dius oti!! tot això tenia jo .. si ho sumem que els homes et miren com si fossis un pastis de xocolata …..\ni quan portes les tipus ortopèdic que et fan corre i anar còmoda es com si portessis la capa que et fa transparent ….\ndius va em torturaré els peus Peró alimentaré l’ego … a mida que passen els anys l’ego va mes afamat , en resum la culpa es dels dissenyadors de moda que son uns misògins\n11 setembre 2006 a les 8:31\nL’has clavat, onix, l’has clavat. xDDDD\nEls dies que necessites sentir-te sexy… unes sabates de taló són màgiques (i doloroses, sí, però màgiques al cap i a la fi).\nEls dies en els que decideixes passar del món per que te la bufe tot cristu… sabata plana rollo “capa transparent”.\nEts una crack, onix! xDDDDDDD\n11 setembre 2006 a les 17:44\nGràcies a totes pels vostres comontaris. La veritat és que això de portar talons alts mai no l’he entés. Per això he aprofitat per a preguntar-ho. Jo estic amb tirai (perdona onix), jo si fos dona, no en portaria mai. De fet, vaig llegir a Bourdieu i donava (si no m’equivoque) una explicació segons la qual tant les sabates, com la faldilla i aquesta mena de coses que sempre heu portat les dones, el que busquen és fer-vos estar incòmodes per les implicacions psicològiques que això porta. És a dir, fer-vos sentir a disgust en un món d’homes.\nM’he passat de radical? Espere que no.\n11 setembre 2006 a les 20:50\nNo , efe , no t’has passat de radical, i suposo que depèn l’educació rebuda et pots sentir incomoda , malauradament , encara hi ha moltes dones ,que es senten incomodes en un “mon d’homes” , jo la veritat mai m’hi he sentit , tampoc soc gens “feminista”.\nNo segueixo modes ,ja fa molts anys vaig decidir quin era el meu estil i l’imatge amb la que vull transmetre la meva personalitat , talons , faldilles maquillatges o fumar en pipa , els empro com a divertimento , com a provocació .. o com a missatge gestual del que vull representar en un moment donat , tot un atrezzo que ajuda a interpretar millor la tragicomèdia de la vida .\n12 setembre 2006 a les 7:24\nOnix, fumes en pipa???? Que catxonda!!! xDDDD\nAnava a dir jo, com que estic malalta, ahir a la nit quan em vaig fotre al llit em va venir una pregunta al cap… perquè la meva veina em tortura amb els seus taconazos a la una de la matinada??? Que no té sabatilles???\nJa està, era un crit desesperat que volia llençar a la blogosfera…. xDDDD\n12 setembre 2006 a les 20:42\nMerci efe, ho intentaré quan pugui… quan tingui una miqueta de temps (snif,snif… acabo de començar i ja estic estressada!!! i el fet de no tenir ordinador propi tb hi fa molt)


Terra i Taula prepara l’entrant del 25a Sopar de l’empresa ADEGP – Vell Papiol\nTerra i Taula prepara l’entrant del 25a Sopar de l’empresa ADEGP\n28 d'abril de 2016 In Gastronomia, General, Restaurant\nUs compartim article Terra i Taula sobre la col·laboració amb l’ADEGP\nEl nostre col·lectiu serà present amb un plat proposat pels nostres cuiners al sopa de la 25a Nit de l’empresa organitzada per l’Adegp\nEl president de la Generalitat de Catalunya, Carles Puigdemont, ha confirmat la seva assistència a La Nit de l’Empresa. La gala anual de l’ADEPG tindrà lloc al Melià Sitges, divendres 29 d’abril.\nAquesta serà la 25a edició de La Nit de l’ADEPG. L’esdeveniment aplegarà prop de 400 participants, entre empresaris i directius i representants polítics i institucionals. El guió de l’acte conté la proclamació i entrega dels Premis ADEPG, el premi Estela Dona Emprenedora (Dones d’Empresa), el premi al Jove Emprenedor (Joves d’Empresa) i el Premi Anxanet. El palmarès dels guardons estarà encapçalat pel Gran Premi ADEPG, que designarà l’Empresa de l’Any.\nLa principal novetat de la 25a Nit de l’Empresa serà el menú gastronòmic, que donarà el major protagonisme a elaboradors de l’entorn i tindrà molt en compte alguns dels productes més genuïns i pròxims.\nEl nostre entrant és: Caneló vegetal de bonítol, sardina i cigrons\n25e nit de l'empresaADEGPterra i taula


Títol de la peça: Lligams\nMaterials:plata 925, sal gemma, zirconita, iman\nLa relació entre mare i filla…. Perquè en un moment de la vida, totes dues varem formar part d’un mateix ésser, un punt de partida comú i que el temps farà que aquesta relació és moduli al igual que la sal, que es desgasti, i faci tenir camins diferents…\nTot i així, la mare sempre vetllarà per la filla i amb el pas del temps sempre quedarà aquell lligam, aquella complicitat que perdurarà tota la vida, quedaran aquells records, com aquelles velles cançons….\n“dorm petita dorm….. quedem d’horeta dins el teu món…”\nAquesta peça és una de les sel.leccionades dins el "Projecte Sal" que organitza l'Escola d'Art del Treball de Barcelona on exposarà "Melting Ponit 2012. Joieria contemporània València". Un programa d'activitats, exposicions i conferències entorn a la joieria que se celebrarà coincidint amb la visita de Schmuck 2012 al MuVIM de València.\nPublicat per alejo dissenys a 11:34\nQue bonic... Felicitats i bona sort!\n31 de maig de 2012 a les 2:44


Tasses Ca la Dona! - Ca la Dona, un espai de dones i per a dones\nAtenció: La tassa amb la que totes volíeu regalar-vos ja és aquí\nJOC DE TASSES DE CA LA DONA,\nDisponible complert, o en fascicles.\nO sigui, que si no vols el joc sencer pots comprar només la TASSA DE LA PRIMAVERA (i a la primavera la tassa primaveral, a l’estiu la seva, i a la tardor la següent)\nPels cafès més deliciosos, els tes més aromàtics, la llet més sencera o l’aigua més transparent… o simplement per a decorar la taula.\nNota de la fabricant: no garantim la transparència de l’aigua si vius a l’àrea metropolitana de Barcelona.\nJoc de tasses: 34 euros, (28 euros per a les sòcies)\nTassa en fascicles: 9 euros, (7,5 per a les sòcies)\nDemana les tasses a secretaria!\nProperes reunions Comissions Ca la Dona - Desembre 2006Bon any 2007


Zapatero admet que va veure tard la crisi\nS'acomiada demanant un PSOE unit guanyi qui guanyi i que faci una oposició amb sentit d'estat\nLa crisi el va agafar desprevingut, però aquesta va ser l'única autocrítica del secretari general sortint del PSOE. Guanyi qui guanyi, José Luis Rodríguez Zapatero espera unitat i oposició responsable.\nPERE MARTÍ BARCELONA. 04/02/2012 00:00\n260x366 Zapatero admet que va veure tard la crisi / MARCELO DEL POZO / REUTERS Zapatero admet que va veure tard la crisi / MARCELO DEL POZO / REUTERS\nJosé Luis Rodríguez Zapatero es va acomiadar ahir del PSOE amb un discurs més ideològic que de gestió, defugint l'autocrítica i reivindicant el seu llegat en matèria de llibertats individuals. L'expresident espanyol va atribuir la crisi econòmica a causes externes i alienes a la seva gestió. L'únic que va admetre és que no va saber preveure a temps la crisi, però va negar que hi hagués improvisació. Fins i tot es va vantar d'haver impedit la intervenció d'Espanya gràcies a les mesures econòmiques que va prendre el maig del 2010 per contenir el dèficit, tot i que aquestes retallades li van amargar el final de mandat.\nRevestit d'home d'estat, va justificar els ajustos assegurant: "Sempre he posat els interessos del país per sobre de qualsevol altre interès". Es va lamentar d'haver patit una oposició "sense concessions", referint-se al PP, i que Europa fos "lenta" a l'hora d'adoptar mesures contra la crisi, però no va anar més enllà en possibles errors de gestió com a govern. El seu argument és que el seu executiu tenia dos objectius: evitar la intervenció d'Espanya i mantenir la cohesió social, i que tots dos els va aconseguir.\nPerò els ciutadans, segons va admetre, no van confiar en el seu govern per treure Espanya de la crisi i van optar per votar pel canvi, és a dir, pel PP. "Van votar canvi de govern per canviar la realitat", i els socialistes no van tenir més remei que assumir el resultat "amb totes les conseqüències i sense buscar culpables fora" del partit.\nUn cop el PSOE està a l'oposició, Zapatero va demanar al seu successor que practiqui una oposició amb sentit d'estat com la que ell va practicar abans d'arribar al govern el 14-M del 2004, que el va portar, entre altres coses, a signar el Pacte Antiterrorista amb José María Aznar de president del govern. El secretari general sortint va recordar al seu successor o successora que si quan estaven al govern reclamaven al PP una oposició amb sentit d'estat, ara el PSOE ha de ser conseqüent i fer una oposició coherent, col·laboradora i responsable perquè el PSOE "no té per objectiu derrotar el PP sinó derrotar la crisi i crear ocupació".\nEn el seu informe de gestió va defensar la vigència de la socialdemocràcia, tot i que va admetre que té problemes de "comunicació" amb la gent, però sobretot va posar l'èmfasi en l'ampliació de drets que s'ha produït durant els seus mandats. Aquí va citar amb orgull les lleis de violència de gènere, la de drets de ciutadania a l'exterior, la del matrimoni homosexual, la de l'ampliació de l'avortament i la d'igualtat de gènere. Aquí va poder fer un balanç positiu, aplaudit pels delegats. I l'altre actiu que es va atribuir és haver arribat a les portes del final d'ETA.\nVa admetre que encara s'ha de dir "amb veu baixa", però va expressar la seva esperança que no hi hagi mai més cap mort d'ETA. Aquí va fer un reconeixement especial cap als socialistes bascos. Del socialisme català, que el va fer guanyador en el 35è congrés davant José Bono, no en va fer esment, ni tan sols va parlar d'aquella Espanya plural que va prometre en el congrés del 2000. En canvi, sí que va tenir paraules de reconeixement cap a Bono, a qui va agrair la seva "lleialtat i amistat".\nZapatero va tancar el seu discurs demanant unitat i va instar tots els delegats a tancar files davant el nou secretari o secretària general que sortirà escollit avui "per obrir una nova etapa de servei a Espanya".\nEl PSC evita crítiques\nUn cop va acabar Zapatero, va ser el torn de la intervenció dels presidents territorials i, per tant, també la del primer secretari del PSC, Pere Navarro, que va optar per fer un discurs elogiós i deixar de banda qualsevol crítica. El nou líder del socialisme català va mostrar-se "orgullós" d'haver fet l'Estatut, però va recordar que "ara toca desplegar-lo amb lleialtat i responsabilitat". També va valorar positivament l'extensió de drets socials del govern Zapatero i que gràcies a la seva gestió Espanya no hagi fet fallida. Navarro es va remuntar fins als orígens del PSC per explicar que el seu partit aporta històricament una "visió plural" al socialisme espanyol.\nNavarro, que al matí havia reiterat que negociarà amb la nova direcció del PSOE un nou model de relació amb el PSC, durant la seva intervenció al ple va evitar parlar-ne i es va centrar a explicar que als únics a qui no els interessa una bona relació entre el PSC i el PSOE és "als nacionalistes extrems d'un cantó i de l'altre", va dir en referència a CiU i el PP. "Una dreta espanyola que enyora una Espanya centralista però que no dubta a aliar-se sempre que faci falta amb la CiU més sobiranista de la història", va reiterar.


La problemàtica ambiental del riu Calders, a debat\nLa plataforma A Contracorrent ha organitzat per aquest cap de setmana diversos actes centrats en la situació del riu\nImatges de les escumes a la zona del Molí d'en Serra. Foto: CUP\nNavarcles acollirà aquest cap de setmana un seguit d'actes organitzats per la plataforma ecologista A Contracorrent per explicar la situació ecològica en què es troba el riu Calders. S'emmarquen en la campanya que està impulsant l'entitat, integrada per diverses organitzacions del Bages i del Moianès, i que persegueix com a objectiu "posar al centre del debat l'estat ecològic en què es troba la conca del Calders i trobar solucions de futur per millorar la qualitat de l'aigua i l'ecosistema fluvial".\nEls actes començaran dissabte a les 11 del matí a la Cabana del Llac amb la conta-contes Nunila explicant un conte en família sobre el riu. A les 12 del migdia, i sense canviar de lloc, hi ha prevista una xerrada-diàleg que amb el títol L'estat del riu Calders, l'aigua i els ecosistemes fluvials servirà per explicar la situació del riu i posar en valor l'aigua i els ecosistemes fluvials com a espais ecològics "fràgils i de gran valor". A la xerrada intervindran Pati Casanova, del col·lectiu ecologista del Moianès la Cosa Nostra; Marc Cerdà, ambientòleg especialitzat en aigua; i Mireia Boya, ambientòloga, paisatgista i diputada de la CUP al Parlament.\nEn acabat hi haurà un vermut musical. Els actes de dissabte serviran també per fer la inauguració d'una exposició sobre el riu, que durant tot el mes anirà itinerant pels pobles de la conca. Finalment, diumenge s'ha programat un itinerari de descoberta d'un ecosistema fluvial a càrrec de Xavier Domene, biòleg navarclí, investigador i professor de la UAB. Per a tots els que hi vulguin assistir, el punt de trobada serà el pont de Sant Benet, a dos quarts de 12 del matí.\nLa campanya continuarà en les properes setmanes amb més actes de divulgació de la problemàtica en diferents pobles de la conca, com ara Castellcir, Moià, Calders o Collsuspina. Finalitzarà amb una marxa reivindicativa a peu que s'iniciarà al dissabte 6 de maig a dos quarts de 9 del matí a Navarcles i que, remuntant les aigües del riu a contracorrent, unirà els principals municipis de la conca del riu.


A PEU » 2016 » novembre » 26\nArxivar per 26, novembre de 2016\nL’ex-ministre Margallo, un dels millors amics de Rita Barberá, acaba de dir a El Programa de Ana Rosa que l’ex-alcaldessa de València necessitava el seu sou de senadora perquè “no tenia altres ingressos ni estalvis de cap mena“. No ho he vist, però diuen que s’ha mostrat “profundament” afligit per la mort de la dirigent política i ha manifestat que “hi ha hagut una profunda injustícia” envers Rita Barberá. Margallo ha dit també que “Rita vivia en una casa de lloguer i estiuejava a Xàbia a casa d’una germana seva, aquest era tot el seu patrimoni després d’una vida al servei dels altres. Hi ha hagut una cacera mediàtica que l’ha afectat tremendament”\nQuè voleu què us digui, però jo no em crec Margallo. I no me’l crec perquè estem massa avesats que aquesta gent del PP, fins i tot quan menteixen descaradament ho fan amb una professionalitat tan gran que sembla que diuen les coses seriosament i que fins i tot sembla que es creuen el que diuen. I no me’l crec perquè justament ara fa un parell d’anys, ELDIARIO.ES publicava la següent notícia: «Rita Barberá, el cargo público que más cobra en España». La alcadesa de Valencia cobró más de 100.000 euros en sueldos de sus cargos y 50.000 euros en sobresueldos del PP.(25/09/2014). Per tant, aquí hi han coses que no lliguen. Una de les dues coses deu ser mentida. O menteix Margallo, o menteix El Diario. Però com que els sous dels càrrecs públics els pot saber tothom, resulta que El Diario no menteix i sabem que durant anys la senyora Rita va tenir un dels sous més alts entre els càrrecs públics. I explicava aquest diari amb tot detall que «el sueldo de la alcaldesa de Valencia, Rita Barberá, es el mayor percibido por un mandatario público en España. Con 156.000 euros brutos supera al hasta ahora más bien pagado, Artur Más, President de la Generalitat (144.000 euros brutos), pero además duplica el del Presidente del Gobierno, Mariano Rajoy (78.185,04 euros brutos), y triplica el del President de la Generalitat Valenciana, Alberto Fabra (50.513,95 euros brutos).\nAquest era el seu sousou. Però cal recordar que la ínclita Rita va ser alcaldessa de valència durant 24 anys. Vol dir que va tenir temps d’estalviar; i si no tenia res, com diu Margallo, és que tenia la mà foradada… I tots sabem que, si està ben demostrat que molts polítics reben regals, a València ha sigut la cosa más habitual durant anys i anys. Per això fins i tot el Tribunal Suprem segueix investigant tota la gran màfia valenciana de la qual tothom coincideix en què Rita Barberá n’era la capitost. Però això potser algun dia s’esclarirà i en podrem saber més detalls.\nPenso que si Margallo tingués llàstima de la pobre Rita -que en pau descansi, si pot-, també n’hauria de tenir dels milers de persones que moren cada anys degut a la pobresa energètica, o per unes pensions de misèria que fan que no puguin menjar com caldria, o per tots aquells que són desnonats i han d’abandonar casa seva. El PP és tan cínic que ara s’aboca en pes a defensar la Rita quan saben prou bé que és indefensable. Hi han victimismes i fariseismes que més aviat provoquen el vòmit de tan fastigosos com arriben a ser.\nTambé podria tenir llàstima el senyor Margallo dels molts joves que no tenen feina. Ja voldrien molts d’ells poder treballar o alguna perspectiva de poder fer-ho algun dia. I ja es conformarien amb la mitat del que cobrava la pobra Rita. Amb els sous de misèria que molts d’ells cobren, la majoria dels que ara anomenen «millennials» o «ni-ni» saben que, si poden treballar, els tocarà treballar molts més anys i potser fins i tot fins el dia que es morin. I no pas amb els sou de la Rita… Per tant, menys victimisme, menys mentides i menys fariseisme senyor Margallo!


Holiday Inn Express Porto Exponor Matosinhos Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAv. Dr. Antonio Macedo 163, Leça da Palmeira, Matosinhos, Portugal - Veure al mapa\n"Hotel was lovely clean comfortable and convenient"\nExcel·lent 8,5 (868 comentaris)\nBarri Leça da Palmeira Leça da Palmeira Matosinhos Matosinhos\nEl Holiday Inn Express es troba davant de la Fira Internacional de Porto i està ben comunicat amb les circumval·lacions principals de la ciutat. Ofereix un bar obert les 24 hores i habitacions amb TV per cable. Les habitacions de l'Hotel Holiday Inn Express Porto Exponor disposen d'aire condicionat, internet, te i cafè i bany privat. Cada matí se serveix un esmorzar continental amb cereals i suc de fruita. El personal de l'hotel és atent i ofereix servei de rentatge en sec i servei de bugaderia, que inclou recollida i lliurament. La recepció està oberta les 24 hores i disposa de servei de lloguer de cotxes. L'hotel és a 3 km de l'estació de metro de Mercado i a 5 minuts en cotxe de la platja de Matosinhos.\nNúmero de Identificación Fiscal: 1496\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Holiday Inn Express Porto Exponor de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Número de llicència: 1496\nTots els tipus de viatgers (1086) Parelles (420) Viatgers en solitari (222) Famílies amb infants petits (295) Famílies amb infants grans (44) Grups (106)\n20 min food walk from Matosinho's nightlife


Discografia - L'Audició 5\nAny de l'enregistrament: 2008\n1.Ja en tenim 10 (estrena) Jeroni Velasco i Corzo 7’13”\n2. Ironies Martí Fontclara i Palomeras 8’38”\n3. Mestre de mestres Joan Bardés i Virosella 6’45”\n4. Tres violes David Estañol i Martells 8’58”\n5. Constància Agustí Serratacó i Costa 8’07”\n6. Tots a la festa Lluís Pujals i Carretero 8’29”\n7. Prada de Conflent Rene Picamal 7’01”\n8. Per molts anys! Jordi Leon i Royo 8’24”\n9. Capital del cava Joan Lazaro i Costa 9’04”\n10. Repico, fora i Visca 2’39”\nDe nou encetem discogràficament aquest any 2008 amb nous reptes i la continuïtat de les nostres col·leccions amb l’edició de tres volums per any de producció pròpia. Això no seria possible sense l’ajut de tants afeccionats a la feina de la Contemporània, una cobla diferent.\nL’audició5 és un disc de sardanes interpretades a 7 tirades i en el mateix format que una actuació de carrer. Hem triat 9 compositors actuals que us faran gaudir d’un ballada on saltar i fer festa és l’eix vertebrador.\nUs oferim una estrena d’aquest 2008. En Jeroni Velasco ha estat l’encarregat d’escriure una sardana dedicada a l’entitat Barberà amb la sardana en motiu del desè aniversari del seu aplec i de la seva fundació. Moltes felicitats i que en gaudiu molts més anys. Gent esperonada i vital donen sentit a la nostra tasca.\nUs convidem a una actuació engrescadora.\nSabadell, 15 d’abril de 2008


La Biblioteca dona a conèixer els documents més prestats del 2019 ·\nLa Biblioteca dona a conèixer els documents més prestats del 2019\nRedacció 10 Gener 2020 2 min read\nLa Biblioteca de Ripollet ha acabat l’any publicant la llista dels documents més prestats a l’equipament amb les dades de llibres infantils, novel·les juvenils, còmics, novel·les i pel·lícules. En aquesta llista, dins l’apartat de novel·les, cal destacar la segona posició que ocupa el llibre “Yo no soy de nadie” de la ripolletenca Tamara Marín.\n1.- Diari del Greg – Vella Escola\n2.- The Crazy Haacks y la cámara imposible\n3.- Los juguetes de Arantxa – Sirena por un día\n4.- Diari del Greg – Un pringat total\n5.- Isadora Moon se mete en un lío\n2.- El soterrani\n3.- La cabanya\n4.- Sweet Sixteen\n5.- Mecanoscrit del segon origen\n1.- My Hero Academia\n2.- El monstruo del al lado\n4.- A Silent Voice\n1.- El día que se perdió la cordura\n2.- Yo no soy de nadie\n3.- Las mujeres de la casa de las lilas\n4.- Seremos recuerdos\n5.- Papel y tinta\n2.- I, Tonya\n3.- Animales fantásticos y dónde encontrarlos\n4.- Una vida a lo grande\n5.- Piratas del Caribe, la venganza de Salazar\nAula d’estudi nocturn\nL’equipament públic enceta ara un nou any i comença acollint una vegada més l’aula d’estudi nocturn. Des del passat dimarts dia 7 funciona de dilluns a divendres de 20.30 a 1h i els dissabtes, diumenges i festius de 19 a 1h. Des de la Biblioteca recorden que per accedir-hi només cal omplir un registre a l’entrada i que en aquest horari extraor- dinari no funcionarà el servei de préstec de documents.\nTags: Biblioteca lectura llibres\nPrevious: Els Diables inicien any d’aniversari després dels 20 anys del Poll Foll\nNext: Belén Funes: “A la pel·lícula he mostrat la solidaritat veïnal que he viscut a Ripollet”


‘Morts, qui us ha mort?’, un títol carregat d’intenció i d’història - La Veu dels Llibres\nA banda d’encapçalar un llibre estimable, la lectura del qual us recomane sense dubtar, aquest títol –Morts, qui us ha mort?– mereix un comentari, pel seu significat i per la llarga història que té al darrere. És la frase ritual que tradicionalment pronunciava la justícia andorrana davant una víctima de mort violenta, quan havia de fer allò que solem anomenar «alçament de cadàver». Iñaki Rubio ho explica a la pàgina 180 de la novel·la:\n«i el cos del difunt era ben fred quan per fi el jutge s’acostava a l’ombra desgraciada que s’havia espenyat en un mal pas. I aleshores feia allò d’adreçar-se al difunt: «Mort, qui t’ha mort?», li deia, i al mateix temps clavava un cop de bastó al cap del cadàver, i altra vegada la pregunteta i la bastonada fins a comptar tres per, a la fi, alçar la veu i assegurar que «aquest mort és ben mort perquè no parle».\nLa intervenció de l’autor sobre la frase, al títol de la novel·la, ens apareix esmolada d’intenció: vol dir que considera l’assassí, tant com l’assassinat, també una víctima. Per això el plural en una frase que, sempre en singular, es recitava davant un sol cadàver. Això, sens dubte, ho pot deduir qualsevol lector de Morts, qui us ha mort? I no cal insistir. Deixeu-me dir, però, que aquesta frase: «Mort, qui t’ha mort?», impressionant, d’una solemnitat tan primària i efectiva, a mi m’impressiona doblement, per un record personal. M’explique:\nDevia ser l’any 2003 quan vaig conèixer Virtudes Cuevas Escrivà (Sueca 1913-París 2010) i, per la vida que havia viscut –exiliada el 39, militant de la Resistència francesa, detinguda i deportada al camp de Ravensbrück, supervivent, condecorada amb la Legió d’honor pel general Degaulle–, em va interessar molt vivament i vaig aconseguir de mantindre-hi una conversa, no tan llarga com jo hauria volgut. Tenia 90 anys aleshores. Em va parlar més de la seua infantesa a Sueca que no de les seues aventures a França i Alemanya.\nEm va donar una versió impagable, ben personal, d’uns fets que van deixar un rastre profund en la memòria del seu poble –Sueca–, que també és el meu. La matinada del 22 de juny del 1920 –Virtudes tenia només set anys d’edat– forces de la Guàrdia Civil van detindre dos líders sindicalistes locals –Camil Albert i Josep Franqueza– i un tercer home sense adscripció política concreta –Marià Escrivà–, (vegeu GRAS, Matilde: Camil Albert Memòries de la viuda d’un anarquista, Alfons el Magnànim 2018) els quals, en circumstàncies poc clares, perquè no es van voler aclarir mai, van ser tirotejats: els dos primers van sobreviure, ferits d’una certa gravetat, i el tercer va aparéixer dins un hort de tarongers, entremig de les últimes cases del poble i l’estació del tren, mort.\nAquell hort de tarongers on va aparèixer el mort es trobava just enfront d’on vivia Virtudes. Em contava que aquella nit se sentia, dins de casa, la remor de crits i de persones que corrien. Passaven cavalls de la Guàrdia Civil. El poble havia reaccionat tot seguit contra les detencions. Son pare de Virtudes es va alçar del llit per obrir la porta de casa: hi va deixar obert només un badall, pensant que algun fugitiu s’hi podria salvar entrant a casa i tancant de portada. Hi havia aquest reflex solidari entra la població. I ho va encertar: em deia Virtudes que després, potser ja molt prop del dia, va sentir un estrany caminant a fosques per dins de casa, li va entrar a l’habitació i es va deixar caure al seu costat. No em va aclarir si al seu mateix llit o en un altre de la mateixa habitació. Quan es va despertar l’endemà, l’home ja havia desaparegut. Mai no va saber qui era. Ho va contar a la mare, que es va alarmar:\n«Un home ha dormit amb tu? I què t’ha dit?»\n«A mi, no m’ha dit res, mare...» Estava prou cansat, no tenia ganes de parlar, es va posar a dormir.\nL’endemà, em contava Virtudes, va vindre el jutge, allí davant de casa. El mort tenia el cap esclafat contra la soca d’un taronger, i li va preguntar:\n«Muerto, quien te ha muerto?»\nI diu que aquell es va alçar i va dir:\n«La Guàrdia Civil!»\nI després va tornar a caure mort, contra la soca del taronger.\nNo cal dir que em va deixar esbalaït, en aquest punt de la narració. Vaig entendre que havia fet, davant meu, un viatge a la infantesa més profunda i compartia amb mi la manera de creure i sentir de la xiqueta de set anys que ella havia sigut a Sueca l’any 1920. L’endemà de la tragèdia, la frase «Mort, qui t’ha mort?» era, doncs, un recurs tradicional encara disponible entre alguns narradors locals que van embastar la versió destinada al públic més tendre i crèdul del poble.\nOportunament traduïda, això sí, perquè un jutge era concebible aleshores –i ara– només parlant en castellà. El castellà que les persones normals i corrents podien imaginar a la Sueca del 1920.


Santa Llúcia, l'entitat més antiga de Reus, en perill | Diari de Tarragona\nSanta Llúcia, l'entitat més antiga de Reus, en perill\nLa Germandat celebra enguany el seu 691è aniversari, aixopluga sis associacions artístiques i té més de 150 socis. El seu repte és garantir el futur de la seu, ara que l´embargament resta aturat\n29 de Agosto de 2015 - 07:16 hs\nestes de Sant Isidre l´any 1990. Foto: Cedida\nÉs l’entitat més antiga de la ciutat i alhora la més desconeguda. La Germandat de Sant Isidre i Santa Llúcia celebra enguany el seu 691è aniversari, segons la primera data trobada –una acta notarial feta el 21 d’agost de 1324.\nEl seu president, Josep Maria Vallès, aprofita l’ocasió per recordar als reusencs una de les joies ocultes que tenen a la ciutat. «És l’única associació centenària en vigor que aposta pel foment de les arts i que resta oberta a la participació ciutadana», assegura.\nL’objectiu de tot plegat és impulsar l’interès cap a l’art i les seves distintes disciplines en la societat, en especial als joves. I és que, segons Vallès, és aquest col·lectiu el que menys participa. «Sobretot els nois», afirma.\nEll ho atribueix a l’àmplia oferta esportiva. «Futbol, hoquei, voleibol... –enumera– Els joves tenen tant per escollir que la cultura queda enrere», assegura. Actualment, la seu compta amb 130 socis, tot i que abans d’ensorrar-se, l’any 2002, la seu va arribar fins als 300.\nA causa d’unes obres contigües a la seu, al raval de Robuster de Reus, l’edifici en què romanien des de 1702, es va ensorrar tot coincidint amb un Dimarts de Pasqua. «Per fortuna estàvem tots al carrer celebrant les festes; ningú va sortir ferit, només vam haver de lamentar valuoses pèrdues patrimonials», assegura.\nLa Germandat no va tenir edifici durant cinc anys, per la qual cosa molts socis van marxar. «Els joves que participaven en l’esbart havien d’assajar cada setmana en un local diferent, al final ja no sabien ni on havien d’anar i ho van deixar», es lamenta Vallès.\nLa Sala Santa Llúcia\nPer al president ara és el moment de recuperar els socis, i que millor manera de fer-ho que instar a la societat perquè s’apunti a qualsevol de les agrupacions que disposa la Germandat, com ara el teatre, el principal actiu de la seu on la mateixa ciutadania pot prendre partit i actuar sobre l’escenari. La Sala Santa Llúcia és una de les més modernes quant a tecnologia de la capital del Baix Camp, adequada per a la realització de gravacions en directe.\nEn una ciutat que destaca pel nombre d’escenaris teatrals, el fet de tenir un aforament per a 192 persones fa que la sala sigui molt més competitiva respecte a la resta. D’acord amb Vallès, «el caliu dels espectadors només s’aconsegueix amb una sala plena, que és molt difícil d’obtenir quan la capacitat de les sales ronda les cinc-centes o vuit-centes persones, com passa als teatres Bartrina o Fortuny». Aquest caliu és el que ha convertit Santa Llúcia en una sala única quan el que es vol és connectar amb l’espectador d’una forma tan íntima i directa.\nEl repte per enguany és mantenir una programació estable setmanal. Per aconseguir-ho, l’entitat ja ha posat en marxa els engranatges necessaris.\n«Hem canviat la forma d’actuar», assegura el president. «Abans la nostra activitat es limitava a l’estrena d’espectacles de companyies amateurs procedents d’altres municipis, ara ens hem obert a noves que ofereixin cicles de representacions», afegeix. ‘Els dijous a la cafeteria’ n’és un exemple. Cada dijous, Santa Llúcia acollirà una sessió dedicada a la interpretació de poesia.\nLa incapacitat de pagar una part (280.000 €) del total de la hipoteca, va fer que la seu fos adjudicada a subhasta. Com no es va presentar cap comprador, i al quedar desert el procés de venda –que tenia un preu de sortida d’uns 400.000 €– fou Catalunya Caixa la que devia decidir el pròxim moviment.\nNo obstant això, avui dia el procés d’embargament resta aturat. Segons va dictaminar el jutge, les dades que l’entitat bancària hauria donat sobre la hipoteca serien incorrectes.\nDavant la nova situació, l’entitat practica el coworking perquè altres associacions puguin col·laborar amb la seu per renegociar la hipoteca i trobar una solució. De moment, la seu ha tornat a llogar el bar, l’única font d’ingressos complementària de la que pot gaudir.


Manacor té més de cinquanta comerços verds - CENT PER CENT\nManacor té més de cinquanta comerços verds\nComerç verd, un distintiu que reconeix la feina dels comerços locals que tenen una oferta responsable amb el medi ambient. A més, l’Ajuntament ha presentat una guia digital per a la ciutadania sobre consum conscient i estil de vida residu zero.\nEl municipi de Manacor ja compta amb 52 establiments comercials certificats amb el distintiu de Comerç Verd. Aquest procés s’ha realitzat després que Rezero, amb el suport de l’Ajuntament de Manacor, els ha visitat per comprovar que compleixen amb els requisits establerts. Aquesta certificació compta amb més de 10 anys d’experiència i 600 comerços adherits a Catalunya i gràcies a Manacor, arriba per primera vegada a les Illes Balears. Es tracta d’un distintiu que reconeix la feina dels comerços locals que tenen una oferta responsable amb el medi ambient que permet i facilita a les persones consumidores fer un consum conscient al mateix municipi.\nAquestes característiques es troben en una àmplia tipologia de comerços, és per això que han rebut la certificació de Comerç Verd botigues de venda a granel, de fruites i verdures, d’artesania, de roba, farmàcies, ferreteries, merceries, o floristeries entre d’altres.\nDesprés d’aquesta primera fase de certificació, l’Ajuntament de Manacor vol anar més enllà i facilitar informació contrastada a la ciutadania perquè conegui què vol dir fer un consum conscient i perquè és important. Per això s’ha dissenyat una guia digital per la ciutadania sobre consum conscient i estil de vida residu zero on s’expliquen conceptes com comerç just o ecològic, i es presenten alternatives per reutilitzar o comprar sense envasos.\nPer descobrir més informació sobre aquesta certificació es pot visitar la web de Comerç Verd (www.comercverd.cat), on hi ha un mapa que situa tots els comerços certificats. A més, al canal de youtube de Rezero (www.youtube.com/rezerocat) s’ha penjat un videoresum d’algunes de les experiències certificades a Manacor, a través de les quals es poden descobrir exemples de consum responsable del municipi.\nprevious post: De rots i badalls\nnext post: La innocentada de la ZPR: molta de gent la va creure!


mon petit tresor: part natural\nVeronica 29 de novembre de 2010 a les 11:16\nAcabo de descobrir el teu blog! moltes gràcies per compartir les teves experiències. Estic de 4 mesos i també vui un part natural, espero que me'l respectin el màxim...tens raó en què encara hi ha molt camí per recorrer perquè hi ha molts pocs hospitals que segueixin el protocol.\nAnònim 21 de gener de 2013 a les 20:54\nAcabo de descubrir el teu blog, estic de 5 mesos i és d'agraïr que posis la teva experiencia. :)\nI a més a més he flipat quan he vist que es diu Rai, és el nom que hem triat nosaltres pel nostre nen!!\nmònica 21 de gener de 2013 a les 21:18\nM'alegro molt que et serveixi!\net convido a visitar LA MAMATECA, la nova iniciativa que he iniciat, tenim activitats per embarassades! www.lamamateca.com\ni sí, Rai és un nom preciós! al Rai que ja té 4 anys li agrada molt!


Vilagrà diu que la taula de diàleg es podria reunir abans de les vacances d'estiu\nVilagrà diu que la taula de diàleg es podria reunir abans de les vacances d’estiu\nLa consellera de la Presidència detecta en l'executiu espanyol una "visió més estadista" per resoldre el conflicte català, però insisteix en reclama l'amnistia dels presos\nLa consellera de la Presidència, Laura Vilagrà, ha considerat “una gran notícia” que el govern de Pedro Sánchez digui que vol posar la política al centre. En una entrevista a El Matí de Catalunya Ràdio, Vilagrà ha insistit que la primera opció del nou govern català no són els indults sinó l’amnistia, que és el que genera més consens a la societat. La recentment escollida consellera diu que detecta una “visió més estadista” en el govern espanyol per resoldre el conflicte de manera “més estructural”. I ha reclamat al PSOE que no es deixi endur per la “confrontació” de la dreta i l’extrema dreta. Vilagrà ha afegit que també veu canvis en sectors del socialisme català “que volen canviar coses que han fet fins ara”.\nLa consellera ha insistit que el conflicte és polític i que, per tant, la solució és l’amnistia. Ara bé, ha afegit que en cas que el govern espanyol concedís els indults als presos de l’1-O se n’alegrarien per a les famílies i per a ells mateixos.\nEncara sobre els indults, Vilagrà ha admès que aquesta qüestió pot tenir un “cost polític” per als partits que formen el govern espanyol si les eleccions fossin immediates, però tal com ha recordat, no ho són. “Segur que seran valents per aplicar mesures que resolguin la situació personal i política que vivim a Catalunya“, ha afegit. La consellera, però ha evitat “especular” sobre quan es pot produir la decisió del consell de ministres espanyol. Vilagrà també detecta canvis en el socialisme català i ha expressat la voluntat que “tothom es mogui”, tant el PSOE com el PSC, per tal de començar una “nova etapa”.\nPel que fa a la taula del diàleg i al pla b, si en dos anys no s’aconsegueix res per aquesta via, la consellera de la Presidència ha demanat que “no es posi el carro davant dels bous”. “De moment no correm i anem per parts. Primer la feina a la taula de negociació”, ha argumentat. Vilagrà no sap si la taula de diàleg entre els dos governs es podrà reunir abans de les vacances de l’estiu, però ha dit que “podria ser” i que treballaran “intensament” perquè hi hagi una trobada “com més aviat millor”.\nPreguntada per qui serà la nova portaveu del govern, la consellera s’ha limitat a dir que es decidirà “aviat” i que es busca un perfil “més neutre i professional”. L’objectiu és que sigui una dona i periodista, i una persona amb la qual se sentin còmodes tant ERC com Junts. A diferència de la legislatura passada, aquesta vegada la portaveu de l’executiu no serà un conseller o consellera.


▷ Hotel + Forfet Andorra ⛰ »[Ofertes d'esquí a Andorra]\nHotel + Forfet\nAmant de l'esquí: estàs d'enhorabona! Pots gaudir del teu esport favorit al millor preu amb aquestes ofertes d'hotel + forfet a Andorra als hotels de la cadena Evenia Hotels. Llança't per les pistes de Grandvalira a Andorra: una experiència única per a qualsevol amant dels esports d'hivern.\nPractica el teu esport favorit a Encamp allotjant-te a l’Evenia Oros, a pocs metres del Funicamp, directe per a les pistes. Reserva ara la teva plaça amb aquestes ofertes d'Hotel + Forfet a Andorra. Vine a viure els teus records als hotels Ski & Nature d’Evenia Hotels!\nOfertes d'esquí a Andorra⛰\nEl nostre hotel es troba a pocs metres del Funicamp que et porta directament a les pistes de Grandvalira en només 15 minuts. Així no perdràs un valuós temps que pots dedicar a esquiar. L'allotjament és molt acollidor i compta amb habitacions funcionals amb capacitat per a fins a 4 adults, la majoria amb vistes i balcó propi. A més, l'Evenia Oros compta amb un snack-bar on recuperar forces després d'un dia d'esport, wi-fi gratuït i, per descomptat, guarda esquís i guarda botes. Pots reservar la teva estada amb esmorzar, gaudint d'aquest en el nostre saló menjador amb vistes al riu Valira. Finalment, l'Evenia Oros compta amb diverses ofertes per a esquiar a Andorra, des d'ofertes d'allotjament i esmorzar fins a ofertes d'hotel + forfet a Andorra.\nOfertes d'hotel + Forfet a Andorra\nSigues el primer en rebre les ofertes d'hotel + forfet a Andorra\nPer què reservar hotel + forfet a Andorra\nSi el que vols és gaudir de l'esquí sense preocupacions ni llargues cues, però tampoc vols passar-te de pressupost, el que has de fer és reservar el teu pack d'hotel + forfet a Andorra, concretament a l'hotel Evenia Oros.\nEl nostre hotel es troba a molt pocs metres del Funicamp, el telecabina que uneix Encamp amb la Collada d'Enradort a 2.500 mt d'altitud en uns pocs minuts. Des d'allí, podràs començar a gaudir del teu esport favorit lliscant per les increïbles pistes de Grandvalira. A més, amb el pack hotel + forfet a Andorra d’Evenia Hotels, ho tindràs ja tot fet. Amb una sola reserva aconsegueixes allotjament i forfet a un preu imbatible.\nCom reservar la teva oferta d’hotel i forfet a Andorra\nEts al lloc perfecte per a aconseguir la millor oferta d'hotel més forfet a Andorra. A ca.eveniahotels.com pots reservar la teva estada en uns pocs clics.\nPrimer de tot hauràs de seleccionar les dates de les teves vacances a la neu d'Andorra , després el nombre d'hostes i, a continuació, podràs comprovar la disponibilitat i el preu tant de l'oferta hotel + forfet Andorra com de l'oferta sense forfet. En tots dos casos t'allotjaràs a l’Evenia Oros i aconseguiràs el Millor Preu Garantit.\nL'estació d'esquí de Grandvalira és una de les més guardonades de tota Europa. L'entorn que envolta aquesta estació d'esquí és un oasi de neu i natura al cor d’Andorra, un país que viu per i per a la muntanya.\nLa neu cau copiosa en aquestes bogues cada any degut a la seva exposició, i les pistes d'aquesta estació solen trobar-se sempre entre les primeres en obrir de tot el Pirineu.\nL'ambient és molt de muntanya, amb les típiques cases de pedra recollides en el petit poble d'Encamp, on es troba el nostre hotel. També trobaràs, a pocs metres de l'hotel, el telecabina Funicamp que et porta directament a les pistes en tan sols 15 minuts. A més, hi ha un transport gratuït que et porta des de l'hotel als peus del telecabina, per si no vols caminar amb tot l'equip a coll.\n➤ Veure Hotel + forfet


Carmen Gellida (Violín) – Conservatorio Calasancio\nMª Carmen Gellida Albiol -intèrpret i professora de violí- és llicenciada en l’especialitat de violí al Conservatori Superior de les Illes Balears sota la tutela de Vicent Balaguer. Enfoca la seva tasca cap a la docència de l’instrument cursant Magisteri Musical a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona i el Màster de Formació del Professorat a la Universitat de les Illes Balears. Per completar la seva formació, va estudiar el grau mitjà de Piano al Conservatori de Música de Tarragona i el nivell C de Direcció Coral i Tècnica Vocal a la Federació Catalana d’Entitats Corals i als cursos de Direcció internacionals organitzats per la Universitat de les Illes Balears.\nEn l’àmbit docent, cal destacar la seva tasca a la ciutat de Palma com a professora de violí, llenguatge musical aplicat a la corda i orquestra per a infants a partir dels tres anys, en contacte amb mètodes com Irineu Segarra i més específics del violí com el mètode Suzuki. El curs 2013/2014 va ser professora de violí al Conservatori Professional de Música i Dansa de Mallorca. D’altra banda, ha estat professora i solista als cursos d’orquestra de corda del Conservatori Mestre Feliu de Benicarló.\nHa escrit un llibre sobre la tècnica del violí que plasma un mètode actual que ha evolucionat des d’André Gertler, passant per Agustín León Ara fins l’actualitat amb Vicent Balaguer amb el que va rebre la màxima qualificació com a treball d’investigació de final de carrera. A més, ha elaborat una proposta educativa sobre la inclusió de nens cecs a les aules de música amb el que també va rebre la màxima qualificació al Màster d’Educació del Professorat.\nSense deixar de banda la seva formació com a intèrpret, ha rebut consells de professors de violí com Agustín León Ara, Delphine Caserta, Jose Manuel Álvarez Losada, Isabel Vilà o Santiago Juan, entre altres.\nHa format part de diverses orquestres com la Jove Orquestra Simfònica de Castelló, l’Orquestra de Cambra Solistes de Mallorca, la Jove Orquestra Balear, l’Orquestra Jove Barroca de Mallorca, l’orquestra de cambra J. Palaschko, l’Orquestra de cambra Euphonia, l’Orquestra Música Viva o l’Orquestra Simfònica de les Terres de l’Ebre.\nHa interpretat per la Península i Mallorca recitals amb pianistes com Isabel Fèlix i Valentin Moldovan i concerts de música de cambra amb violinistes com Christine Schedukat o Xavi Pericàs. Ha format part de diferents agrupacions de cambra amb les quals ha participat en diferents festivals de música com per exemple, el de Campanet, a l’illa de Mallorca, o de Peníscola. Ha fet col•laboracions a diferents grups de música moderna, com per exemple, amb els mallorquins Negre&3Colors i el quintet vocal alemany Adoro.\nActualment és professora titular de violí al Centre Autoritzat Privat d´ Ensenyances Elementals de Música Sant Josep de Calassanç de Castelló que compagina amb la tasca de professora de violí i grups d’orquestra a la seva ciutat, Benicarló, on també és directora, des de fa més de 10 anys, del Cor Da Capo Benicarló i a Peníscola, de la seva Coral Polifònica.\nA banda, és membre del Quartet de Corda Thalassa i de l’Orquestra Simfònica de Peníscola i, entre altres, col•labora amb l’Orquestra Simfònica de Castelló.\nsecretaria 18/12/2014 22/12/2014 Profesores\n← Recital conjunto piano día 18 de diciembre\nFestival de Villancicos OndaCero →


Jordi Esteve Gasso 73 Valls 19/02/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 73 anys. Exèquies, avui, a les 11 del matí, a la parròquia del Lledó de Valls.\nRosa Martí Sendrós 93 Puigpelat 20/02/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 93 anys. Exèquies, demà, a les 12 del migdia, a la parròquia de Puigpelat.\nJuan Antonio Pineda Fernández 86 Reus 19/02/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 86 anys. Exèquies, avui, a 2/4 d'11 del matí, a l'oratori del tanatori municipal de Reus.\nSantiaga Gutiérrez Diaz 98 Reus 19/02/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 98 anys. Exèquies, avui, a les 12 del migdia, a l'oratori del tanatori municipal de Reus.\nMáximo Moreno Coca 86 Reus 19/02/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 86 anys. Exèquies, avui, a 1/4 d'1 del migdia, a les Germanetes dels Pobres de Reus.\nAntonio Aranda Moreno 93 Reus 19/02/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 93 anys. Exèquies, avui, a 2/4 de 4 de la tarda, a l'oratori municipal de Reus.\nAntonio Tafunell Fàbregas 74 Reus 20/02/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 74 anys. Exèquies, demà, a les 9 del matí, al tanatori de Reus.\nAntonio López Rodríguez 82 Tarragona 19/02/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 82 anys. Exèquies, avui, a 2/4 d'11 del matí, a l'oratori del tanatori de Tarragona.\nLorenzo Salto Aixala 87 Tarragona 19/02/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 87 anys. Exèquies, avui, a 2/4 de 12 del matí, a l'església parroquial de Sant Francesc de Tarragona.


El Focus de la setmana: Sobrecapacitat en el transport marítim - Noticies - Anchor Capital Advisors\nEl Focus de la setmana: Sobrecapacitat en el transport marítim\nAnchor Divendres, 16 de Setembre de 2016\nAnchor Divendres, 16 de Setembre de 2016 El focus d'aquesta setmana\nLa fallida de l'empresa de transport marítim coreana Hanjin Shipping ha posat de manifest la sobrecapacitat del sector i les dificultats de les empreses per sobreviure en ell.\nEn els últims 3 anys, s'han construït i posat en servei 42 vaixells de transport de contenidors d'alta capacitat, amb un volum agregat de més de 685.000 contenidors TEU (contenidors estàndard de 6 metres de longitud). Equival a un 3% de la capacitat total de transport de mercaderies en contenidors mundial actual.\nEls nous vaixells, de major capacitat, redueixen el cost unitari d'explotació per contenidor transportat en ser més eficients en consum de combustible i transportar més càrrega.\nLa conseqüència directa és una major competència i una reducció del preu dels nòlits marítims, cosa que dificulta la viabilitat financera a llarg termini de les companyies menys eficients.\nEn els últims anys, el preu del transport s'ha mogut relativament igual que els preus del combustible, reflectint una incapacitat del sector de millorar els seus marges.\nNo obstant això, els preus queden molt lluny dels nivells que van aconseguir abans de la crisi financera, amb el boom de la globalització i del comerç mundial, gràcies al creixement econòmic de la Xina i altres emergents, convertits en fàbriques mundials de manufactures.\nLes principals línies de transport marítim operen molt per sota del seu potencial operatiu, posant en evidència l'excés de capacitat del sector. Això és especialment notori en els vaixells de menor tonatge, amb més de 200 vaixells de més de 3.000 TEU de capacitat aturats. En total, segons Alphaliner, vaixells amb una capacitat total de 1,48 milions de TEU ara no s'utilitzen, el que equival a prop del 7,4% de la capacitat total de transport de mercaderies en el món.\nLes possibles conseqüències de fallides com la de Hanjin són, a més de dolentes per als afectats per la mercaderia en els vaixells, males notícies per als bancs que financen la construcció dels vaixells de càrrega.\nLes bones notícies són que, aparentment, el sector ha pres nota que necessita reduir la seva capacitat operativa.\nSi el sector segueix afectat de sobrecapacitat per molt temps, aquest podria ser un altre capítol en la crisi del sector bancari.


Una taula rodona busca conscienciar a alumnes de batxillerat sobre la importància del trasplantament d’òrgans | La Salle Tarragona\nInici › Notícies › Batxillerat › Una taula rodona busca conscienciar a alumnes de batxillerat sobre la importància del trasplantament d’òrgans\nUna taula rodona busca conscienciar a alumnes de batxillerat sobre la importància del trasplantament d’òrgans\nPublicat el 8 de febrer de 2019 per moderador a Batxillerat, Destacat, Notícies\nInformar i conscienciar sobre la importància de la donació d’òrgans. Aquest ha estat el principal objectiu de la taula rodona que, sota el lema Per què, per a què, per qui?, s’ha celebrat aquest divendres 8 de febrer a La Salle Tarragona.\nLa taula rodona, que han presentat i moderat els mateixos alumnes, ha estat integrada per:\nTomy Gómez, donat de ronyó en vida.\nDurant l’esdeveniment s’han donat xifres sobre el nombre de trasplantaments realitzats l’any passat als hospitals catalans, però també s’han pogut escoltar les experiències personals viscudes per persones que en un moment determinat de la vida havien vist com tot depenia d’un trasplantament.\nEntre el públic, hi havia tot l’alumnat de Batxillerat de La Salle Tarragona que, quan se’ls ha donat el torn de paraula, no han dubtat a preguntar sobre qüestions com, per exemple, les compatibilitats entre pacients, l’anonimat dels donants o a partir de quin moment un pot ser donant, entre d’altres.\nUna activitat curricular\nAquest esdeveniment, que ha aconseguit reunir a diversos actors relacionats amb l’àmbit dels trasplantaments, ha estat organitzat pel grup d’alumnes de 2n de Batxillerat que cursa l’assignatura de Cultura Audiovisual.\nPrèviament a l’acte, han dedicat diverses sessions per tal de documentar-se sobre la temàtica de la donació d’òrgans i preparar les preguntes que s’han formulat a la taula de debat, s’han repartit les tasques que assumirà cadascú, s’ha fet una escaleta de l’acte i l’alumna Vicki Viana ha dissenyat el cartell.\nA més, també s’ha gravat un curt que vol conscienciar sobre la necessitat de donar òrgans. L’audiovisual, que s’ha estrenat al final de la taula rodona i que es difondrà a través de les xarxes socials, l’ha dirigit en Juanma San Miguel i l’han protagonitzat els mateixos alumnes.\nAgrair el suport del mateix centre educatiu i de l’AMPA del col·legi La Salle Tarragona, de l’Hospital Joan XXIII i de l’OCATT per col·laborar en l’organització d’aquest esdeveniment.\n‹ La taula rodona sobre donació d’òrgans arriba als micròfons de Tarragona Ràdio i la Cadena SER\nEls alumnes de 4t de Primària fan 4 tallers per aproximar-se al món dels éssers vius ›


Xerrada d’empreneduria a EAE Business School | Cangurs de Guàrdia\nLa setmana passada i l’anterior vam ser convidats, juntament amb altres ponents, per la responsable del Cicle d’emprenedoria de l’EAE Bussiness School a la classe de cloenda del curs. La finalitat era la d’exposar al grup d’estudiants la nostra experiència en l’inici i desenvolupament posterior d’un projecte empresarial.\nLa nostra manera seriosa de funcionar, ens va obligar a fer “parada i fonda” en el nostre atrafegat dia a dia, per poder oferir al grup una reflexió Útil i Real sobre els punts claus, en funció de la nostra experiència, per emprendre un projecte. Els volem compartir amb vosaltres perquè, d’alguna manera, creiem que és una informació que també us pot interessar:\nEl convenciment que el que estàs oferint aportarà un valor afegit Real a la Societat és la base de la nostra raó de ser.\nÉs un camí costa amunt, ja que tot part d’una manera diferent de veure el món. Trencar amb el Status Quo és difícil per definició. Encara que ofereixis serveis que facilitin la vida.\nEn aquest camí hi ha una qualitat indispensable, que ja ens comentava en Bruce Lee: “Be water my friend, be water”. Adaptar-se a les necessitats reals dels potencials clients, sense perdre mai tu essència, és vital per avançar.\nSi bé tots volem poder viure econòmicament del nostre projecte, fer-nos milionaris no estaria entre els nostres objectius. Oferir un servei d’alta qualitat i que ajudi a la gent a viure millor, sí que ho és.\nLa passió diària que posem en cada pas que donem, és la llum que ens il·lumina i ens dóna calor cada vegada que arribem a un carreró, aparentment, sense sortida.\nAixí doncs, vam concloure el nostre petit speech animant als estudiants a posar en pràctica el que havien après en el curs i a desitjar-los molt bona sort en el camí, sense oblidar mai la frase de Picasso “que les muses et trobin treballant…”\nFinalment, vam conèixer a altres emprenedors amb projectes i personalitats més que interessants, però això ja serà objecte del següent article…


Sitgesinfoguia – Aurora Carbonell, primera alcaldessa de Sitges\nLa cap de llista d’Esquerra Republicana és converteix en la primera dona que ocuparà el càrrec d’alcaldessa. Els regidors d’ERC, Sitges Grup Independent i Guanyem Sitges conformen el nou govern municipal per al mandat 2019-2023. El Ple d’Investidura, celebrat aquest dissabte, ha constituït el nou consistori format per 21 regidors i regidores representants de 9 grups municipals.\nAurora Carbonell i Abella va néixer a Sitges l’any 1966 i és mare de dos fills. És graduada en Humanitats i professionalment s’ha dedicat a l’empresa turística, propietària d’una agència de viatges. Ha treballat a l’empresa privada i també a l’administració pública com a funcionària al departament d’Economia i Coneixement, a la secretaria d’Universitats i Recerca. En els darrers quatre anys ha estat Primera Tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Sitges i regidora de Promoció Econòmica, Turisme i Platges. També ha estat consellera comarcal del Garraf.\nRepresentant del Grup Municipal a la secció local d’ERC, secretària d’organització a la Comarcal del Garraf, Vicepresidenta de l’executiva Regional del Penedès i Consellera Nacional. Sòcia d’Assamblea Nacional Catalana i d’Òmnium Garraf.\nGrups municipals del Ple de la Corporació Mandat 2019-2023\nERC (4 regidors)\nJunts per Sitges (4 regidors)\nPartit dels Socialistes de Catalunya – Candidatura de Progrés (PSC-CP) (3 regidors)\nCiutadans (3 regidors)\nSitges Grup Independent (2 regidors)\nGuanyem Sitges -candidatura integrada per Sitges en Comú, MES i la CUP- (2 regidors)\nNou Horitzó (NH) (1 regidor)\nComuns Verds de Sitges-Compromís (CVS-C) (1 regidor)\nEl Margalló (1 regidor)\nRegidors de la Corporació Mandat 2019-2023\nJaume Monasterio i Miró\nMònica Gallardo i Montornés\nRosa Tubau i Lloria\nRafael Font i Buixens\nManuel Rodríguez de L’Hotellerie de Fallois\nGuanyem Sitges (Sitges en Comú, MES, CUP-Amunt)\nComuns Verds de Sitges Compromís (CVS-C)\nJose Mª Martínez Carbajosa


El consum televisiu tradicional baixa en 2019 als nivells de 2007 - À Punt\nEl consum televisiu tradicional baixa en 2019 als nivells de 2007\nCada espectador veu la televisió 222 minuts cada dia, 13 minuts menys que en 2018.\nEl consum mitjà diari de televisió tradicional és de 222 minuts / À Punt NTC\n26 de desembre 2019 - 18:55\nEl consum mitjà diari de televisió tradicional ha descendit 13 minuts en 2019 respecte a l'any anterior. Això significa que cada espectador veu la televisió cada dia 222 minuts, una dada similar a la registrada en 2007.\nAquesta és una de les conclusions de l'Análisis televisivo 2019, publicat aquest dijous per la consultora Barlovento Comunicación, que conclou que "es mantenen les incerteses en l'ecosistema audiovisual espanyol", ja que descendeix la inversió publicitària i el consum televisiu tradicional.\nSegons l'informe, en 2019 s'han perdut més de 100 milions d'inversió publicitària respecte a 2018, i s’ha situat al nivell de 2015, prop de 2.000 milions d'euros d'ingressos.\nEl 2012 va ser l'any rècord de consum de televisió tradicional a Espanya, amb 246 minuts per persona i dia, és a dir, 4 hores i 6 minuts. Els analistes expliquen el descens en el fet que "hi ha més persones amb ocupació i que estan menys temps a casa" a més que existeixen noves modalitats de consum de televisió.\nUna oferta innovadora, el repte de futur\n"Com s'exposava en l'informe anual de 2018, la televisió tradicional, gratuïta i en obert, ha de reinventar-se en temps digitals amb una oferta innovadora que realment sorprenga i interesse l'audiència", destaca la consultora, que creu que aquest serà el repte de la televisió generalista per als pròxims tres anys.\nRespecte al consum audiovisual en la xarxa, cada internauta dedica una mitjana de 40 minuts diaris i veu 11 vídeos al dia.


Intervention for Youth | Rotllana\nAquesta setmana, un grup de joves de La Rotllana es troben a Timisoara, Romania, realitzant un training course anomenat Intervention for Youth que reuneix 19 persones de 7 països diferents.\nDurant l’estada treballen tots els aspectes relacionats amb l’animació sociocultural a través de jocs, dinàmiques i reflexions que les ha permès situar i definir de manera conjunta el concepte d’animació i el rol de l’animador.\nUna altra part essencial d’aquest “training” és la posada en comú de bones pràctiques que afegit amb els coneixements construïts, facilitaran crear i implementar un projecte sociocultural a la ciutat. “Aquesta experiència ens està aportant nous recursos que ens permetran millorar la qualitat dels nostres projectes a Badalona” diuen els participants.\n“Finalment volem agrair la implicació i productivitat de l’organització i de tots els participants d’aquesta formació, que ens facilita l’adquisició de nous aprenentatges”.\nrotllana fotografia accio social esplai estiu mobilitat juvenil estonia belarus voluntariat internacional identitats compartides sociocomunitari voluntariat joves colònies casals joves juventud en accion georgia portugal medi ambient Llefià exclusió social internacional concurs de musica cursa solidaria d'orientacio casals d'estiu intercanvis juvenils Sicília gent gran lleure Badalona


El dia 10 de març del 2005, un grup de joves ens vam reunir i vam formar així l'Assemblea de Joves de Sitges (AJS) en motiu a l'escasa representació que té la juventut en aquest poble, per tal de fer-hi alguna cosa al respecte.\nL'Assemblea de Joves de Sitges és una organització d'esquerra independentista, formada per joves estudiants i treballadors. Juntament amb altres Assemblees de Joves de l'Esquerra Independentista, coordinades per la CAJEI (Coordinadora d'Assemblees de Joves de l'Esquerra Independentista), lluitem per acabar amb les problemàtiques que ens afecten com a joves catalans, com són la privalització de l'ensenyament, la precarietat laboral, l'especulació, el feixisme, el sexisme com a reflex del patriarcat, la repressió policial i l'opressió nacional i social als Països Catalans.\nDes del moment que l'assemblea es va crear, s'han realitzat a Sitges bastants actes, tot i que els components d'aquesta també hem participat als que s'han fet arreu de la comarca i del pais.\nEl primer acte que vam realitzar com a Assemblea de Joves de Sitges (AJS), fou el 29 d'abril i fou una xerrada informativa portada a terme pel psicòleg Oriol Martí, que tractava de la problemàtica de les drogues en els joves d'avui dia. La conferència va ser tot un èxit, ja que va haver-hi una gran assistència i el públic va ser respectuós i participatiu.\nEl nostre següent acte fou l'1 de maig, Dia del Treballador, en el qual es va realitzar una petita concentració al Cap de la Vila, on es va llegir un manifest en rebuig al tancament d'empreses, com LG i Miniwatt. Durant l'acte, es va portar una pancarta amb el lema “No al tancament d'empreses. Solidaritat amb treballadors Miniwatt”, que després es deixà penjada a la plaça.\nEl tercer acte fou el 10 de setembre a la nit, en homenatge als sitgetans caiguts en defensa de la identitat catalana davant de les tropes borbòniques (1702-1714). Es va fer una concentració a l'Ajuntament de Sitges, i després es baixà amb torxes i estelades per La Fragata. Es varen llençar tres roses al mar per els caiguts en les batalles navals, i es van llegir tres manifests a la Fragata: un en nom de la CAJEI, un altre en el d'Endavant, i l'últim unitari entre Endavant i l'AJS. Tot seguit es va fer una ofrena a La Fragata per als lluitadors catalans, i per finalitzar es cantà el Cant dels Segadors. Des del començament de l'acte, va estar despenjada una pancarta al mur del Baluard, amb el lema “Ni reformes ni estatuts, Independència i Socialisme”.\nDesprès hem seguit fen mes actes com el 12 d'octubre res a cel.lebrar (es va realitzar una classe pels estudiants de l'institut que no volian cel.lebrar aquest dia, al cap de la Vila), hem cel.lebrat el primer aniversari de l'Assemblea, hem organitzat el Correllengua a Sitges a l'edició del 2005 i 2006, hem participat a la Plataforma Festes Populars per cel.lebrar el concert de Festa Major... en total, una multitud d'actes que els joves de l'assemblea hem pogut compaginar amb els estudis o treball.\nFora de Sitges, vam assistir a la concentració del Dia de la Dona que tingué lloc a Vilanova, a la manifestació de l'1 de maig, Dia del Treballador, a Barcelona, a la manifestació per l'alliberament d'en Franki de Terrassa, a la manifestació pels 3 de Gràcia, a la Vila de Gràcia, a les manifestacions que tingueren lloc a Barcelona l'11 de setembre, Diada de Catalunya, etc.\nEl nostre propósit és donar una formació política als joves perquè puguin opinar sobre la política actual, donar suport als sindicats d'estudiants en les movilitzacions, lluitar per la igualtat de gènere i, principalment, ens agradaria destacar la lluita per millorar el nostre poble i per mantenir les nostres tradicions i la nostra llengua.\nVolem que la gent s'assabenti dels problemes que patim els joves a través de tots els mitjans possibles. Per això, com a Assemblea de Joves de Sitges, recolzem les concentracions organitzades als Països Catalans, i altres actes, com el Dia de la Dona, el Dia del Treballador, i d'altres no tan coneguts. També ens manifestem per l'alliberació dels presos polítics catalans, pels Tres de Gràcia...\nObjectius propers: la creació d'unes festes alternatives, la realització d'actes pel correllengua, i seguir dotant al jovent sitgetà d'unes infrastructures i un col·lectiu que faci sentir la seva veu.\nAssemblea de Joves de Sitges (AJS)\nSi voleu contactar, informar-vos o participar-hi a l'Assemblea de Joves de Sitges (AJS), contacteu amb alguns dels seus membres o envieu un correu elèctronic a ajsitges@gmail.com\nLogo de l'AJS:\nXerrada Oriol Martí:\nActe del 10 de setembre:\n-->Contacta amb l'Assemblea de Joves de Sitges<--\nPàgina web optimitzada 800x600 pel navegador Firefox. Que pots descarregar-lo pitjant aqui\nAssemblea de Joves de Sitges© 2006 - Sitges (Països Catalans)


SIL-Methode: Integració successiva de solucions – innovaforum.com\nSIL-Methode: Integració successiva de solucions\nEl Methode SIL (de l’alemany Sukzessive Integration von Lösungen – Integració Successiva de Solucions) és una forma de brainstorming que és molt especialment exigent en la col·laboració creativa dels participants en la sessió de brainstorming.\nEs basa en anar integrant de forma succesiva les solucions aportades pels participants, per arribar a construir una solució conjunta que contingui els beneficis de totes les idees aportades.\nEls participants en el brainstorming anoten durant un cert temps (aprox. 10 – 15 minuts) els seus enunciats de solució.\nDos participants exposen successivament les seves propostes de solució.\nEl grup desenvolupa un enunciat de solució que combini el màxim possible les dues idees exposades. (Enunciat de solució 1).\nUn tercer participant exposa el seu enunciat de solució.\nEl grup desenvolupa novament un Enunciat de solució 2, que permeti integrar l’aportació recent i l’Enunciat de solució 1 ja desenvolupat pel grup.\nAquí és especialment important tenir en compte la composició de l’equip de brainstorming, a fi que les tensions entre els membres de l’equip no siguin obstacle per trobar idees.\nPer tant, cal parar atenció als aspectes següents:\nEspecialment indicat per a solucions més complexes.\nCal un alt nivell d’integració del grup, perquè les possibilitats de participar en la solució de problemes acceptades en última instància pel grup són extremadament altes.\nSi el grup creu que una proposta és realment millor en tots els aspectes que l’anterior, es pot adoptar per complet.\nUna idea que segueixi una altra línia d’actuació no necessita obligatòriament integrar-se en la proposta conjunta del grup si no aporta beneficis.


Recerca bibliogràfica – Jordi Llabrés\nTota feina d’investigació comença amb una recerca bibliogràfica. Es tracta de veure què ha dit la comunitat científica sobre allò que vols investigar per veure que no acabaràs dient el mateix que ja s’ha dit. Lògicament, quan dic “el mateix” vull dir “exactament el mateix” perquè sempre és mal de fer dir alguna cosa que mai s’hagi dit. Es tracta de veure si pots arribar a la mateixa conclusió amb una altra mostra de subjectes o de desdir alguna cosa que es podia donar per segura o d’afegir algun matís més a una afirmació prèvia.\nFa 10 anys, quan volies fer la necessària recerca bibliogràfica, havies de demanar hora al servei de documentació de la UIB per tal d’usar les bases de dades a les quals només ells tenien accés. Anaves al Ramón Llull, t’asseies davant un ordinador i consultaves, per exemple, el PsycInfo. Havies d’ajustar la recerca a uns termes i a uns anys determinats i imprimies un llistats de títols d’articles. Segons el que trobaves, els títols anaven acompanyats dels abstracts dels articles i així sabies de què anaven els treballs. Llegies allò amb deteniment i seleccionaves els articles que te podien interessar. Un cop tenies la llista de consulta definida, miraves si alguns d’ells estaven disponibles a la hemeroteca de la UIB i anaves a demanar la clau. Anaves obrint armaris i trobant les revistes que cercaves. En alguna ocasió la revista en qüestió la tenia algun altre membre de la comunitat universitària i havies d’esperar a que la tornàs. Si hi havia sort, agafaves la revista i l’anaves a fotocopiar. En la majoria de casos, però, la revista (o el número que necessitaves) no era a la hemeroteca. Quan això passava entraves, a través del teu ordinador si estava connectat a la xarxa, a una aplicació de sol·licitud de préstec interbibliotecari i demanaves els articles que volies. Això significava que la UIB els demanava a una altra universitat amb la qual tenia conveni i aquella universitat quan trobava l’article, el fotocopiava i te l’enviava per correu postal. Podien passar dues o tres setmanes. Rebies l’article i, si havies encertat, l’utilitzaves en el teu treball.\nAvui les coses han canviat. Ahir vaig instal·lar el Papers, un programa per gestionar articles científics al teu mac (i al teu iPhone). Sense sortir del programa, introdueixes les paraules clau i cerques a qualsevol dels tretze repositoris que duu integrats (PubMed, Google Scholar, Web of Science, …), recuperes les referències bibliogràfiques amb el seu abstract, els consultes i, si hi estàs subscrit (i la UIB està subscrita a milers de revistes que publiquen els seus continguts en PDF mesos abans de fer-ho en paper), descarregues les articles complets. El Papers reanomena els PDFs i els organitza perquè puguin ser recuperats fàcilment. Tot això ho pots fer des de l’iPhone, i si utilitzes el DropBox, la teva llibreria d’articles pot estar compartida entre el mac de la feina i el de casa (a més a més de l’iPhone).\nUn cop decideixes quins articles faràs servir a la teva recerca, el mateix Papers exporta les referències, a través d’un dels vuit filtres que duu incorporats, a un gestor de referències que te permetrà inserir-les directament al teu article de recerca.\nRealment, les coses han canviat.\nAutor jordillPublicat el 18 octubre, 2009 Categories ciència\nAnterior Entrada anterior: El peix-zebra\nSegüent Entrada següent: Hortella den Cotanet