Roure durant la presentació de 'La casa entre el sorgo' a l'Aeroport d'Alguaire\nL'escriptor i blogger de Surtdecasa estrena la seva primera novel·la\nEntrevistem a una persona creativa, dinàmica, somiadora. Algú que realment sent passió per les històries de ficció, per la història i per tot el que ens aporta de positiu la cultura en el nostre dia a dia. En Joan Roure, el nostre blogger més fan de la lectura, presenta la seva primera novel·la ‘La casa entre el sorgo’. Parlem amb ell!\n- Per què vas triar l’escriptura?\n- Des de molt petit sempre m’ha agradat molt la lectura. Abans sóc lector que escriptor (riures). El meu cap sempre està pensant històries i sovint he fet petits texts, però els he acabat guardant en un calaix. Però va haver-hi un dia que vaig pensar “I per què no? Per què no escric un relat llarg”. I aquest va ser l’origen de ‘La casa entre el sorgo’.\n- Què t’aporta escriure?\n- M’aporta una desconnexió total. I quan dic de “total” és de “total”. Quan escric necessito silenci en tots els sentits. A diferència de quan llegeixo, que em fico una música determinada, a un volum baix, per escriure necessito silenci absolut. Necessito estar centrat únicament en aquella història, i perdo la noció del temps. És una sensació molt curiosa que mai abans havia experimentat. Puc estar escrivint hores i hores, i fins i tot somiar amb la història.\n- Fa uns mesos vas presentar el teu primer relat llarg, la teva primera novel·la de ficció titulada ‘La casa entre el sorgo’.\n- Sí! És un exercici molt exigent, que necessita moltes hores, molta concentració, molt de silenci. També vaig necessitar força documentació, ja que la història es realitza en dues èpoques, i una d’elles és el París de la Belle Époque. L’exercici d’escriure ha estat tot un aprenentatge, picar molta pedra, llegir molt, dedicació i molta passió.\n- Què és el que et fa decidir publicar?\n- Igual que trobes el moment d’escriure, que proves, que crees uns personatges, enllaces uns fets en unes cronologies,... arriba la necessitat que algú llegeixi el teu text. Vaig enviar el manuscrit a diverses editorials, sense cap pretensió! Però tenia l’objectiu que algú de fora del meu entorn em valorés la feina. Saber si és un bon material o no. I vaig rebre diverses propostes d’edició i finalment em vaig decantar per Ediciones Hades.\n- Parla’m de la trama. Per què et vas decantar per un tema històric? Per què París de la Belle Époque?\n- La història m’encanta, tot i que determinades èpoques més que unes altres. Quan em vaig proposar escriure alguna cosa, vaig arribar a la conclusió que sense una història al meu cap no volia treballar. No volia començar amb el full en blanc sense cap idea. I en anar explorant possibilitats, vaig veure que podia relacionar-la amb una de les meves etapes històriques preferides, que és el París d’inicis de segle XX, quan era la capital de la cultura europea. I que els protagonistes i la trama podien ballar entre dues èpoques.\n- Quin és el millor moment d’una novel·la?\n- Com escriptor, quan gaudeixes més del teu text és quan crees els personatges, quan construeixes. A mi em porta moltíssima felicitat aquest moment, més fins i tot que la lectura posterior.\n- Què és el que més t’ha costat?\n- Potser aquells moments que has d’enllaçar històries actuals amb altres que ja havien succeït en capítols anteriors, o en moments passats. I què no quedin fils d’història penjats. Però a força de rellegir, reescriure i revisar constantment, de tot te’n surts!\n- Vas presentar el llibre el juny passat a un indret ple d’històries, l’Aeroport d’Alguaire. I el pròxim 28 de setembre ho faràs a la Casa Usher de Barcelona.\n- Quan vam fer el contracte editorial, vam decidir fer la presentació abans de l’estiu perquè jo no volia que es posposés fins setembre -passaven molts mesos des de la impressió–. S’havia de fer al juny, però llavors molts espais culturals ja estaven reservats per altres actes. Vam fer la sol·licitud a l’Aeroport d’Alguaire, on hi tinc molt bona relació i allí van estar encantats. Va venir molta gent a donar-me suport i jo també estic molt content. I a partir d’aquí, treballo perquè es conegui el llibre.\n- És complicat fer-se un espai en les prestatgeries de les llibreries, i més al ser autor debutant!\n- Ho és, i molt! I encara més al vindre d’una editorial petita, a la qual estic molt i molt agraït que m'hagin donat una oportunitat. Però l’esforç per donar a conèixer la teva història val la pena. Sortosament també hi ha llibreries que donen suport als autors novells i locals. En el cas de Lleida, la Llibreria Caselles m’ha recolzat des del primer dia, i fins i tot van col·locar el llibre a l’aparador! (riures). Els hi estic molt agraït.\n- Tens noves històries al tinter?\n- Sí, les estic començant a escriure! Ho combino amb la promoció de ‘La casa entre el sorgo’ i el lloc web. A partir d’octubre, tinc previst tancar-me amb la nova història. Però no serà una segona part de la primera –potser més endavant reprendré algun dels personatges d’aquesta trama–! Tinc ganes de treballar amb la novel·la negra, molt negra, emmarcada en l’actualitat.\n- Què ha de tenir una bona lectura, un bon llibre, perquè enganxi a la gent?\n- Per mi, com a principal, ha de tenir un bon argument. Amb això no vull dir que l’estil, la prosa, no sigui important. Que ho és! Però, des de la meva perspectiva, la història. Hi ha gent que si des de l’inici de la novel·la, aquesta no l’hi enganxa, l’abandona. Jo no! Sempre l’acabo. Val a dir que abans de començar a llegir un llibre, m’informo força per saber cap on va. Però cal donar una segona oportunitat a un llibre! De totes maneres, de vegades m’he trobat amb llibres que tenen una prosa genial, però pel que fa a argument costen. Per això en el meu cas vaig prioritzar que l’argument del meu llibre enganxés i que sigui directa.\n- Paper o electrònic?\n- En tinc de tot tipus, però com el paper per mi no hi ha res! Ni el subratllo, ni doblego pàgines (riures)! Prefereixo utilitzar post-its amb el número de pàgina i el número de línies que m’interessa. La veritat és que quan llegeixo un llibre, sempre tinc un paquet de post-its a la vora i el bolígraf, per no perdre’m res important! Tinc tots els llibres marcats.\n- Sovint ens recomanes molts llibres des del teu blog Surtdecasa. Però, com recomanaries al teu?\n- M’agradaria que li donessin una oportunitat perquè ajuda a conèixer una etapa històrica apassionant. És una novel·la amb una trama de suspens, misteri i amor, que fàcilment pot agradar al lector. És molt àgil, molt directa, que no es perd amb moltes subtrames. Constantment hi passen coses, i té un argument força addictiu.\nTambé podeu consultar el seu blog 'Muntanyes de llibres'


Web oficial del Villarreal CF - Emery: “L'exigència davant el Girona serà encara major”\nL'entrenador del Villarreal ha destacat que el conjunt català és un equip amb jugadors experimentats en l'elit i que té moltes qualitats\nL'entrenador del Villarreal, Unai Emery, ha comparegut davant els mitjans de comunicació per a analitzar la prèvia de l'eliminatòria de huitens de final de la Copa del Rey davant el Girona FC (21.00 hores).\nEl Girona, un rival més exigent per als huitens de final\n“Afrontem la Copa del Rey amb molta il·lusió. La trajectòria és molt positiva. Les dificultats van augmentant a cada ronda i el Girona ens exigirà encara més que els anteriors rivals. És un equip que està tenint una trajectòria molt bona en Copa del Rey. Va eliminar al Cádiz, de Primera, també al CD Lugo, de la seua mateixa categoria i, en primera ronda, a la Gimnàstica Segoviana”.\nMolta il·lusió posada en la Copa del Rey\n“Volem fer un pas més en els huitens de final. Ens il·lusiona molt recórrer un camí bonic en Copa del Rey i continuar fent passos que ens ajuden a créixer com a equip”.\nMillorar la producció ofensiva\n“Venim de dos empats en LaLiga i hem de pensar en la Copa del Rey. Volem millorar en la faceta de tres quarts i ser capaços de trobar més eficàcia en menys espais. Ja siga amb més presència o qualitat en aqueixa zona i poder crear majors situacions de perill per a marcar gol”.\nAspirants, però no favorits\n“Els favorits són el FC Barcelona, Sevilla FC, Athletic Club i Real Sociedad. Per tradició i trajectòria són els principals candidats al títol. A partir d'ací, hi ha equips amb capacitat per a competir com el Valencia, el Real Betis o fins i tot nosaltres. Tots tindrem les nostres opcions i nosaltres volem ser ací. Per a això hem de ser fiables i continuar fent passos cap avant”.\nRotacions per a arribar lluny en les tres competicions\n“Anem rotant jugadors, buscant administrar càrregues i generar rendiment en funció de l'exigència de cada competició. L'acumulació de partits i l'augment d'aquesta exigència en Copa del Rey i Europa League ens obliga a apostar per solucions que ens oferisquen garanties, combinant gent jove amb jugadors més experimentats. Busquem plantejar cada partit amb les millors solucions al nostre abast”.\nLes claus per a guanyar l'eliminatòria\n“La clau serà que nosaltres aconseguim imposar el nostre posicionament en el camp amb i sense pilota. Que no ens facen moltes ocasions i que puguem contrarestar el seu joc amb més presència en la seua àrea i amb efectivitat de cara a porteria. L'encert col·lectiu de portar el control del partit i en els partits individuals marcar les diferències resultarà vital per a emportar-se l'eliminatòria”.


Clínics Setmana Santa – Regidoria Esports de Vic\nEls dies 19 i 20 d’abril, es faran 4 clínics. Els horaris seran a les 17.00 hores i a les 18.30 hores.\nEl Comitè Tècnic de la Federació Catalana de Basquetbol (FCBQ), conjuntament amb l’Ajuntament de Vic i el CB Vic, portarà a terme els seus Clínics de Setmana Santa a la localitat de Vic en el marc dels actes de Vic, Ciutat del Bàsquet Català 2011.Dimecres 20 d’abril tindrà lloc la segona jornada d’aquests clínic a càrrec de Richi Serrés, llicenciat en Educació Física, i un entrenador encara per confirmar.\nEl preu de cada clínic és de 10€ i el pagament es podrà fer al Comitè Tècnic de l’FCBQ, o bé el mateix dia del clínic, al mateix Pavelló del Castell d’en Planes (Ctra. de Gurb, 1) de Vic.\nAquestes xerrades validen com a clínics del Pràcticum per a aquells que tenen la part teòrica aprovada del Curs d’Entrenadors de Primer Nivell (de formació) i també pels qui tenen aprovada la part teòrica del Curs de Segon Nivell de Basquetbol (en categoria sènior), d’acord amb la normativa de l’FCBQ.\nEl 19 i 20 d’abril, el Pavelló Castell d’en Planes de Vic serà l’escenari d’aquests clínics els ponents dels quals seran Didac Herrero, entrenador del CB Vic (Copa Catalunya), qui parlarà, dimarts 19 d’abril a partir de les 17 hores, sobre “Joc reduit per treballar conceptes“, i Andreu Bou, entrenador del Cadi La Seu d’Urgell, qui tractarà sobre l'”Evolució tècnico-tàctica del 1×0 al 3×3” a les 18:30 hores.


La pressió ciutadana força Agbar a condonar part dels deutes de famílies en situació de vulnerabilitat - Aliança contra la Pobresa Energètica\n23 de juliol de 2020 16 de març de 2018 per APE\nLa notícia arriba només dues setmanes després que des de l’APE realitzéssim una acció a les oficines comercials d’Aigües de Barcelona al carrer Consell de Cent de Barcelona. Una cinquantena de membres del moviment vam ocupar el local durant gairebé deu hores per tal d’exigir a la companyia la condonació total del deute de cinc afectades. Es tractaven de quantitats que es movien entre els 200 i els 1100 euros.\nLa signatura d’alguns convenis en matèria d’aigua no havia aconseguit desbloquejar fins ara la condonació del deute acumulat per les famílies. Per aquest motiu, des del mes de juliol l’APE exigia a Aigües de Barcelona la condonació total d’aquestes quantitats, sense resposta per part de la companyia. El dia de l’ocupació van refusar la seva responsabilitat, escudant-se en què fins que l’Administració local no fes un pas endavant l’empresa no podia fer res al respecte.\nL’acció va ser seguida per una pluralitat de mitjans de comunicació i va tenir ressò també els dies posteriors. En un moment en el qual la figura d’Agbar està sota el punt de mira de la ciutadania, coincidint amb la consecució de les firmes necessàries per portar a consulta pública la possibilitat de retornar la gestió de l’aigua a Barcelona a mans públiques, Aigües de Barcelona ha sucumbit a la pressió popular que reclama els seus drets i ha canviat radicalment d’estratègia, acceptant la condonació d’una part de les quantitats degudes.\nÉs per això que des de l’APE reclamem a Aigües de Barcelona que aclareixi públicament quina ha estat la seva política a l’hora de dur a terme aquesta mesura, que compta amb greus carències pel que fa a transparència i claredat. Cal que Aigües de Barcelona expliciti quins han estat els criteris seguits per a condonar unes factures i no unes altres, i quines famílies poden acollir-se a aquesta mesura.\nL’APE alertem al Congrés dels Diputats sobre la insuficient proposta del bo social del gas


Després d'un mes de votacions, Gonzalo Bernardos i 8 al dia de 8TV han aconseguit fer-se amb els Premis BN 2013. Els seus mèrits són incontestables. El programa d'en Cuní ha esdevingut l'autèntic referent del dependentisme català més acomodat. Si les masses sense estudis tenen Intereconomia (de moment, mentre aguanti econòmicament) i 13TV (el temps que vulgui l'Església catòlica) com a tribunes privilegiades, l'establishment català, els defensors de la reforma lampedusiana (que hi hagis els canvis justos per dissimular que tot queda igual, d'acord amb els nostres interessos) gaudeixen de l'acció entusiasta cada nit de Josep Cuní. La seva capacitat de ficcionar la realitat és brutal. Només un exemple: la mateixa nit de l'acord per a la pregunta i la data, mentre la majoria de les reaccions de partits i entitats i els resultats de les enquestes hi donaven suport, 8 al dia va organitzar un debat amb més d'una dotzena d'opinadors en la qual només dos (Jaume López i Pilar Rahola) n'estaven d'acord. Un d'aquells posava dies després la majoria claríssima existent a aquella tertúlia com a mostra del rebuig a la pregunta acordada. Un exemple extraordinari de manipulació de la realitat; com diria Juan Palom: "jo me lo guis i jo me lo com".\nTampoc no pot sorprendre ningú que Gonzalo Bernardos hagi estat distingit com a Inspector de l'any 2013. Encarna els millors contravalors de l'opinador dependentista: la seva omnipresència als mitjans (què tindrà?), el canvi de criteri permanent (de lloar Mas-Colell com a eminència a dir que és incapaç tècnicament de confegir uns pressupostos, per exemple), la insolvència habitual que sovint arriba a provocar l'estat de vergonya aliena en l'espectador (cal emetre moneda) i el costum de fer veure que disposa d'informació privilegiada sobre l'avanç d'una tercera via que tothom sap que només existeix en ments desesperades. Tot plegat l'ha configurat com el veritable rei de la festa. Cert és que aquest any hi ha hagut una dura competició amb altres candidats: el gran Lluís Foix, veu del conservadorisme que hàbilment sap camuflar la seva aposta per l'statu quo sota la manca de debat al voltant dels efectes de la crisi, dissociant tant com pot, a cada intervenció, progrés nacional i social. Sobre el tercer classificat, en Lluís Bassets, està tot dit. Aquí teniu, doncs, els guanyadors del 2013. L'any que comença avui, clau en la història del país, aportarà moments molt brillants i una tasca intensa per part dels qui, amb el seu fum, intenten despistar el país del seu únic objectiu racionalment i moralment acceptable. Hi continuarem essent aquí, modestament, per denunciar les seves activitats.\nAnònim 1 de gener de 2014 a les 1:28\navui un xin-xin per tu i gràcies per l'impagable feina que fas\nbom i feliç any independent\nGranollacs 1 de gener de 2014 a les 8:54\nGràcies! També per a tu i per a tots els lectors d'aquest bloc!\nRamon Llull 1 de gener de 2014 a les 11:22\nHa començat l'Any de les grans decisions! Els de 8TV, Bernardos, etc. seran pa sucat amb oli. A veure on arribarem! Espero que puguem gaudir-ne d'una llibertat total i definitiva després d'aquests 300 anys de repressió permanent. Sí, així mateix!\nEspero que la nostra nova constitució obligui els bancs al compliment d'una ètica, normativa de respecte i no permeti els abusos actuals. Si cal que estiguem fora de la UE, doncs que sigui per un millor estat de la convivència.\nRespecte del Gran Responsable d'aquest espai de convivència, un BRAVO per la seva perseverança i encert amb els seus escrits!\nAra, de pet cap el 9:11:14 !!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!....\nMontserrat 1 de gener de 2014 a les 16:10\nBon Any Sr. Granollacs felicitats per la seva feina.\nMolt merescut el premi del Bernardos...jo si fos unionista em faria vergonya que em defenses un tertulià com el Bernardos...i l'altre dia va ser impagable...amb el Sr. Cot posant-lo en evidencia!!!\nI endavant passi el que passi 2014 serà apassionant!!!


Villa Santer Dobbiaco Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJosef-Walch Straße 6, Dobbiaco, Dobbiaco, Itàlia, 39034 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Villa Santer\nDissenyat tant per oci com per negoci, Villa Santer està situat idealment a Dobbiaco; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Dobbiaco. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Dobbiaco, el Villa Santer és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Calendari: Festes d'Hivern > Carnaval > Màscares, mascaretes, mascarulles...\nCamuflant la identitat amb roba vella de casa\nGodall (el Montsià), Dijous Gras- Dimecres de Cendra\nLes mascarulles entrant darrera la comitiva del Carnestoltes\nEl Carnaval del Godall, un dels més populars de les Terres de l'Ebre, ha conservat un dels elements més tradicionals d'aquesta festa: la disfressa senzilla, feta a casa, que permet el camuflatge de la pròpia identitat i que, en fer irreconeixible al que hi ha a dins, propicia el joc, la burla i la diversió. Són les "mascarulles".\nUn dels elements ingredients essencials del Carnaval és el canvi o el camuflatge de la pròpia personalitat mitjançant la disfressa. Introduir-se dins d'una disfressa per amagar la pròpia identitat ha estat, i encara és, una de les diversions més populars de la festa de Carnaval.\nAl Godall s'ha mantingut al llarg del temps un tipus de disfressa molt arcaic, les mascarulles. Es tracta d'una modalitat de disfressa que permet camuflar totalment la persona que hi ha dins. Les mascarulles estan fetes d'una forma molt senzilla i a l'abast de tothom: a base de tot tipus de peces de roba vella i sense utilitat que hom té a casa. Aquest tipus de disfressa de parracs culmina amb una màscara que tapa la cara i que també pot ser un simple tros de tela amb tres forats. En general, com que les robes provenen dels armaris de cada casa, les mascarulles tenen un aire antic i sovint també inclouen vestits de núvia, sabates velles, cobrellits, cortines, etc. Com més estranya i original és la mascarulla, més es valora.\nLes mascarulles es fan a l'interior de cada casa i tenen per objectiu final fer totalment irreconexible a la persona que hi ha dins, fet que permet el joc, la burla i la transgressió carnavalesca pel carrer.\nAntigament, els joves es reunien per confeccionar-se les mascarulles i anar pel poble fent bulla amb qui trobaven, llançant-se farina, desitjant-se bona festa i, sobretot, fent broma amb tots aquells que trobaven pel camí. Una de les particularitats d'"anar a fer de mascarulla" consisteix en no parlar massa, per fer encara més irreconeixible al disfressat.\nEn la seqüència de la festa, les mascarulles "arriben" al poble el mateix dia que ho fa el ninot Carnestoltes, jugant i fent broma amb tothom, llançant farina i instaurant el regne de la sàtira.\nAvui, al Godall, les mascarulles participen del Ball de Disfresses que té lloc el dissabte de Carnaval i que s'ha convertit en un dels actes més divertits i rellevants del Carnaval del Godall. Les mascarulles són les encarregades de dur a terme un costum també ancestral: són les encarregades de treure a ballar als que no van disfressats i de fer broma i jugar amb ells.\nImatges: Ajuntament del Godall i godall.tk\nData de publicació digital: 13/1/2011 3431 lectures\nAjuntament del Godall\nPlaça Mª Teresa Blanch nº 8\n43516 Godall (el Montsià)


Traducció publicada 6 desembre 2012 8:30 GMT\nLlegeix aquesta notícia a Français, Español, Malagasy, русский, Nederlands, Italiano, বাংলা, polski, Aymara, Swahili, 繁體中文, 简体中文, 日本語, Ελληνικά, English\nS'ha convocat un concurs anual perquè el públic voti les set meravelles naturals d'Àfrica. Actualment, la votació segueix oberta [en]. El concurs ha estat organitzat gràcies a l'esforç global de Seven Natural Wonders [en] i, de moment, inclou 12 paratges arreu del continent africà.\nEl canó del riu Blyde es troba a la província de Mpumalanga i forma la part nord de l'escarpa del Drakensberg. S'estén 26 quilòmetres i té una profunditat de 762 metres. El canó està format principalment de pedra sorrenca roja.


Hamadan - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nHamadan o Hamadhan (en assiri Abdadana; persa: همدان, Hamedān o Hamadān; en persa antic: 𐏃𐎥𐎶𐎫𐎠𐎴, Hagmatana; grec antic: Ἐϰβάτανα, Ecbàtana) és una ciutat de l'Iran situada en una plana al sud de la muntanya Alwand. Està a 1.800 m sobre el nivell del mar. Té aproximadament 550.284 habitants (estimació 2005). És capital de la província de Hamadan.\n34° 48′ N, 48° 31′ E / 34.8°N,48.52°E / 34.8; 48.52Coord.: 34° 48′ N, 48° 31′ E / 34.8°N,48.52°E / 34.8; 48.52\nXarestan Hamadan County (en)\nHamadan County (en)\nMausoleu de la ciutat\n2.2 Domini musulmà\n2.3 Del segle IX al XII\n2.4 Nova Hamadan\n2.6 Kara Koyunlu\n2.7 Post-segle XVI\nCova d'Ali Sadr\nMausoleu d'Avicenna (Abdullah ibn Sina)\nMausoleu de Baba Tahir\nDringadissa d'Abbas Abad\nTombes d'Ester i Mardoqueu\nExcavació de l'antiga Ecbàtana.\nMuseu d'Història Natural de Hamadan\nLleó de pedra de Hamadan\nCasa de Mohammadi\nCasa de Nazari\nCapella d'Ester i Mardoqueu\nGran Basar de Mozafarieh\nL'edifici històric més important n'és el Gandj Namah, on hi ha dues inscripcions aquemènides de Darius i Xerxes, situat a la muntanya Alwand, a la vall d'Abbasabad, a uns 12 km de la ciutat.\nAltres monuments destacats són: la tomba d'Avicena (Bu Ali Sina), l'estàtua d'un lleó (monument de l'època dels parts), la pretesa tomba d'Esther i de Mardoc, la mesquita Alawiyan, d'època seljúcida, la tomba de Baba Tahir, la torre de Qorban (una tomba amb piràmide a l'est de la ciutat) i el mausoleu mongol de Burdj-i Kurban.\nEls mausoleus i mesquites principals són: Imamzadeh Esmaneil, Imamzadeh Abdullah, Jami i Khaneqah.\nA 60 km al nord hi ha les coves d'Alisadr.\nEl seu primer nom fou Ecbàtana (vegeu Ecbàtana per al període anterior al domini musulmà). Després de la Batalla de Nihawand el 641 o 642, el governador de la ciutat, Dinar, va demanar un tractat al comandant àrab Hudafya ben Yaman, que el va acordar contra pagament del tribut (jeyza). Però sembla que els perses van trencar l'acord vers el 642. El califa va enviar dotze mil soldats sota el comandament de Noaym ben Moqarrem (el governador d'ètnia persa era llavors Koia o Koftar, que deia ser descendent del sassànida Bahram Tshoban); però, en conèixer la notícia que els caps de la resistència persa havien reunit forces a Kazwin, el tractat anterior fou renovat, Yazid ben Qays al-Hamadani fou deixat com a governador; marxà Noaym contra els perses rebels, i conquerí pel camí moltes ciutats, fins a trobar els resistents al riu Vairud (actual Auvaj), on lliurà una batalla en què els perses foren derrotats. Però Hamadan no va tardar a revoltar-se i Noaym va haver de tornar a la ciutat el 643 per sotmetre-la. Vajrud Moguira ben Ocba, nou governador de Kufa substituint Ammar ben Yaser, va enviar Jarir ben Abd Allah Bajali a Hamadan (vers 645), però aquest governador no fou acceptat per la ciutat, que es va revoltar altre cop. Jarir va ser ferit durant la lluita. A finals d'any, Jarir va poder entrar a l'assalt a la ciutat, però altra vegada es va fer un acord de pau similar als anteriors.\nUna altra versió diu que el governador del califa Uthman a Kufa, Said ben Abi Waqqas, va nomenar governador de Hamadan Ala ben Wahb, però fou rebutjat pel poble i fou Ala ben Wahb qui va ocupar la ciutat vers el 644, i llavors van pagar la jezya i un recàrrec de 100.000 dirhams. Jarir, en tot cas, apareix com a governador almenys fins al 655, supeditat als emirs de Kufa Wahb ben Abd-Allah al-Qaysi, després Malek ben Habib Yarbui, després Nusayr ben Tur Idjli, al qual va substituir el seu fill Serri.\nEl següent califa Ali (655 - 660) es va traslladar a Bàssora i va nomenar nous governadors. Jarir fou un dels destituïts i després va servir a Moawiya contra Ali. Després de la batalla de Siffin, Ali va nomenar Amr ben Salema com a valí a Hamadan, que fou probablement l'origen de la família àrab del Banu Salema de Hamadan, que va viure a la ciutat fins al segle IX. Altres tribus es van establir a la ciutat: els Banu Hanala i els Banu Johayna. El 696, se sap que habitaven també la regió els àrabs de la tribu Banu Rabia i els de la tribu Banu Idjl, junt amb cristians i jueus.\nUna part dels Banu Idjl (també coneguts com a Banu Dulaf) es va unir als abbàssides i amb el triomf va adquirir molt de poder al Jibal (que és com deien els àrabs la regió de Hamadan i Isfahan) i en van rebre el govern després del 750. El seu màxim poder va arribar amb Harun al-Rashid i Al-Mamun, quan Abu Dulaf Qasem ben Isa Idjli Karaji (801 - 841) fou governador de tota la província.\nDel segle IX al XIIModifica\nDesprés de la mort del califa d'Abu Muslim, el moviment mazdaista i la kurramiyya es van estendre per la regió i el poble hi va participar amb l'aixecament de Sonbad. El califa Al-Mansur va enviar l'emir dels Banu Dulaf amb un exèrcit de deu mil soldats i el cap rebel va morir en una batalla entre Rayy i Hamadan.\nEl cobrament de taxes (karaj) a la ciutat estava encarregat a la família Banu Salema i el govern de la ciutat era hereditari en aquesta família, i amb el temps eren freqüents els abusos. El 804, Harun al-Rashid es va parar a la ciutat de camí al Khorasan i va dictar ordres sobre el cobrament de taxes, les divisions administratives de les províncies (welayat) i les mesures de la terra.\nDesprés de Harun, la regió fou el teatre principal de la lluita entre els partidaris d'Al-Mamun (l'exèrcit de Khorasan) i els d'Al-Amin (iraquians). Usama ben Hammad al-Hamadani fou l'encarregat de dirigir les forces d'Al-Amin a Hamadan, però més tard fou substituït per Isa ben Mahan, al qual va donar el govern del Djabal i el comandament de quaranta mil soldats. L'emir Abu Dulaf va rebre l'ordre d'unir-se a Isa amb cinc mil guerrers. Taher ben Husayn Dhul Yaminayn dirigia l'exèrcit d'Al-Mamun i Isa ben Mahan fou derrotat en una batalla prop de Rayy, en la qual a més va morir el seu fill (setembre del 806). Al-Amin va enviar un altre exèrcit de vint mil soldats dirigit per Abd-al-Rahman ben Jabala, que va xocar amb Taher ben Husayn prop de Hamadan, i altre cop el khorasànida va obtenir la victòria. Abd al-Rahman es va refugiar a la ciutat on Taher va tallar l'aigua i els subministraments i la va assetjar. Abd al-Rahman es va rendir l'octubre del 806. D'acord amb una tradició, Mamun va donar el govern de Dinawar i Hamadan a Abu Djafar Muhammad ben Jahm Barmaki, un astrònom.\nDesprés de la mort d'Al-Mamun i durant el califat d'Al-Motasen, el poble de la regió del Djabal va esdevenir zoroastrià o va acceptar les tesis Khurramiyya i Batiniyya. Progressivament, es va estendre un moviment revolucionari i molts funcionaris del govern foren assassinats. La majoria volia unir-se a Babak. El califa va enviar un exèrcit de 40.000 soldats dirigit per Ishaq ben Ibrahim (833), que els va derrotar i va fer seixanta mil morts. Alguns fugitius van arribar fins a l'Azerbaidjan i Armènia, on estava la base principal de Babak. El califa Al-Motasem va enviar al general conegut com a Al-Afshin Haydar, príncep d'Ushrusana i governador del Djabal, que finalment va poder derrotar Babak.\nEls Banu Idjl o Dulaf van regir bona part del Djabal durant cent anys (801 - 898) i van donar molts emirs. Sovint, Hamadan estava dins l'àrea que ells governaven. La ciutat mateixa continuava en mans dels Banu Salema, el membre més destacat dels quals fou Abul Wafa Muhammad ben Abd al-Aziz ben Salema, poeta i erudit. Vers la meitat del segle ix, una branca dels sayyids Hasanides coneguda com els Alawis de Hamadan, es va establir a la ciutat, de la qual més endavant (864) van assolir el govern local hereditari que van conservar fins al 1058, i per mitjà d'una altra branca fins al 1252.\nVers el 929 Ashfar ben Shiroya, un cap daylamita al servei dels samànides, es va apoderar del Djabal i va entrar a Hamadan i Karaj. Això fou el final dels emirs Banu Dulaf. Després d'Ashfar, el seu lloctinent Mardawidj ben Ziyar prengué el control dels daylamites i va agafar el poder a la regió fins al 938. Com que no podia pagar a la seva gent, va haver de donar diverses ciutats del Djabal als seus generals com a feus. El 931, va entrar a Hamadan i va fer una massacre a la ciutat en represàlia per la resistència oferta. Després de Mardawidj, va entrar a la ciutat el buwàyhida Imad al-Dawla, que va posar tota la regió sota el seu control amb ajut de khorràmites, xiïtes i zoroastrians. Va acordar pagar al califa dos-cents mil dinars de taxes per Dinawar i Hamadan.\nEl 956 va patir un terratrèmol. El 962 la ciutat fou teatre d'un conflicte religiós. El 976, el buwàyhida Rukn al-Dawla Hasan va dividir els seus dominis entre els seus fills i va donar Hamadan, Rayy, i Kazwin i les seves dependències a Amir Fakr al-Dawla (983 - 997).\nAmb Fakr es va iniciar la constitució d'un emirat del Djabal. Després d'ell els seus fills Majd al-Dawla (997 - 1029) i Shams al-Dawla (997 - 1021) van governar sobre Rayy i Hamadan, respectivament. Després, Ala al-Dawla Kakuya, un cosí de la seva mare que governava a Isfahan, va adquirir Hamadan després de derrotar el darrer buwàyhida Saman al-Dawla (1021 - 1023), fill de Shams al-Dawla. El 1029 fou saquejada pels Oghuz.\nAla al-Dawla Kakuya fou expulsat de Hamadan el 1030 pel soldà Gaznèvida Masud I. Durant aquest període, els caps tribals kurds dels Bazerkani van incrementar el seu poder sota la direcció d'Abu'l-Fawaris Hasanuya, anomenat Hasanwayh ben Hasan Barzekani (958 - 979), que es va apoderar de bona part del Kurdistan incloent Dinawar, Nehavand, Yazdegard (castell) i Asadabad vers el 958 i va fer de Sarmaj, una fortalesa al sud de Bisutun, la seva capital. Els emirs Hasanwàyhides van dirigir la part occidental de Pèrsia per uns seixanta anys essent l'emir més important Abu Najm Badr ben Hasanuya (981 - 1014), que fou un aliat dels buwàyhides contra el samànides de Khorasan.\nDesprés dels gaznèvides, Hamadan va caure en poder dels seljúcides. El 1100 Hamadan fou saquejada pels seljúcides. El 1136 va patir una epidèmia de pesta. Pocs anys després, es va convertir en la capital de la branca seljúcida de l'Iraq Adjemí, i va prosperar notablement. El govern local, això no obstant, va continuar en mans del clan Alawi, que va arribar al cim del seu poder i prestigi sota la branca familiar de l'Ala al-Dawla (anomenats els «reis de la muntanya»), que van governar hereditàriament la ciutat del 1058 al 1252.\nEl 1221 fou ocupada pels mongols després d'un llarg setge, i destruïda; els habitants que no van morir van fugir, però hi van tornar en els següents anys i, llavors, el 1224 van tornar els mongols i van acabar de massacrar els que quedaven. Uns anys després, la ciutat es va reedificar una mica més al nord i fou anomenada Nova Hamadan (Hamadan-e Now) i va recuperar una mica de la seva prosperitat sota els il-kans. L'historiador Rashid al-Din va néixer a la ciutat vers el 1247. Hulagu la va usar per a acampar. El kan Abaka hi va morir el 1282. Va seguir en poder dels il-kans fins al 1337, en què va passar al cobànida Shaikh Hasan-e Kučuk (1337 - 1343) i després Malek Ashraf (1343 - 1357); després va passar als jalayàrides amb Sultan Uways I (1356 - 1374) i Sultan Husayn (1356 - 1382) i el seu successor Ahmad ibn Uways.\nQuan Tamerlà anava cap a Isfahan el 1387 va passar per Hamadan i va arribar a Gerbadekan on va posar les seves forces en ordre de batalla i es van presentar davant les muralles de Isfahan (tardor)); el 1393 en la campanya del Petit Lur Tamerlà es va dirigir cap a Hamadan i cap a Burudjird); el 27 de juny va acampar a la plana d'Hamadan; cap d'aquestes vegades consta que hi hagués oposició al conqueridor. A la plana d'Hamadan Tamerlà va conferir el virregnat del Regne de Hulagu o Takhi-i-Hulagu (Iraq Ajamita i Azerbaidjan) al seu fill Miran Shah i en la creació s'enumeraven com a regnes: Rayy, Azerbaidjan, Shirvan, Derbent, Bakú, Gilan i les seves dependències, fins al país anomenat Rum (Anatòlia); pare i fill es van intercanviar regals i Miran Shah va oferir un banquet; el dia 2 de juliol de 1393 Timur va abandonar Hamadan. El 1396 Timur va estar a Hamadan tot el mes de Ramadà, que va coincidir gairebé amb la segona meitat de juny i la primera de juliol del 1396. El 17 de juliol de 1396 Timur va sortir d'Hamadan en direcció a Samarcanda. El 1403 era governador (probablement des de 1396) l'amir Tukel Ari Bugha; el 1404, abans d'abandonar el Karabagh i dirigir-se cap a l'Àsia central, Tamerlà va concedir el govern dels districtes de Hamadan, Nihawand, Burudjird i Lur-i Kučik al seu net Iskandar ibn Umar Shaykh.\nHamadan, tot i el domini directe de Iskandar, estava inclosa dins el virregnat de Muhammad Umar ibn Miran Shah. Aquest hi va estar el 1405 i va rebre regals de les autoritats de la ciutat i altres en la seva ruta. A l'abril de 1405 els germans Pir Muhammad de Fars, Rustem d'Isfahan i Iskandar d'Hamadan-Nihawand van reconèixer conjuntament la supremacia de Xah Rukh del Khurasan. Un conflicte entre Iskandar i Muhammad Umar va comportar que l'exèrcit d'aquest darrer es presentés a Hamadan; Rustem d'Isfahan hi va enviar un negociador de nom Hajji Musafir Umar, ben acollit per Muhammad Umar; es va acordar la pau, retornant enrere l'atacant (1405). Durant la lluita contra el seu germà Abu Bakr ibn Miran Shah, el hivern del 1406 Muhammad Umar va anar de Maragha cap a Hamadan on el seu governador Arxiun li va dir que no podria resistir a Abu Bakr i que valia mes demanar ajut a Pir Muhammad de Fars. Abu Bakr va ocupar Derguzin i Hamadan el febrer de 1407, Hauria passat avançat l'any 1407 als kara koyunlu ja que Kara Yusuf hi va enviar al pretendent muzaffàrida al-Motasim, que finalment va acabar movent-se a Isfahan. El 7 de gener de 1409 un ambaixador del sultà jalayírida Ahmad ibn Uways va demanar permís a Kara Yusuf per establir el campament d'estiu del sultà a Hamadan, permís que fou refusat; però no consta oposició al sultà jalayírida que va dominar la ciutat en el seu camí cap a Sultaniya on va establir el seu ilak. En la seva incursió de 1410 Ahmad ibn Uways va sortir de Bagdad cap a l'Azerbaidjan el 15 de maig de 1410 i va arribar a Hamadan. En aquest districte va sotmetre als kurds de la zona. El 1413 Quan Kara Yusuf va arribar a Hamadan va saber que Iskandar, ara governant a Fars s'acostava amb la pretensió de conquerir l'Iraq Ajamita [per error diu Azerbaidjan a la font], havent entrat per la ruta de Luristan arribant al territori de Nihawand, on Kara Yusuf va saber que venia i va sortir al seu encontre. En aquest moment Kara Yusuf es va posar malalt i la malaltia es va anar agreujant; també molts soldats van patir malalties i per tant els kara koyunlu van haver de retirar-se. No s'esmenta però probablement Iskandar va aprofitar per dominar Hamadan ja que el 1414 Xah Rukh li reconeixia la possessió a Iskandar, aleshores amb residència a Isfahan. Després de la derrota d'Iskandar, el jove `príncep Baykara, que havia destacat als combats i al qual l'emperador Xah Rukh tenia molt d'afecte, va rebre en feu (syourgal) el govern d'Hamadan, les fortaleses de Burudjird i Nihawand i l'alta autoritat sobre Luristan (a més de diversos consells sobre la manera de governar amb justícia) .Baykara va perdre el seu feu quan es va revoltar el 1415 i fou derrotat.\nEls Kara Koyunlu van governar la ciutat vers 1430 i 1438-1450; va quedar governada per Aliakar Baharlu (Barani), un emir al servei de Djahandjah Mirza Turkaman (1437 - 1467). El fill d'Aliakar va succeir al pare i encara governava com a vassall dels Ak Koyunlu quan fou ocupada pels safàvides (1503). La regió de Hamadan va rebre el nom de domini d'Aliakar (Qalamrow-e Aliakar), i la ciutat fou la capital de l'Iraq Ajemí o Ajamita\nEl segle xvi, va canviar diverses vegades de mans entre safàvides i otomans. El 1724 fou ocupada per Ahmed Pasha, governador otomà de Bagdad, però el 1732 en fou expulsat per Nadir Shah. Durant el període Zand (1751 - 1789), va pertànyer a aquesta dinastia i durant aquest període va emergir com a element influent a la ciutat la tribu Qaraguzlu. El 1789 va ser ocupada per Agha Muhàmmad Qajar, fundador de la dinastia qajar, que va destruir la ciutadella situada en un turó anomenat al-Mussala. Des de llavors va assolir una major prosperitat, però la població local va quedar sota la direcció dels opressius shaikhs Qaraguzlu, i això va portar a algunes protestes populars i avalots.\nHamadan es va unir al moviment constitucional de l'Iran. Durant la I Guerra mundial fou ocupada per otomans, russos i britànics, i es va passar un període de fam. Després de la guerra la ciutat va créixer ràpidament. El 1979, va tenir part activa en la revolució islàmica de l'imam Khomeini.\nAbolhassan Banisadr, primer president electe d'Iran\nBaba-Taher-e Oryan, poeta\nEin-Alqozat Hamadani (عین القضات همدانی), filòsof i sufista (any 1100)\nHosseini Davar, poeta (meitat del segle xx)\nMir Sayyid Ali Hamadani, sufí i poeta\nMirzadeh Eshghi, poeta\nKhosrow Golsorkhi, periodista i poeta comunista\nMohammad Fakhreddin-e Araghi, poeta (1300)\nShirin Ebadi, premi Nobel de la pau del 2003\nMirza Gholam-Hossein Bargharari, filòsof i poeta\n«Hamadan» a Encyclopaedia Iranica\n↑ Ibid, III, 28\n↑ Ibid, pàgs 66, 676, 68\n↑ Ibid, pàg 179\n↑ Ibid, pàg 259\n↑ Ibid, pàgs 262, 263\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Hamadan\nEcbàtana, Fotos a Livius Arxivat 2007-12-08 a Wayback Machine..\nGandj Nameh, Fotos a Livius Arxivat 2007-12-29 a Wayback Machine..\nInscripció de Bisutun, fotos a Livius Arxivat 2007-05-10 a Wayback Machine..\nFotos de Hamadan Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine..\nHamadan: Older than history.\nHamadan; Capital of Median Empire.\nIcones de fotos des d'avió (gener de 2005).\nGoogle Satellite Picture.\nHamedan Cultural Heritage Organization.\nHegmataneh Official Website Arxivat 2008-04-22 a Wayback Machine..\nHamadān entries in the Encyclopædia Iranica.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hamadan&oldid=29599766»\nDarrera modificació: 5 març 2022 a les 22:46\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 març 2022 a les 22:46.


'Memorias de un hombre en pijama' arriba al cinemes nominada als Gaudí i als Goya – Empordà\nPaolo Sorrentino firma una retrat descarnat de l'ex primer ministre italià Silvio Berlusconi amb Toni Servillo\nACN La coproducció catalana 'Memorias de un hombre en pijama' del director Carlos FerFer arriba als cinemes aquest divendres amb la vista posada als Premis Gaudí i els Premis Goya, on està nominada respectivament com a millor pel·lícula d'animació. Basada en la novel·la gràfica de Paco Roca, Raúl Arévalo encarna en Paco, un solter d'uns quaranta anys que aconsegueix el que sempre havia volgut: treballar en pijama des de casa. Però apareix a la seva vida Jilguero (María Castro), de la que s'enamora i pateix les conseqüències d'estar amb un dibuixant l'objectiu principal del qual és quedar-se en pijama a casa. D'altra banda, el director italià Paolo Sorrentino s'endinsa en la figura del controvertit Silvio Berlusconi a 'Silvio (y los otros)', una crítica punyent als excessos i les amistats perilloses de qui va ser primer ministre d'Itàlia.\nEs tracta de l'adaptació de la novel·la de Nick Hornby 'Juliet, desnuda' de l'any 2010, del mateix autor que ja va inspirar pel·lícules com 'Alta fidelidad' o 'Un niño grande'. Dirigida per Jesse Peretz i amb guió d'Evgenia Peretz i Jim Taylor, aquesta comèdia segueix la història d'una parella d'uns 40 anys que tem que el pas del temps dilueixi la passió que sentien. Això li preocupa especialment a ella, l'Annie (Rose Byrne), mentre que el seu marit Duncan (Chris O'Dowd) concentra tota l'atenció en Tucker Crowe (Ethan Hawke), un músic americà que va desaparèixer després de publicar l'exitós àlbum 'Juliet'.\nL'argentí Pablo Trapero dirigeix l'argentina 'La quietud'. Dues germanes es retroben després de molt temps d'estar separades. Una torna pel delicat estat de salut del seu pare, mentre que l'altra pretén que res ha canviat. Amb la seva mare, les tres es veuran obligades a reconstruir el passat i enfrontar-se als desafiaments que van apareixent en el present.\nLa Karen és una mare soltera que li regala al seu fill Andy un ninot pel [..]


EL CdI de TVE exigeix la dimissió de tota la direcció d'informatius per censura en el cas dels enregistraments del ministre de l'Interior | Sindicat de Periodistes de Catalunya\n- Mié 22 Jun 2016\nAhir a la tarda, el diari digital Público va revelar unes converses en les quals tots dos suposadament conspiraven per incriminar penalment o buscar acusacions contra dirigents d'Esquerra (ERC) i Convergència (CDC) amb el presumpte coneixement del President del Govern en funcions. No obstant això, els teleespectadors de TVE NO han pogut sentir aquests àudios en un acte que el Consell d'Informatius considera clarament «censor i manipulador». L'enregistrament de les converses i altres declaracions sobre aquest tema estaven disponibles a la redacció.\nNi el Telediario 2ª Edició d'ahir, ni La Noche en 24H, ni el Telediario Matinal han informat sobre aquest afer. Sí ho ha fet Los Desayunos, sense incloure el so de la conversa, i posant el focus en l'anunci d'obertura d'una investigació per escoltes il·legals del Ministeri de l'Interior. Guió seguit per tots els programes informatius en el dia d'avui.\nEl Canal 24H tampoc ofereix l'enregistrament. Sí que emet íntegra la intervenció del Ministre sobre aquest assumpte. No obstant això, de la roda de premsa d'Artur Mas i Francesc Homs dóna només un fragment del final. Les declaracions institucionals de la Presidenta del Parlament de Catalunya, Carme Forcadell, i del líder del principal partit de l'oposició, Pedro Sánchez, no han merescut ni un minut d'atenció.\nEl Telediario 1ª Edició d'avui repeteix l'esquema, ocultant els enregistraments i oferint un relat incomprensible dels fets. Fins al punt que es parla d'«intercanvi d'informació» entre el Ministre i el responsable català de l'Oficina Antifrau, quan el contingut dels enregistraments (no escoltats) apunta en una altra direcció. És més, el TD1 es fa ressò àmpliament de les suposades corrupcions objecte de la conversa (no escoltada).\nEl Consell d'Informatius de TVE recorda que la Llei 17/2006 de la ràdio i la televisió de titularitat estatal estableix en el seu article 3 l'obligació de «Garantir la informació objectiva, veraç i plural, que s'haurà d'ajustar plenament al criteri d'independència professional i al pluralisme polític, social i ideològic present en la nostra societat (...) Facilitar el debat democràtic i la lliure expressió d'opinions (...) »\nOcultar informació no serveix de res, especialment quan xarxes socials , televisions , ràdios i premsa en general s'han fet àmpliament ressò d'aquesta notícia. Per tot això el Consell d'informatius de TVE demana la dimissió immediata de tots els responsables d'aquest nou cas de MANIPULACIÓ I CENSURA.\nMadrid, 22 de juny de 2016


L'atur puja al Maresme a l'octubre en més d'un miler de persones - maresme360 - Portal de notícies de la comarca del Maresme\nInicioUncategorisedL’atur puja al Maresme a l’octubre en més d’un miler de persones\nLa xifra de persones que busquen feina al Maresme durant l’octubre ha tornat a pujar. Ho ha fet en 1.009 persones, el que signfica que la taxa d’atur maresmenca se situa ara en el 17,5% (39.877 persones) de la població activa. Tot i això hi ha una dada positiva: la xifra interanual ha baixat un 1,86%, el que vol dir que ara hi ha menys parats que fa un any per aquestes mateixes dates.\nL’increment de l’atur a l’octubre ha afectat tots els grups d’edat, amb més incidència, però, en els col·lectius d’entre 30 i 44 anys i de 45 i més. Per sectors, el de serveis ha estat el que deixat més gent al carrer (963 persones). L’agricultura ha deixat sense feina 76 persones i el col·lectiu Sense Ocupació Anterior ha augmentat en 31 persones. En canvi, hi ha hagut un lleuger descens a la indústria i la construcció.\nPer poblacions només s’ha detectat un descens de l’atur a Cabrera de Mar, Cabrils, Montgat, Sant Vicenç de Montalt i Vilassar de Mar. Es mantenen per sota del 10% d’atur Cabrera de Mar (9,28%), Cabrils (9,32%) i Alella (9,44%). En canvi, superen el 20%: Pineda de Mar (22,80%), Mataró (22,02%) i Tordera (20,41%).


Amore a prima vista Ischia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nAmore a prima vistaVilla privadaBosco dei Conti 4/D, Barano d'Ischia, Ischia, Itàlia, 80077 - Veure al mapaExcepcional9,5Basada en 4 comentarisAmore a prima vistaVeure més fotos"superb view, nice modern house, very comfortable with all yo..."SandraPortugalVeure més fotosVeure totes les 50 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Forio Di Ischia, Amore a prima vista és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Amore a prima vista, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, servei de bugaderia, neteja en sec, servei de llançadora. L'ambient de Amore a prima vista es reflexa en cada habitació. piscina privada, banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com solàrium, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Forio Di Ischia, el Amore a prima vista és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Germà Bel reflexionarà sobre el procés sobiranista dimarts que ve a l'Espai VilaWeb - VilaWeb\nDimecres 16.04.2014 19:00\nGermà Bel reflexionarà sobre el procés sobiranista dimarts que ve a l'Espai VilaWeb\nHi presentarà el seu darrer llibre, 'Anatomia d'un desengany. La Catalunya que és i l'Espanya que no va poder ser' · 'La clau del procés serà la nostra actitud enfront del risc', diu\nAmb el llibre 'Espanya, capital París', Germà Bel, catedràtic d'economia i membre del CATN, va evidenciar que a l'estat espanyol les infrastructures s'havien fet al servei d'un projecte d'estat nació. Ara, amb 'Anatomia d'un desengany. La Catalunya que és i l'Espanya que no va poder ser' (Destino), analitza la percepció històrica entre Catalunya i Espanya com a realitats diferents i la incapacitat d'Espanya de ser plurinacional. I ens diu que el desengany català ha inflat el secessionisme i ha desembocat en un procés irreversible que 'acabarà tal com una part important de la societat catalana desitgi que acabi'. Bel presentarà el llibre dimarts, dia 22, a l'Espai VilaWeb (19.00). Hi sou tots convidats. Tot seguit podeu llegir l'entrevista que fa uns mesos li va fer Josep Casulleras en ocasió de la publicació del llibre, en què diu: 'La clau del procés serà la nostra actitud enfront del risc.'


Ubicació - Casa Nicolasa **\n+34 943 43 01 43 |Calle Aldamar 4, San Sebastián|info@pensioncasanicolasa.com\nHabitació doble amb llit extra\nReserva al millor preu a la pensió Bule!\nUbicació\tadmin\t2019-04-08T17:23:35+00:00\nLa millor zona per allotjar de San Sebastian\nCasa Nicolasa està situada al centre de Sant Sebastià, en un enclavament únic i privilegiat de la nostra meravellosa ciutat. Des d’aquí podràs passejar plàcidament pels seus carrers de vianants, endinsar-te en els seus emblemàtics racons, apreciar la seva magnífica gastronomia o visitar els llocs turístics més importants de la ciutat. La platja de La Concha, la Part Vella Donostiarra, el Palau de Congressos Kursaal, l’Aquarium, i el Teatre Victòria Eugènia es troben a menys de cinc minuts a peu.\nCarrer Aldamar, 4\n20003, Sant Sebastià\nTelèfon: +34 943.430.143\nFax: +34 943.423.695\nAeroport de Sant Sebastià\nWeb oficial d’Aena\nCarrer Gabarrari 22, 20280 Hondarribia, Guipúscoa, Espanya\nAutobusos des de l’aeroport a la ciutat: Ekialdebus\nSi vols saber com arribar a l’aeroport de Sant Sebastià en cotxe, tan sols escriu el teu domicili i dóna-li a “Generar ruta”.\n48180 Loiu, Biscay, Biscaia, Espanya\nAutobusos des de l’aeroport a la ciutat: Pesa\nSi vols saber com arribar a l’aeroport de Bilbao en cotxe, tan sols escriu el teu domicili i dóna-li a “Generar ruta”.\nWeb oficial d’Aeroport\nAeroport de Biarritz-Anglet-Baiona, 7 Esplanade de l’Europe, 64600 Anglet, França\nSi vols saber com arribar a l’aeroport de Biarritz en cotxe, tan sols escriu el teu domicili i dóna-li a “Generar ruta”.\nAeroport de Pamplona\nCtra. Saragossa, km 5, 31110 Noáin, Navarra, Espanya\nAutobusos des de l’aeroport a la ciutat: Conda\nSi vols saber com arribar a l’aeroport de Pamplona en cotxe, tan sols escriu el teu domicili i dóna-li a “Generar ruta”.\nTip del viatger\nEls autobusos des de tots els aeroports (excepte el de San Sebastian) arriben a l’estació d’autobusos d’Amara. La línia d’autobusos urbans 28 Amara – Ospitaleak ofereix serveis regulars cada 5-8 minuts en direcció al Boulevard. Ens trobem a pocs metres de la parada Boulevard 9.\nL’estació de tren es troba en ple centre de Sant Sebastià. Està connectada amb un gran nombre de capitals nacionals i internacionals. Ens trobem a 15 minuts a peu, però si véns carregat amb maletes pots optar per venir en taxi per aproximadament 5 €. Les dues principals estacions de tren són:\nInformació sobre l’estació\nPasseig de França, 22, 20012 San Sebastian, Guipúscoa, Espanya\nRenfe (destins nacionals)\nSi vols saber com arribar a l’estació del Nord en cotxe, tan sols escriu el teu domicili i dóna-li a “Generar ruta”.\nPlaça Easo, 9, 20006 Sant Sebastià, Guipúscoa, Espanya\nEuskotren (destinacions provincials i francesos)\nSi vols saber com arribar a l’estació d’Amara en cotxe, tan sols escriu el teu domicili i dóna-li a “Generar ruta”.\nPer a poder viatjar entre Espanya i França és necessari realitzar una connexió a l’estació d’Hendaia / Hendaye. Els serveis des Hendaia a Sant Sebastià els realitza la companyia Euskotren mentre que els serveis des Hendaia a les destinacions francesos els realitza SNFC (Xarxa nacional de tren de França). Les dues estacions es troben a 1 minut de distància.\nL’estació d’autobusos d’Atotxa compta amb connexions regionals, nacionals i internacionals. Es troba a només 15 minuts caminant des de la pensió, però si vens tot carregat amb les maletes també pots triar l’autobús des de l’estació. La línia d’autobús urbà 44 Plaza Gipuzkoa – Atotxa ofereix serveis regulars cada 20 minuts en direcció a la nostra parada Plaza Gipuzkoa 2; el trajecte dura uns 6 minuts.\nLínia 44 Plaza Gipuzkoa – Atotxa\nAtotxa – Estació del Nord\nPrimers 07:22 08:22 09:22\nFreqüència 20min 20min 20min\nFinals 22:42 22:42 22:42\nPrimers 06:30 06:50\nFinals 22:30 22:30 22:30\nAutobusos urbans / interurbans\nDes de Espanya / Estranger\nRecomanació pel viatger\nCom que el bitllet es compra al conductor no oblidis portar canvi quan viatgis amb autobusos urbans.\nPer tal de saber com arribar a la pensió Aldamar amb cotxe, només has d’escriure el teu domicili i pitjar a “Generar ruta”.\nPàrquing privat: Okendo\nPer tal de saber com arribar al pàrquing Okendo amb cotxe, només has d’escriure el teu domicili i pitjar a “Generar ruta”.\nSi vens amb cotxe recorda que comptem amb un descompte del 33% al Pàrquing d’Okendo ubicat a tan sols un minut a peu. Hi pots estacionar el cotxe directament al pàrquing i rebràs el tiquet descompte a recepció després de la teva arribada. Les tarifes de 24 i 48 hores són de 19,50€ i 35,00€ respectivament. Podràs entrar i sortir tantes vegades com necessitis durant la teva estada, tot pel mateix preu. Si el teu vehicle té una altura superior a 1,85m pots estacionar-lo al pàrquing del Bulevard on la altura màxima es de 2,40m.\nOTA Aparcament de pagament als principals carrers de la ciutat\nSi prefereixes aparcar al carrer consulta les tarifes i limitacions de temps a cada zona. Si així ho desitges pots efectuar el pagament amb el teu telèfon mòbil a través de l’aplicació mòbil Easymobile (iOS / Android).\nHoraris de la Zona especial de l’OTA als voltants de la pensió:\nDe dilluns a divendres de 9:00 a 13:30 i de 15:30 a 20:00 hores.\nDissabtes de 9:00 a 13:30 hores i de 16:30 a 21:00 hores.\nDiumenges i festius de 10:00 a 18:00 hores.\nTemps límit: 90 minuts\nPreu de la multa 9,20€ 7,15€ 5,10€ 4,10€\nSi has rebut una multa pots realitzar el pagament online utilitzant l’aplicació Easymobile (iOS / Android) o a través de la web del ajuntament.\nRecorda que les zones pintades de blanc que inclouen la lletra “R” o “B” són d’ús exclusiu pels residents i, per tant, queda prohibit estacionar-hi el cotxe a tots aquells que no disposin de l’enganxina corresponent. Les multes per aquesta causa poden arribar a més de 200€.\nDemana els teus tiquets a recepció en quant arribis.\nSant Sebastià compta amb més de 65 km de bidegorris (carrils bici de color vermell).\nAmb la bicicleta podràs conèixer de forma còmoda tots els barris i racons de la ciutat\nConsulta els bidegorris de tota la ciutat:\nExisteixen diferents empreses que lloguen bicicletes per dies. Pots consultar el llistat de les empreses aquí i recorda que tant autobusos com trens poden fer-se servir pel transport de la teva bicicleta.\nPensió Casa Nicolasa **\nCalle Aldamar, 4\nVisita’ns també a\nFaci la seva reserva a la pensió Casa Nicolasa!\n© 2015 Pensión Casa Nicolasa SL. Todos los derechos reservados. | Desarrollado por Ticmatic Solutions


Colegio Juan XXIII » EXPERIMENTOS EN SEGUNDO DE PRIMARIA\nEXPERIMENTOS EN SEGUNDO DE PRIMARIA\nEl nivell de segon de primaria ha gaudit esta setmana d’unes sessions d’experimentació a l’aula. Els temes treballats són l’aigua i l’aire i han pogut observar els conceptes que els tutors haviem explicat a classe. Ha sigut molt entretingut i els alumnes han participat d’una manera molt activa .\nEls experiments han sigut els següents:\nEXPERIMENT 1: ELS CANVIS D’ESTAT DE L’AIGUA\n– Mistera bunsen\n– Gots de precipitat.\nEn aquest experiment observarem el canvi d’un estat a altre de l’aigua en primer lloc comprovarem que el gel es una de les formes en les que podem trobar l’aigua en estat sòlid. Després passarem a calfar el gel en un got de precipitat utilitzant la mistera bunsen.\nLa tercera part d’aquest experiment tractarà de observar com s’evapora l’aigua observant com arriba al seu estat gasós. Podem aprofitar en aquest punt per a introduir el procés de pluja.\nEXPERIMENT:2 L’OU QUE FLOTA O S’ENFONA\n– Tres gots de vidre.\nOmplirem els gots d’aigua, en el primer got no ficarem sal i observarem com al ficar el ou este s’enfonsa ja que l’aigua a soles no oposa resistència, al segon got li ficarem un poquet de sal i la dissoldrem amb la cullera d’esta manera l’aigua tindrà un poquet més de densitat i aconseguirem que l’ou es mantinga entre dos aigües, per últim en el got que queda ficarem més sal de manera que la densitat de l’aigua augmente i l’ou es mantinga a la superfície flotant.\nEXPERIMENT 3: COM ES FORMEN ELS NUVOLS?\n– Pot de vidre\n– Plat de plàstic\nEn aquest experiment observarem com es formen els núvols, en primer lloc omplirem el pot de vidre en aigua calenta i una vegada fet açò col·locarem a la part de dalt del pot el plat de plàstic amb el gel la diferència de temperatures entre l’aigua i la part de dalt del pot farà que es forme un núvol dins d’aquest donant-se la formació del núvol.\nEXPERIMENT 4: L’AIRE PESA\n– Una perxa\n– Dos globus\n– Una agulla\nEn aquest experiment descobrirem si l’aire pesa o per el contrari no pesa res, seria convenient introduir als alumnes amb preguntes sobre que opinen de si l’aire pesa o no.\nUnflarem els globus i nugarem el fil a cadascun d’ells, nugant-los després a la perxa.\nObservem que segons estiguin unflats la perxa se pot inclinar més cap a un costat que cap a l’altre o quedar-se més o menys equilibrada, però, que ocorreria si punxarem un dels globus?\nEXPERIMENT 5: LA IMPORTÀNCIA DE L’OXÍGEN\n– Un got\nEl oxigen es necessari per a respirar i es molt important per a la vida dels essers vius.\nAnem a observar que ocorre si no hi ha oxigen.\nEncendrem el ciri i una vegada estiga la flama ficarem el got tapant el ciri encara encès, què ha passat?


Cap de setmana ple d'activitats a la Vall d’Albaida - Diari Valencià\nPortada » Actualitat » Cap de setmana ple d’activitats a la Vall d’Albaida\nCap de setmana ple d’activitats a la Vall d’Albaida\nGomar: «Som una comarca oberta i dinàmica com demostren la quantitat i varietat de propostes dels nostres pobles».\nDissabte, es va presentar la 28a Diada Musical de la Vall d’Albaida que se celebrarà este dissabte a Quatretonda organitzada per l’Associació Musical “la Nova”. El conseller de Cultura, Fede Vidal, va assistir a un acte de presentació dels actes que començaran este dissabte a les 18 hores amb la tradicional desfilada de les bandes de la comarca on l’historiador i músic Frederic Oriola va repassar la història de la música de banda a la localitat. També dissabte, a la mateixa hora, Albaida acollirà la 30a trobada d’Escoles d’Adults de la Vall d’Albaida amb la participació de 12 centres que oferiran tallers i exhibicions, disfrutaran de l’actuació de grups de ball de saló, flamenc, sevillanes i la rondalla d’Albaida, teatre, i acabaran, com la Diada Musical, amb un sopar de germanor amb música en directe.\nMés enllà de la música, l’ensenyament i l’esport, EntreComarques visita dissabte Otos i Carrícola i, diumenge, Albaida i Atzeneta. Otos realitzarà la Ruta dels Rellotges de Sol i es visitarà la Col·lecció Permanent d’Antoni Miró; Carrícola una visita pel casc antic, els camins dels aigua amb el seu patrimoni d’època islàmica, així com part de les escultures del Biovers. Diumenge, Castelló de Rugat guiarà els visitants per l’església, el palau, la mesquita i l’ermita. I l’Olleria, de vesprada, l’església Santa Maria Magdalena o la Casa Santonja, amb més de 200 anys d’antiguitat i BIC, representant de la noblesa il·lustrada i liberal que fou centre del poder en el Huit-cents i que compta amb importants pintures murals plenes d’iconografia i simbolisme relacionats amb la maçoneria valenciana.\nLa Vall d'Albaida Mancomunitat de la Vall d'Albaida Mancomunitat de Municipis de la Vall d'Albiada


2 min. Barcelona 23/02/2012 18:03\n260x366 Actors de La Cubana, amb el director de la companyia, Jordi Millan, i la dissenyadora Rosa Clarà, en la presentació de 'Campanades de Boda' / ACN, Pau Cortina Actors de La Cubana, amb el director de la companyia, Jordi Millan, i la dissenyadora Rosa Clarà, en la presentació de 'Campanades de Boda' / ACN, Pau Cortina\n'Campanades de boda', dirigida per Jordi Millán, s'estrena el 2 de març al Teatre Tívoli amb un total de 12 actors que interpreten tots els personatges essencials d'una boda. El nou espectacle de La Cubana mostra els preparatius d'un casament.\nMillán espera que l'obra sigui un gran èxit, però segons ha dit, "si no va bé no passarà res" perquè els seus membres sempre els quedara l'opció de "dedicar-se a muntar bodes". Millán ha aclarit que l'obra no es representarà en dos teatres com s'havia previst inicialment. El Teatre Coliseum ha quedat descartat per problemes diversos, de manera que s'estrenarà únicament al Teatre Tívoli.\n'Campanades de boda' és la història de la família Rius, formada per tres generacions de floristes. Violeta, la més jove de la família, es casa amb Vickram Sodhi, un actor indi que va conèixer a Barcelona, i són els preparatius d'aquest casament el que explica l'obra. La Cubana presenta l'espectacle amb la idea que "possiblement sigui una de les darreres aventures" de la companyia, ja que assumeix que "té poc futur dins el panorama cultural del país".\nEl taller de la dissenyadora Rosa Clarà ha estat l'escenari escollit per La Cubana per presentar a la premsa l'espectacle 'Campanades de boda'. La dissenyadora de vestits de núvia ha col·laborat en l'espectacle confeccionat el vestit que –suposadament– lluirà una de les protagonistes de l'obra i ha fet participar els periodistes d'una desfilada amb diversos models de vestit de núvia perquè hi fessin comentaris, a fi d'escollir el model definitiu.


Aida al Festival de Peralada - Club del Viatger\nAida al Festival Peralada\nAida de Verdi arriba per primera vegada al Festival de Peralada de la mà del director d’escena Paco Azorín. Amb una producció pròpia de gran envergadura, aquesta nova Aida tindrà una mirada futurista i comptarà amb un repartiment de luxe encapçalat per la soprano Sondra Radvanovsky, com a princesa etíop, el tenor Piotr Beczala en el paper de Radamés i el gran baríton Carlos Álvarez, interpretant el rol d’Amonastro. Peralada viatjarà de l’antic Egipte als nostres temps en una mirada atemporal del títol verdià sota la batuta de Dan Ettinger, al capdavant de l’Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu.\nVine i descobreix amb nosaltres aquesta gran producció, gaudint d’un vespre d’estiu ple d’emoció, música i bona companyia!\nAida al Festival de Perelada\nA primera hora de la tarda, sortida en autocar des dels diferents punts de recollida habituals en direcció cap al Castell de Peralada on es celebra un dels Festivals estiuencs més emblemàtics del país i on tindrem l’oportunitat de gaudir de l’òpera d’Aida. En arribar, ens aproparem fins als jardins del Castell on podrem gaudir d’un magnífic sopar a base d’un excel•lent i variat bufet mediterrani acompanyats de música en directe!Seguidament ocuparem les nostres localitats que gaudeixen d’una molt bona visibilitat a platea. Aquest vespre, quedarem encisats amb la nova producció d’Aida, que per primera vegada arriba al festival empordanès de la mà del director d’escena Pazo Azorín, el qual es va iniciar amb les obres de Otello i La Traviatta, i que enguany ens oferirà una producció pròpia de gran envergadura d’una de les òperes més estimades i aclamades del gènere operístic, Aida. L’espectacle comptarà amb un repartiment de luxe encapçalat per la soprano Sondra Radvanovsky, autèntic fetitxe de Peralada, com a princesa etíop, juntament amb la mezzosoprano Anita Rachvelishvili, que ja va debutar a Peralada com a Orfeo, el 2011. Radamés, serà interpretat pel tenor Piotr Beczala, i el gran baríton Carlos Álvarez es posarà a la pell d’Amonastro.Peralada viatjarà de l’antic Egipte als nostres temps en una mirada atemporal del títol verdià sota la batuta de Dan Ettinger, al capdavant de l’Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu. Vine i gaudeix d’algunes de les millors veus del panorama líric internacional que es tornaran a retrobar en un dels millors Festivals de música del país.Finalitzat el concert i després d’haver gaudit d’una nit màgica en bona companyia, retornarem cap als punts de recollida inicials\nSopar bufet amb begudes incloses en els jardins del Castell de Peralada\nExcel•lents localitats a Platea\n• Restaurant La Parrilla\n• Pagament de la totalitat abans del 13 de maig


Un caos posicional que ho desordena tot\nEl 3-4-3 del Barça és més mòbil que mai\nNATALIA ARROYO Actualitzada el 24/11/2011 00:00\nEl d'ahir a San Siro va ser un partit intens, mogut. Molt mogut. L'habitual joc de posicions dels blaugranes va ser més aviat un ball ple de passió, com sempre, però en alguns moments sense coreografia. Situat en un 3-4-3, el Barça va voler tenir la pilota i amagar-la amb constants permutes dels seus jugadors interiors. Ocupar, desocupar. Ocupar, desocupar. Aquesta era la dinàmica de joc. La de sempre.\nPerò ahir el Milan, ordenadíssim en tot moment protegint la porteria d'Abbiati, no va permetre que el Barça pogués executar el seu pla, el seu caos posicional, amb l'eficàcia d'altres dies. Allegri, com havia avisat, no va tenir vergonya de limitar la seva aposta ofensiva al joc de contraatac, amb una defensa poblada i replegada en camp propi i dos jugadors despenjats en punta, Ibra i Robinho (Pato a la segona meitat).\nEls italians es van beneficiar de l'absència d'Alves, molt més sensible del que semblava en un primer moment. Puyol, limitat per la defensa de tres, no va pujar per la banda dreta i això va desequilibrar l'atac blaugrana, que acumulava jugadors en posicions centrals (Messi, teòric extrem dret, va jugar pel mig la major part del temps), i el Barça només va tenir en posició de màxima amplitud Villa per l'esquerre. Guardiola va corregir-ho a la segona meitat donant entrada a Alexis, però l'escenari de partit ja havia canviat i s'havia convertit en un duel més vertical.\nEl Milan, amb el seu plantejament agressiu, va obligar el Barça a fer un partit molt irregular, inestable amb pilota, arriscat sense. La iniciativa dels de Guardiola va ser parcial i, en algun moment, irreal. Aparentment, els blaugranes tenien el domini del joc, però no van poder imposar el seu ritme de possessió, tot i gaudir d'alguns atacs llargs que van asserenar els ànims del partit d'alt voltatge que proposaven els d'Allegri.\nDurant tota la primera meitat, el Barça va intentar fer el que fa sempre: atacar amb pilota, moure les peces, fer-les rotar per ocupar tots els espais i trobar forats. Però ahir va ser difícil estabilitzar el rombe central del 3-4-3 perquè el Milan va situar els seus migcampistes de la mateixa manera dins el seu 4-4-2. No va ser un problema durant la fase ofensiva, sinó més aviat durant la fase defensiva. Però a conseqüència justament d'atacar de forma un pèl caòtica i exageradament mòbil, perquè això li va fer perdre el control territorial. Sense dominar l'on, tampoc va dominar el quan i la feina de pressió, descompensada, no va tenir l'efecte habitual. El Milan va poder superar la teranyina blaugrana amb relativa facilitat per apropar-se amb perill a la porteria de Valdés.\nPerduts al mig\nEl desordre va venir, en part, perquè Busquets no va jugar còmode a la posició de 4, perdut en les transicions. Algunes vegades el de Badia va estar un metre més amunt del que s'esperava, per la seva obsessió de pujar línies i jugar a dalt per ajudar en la sortida i la conservació de pilota. Keita, d'interior, va morir ofegat entre la profunditat de Villa, l'acumulació de jugadors per dins i les ajudes defensives i va patir per trobar el seu lloc. Xavi, únic en la interpretació dels micropartits que es juguen en cada partit, va intentar ordenar el joc col·lectiu, però no sempre va poder. Thiago va anar canviant-se la posició de mitjapunta amb Cesc, teòric fals davanter, i va ser especialment perillós quan va caure a la dreta. Quan els del mig, nucli del joc blaugrana, van situar-se, prop del minut 60, van poder matar el partit.\n21-D: unes eleccions per tornar a sumar\nÀngels Martínez Castells: “No es pot ser equidistant. I si ets d’esquerres, és impossible”


Aragonès denuncia la “persecució judicial” contra l'independentisme\nActualitzada 25/09/2021 a les 08:37\nExigeix la retirada de les euroordres després d'una reunió extraordinària del Consell Executiu || Puigneró afirma que el temps els donarà la raó amb la taula de diàleg\nEl president, Pere Aragonès, acompanyat del vicepresident, Jordi Puigneró, i els consellers del Govern.\n© El president, Pere Aragonès, acompanyat del vicepresident, Jordi Puigneró, i els consellers del Govern.\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès, va denunciar ahir la “persecució judicial” contra l’independentisme, va reclamar la retirada de les euroordres contra els eurodiputats de JxCat i va apostar per l’amnistia i l’autodeterminació per resoldre el conflicte a Catalunya.\nEn una compareixença al final d’una reunió extraordinària del Consell Executiu, acompanyat del vicepresident, Jordi Puigneró, i dels consellers, Aragonès va admetre que la detenció de Puigdemont “no ajuda en res” la taula de diàleg i va dir que els catalans volen “de manera clamorosa” la “llibertat total” dels independentistes encausats. Ja a la nit, el president va agafar un vol amb el vicepresident Puigneró i es va desplaçar a l’Alguer, ciutat a la qual arribaran avui, per mostrar el suport a Puigdemont.\nPer la seua part, el mateix vicepresident va aprofitar per posar en dubte la utilitat de la taula de diàleg entre la Generalitat i Moncloa. “Ja vam avisar que érem molt escèptics amb la taula de diàleg i veiem com el temps ens està donant la raó”, va sentenciar. Al contrari, la consellera de la Presidència, Laura Vilagrà, va replicar que el Govern català continuarà defensant la via de la negociació amb Madrid perquè la situació processal de Puigdemont i el diàleg són qüestions “paral·leles”.\nLa consellera d’Acció Exterior agraeix el suport de les autoritats sardes i alguereses\nD’altra banda, Victòria Alsina, consellera d’Acció Exterior i única membre del Gabinet d’Aragonès que es trobava a Sardenya en el moment de la posada en llibertat de Puigdemont, va agrair la col·laboració a les autoritats sardes i de l’Alguer, alhora que va denunciar l’actuació “irregular” d’Espanya.\nTambé la presidenta del Parlament, Laura Borràs, hi va posar el focus i va criticar l’actitud de l’Estat.\nPer la seua banda, des de Lleida, el paer en cap, Miquel Pueyo, va condemnar la judicialització del procés i va apostar pel diàleg i l’amnistia. També el president de la Diputació, Joan Talarn, es va afegir a les paraules de Pueyo i va mostrar la seua “solidaritat” amb Puigdemont. Bernat Solé, delegat de la Generalitat a Ponent, també va expressar tot el seu “suport” a l’ara eurodiputat de JxCat.


La jurista Maria Eugènia Gay serà la nova delegada del govern espanyol a Catalunya\nCunillera deixa el càrrec argumentant que la situació "ha millorat considerablement" des que en va prendre possessió\nLa nova delegada del govern espanyol a Catalunya, Maria Eugènia Gay. Manolo Garcia\nBarcelonaRelleu al capdavant de la Delegació del govern espanyol a Catalunya. La jurista Maria Eugènia Gay (Barcelona, 1975) substituirà la fins ara representant de la Moncloa, la socialista Teresa Cunillera, després de tres anys i mig en el càrrec. El nou nom al capdavant de la Delegació, avançat per La Vanguardia i confirmat per l'ARA, ha transcendit poques hores després que Cunillera anunciés que plegava, argumentant que la situació a Catalunya ha "millorat considerablement" des que va prendre possessió del càrrec el juny del 2018. El consell de ministres farà efectiu dimarts que ve el nomenament de Gay, degana del Col·legi de l'Advocacia de Barcelona (ICAB), després que el president Pedro Sánchez l'escollís a proposta del líder del PSC, Salvador Illa, segons expliquen fonts socialistes. Sense carnet de partit, però contrària a la independència i significada amb el diàleg entre Catalunya i Espanya, Gay és la nova aposta de la Moncloa per canalitzar, amb una figura de la societat civil, la distensió amb la Generalitat.\nL'entesa amb Catalunya també era la missió amb què va arribar al càrrec Cunillera, que al matí ha fet pública una carta a Sánchez per anunciar la seva renúncia. Malgrat que ja feia temps que buscava acabar la seva etapa a la Delegació, la històrica dirigent socialista (Bell-lloc d’Urgell, 1951) no ha donat més detalls sobre els motius del seu pas al costat i s'ha limitat a assegurar que ha intentat "complir l'encàrrec rebut". "Ha arribat el moment de deixar el meu lloc”, conclou en la missiva. Molt pròxima a Miquel Iceta, va ser l'escollida quan aquest liderava el PSC per rellevar el popular Enric Millo, mig any després del referèndum de l'1-O i poques setmanes després que Quim Torra fos investit president de la Generalitat, quan finalment es va aixecar el 155. En la seva carta afirma que ha intentat “estar a l'altura de l'encàrrec" amb tot el seu "esforç i dedicació". "Espero no haver defraudat aquesta confiança”, afegeix la fins ara delegada, que va ser una de les primeres veus socialistes a defensar els indults per als presos polítics.\nTeresa Cunillera en una imatge d'arxiu. ACN\nA la seva substituta també la precedeixen diversos pronunciaments en relació amb el Procés, davant del qual sempre ha apostat per l'anomenada tercera via. Després del referèndum del 2017, ja com a degana de l'ICAB –institució que encapçala des de l'estiu d'aquell any–, va liderar una comissió independent de mediació, diàleg i conciliació per evitar el xoc de trens entre Generalitat i Estat; és a dir, rebutjant tant la DUI com el 155. Després de la declaració unilateral del 27-O, però, va justificar en una entrevista a Efe la intervenció de l'autonomia catalana assegurant que era "inevitable" davant la "deriva incontrolable" que va viure Catalunya. La també vicepresidenta del Consell General de l'Advocacia Espanyola i experta en dret processal civil i mediació va lloar el paper del Tribunal Suprem durant el judici del Procés, tot i que, al mateix temps, criticava la presó preventiva dictada per als líders independentistes. Sempre, això sí, amb argumentacions jurídiques i reivindicant la seva neutralitat.\nLa topada amb Torrent\nEl febrer del 2018 va estar al centre de la polèmica quan va censurar el llavors president del Parlament, Roger Torrent, en un acte a l'ICAB amb el ministre de Justícia, Rafael Català, per haver denunciat l'existència de presos polítics. Diversos magistrats a la sala, entre ells Eugeni Gay –exvicepresident del Tribunal Constitucional i pare de la degana–, van abandonar en aquell moment la sala i la futura delegada va retreure al republicà les seves paraules. "Sisplau, president, no era la idea. L'ha feta bona, eh? Moltes gràcies", li va dir. Després d'aquell episodi, advocats col·legiats de Barcelona van impulsar una recollida de firmes per demanar la dimissió de Gay, a qui acusaven d'haver limitat la llibertat d'expressió de Torrent. Però la degana va seguir en el càrrec i el juny de l'any passat va ser reelegida. Fins ara.\nGay va censurar Torrent en un acte el 2018 en què va denunciar l'existència de presos polítics.\nLa nova representant de l'Estat a Catalunya només haurà de creuar el carrer Mallorca en el seu canvi de responsabilitats –la seu de l'ICAB i la Delegació estan separades per pocs metres–, però la distància entre la situació del que Catalunya vivia quan es va estrenar com a degana i la que viu ara és molt diferent. I si Cunillera va haver de gestionar la relació amb el Govern els primers mesos després del 155, Gay es troba amb un escenari encara més plàcid. L'independentisme no té un full de ruta compartit i, tot i les allargues de la Moncloa, els dos governs exploren el diàleg mentre ERC practica l'entesa amb el PSOE a Madrid. El seu perfil independent busca ser, en aquest sentit, un nou gest dels socialistes cap a la distensió. La seva posició, però, és clara: segons va dir el 2019 des de Madrid, confia que els catalans recuperin el seu "amor" per Espanya.\nDelegació del govern espanyol Maria Eugènia Gay teresa cunillera


Curs de manicura i ungles amb MAVALA | Acció Social\nGrup Formació i microcrèdits\n21 març, 2013 per asm\nPer segon any consecutiu i dins del programa de formació TU-TELA, l’empresa capdavantera MAVALA va organitzar el passat mes de març el Curs de Manicura amb esmaltat permanent.\n11 membres del grup de formació i microcrèdits van participar al curs que va durar tota la jornada. Al matí van realitzar la formació i la demostració de manicura i després d’un coffee break van seguir amb les pràctiques per consolidar l’après durant el matí. La sessió va acabar amb un esmorzar i el lliurament de diplomes d’assistència al curs.\nGràcies a aquesta inicativa, algunes de les participants que ja disposaven de coneixements de manucura van poder conèixer les últimes tècniques i començar a aplicar-les en el seu entorn.


Diari de Retalls: de setembre 2006\nPublicat a les 11:28 5 comentaris:\nAquest proper diumenge, 1 d'octubre, tindrem a Alcoi un esdeveniment molt singular, tant, que mai s'ha vist abans i supose que no tornarem a veure en molt de temps. Es tracta de la Glòria Històrica.\nPer a qui no conega la Festa de Moros i Cristians alcoiana, la Glòria és un acte que es fa el Diumenge de Pasqua o de Glòria (d'ahí el nom) i que serveix com a pregó de la Festa, ja que ixen desfilant un representant de cada filà. Enguany, amb motiu de la celebració del 750 aniversari de l'atorgament de la carta pobla d'Alcoi, l'Ajuntament li demanà a l'Associació de Sant Jordi que organitzara un acte per a afegir-se a l'efemèride. Aquesta va decidir organitzar una Glòria coincidint amb l'inici del Mig Any fester, en la que apareixerien dissenys de filaes alcoianes ja desaparegudes, la majoria del segle XIX i inicis del XX.\nFa exactament 30 anys ja es va realitzar un acte paregut, amb motiu del VII Centenari del patronat de sant Jordi, però aquella "Glòria Centenària" (com s'anomenà) consistia en els dissenys antics de les actuals filaes. En esta ocasió, com deia, seran filaes que ja no formen part de la Festa alcoiana (tot i que algunes sí es veuen encara en altres pobles). En total seran 35 ex-filaes les que apareixeran el diumenge, i de 28 d'elles s'encarregaran un membre de cadascuna de les filaes actuals. A nosaltres, la Filà Chano, per sorteig s'ens va atorgar l'antiga filà "Visigots": Algú podria pensar: què fa un visigot en els Moros i Cristians? Bé, eixos anacronismes eren i són molt habituals en la Festa, que és en definitiva un producte popular i no erudit; de fet també veurem somatens, venecians, húsars, austríacs, romans, salomonistes (?)... i molts d'altres certament curiosos, que podem apreciar en un llibret amb tots els dissenys que l'Associació ens ha enviat a tots els seus membres (un detall, per cert).\nSoles em queda recomanar-vos l'assistència a l'acte, que farà el recorregut habitual de les Entrades i començarà a les 11 del matí. És una oportunitat única.\nPublicat a les 13:39 Cap comentari:\nDes d'esta setmana ja puc dir que he deixat de ser "enciclopedista", després d'haver entregat ja (per fi) tot el que tenia pendent amb la Gran Enciclopedia de la Comunidad Valenciana, culminant més de tres anys de treball. Ara soles em queda mig mes de ser becari de col·laboració, en un inventari d'arqueologia industrial que havem estat fent per al departament de Història de l'Art de la Universitat de València, i a partir d'ahí... doncs de nou "opositor" i "guia cultural ocasional".\nEncara falta un poc per a l'estrena de 300, però ja tenim cartell i tràiler per a anar obrint boca.\nEl peplum s'ha tornat a posar de moda al cine amb pel·lícules com Gladiator, Troya o Alexandros, i estava clar que la batalla de les Termòpiles anava a tindre la seua versió cinematogràfica tard o prompte. Curiosament, després de molt de temps esperant l'adaptació de l'excel·lent novel·la de Steven Pressfield Puertas de Fuego, Frank Miller s'ha avançat amb la seua versió en còmic. Enjuntant Història i Còmic al menys s'han assegurat la meua assistència al cine (tot i que hi ha qui li veu altres qualitats), i a més el tràiler és prou espectacular:\nL'estètica pareix ser molt fidel al còmic original, en la línia de Sin City, l'altra adaptació d'una obra de Miller, ara que em sorprén (encara que ens faça vibrar) un poc la música de Nine Inch Nails, veurem si serà tota la banda sonora "rockera" o soles el tràiler. Com a mínim, ja tenim algunes frases èpiques per a futures actualitzacions de la Fraseologia Cinèfila:\n"-¡Nuestras flechas ocultarán el sol!\n-Entonces, lucharemos a la sombra..."\n-¿Locura? ¡Esto es Esparta!"\n"Ve a decirle a los espartanos,\nque, obedientes a sus leyes, aquí yacemos"\nPublicat a les 12:35 4 comentaris:\nSaben aquell que diu de que va un ex-líder d'occident per la terra de les llibertats i, referint-se al món islàmic, solta: "¿Cuál es la razón por la que Occidente siempre debe pedir perdón y ellos nunca? ¡Ellos ocuparon España durante ocho siglos!"\nMmmmm... analitzem amb profunditat eixa frase:\n"Ellos": Qui són "ellos"? Qui ha de demanar perdó? Marroc, Líbia, Egipte, Turquia, Aràbia Saudí, Indonèsia...? Supose que es referirà a "los moros" en general. A veure si s'organitzen ja d'una volta i ens demanen perdó (els chanos també ho haurem de fer? Total, segur que tinc més consanguinitat amb aquells andalusins que qualsevol musulmà d'ara).\n"Ocuparon": Viure (i conviure) en un lloc al llarg de 800 anys es considera "ocupació"? Ho dic perquè també hauran de demanar perdó per ocupar-nos fenicis, grecs, romans, visigots... i encara diria més, que ens demanen perdó els africans en general, ja que d'allí en algun moment van eixir els primers homo sapiens i ens van ocupar!\n"España": Ésta és bona, jo pensava que el Regne d'Espanya soles existeix a partir de Felip V, cap al 1700, i la Monarquia Hispànica com a molt pot remuntar-se a la unió que es produeix amb els Reis Catòlics, aixina que... quina Espanya van ocupar? (i a Portugal que li'n donen, per cert). Seria aquella que provenia de Viriato, Argantonio i eixos "caudillos" dels que parla Guille estos dies.\n"Durante ocho siglos": Depén del lloc, ja que vuit segles soles ho van estar a Granada i els voltants. De tota manera, torne a repetir: fins a quin punt es considera ocupació quan la pròpia població autóctona assimila i fa seua la nova cultura?\nEs més, apart del paper, la brúixola, els números, els molins, les sènies i totes les aportacions en astronomia, matemàtiques, física, química, medicina, literatura, arquitectura, arts plàstiques, geografia, història i filosofia... què ens van deixar els àrabs?\nAlgú també podria dir que el filòsof "espanyol" que més ha influït en el pensament humà es deia Averroes, o que l'única vegada que "Espanya" va tindre la ciutat més gran del món va ser Còrdova cap a l'any 1.000, o que de les candidates a ser una de les noves set meravelles del món l'única espanyola siga l'Alhambra de Granada, però què sabran ells! Que ens demanen perdó ja!\nSe'n recordeu de...\nEL SR. CAP DE CANOA\nSí, "el millor justicier alumínic del Canadà", que apareixia en un programa de sketches dels primers temps de TV3 i Canal 9 anomenat 4 per terra.\nL'argument era simple: un venedor d'assegurances anava un dia passejant amb la seua canoa al cap i un rellamp li la va deixar soldada. Des d'aleshores es dedicaria a lluitar per la justícia i a enfrentar-se a enemics temibles, com la Monja Kung-Fu o el malèfic Dr. Permanent, que estava enganxat a una secadora de perruqueria.\nAlgú pot pensar que un que va entropessant amb el seu cap de canoa dóna com a molt per a dos gags... i té raó, per això ja té mèrit que els seus creadors arribaren als 13 episodis. Ací podeu veure la introducció:\nTambé ací hi han alguns episodis, en anglés i amb baixa qualitat de vídeo, però la veritat és que m'he descollonat amb eixe humor tan absurd, en l'estil dels Monty Python.\nAçò és un treball per al senyor Cap de Canoa!\nPublicat a les 11:55 1 comentari:\nHi ha per la xarxa un joc prou entretingut que consisteix en situar cada país europeu al seu lloc. Ara he trobat un altre paregut per al nord d'Àfrica i l'Orient Mitjà. Comproveu com tenim de rovellada la geografia política:\nMapa de Europa (descarregueu l'arxiu amb eixe nom)\nMapa del nord d'Àfrica i l'Orient Mitjà (és en flash, cal arrossegar els noms fins al seu lloc)\nNo sabreu de jocs d'aquest estil per a altres parts del món?\nPublicat a les 11:27 Cap comentari:\nS'ha acabat. Lo meu amb el Valencia C.F. ja és personal. I no, no ho dic perquè ahir el Depor perdera 2-3 al Collao contra el seu filial, sinó per la informació que apareix hui al diari Levante-EMV referent a la victòria 1.000 en lliga del conjunt capitalí. Dos scans valen més que mil paraules:\nAl menys, l'autor del reportatge, Moisés Domínguez, no s'encruelix massa amb el nostre benvolgut Depor:\n"Vale que el Alcoyano ha sido el auténtico filón, con ocho victorias [del Valencia] en otros tantos partidos. Pero para ser más fiel en la tesis hay que pensar en los clubes cuyo paso por primera división ha sido más constante que los optimistas blanquiazules."\nP.D. Per si algun islamista furibund arriba per casualitat a través d'un buscador d'enemics occidentals, la paraula "yihad" està treta fora de contexte i no té cap implicació burlesca. Al·là és gran.\nPublicat a les 17:21 5 comentaris:\nDesprés de la meua aparició estel·lar de fa un temps al diari Levante-EMV com a "enciclopedista", ara aparesc al Ciudad amb altra de les meues vessants "professionals" (polifacètic que és un), la de guia turístic... i en portada!\nTremola, Ronaldinho, els teus dies de glòria s'han acabat. D'ací a la portada del Time soles hi ha un pas.\nPublicat a les 15:42 3 comentaris:\nA la Sexta va la vençuda?\nTenen bona pinta els nous informatius de la Sexta, tot i fer-los un poc massa prompte (a les 14:00 i a les 20:00). Com a mínim, el trio de presentadores (Helena Resano a migdia, Mamen Mendizábal per la nit i Cristina Villanueva els caps de setmana) ja em té guanyat.\nQuè simples som els tios a voltes! Jejeje...\nPublicat a les 00:25 Cap comentari:\nPublicat a les 11:30 2 comentaris:\nLa cançó de l'immigrant\nSegons un recent estudi de Caixa Catalunya, el Producte Interior Brut (PIB) per càpita espanyol ha augmentat un 2'6% entre 1995 i 2005. Sense immigrants, el PIB hauria caigut un 0'6%.\nHi ha més: Espanya és un dels països desenvolupats amb menor taxa de natalitat del món, però és la que més increment poblacional ha tingut de la UE des de 1995, i especialment de la població activa, de nou gràcies a la immigració.\nEn definitiva, la immigració ha suposat en Espanya l'augment del creixement econòmic i de la renta per càpita, és a dir, la millora del benestar. Això sí, per a molts soles venen a "llevar-nos el treball o a delinquir".\nUna reflexió: si apareguera per ací un polític com LePen a França, qui té com a principal missatge la lluita contra la immigració, quants borregos el votarien?


Evita comparèixer per explicar l'acord de la UE per retornar els refugiats a Turquia\n2 min. Barcelona 10/03/2016 15:55\n651x366 Rajoy, durant una intervenció al Congrés / EFE Rajoy, durant una intervenció al Congrés / EFE\nEl president del govern espanyol en funcions, Mariano Rajoy, no pensa tornar a donar explicacions al Congrés si no és investit de nou president. El secretari d'estat de relacions amb Les Corts, José Luis Ayllón, ha explicat avui que l'executiu no té intenció de comparèixer al Congrés, una decisió que ha justificat al·legant que no pot fer-ho en estar en funcions.\nAyllón ha argumentat que el govern espanyol " no es pot sotmetre a les iniciatives de control per part d'una cambra que no ha atorgat la seva confiança al govern en funcions", i ha avisat a l'oposició que, si no estan d'acord amb la decisió de l'executiu, poden recórrer a la via judicial.\nAmb aquesta decisió Rajoy descarta assistir al Congrés per donar explicacions sobre l'última cimera europea, on es va tractar el retorn dels refugiats a Turquia. També s'evitarà la compareixença del ministre de Defensa, Pedro Morenés. Ayllón ja ha avançat que respondran amb aquest argument a qualsevol petició de control que es faci.\nEl portaveu del PSOE al Congrés, Antonio Hernando, ha considerat "insòlita" la decisió del govern espanyol, i ha avisat que Rajoy no pot pretendre tenir menys control ara que està en funcions. El dirigent socialista ha criticat especialment que el president del govern espanyol esquivi la compareixença per parlar de refugiats.


Ataquen amb llançament d'objectes un cotxe de policia de Palamós • Ràdio Capital de l'Empordà\nDes de l'Ajuntament de Palamós han mostrat el rebuig contra qualsevol violència que posi en risc a les persones o als seus servidors públics.\nAquesta passada nit, un cotxe de la patrulla de la Policia Local de Palamós ha rebut l’impacte contundent de dues ampolles llançades des de la plaça Murada. Aquesta acció ha causat greus desperfectes al parabrisa, i sortosament els agents n’han sortit il·lesos. Des de l’Ajuntament de Palamós han mostrat el rebuig contra qualsevol violència que posi en risc a les persones o als seus servidors públics. I han puntualitzat que amb atacs com aquest, que a hores d’ara s’està investigant, la societat perd valors i al mateix temps efectius materials o personals que vetllen per la seguretat de la ciutadania.\nArticle anteriorLa Policia Local de Palafrugell deté el conductor d’un vehicle que tenia la llicència retirada judicialment\nArticle següentQuè haig de saber sobre els controls d’alcoholèmia?


Relat "A la mare"\nInici > detall del relat: A la mare\nQue et puc comprar avui a tu mare?\nEn el teu dia\nSi no hi ha regal en la vida...\nQue jo et pugui comprar!\nES una pena de dedicar-te a tu,\nsols aquest dia en la vida...\nA tu! Que et passes la vida...\nDonant tot el que hi ha en tu!\nDona que saps estimar,\nsens pensar en tu!\nDones tot el que hi ha dins teu...\nCom una flor en primavera!\nEts la llum dels meus dies,\nen les nits fosques ets la claror,\nen els mesos d'estiu ets la frescor...\nEts el meu abric en l'hivern!\nPer quelcom vares ser l'escollida,\nduran nou mesos...\nPortant dins teu l'amor i el dolor...\nPer a regalar una nova vida!\nEterna flama en el foc.\nFoc, de ma vida...\nHi encara em faràs sentir...\nEl teu calor... Quant sols siguis cendra!\nDons no hi ha fill que oblidi,\nfins el final dels seu dies,\naquelles petons teus...\nAl calor d'una abrasada!\nQue et podria avui mare jo comprar?\nAutor: En Ferran de Montagut, es Ferran Mujal i Naspleda, poema escrit avui dia 9 d'Octubre del 2004, en el meu estudi el del "MAS EL SOL SOLET" el que es envoltat d'un bonic "JARDÍ VERD" en la Comarca de "L'ALTA-GARROTXA" Pirineus de (Girona) Catalunya! E-Mail: demontagut@yahoo.es el_primer_creador_de_somnis@msn.com etc.\naquest poema es el mes sentit que llegit,referinse a una mare, que es el millor sacrifici que fan ellas per nosaltres,ho donan tot sense pensa amb rebre res.. per aixo cuant ens faltan.. ens quedem tan sols...sense els seus consells i les sevaas abraçadas de consol..Et feliçito per els teus sentiments.


Biblioteca Xavier Amorós: 15 anys llegint des del sud | Canal Reus TV\nBiblioteca Xavier Amorós: 15 anys llegint des del sud\n20:31 - 21 abril 2018\nLa Biblioteca Xavier Amorós ha commemorat aquest divendres un doble aniversari: els 15 anys de la institució i els 95 de l’escriptor que la bateja. Durant l’acte s’han llegit i musicat diversos poemes del literat reusenc i s’ha presentat una fotografia seva feta per Josep Maria Ribas i Prous. A més, el poeta ha fet una donació de 150 llibres del seu fons particular.\nEl mateix dia que la Biblioteca Xavier Amorós complia 15 anys, l’escriptor que du el seu nom en celebrava 95. Per bufar les espelmes d’aquest doble aniversari, l’entitat ha volgut retre homenatge al literat reusenc, amb qui considerava que tenia un deute, i ho ha fet llegint i musicant diversos dels seus poemes. A més, a partir d’ara la biblioteca incorpora una fotografia feta per Josep Maria Ribas i Prous de quan Xavier Amorós regentava la 'Les Amèriques', un comerç de teixits al carrer Llovera. Per la seva banda, el poeta ha donat a la biblioteca un total de 150 títols de la seva col·lecció particular.\nAmb aquesta empenta literària, la Biblioteca Xavier Amorós encara els seus reptes de futur: augmentar el nombre de socis, seguir fomentant la literatura entre tots els públics i donar reconeixement als arxius que encara són força desconeguts a la ciutat.\nLiteratura i música pel 15è aniversari de la Biblioteca Xavier Amorós\n10.04 per Carla Clúa Alcón


Jiménez Losantos, contra Jorge Javier: “Mamarratxo, qui et creus que ets?”\nLa forta esbroncada entre Jorge Javier Vázquez i Belén Esteban al ‘Sábado Deluxe’ encara té repercussió. Es van dir de tot per culpa de la crítica de la col·laboradora a la gestió que ha fet el govern de Pedro Sánchez durant la crisi del coronavirus. El presentador no estava disposat a permetre que els critiqués, encara que siguin amics íntims des de fa molts anys. La discussió va anar tan lluny que el català va acabar abandonant el plató, després de dir de tot a la seva amiga.\nAra és Federico Jiménez Losantos qui ha volgut mullar-se al respecte. Ho ha fet a ‘EsRadio’, on s’ha posicionat a favor de Belén Esteban amb un discurs que ha deixat verd Jorge Javier. L’ha criticat amb molta duresa, amb insults i desqualificacions incloses.\nFederico Jiménez Losantos al programa de Bertín Osborne / Telecinco\n“És un noi amb talent, però amb el complex xarnego. Jorge Javier vol ser García Ferreras. Oblida-te’n. Fas bé la crònica rosa, però a política fas com Maruja Torres, el ridícul. Em fa pena que un home amb talent sigui tan inconscient sobre els seus límits. No saps res de política i el poc que saps són mamarratxades progres que hauries d’arxivar. El problema és que els directors del programa pensen el mateix. Són progres catalans que odien tot allò espanyol, són progres fastigosos que dominen les televisions i les productores”, engegava.\nNo content amb això, prosseguia amb el seu atac: “Tu estableixes el dret d’admissió, Jorge? Aquella és la mateixa gent que tu has convidat al sofà per guanyar diners, perquè Vasile no fa això per amor a Espanya. Ara menysprees Carmen Lomana? Qui et creus que ets? El que has fet és un menyspreu a tota la gent que veu ‘Sálvame’. Mamarratxo, qui t’has cregut que ets? El fiscal de Moscou? Però qui ets per parlar així de la gent a qui has llepat el cul 30 anys? Et riuràs ara de la crònica rosa? A mi no em cauen bé ni Cifuentes ni Lomana. Això ho puc dir jo, però tu? Aquesta gent és qui t’ha omplert les butxaques. Tu ets ric gràcies a aquesta gent. Va ser tan violent el teu enfrontament amb Belén… Ella va estar molt bé i continguda, a diferència teva que semblaves Sor Lucía Caram”.\nJorge Javier Vázquez i Belén Esteban / Telecinco\nUnes dures paraules que encara no tenen resposta del presentador català, però que podria arribar aviat.\nFederico Jiménez Losantos Jorge Javier Vázquez


Terms & Conditions | ServiShopping\nLa divulgació de la propietat intel·lectual informarà els usuaris que el contingut, el logotip i altres medis visuals creats són propietats de vostès i estan protegits per les lleis de drets d'autor.\nUna clàusula de terminació informarà que els comptes dels usuaris en el seu lloc web i l'aplicació mòbil o el accés dels usuaris al seu lloc web i mòbil (si els usuaris no poden tenir un compte amb vostè) pot ser acabat en cas d'abús o en la seva única discreció.\nUna Llei de Govern informarà els usuaris de les lleis que regeixin l'acord. Això ha de ser el país en el qual té la seva seu central o el país des del que opera el seu lloc web i la seva aplicació per dispositius mòbils.\nUna clàusula d'enllaços a altres llocs web informarà els usuaris que vostè no és responsable dels llocs web de tercers als que enllaça. Aquest tipus de clàusula generalment informarà els usuaris que ells són responsables de llegir i acordar (o no estar d'acord) amb els Termes i Condicions o les Polítiques de Privacitat d'aquests tercers.\nSi el seu lloc web o aplicacions mòbils permeten als usuaris crear contingut i fer públic aquest contingut altres usuaris, una secció Contingut informarà els usuaris que posseeixin els drets sobre el contingut que ha creat.\nLa clàusula "Contingut" sol mencionar que els usuaris han d'atorgar-li una llicència (el lloc web o desenvolupador d'aplicacions per mòbils) perquè pugui compartir aquest contingut al seu lloc web / aplicació mòbil i posar-li a disposició d'altres usuaris.\nCom que el contingut creat pels usuaris és públic per altres usuaris, una secció de notificació de DMCA (o infracció de drets d'autor) és útil per informar els usuaris i autors de drets d'autor que, si es detecta que algun contingut és una infracció de drets d'autor, respondrà a qualsevol avís d'eliminació de DMCA rebut i eliminaràs el contingut.\nUna clàusula de límit del qual els usuaris poden fer pot informar els usuaris que en acceptar utilitzar el servei, estan també acceptant en no fer certes coses. Això pot ser part d'una llista llarga i exhaustiva als seus contractes de Termes i Condicions per abastar la quantitat més gran d'usos negatius.