Rafael Pradas: L’autonomia municipal, en perill | El Guaita | Fòrum Cívic\nRafael Pradas: L’autonomia municipal, en perill\nEl primer projecte del Govern central de reforma de l’Administració local es va presentar l’estiu passat en plena tempesta del rescat bancari. El nou ha aparegut quan la corrupció -amb el cas Bárcenas i els inexplicats sobresous del PP en primer pla-, l’atur, les retallades i la desconfiança en el sistema arriben a nivells preocupants.\nEn aquest marc, el vernís populista intenta fer més digerible una nova peça del programa de recentralització, privatitzacions i desarmament -moral i real- dels adversaris polítics i de les organitzacions socials. Els grans missatges que arriben al públic són que el Govern fa passar per l’adreçador els ajuntaments que tant malgasten, que el 82% dels regidors no cobraran i disminuiran els que tenen dedicació exclusiva, es limitarà el sou dels alcaldes, hi haurà menys assessors, es concretaran competències, es controlaran els comptes¿ I s’estalviaran en dos anys 7.129 milions d’euros, xifra discutible i discutida. Per tant, ajuntaments, alcaldes i regidors es converteixen en bocs expiatoris a l’altar de la indignació, encara que l’Administració local només acumuli el 3,5% del deute públic davant el 12% de les comunitats i el 84,5% de l’Administració central.\nUn ajuntament és genuïna expressió de la democràcia, l’administració més pròxima al ciutadà, proporciona serveis bàsics, permet la participació i canalitza nombroses inquietuds encara que no siguin de la seva estricta competència: preguntin a alcaldes i regidors si poden inhibir-se davant la crisi, l’atur, els desnonaments o el tancament de centres de salut. Segons el projecte, per cert, els municipis no podran actuar en serveis socials, educació, vivenda i sanitat.\nA Catalunya, els ajuntaments han estat, i són, generadors de civisme i catalanisme integrador, autogovern i progrés. A l’Espanya de la posttransició van ser decisius, amb les autonomies, per democratitzar el país i estendre els serveis públics, el benestar i la igualtat d’oportunitats.\nHi ha 946 municipis catalans, dels quals més de 750 no arriben als 5.000 habitants i la majoria dels seus regidors no són una càrrega perquè no cobren. En qualsevol cas, la major part dels que treballen gratis -o posen diners de la seva butxaca- i dels que tenen dedicació plena o parcial són persones honestes, compromeses amb la comunitat, de tots els partits o independents. A Espanya més de la meitat dels alcaldes tampoc reben ni cinc. El divulgat estalvi en sous tot just significaria 73 milions a l’any, però amb les limitacions imposades pel Govern pot ser que la política local només sigui per a rics i jubilats.\nÉs cert que hi va haver ajuntaments que van fer coses mal fetes durant els anys que vam ser rics: pavellons esportius, sales d’actes, piscines, grans celebracions¿ Però no més que les autonomies o l’Estat i que se sàpiga no tancarà cap aeroport o estació d’AVE ni se suprimiran els ministeris de Cultura o Sanitat, que han transferit les seves competències. Tampoc s’ha entonat ni un tímid mea culpa per la liberalització de sòl rústic que va significar, en l’etapa Aznar, la barra lliure del pelotazo immobiliari.\nSi prospera el projecte el Ministeri d’Hisenda tindrà els seus virreis (interventors i secretaris) i podrà deixar sense competències els ajuntaments de menys de 20.000 habitants per cedir-les a les diputacions, en cas que no compleixin les regles d’un joc que neix amb les cartes marcades de l’austeritat. I això laminarà encara més l’autonomia local -recollida a la Constitució- i l’autoritat de les comunitats. Intervenció equival a pèrdua de capacitat política, qualitat democràtica i dimensió pública: és impossible que les diputacions puguin prestar els serveis municipals bàsics si no és mitjançant empreses privades. Sobre aquesta qüestió, el secretari d’Estat d’Administracions Públiques, Ramón Beteta, proposa crear «grans centrals de compra de serveis».\nL’Administració local (com la central i autonòmica) s’ha de plantejar reformes per ser més eficient. Com concertar, reduir el nombre de municipis o estudiar la supressió de les diputacions. I sobretot necessita comptar amb els recursos adequats, i acabar amb el seu tradicional paper de ventafocs del sistema públic. És lògic pensar que un bon finançament hauria estalviat molts disgustos d’especulació i corrupció.\nCatalunya té les seves competències sobre règim local definides a l’Estatut i les ha de defensar sense decaure. I Barcelona ha de salvaguardar la Carta Municipal. En els dos casos la defensa de l’autonomia municipal és la defensa de l’autonomia del país. I, a més a més, és necessari arribar a un gran acord sobre estalvi, eficiència i simplificació dels nivells administratius. Al Parlament.\nRafael Pradas, El Periódico, 04/03/3013\nAutonomia, Llibertats, Municipis\nRafael Pradas: L’autonomia municipal, en perill added by elguaita on 4 de març de 2013


Canya i Conya de Tossa i les Petardas de Sant Feliu guanyen el Carnaval dels Carnavals\nLa primera edició del Carnaval dels Carnavals ha estat tot un èxit. Milers de persones es van aplegar a l'avinguda Cavall Bernat i avinguda S'Agaró de Platja d'Aro per veure desfilar un total de 26 colles amb 1.300 figurants. No es tractava però d'una rua convencional, primer perquè se celebrava en plena primavera i després perquè des de l'Ajuntament de Castell-Platja d'Aro van apostar per triar el bo i millor de cada Carnaval i convidar-los a la Champions dels Carnavals. L'incentiu per les colles, 8.000 euros en premis que van quedar ben repartits entre els millors dels millors.\nEl primer premi en Carrossa se l'ha emportat la colla Canya i Conya de Tossa de Mar que van entusiasmar al jurat amb 'La Reina de Saba'. El jurat valorava quatre conceptes bàsics: la coreografia, la disfressa, la carrossa i l'animació i des de Tossa de Mar aquesta colla van demostrar que podien emportar-se el primer premi.\nDarrere d'ells hi va quedar La Santjoanenca de Sant Joan les Fonts que ha al Carnaval d'hivern s'havien emportat el primer premi de carrossa gran a Platja d'Aro i també a Sant Feliu. 'El pas del temps' amb aquesta impressionant carrossa es va emportar la plata del Carnaval dels Carnavals. La tercera millor va ser aquesta que l'Associació Carnavalesca la carrossa del Pòsit de l'Escala presentava amb 'Narnia'.\nPel que fa a les Comparses poques sorpreses, de nou la colla ganxona Petard@s.som es van emportar el primer premi amb el tema 'Que s'encenguin els tambors'. Darrere seu una altra colla de Sant Feliu, la Tramuntana amb els 'Bufons Venecians'. Finalment el tercer premi de comparses va marxar cap a la Garrotxa amb Els Emmaskarats d'Olot i el seu 'Dale Méjico!!' que en el Carnaval d'hivern havia guanyat el primer premi a Sant Feliu.\nLes colles locals van participar també en aquesta rua dels millors recordant que són l'ànima d'aquest carnaval. Organització i participants van sortir molt satisfets d'aquesta primera rua de primavera que tot indica que tindrà continuïtat.


Els tombs de Ciutadans amb la moció de censura al Govern\nInés Arrimadas va negar-se taxativament a iniciar el procediment el 2018\n4 min. Barcelona 01/10/2019 14:05\n651x366 La líder de Cs a Catalunya, Lorena Roldán, en una atenció als mitjans a Sabadell / AINA MARTÍ / ACN La líder de Cs a Catalunya, Lorena Roldán, en una atenció als mitjans a Sabadell / AINA MARTÍ / ACN\nEl Parlament votarà dilluns vinent la moció de censura de Ciutadans, que proposa la seva líder, Lorena Roldán, com a candidata alternativa. El partit ha decidit fer aquesta passa ara, en plena precampanya del 10-N: fins i tot el president de Cs a Espanya i candidat a les generals, Albert Rivera, ha comparegut avui al Parlament per treure pit de la iniciativa parlamentària. Però Ciutadans ja havia tingut l'opció de presentar mocions de censura, i no només no ho havia fet fins ara sinó que s'hi havia negat reiteradament.\nRivera defensa la moció de censura contra Torra: "No hi pot haver un president que legitima la violència"\nFa poc més de dues setmanes que Roldán va rebutjar la moció de censura quan la plantejava el PP. "La injusta llei electoral fa impossible la suma", va dir llavors, en la línia del posicionament que des del 21-D havia expressat la seva antecessora en el càrrec, Inés Arrimadas. L'actual portaveu del grup parlamentari de Cs al Congrés va rebre importants pressions perquè tirés endavant el procediment, tant des del PP com per part d'alguns sectors de dins del propi partit, que veien en la iniciativa un instrument per visibilitzar la formació com a líder del constitucionalisme i partit més votat.\nAquesta pressió es va redoblar a principis d'octubre de 2018, quan la manca d'acord entre JxCat i ERC sobre els diputats suspesos pel Tribunal Suprem va trencar la majoria independentista al Parlament, que també compta amb el suport de la CUP. Amb el Govern debilitat, el PP va emplaçar Cs a plantejar una moció de censura, però Arrimadas s'hi va negar davant l'evidència que no comptava amb la majoria suficient per governar. Fonts de dins del partit van mostrar-se crítiques amb aquesta decisió. En aquell moment, però, amb uns resultats històrics i com a força líder del constitucionalisme, el partit va preferir no encetar una iniciativa que els podria portar a demostrar el seu fracàs per conformar una majoria de Govern.\nEn canvi, un any abans (amb 25 diputats), la llavors líder de l'oposició a Catalunya sí que havia plantejat aquesta possibilitat. Després del ple del 6 de setembre de 2017 (abans del 21-D), Arrimadas va apostar per una moció de censura "absolutament instrumental, no per governar sinó per posar les urnes". No va aconseguir sumar els suports suficients per presentar la iniciativa.\nRivera ja ho va plantejar contra Artur Mas\nPerò aquesta no va ser la primera vegada que Cs va jugar amb la idea de plantejar una moció de censura per fer fora el president. Amb només nou escons, el partit ja obria la porta a fer-ho el 2013. El llavors líder del grup parlamentari, Albert Rivera, va advertir en una entrevista a l'ACN que si Artur Mas continuava defensant la convocatòria d'una consulta (la del 9-N, que es va acabar convocant) plantejaria el projecte contra el llavors president de la Generalitat. "Si Mas confirma que vol convocar una consulta per a la qual no tenim competències al marge de les lleis, l'instrument de la moció de censura seria la fórmula per demostrar a la ciutadania que s'han de construir alternatives", va assegurar. Però finalment el partit no va tirar endavant la iniciativa.\nA les eleccions del mes d'abril, Ciutadans va sumar cinc escons a Catalunya i va créixer al conjunt de l'Estat, passant de 32 a 57 escons. No obstant això, les enquestes ara no els són favorables. Amb la convocatòria d'un ple monogràfic per debatre la moció de censura de Ciutadans (Roger Torrent anunciarà en les pròximes hores si el debat serà dilluns, el dia de la votació, o s'allargarà en algun dia anterior), Cs tindrà l'oportunitat de presentar-se com la força més bel·ligerant amb el govern de Torra, i buscarà perfilar-se com el partit hegemònic del constitucionalisme, desgastant el PSC, si s'acaba abstenint, i reivindicant-se com el partit del vot útil.


Les consultes independentistes deixen en evidència el referèndum de la Diagonal ! directe!cat\nConsultes independentistes Última actualització Dilluns, 17 de maig de 2010 05:00 h\nEls tres milions d'euros de la consulta barcelonina només mobilitzen el 12% dels ciutadans · Cada vot ha costat 17 euros a l'Ajuntament\nL'escàs 12% de participació que ha aconseguit mobilitzar l'Ajuntament de Barcelona en la consulta sobre la Diagonal queda molt lluny del suport en les consultes sobre la independència d'arreu del Principat. Malgrat no comptar amb cap tipus de suport econòmic de les institucions, el fenomen de les consultes sobiranistes ha aconseguit mobilitzar de mitjana el 21% de la població allí on s'han celebrat, mentre que en la consulta promoguda pel PSC de Barcelona només ha votat un 12% de població tot i els sis dies de votacions. L'eficàcia dels referèndums independentistes també pot veure's en el cost per vot: mentre que als 462 municipis que han consultat la independència cada vot ha costat un euro d'inversió en campanya, a la consulta barcelonina cada vot ha costat a l'Ajuntament de Barcelona 17 euros.\nBarcelona, consulta diagonal, consultes sobre la independència, Jordi Hereu\nPel que fa a la participació, el 12% de barcelonins mobilitzats contrasta amb la participació registrada per les consultes independentistes a bona part del Principat. Així, a Girona la participació va ser del 21,34%, quasi el doble que la registrada a la Diagonal en sis dies, a Vic del 42% o a Olot del 26%. La mitjana de participació als 462 municipis que han consultat la independència també s'acosta al doble de la participació barcelonina (21%).\nEn els estudis sobre les consultes independentistes, la relació entre el capital que aconseguien reunir les plataformes organitzadores i el nombre de vots obtinguts revelava que aquelles comissions amb un ratio superior a un euro el vot aconseguien millors resultats de participació que aquelles comissions els diners invertits eren inferiors a l'euro per cada suport.\nA la Diagonal el cost final per vot és de pràcticament 20 vegades superior a les consultes sobre la independència, ja que els -com a mínim- 3 milions d'euros invertits en la consulta repartits entre els 172.169 sufragis indiquen un cost per vot de 17,45 euros.\nDes de Barcelona Decideix han demanat 'respecte' pels votants de la consulta de la Diagonal, ja que 172.169 'són molts vots', en concret 'els mateixos que va treure el PSC a Barcelona a les darrers eleccions catalanes el 2006, i que van portar Montilla a la presidència (172.453)', i per això demanen 'respecte pels milers de persones que han cregut en el lliure exercici democràtic'.\nBarcelona Decideix també exigeix als diaris de Barcelona que tractin amb la mateixa legitimitat que ara els resultats de la consulta sobre la independència del 10 d'abril de 2011. Segons la plataforma, 'els mitjans, com és natural, obren amb les repercussions polítiques i el triomf de l'opció C amb el 80%, o sigui, es destaca més la naturalesa que no pas el volum de la resposta ciutadana'. Des de Barcelona Decideix sol·liciten als mitjans 'un tracte similar per al referèndum sobre la independència a Barcelona'.\nTambé demanen a l'Ajuntament i a l'alcalde Hereu que en la consulta sobiranista i destinin 'els mateixos recursos i el mateix interès' que han invertit en aquesta ocasió.\n18 de maig de 2010, 00.33 h\n#2 Pot ser, amic Mengano, pot ser. Quan es tracta de negocis i política, tot fa pudor. I també val a dir que en aquest país hi ha molt bons professionals que han de marxar a l'estranger per tal de poder donar el millor de sí mateixos, i molt de mediocre que accepta la feina feta a mitges ... S'ha de fer neteja de mediocres, sigui quina sigui la seva ideologia, i fer pujar els millors cervells. Només així farem un país de primera, un país amb líders de primera i no la colla de mediocres ... Llegir més\n17 de maig de 2010, 23.43 h\nCatalunya haurà d'afrontar dificultats increïbles per aconseguir la independència. Per això necessita els millors i que ens concentrem molt a fer la feina ben feta. Pep Guardiola ens ha de servir d'exemple, ja que no fa només el seu ofici, és conscient que dirigeix l'equip que representa Catalunya. El futur és per a aquells que gosen emprendre tasques impossibles.\n17 de maig de 2010, 23.35 h\nDe totes maneres, caldria fer una reflexió i si els organitzadors del referèndum d'un municipi determinat no aconsegueixen reunir prou col·laboradors o movilitzar prou la població perquè voti, aleshores el millor servei que poden fer al dret a decidir de Catalunya és no fer definitivament la consulta.\n17 de maig de 2010, 15.09 h\nEls referendums han estat un exit,a partir d´ara toca vagas de tots els catalans independentistes.Qui s´hi apunta ??\n17 de maig de 2010, 12.21 h\nEl cal fer es EXPULSAR DE TOT ARREU i el mes aviat possible als UNIONISTES convergents o sociates. Als que tenen el compas i als que el saben fer anar.\nEXPULSAR la sociovergència es AVUI una necessitat vital per la supervivència nacional de Catalunya com a poble LLIURE. FEM.HO POSSIBLE. !!\nMAS i MONTILLA son de la mateixa porqueria UNIONISTA amb Espanya.\n17 de maig de 2010, 10.46 h\nAquests socialistes ejpañolistes no saben ni fer un cercle amb un compas.\n17 de maig de 2010, 10.40 h\nDedicat a Marcel.--PERQUE ENS ALEGREM TANT.- Guanyant al futbol, i en política sols fan que pactar els GOLS que ens faran, perquè el seu suport sempre els donen als de Madrid, estan tan aveats a fer-ho que NO els entra en la mollera retirar-los el suport...i...si els ho fas present fins els entra ràbia contra nosaltres.....\n17 de maig de 2010, 08.02 h\nHem sembla a mi que el tracte de l`organització d' aquesta consulta es va tancar en un bar de copes de Barcelona. Com pot ser que crear una web que reculli un DNI i un nom costi 3 milions d`euros? Avui en dia qualsevol persona pot fer una web amb un mínim de contingut. Tot això fa molt mala olor, s' hauria de crear una comissió que investigui com es va adjudicar aquest contracte i quin es el cost real ( no quina es la millor oferta dels que es van presentar)\n17 de maig de 2010, 07.59 h\nNecessitem la unitat. Necessitem la candidatura indepdentista. El país no pot esperar més. Comentari a: perabonspatricis.blogspot.com


El sector ecològic continua creixent | agropres\nEl sector ecològic continua creixent\nPosted on Abril 26, 2019 by agropres\nL’associació nacional Valor Ecològic, Ecovalia, presentava fa uns dies a la seu de la Caixa Rural l’Informe Anual, el qual confirma el creixement del sector ecològic i la posició destacada d’Espanya, que segueix liderant la producció i es manté, un any més, entre els deu països de major consum a nivell mundial.\nDes d’Ecovalia assenyalaven que “ens sentim molt orgullosos d’haver contribuït, a través de les nombroses activitats que hem dut a terme durant el passat any, al creixement i bona salut del sector. Prova d’això és l’estudi editat en el qual s’evidencien arguments contundents que posicionen a la producció ecològica com l’eina més eficaç per a la mitigació i adaptació al canvi climàtic”.\nCaixa Rural del Sud va acollir l’acte de presentació de l’Informe Anual de la Producció Ecològica, en què el president de Ecovalia, Álvaro Barrera, va destacar que “la producció ecològica és una necessitat de futur. La mitigació del canvi climàtic passa per la producció ecològica”. A l’Estat espanyol, la superfície ecològica certificada augmentar un 3,1%, i el nombre d’operadors s’aproxima ja als 44.000\nPer la seva banda, el secretari general d’Agricultura, Ramaderia i Alimentació de la Conselleria d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Desenvolupament Sostenible de la Junta d’Andalusia, Vicente Pérez, ha assenyalat que “l’agricultura i la ramaderia són sectors que s’estan desenvolupant. La ramaderia ocupa zones d’alt nivell potencial. El nou govern proposa un pla estratègic per a tots els sectors, sobretot per a aquest sector que és molt rendible i competitiu”.\nEntre les dades mundials, destaca el increment de la superfície destinada a la producció ecològica, que va augmentar un 20,7%, i la xifra de mercat supera els 92.000 milions d’euros. A Europa, el valor de mercat del consum ascendeix a 37.300 milions d’euros, posicionant aquí Espanya en el setè lloc. La xifra de productors va registrar una pujada de més del 6,5%, situant-se Espanya en primera posició, amb més de dos milions d’hectàrees.\nFinalment, a Espanya, la superfície ecològica certificada augmentar un 3,1%, i el nombre d’operadors s’aproxima ja als 44.000 (43.984), un 5,3% més que el 2017. Aquesta xifra s’espera que segueixi la seva progressió i superi els 50.000 el 2020.\nEntre les activitats destacades de Ecovalia durant el passat exercici hi ha les accions per a la difusió de les normes UNE de Insums per a ús en agricultura ecològica, que afavoriran la internacionalització del mercat ressò, i que han estat realitzades amb entitats de diferents països. En la mateixa línia, cal posar de manifest l’enfortiment de la presència del sector ecològic nacional en projectes i fòrums internacionals, sense desatendre les activitats d’àmbit local.\nLes dades de l’informe es poden consultar al següent enllaç:\n« La Càtedra AgroBank de la UdL guardona la tesi de Rafael González sobre l’ús eficient de l’aigua en l’agricultura #SomosNuestraTierra »


Sindicat Agrícola de Cervera - Viquipèdia\nSindicat Agrícola de Cervera\n(S'ha redirigit des de: Sindicat Agrícola)\nSindicat de Cervera (Segarra) després de la restauració\nEl Sindicat Agrícola de Cervera va ser obra de l'arquitecte modernista Cèsar Martinell, que per tal de comparar-lo amb les torres del campanar i de la Universitat va donar-li la forma peculiar que coneixem amb l'erecció d'una "torre de treball", que també esdevindria un dels perfils emblemàtics de Cervera.\nEl Sindicat va ser fundat el 1919 per iniciativa d'un grup de pagesos de 121 pobles de tota la comarca sota la direcció de Ramon Vidal Trull, propietari terratinent de Montpalau. Plegats volien fer front a l'abandó del camp per part de moltes famílies, que en aquella època ja començava a ser evident. Cap als anys cinquanta, el Sindicat comptava amb unes instal·lacions capdavanteres en el món rural, amb els més diversos equipaments. També tenia una flota de transport i un magatzem a Sant Guim de Freixenet, obra del mateix arquitecte, Cèsar Martinell, que havia estat deixeble de Gaudí i s'especialitzà en construccions de caràcter agrícola, com molts dels cellers cooperatius de les comarques de Tarragona.\nCombinant les formes modernistes i els nous materials, Martinell va saber dotar d'una gran bellesa les construccions funcionals pròpies del món del treball. El Sindicat és l'edifici modernista més important de Cervera amb el que es va fer front a una llei que prohibia la comercialització del blat més enllà dels límits provincials. L'estratègia del Sindicat Agrícola de Cervera per afrontar aquesta llei va fonamentar-se en la conversió d'aquesta entitat en fabricant de farina, producte que no tenia limitacions en la comercialització. Aquesta estratègia és, doncs, la que explica la construcció de la farinera del Sindicat Agrícola de Cervera.\nMAX TURULL, R. Història gràfica de la Segarra. Cervera, 2001. Centre municipal de cultura i Consell Comarcal de la Segarra. Coord.: 41° 40′ 30.39″ N, 1° 16′ 34.13″ E / 41.6751083,1.2761472\nAquest article de la Segarra necessita una imatge. Afegiu-ne una o carregueu-la.\nObtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sindicat_Agrícola_de_Cervera&oldid=11706010»\tCategoria: Edificis de CerveraCategoria oculta: Articles de la Segarra que necessiten una foto\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 11 abr 2013 a les 13:25.


ALP2500: El Consell Comarcal , la loto ceretana\nAquí dalt a la Cerdanya no hi ha premi com aquest , perquè sinó no s'entenen segons quines conductes, El senyor Isidre Forga s'ha donat de baixa de la militància d'unió democràtica perquè un pacte de compartir la cadira del Consell no s'ha portar a termini.\nEl batlle de Fontanals ha destapat una polèmica interna a la formació , dons la Senyora Armengol ara no vol abandonar la cadireta (que estrany en un polític aquesta conducta). Segons Berlosa esta fent tot el possible perquè la senyora Armengol abandoni l'escó i que ha deixat l'expedient obert en mans dels seus advocats.\ni jo em demano que deu tenir el Consell Comarcal que tothom te ganes d'agafar-se a la mamella i no deixar-se anar, poca feina i un bon sou potser es la clau, si envers de mirar-se les butxaques tots aquests aprenents de polítics miressin de treballar per la seva comarca un altre gall cantaria.\nLa senyora Armengol va manifestar ahir que al seu entendre el document que va signar el 2007 en la qual s'obligava a deixar la cadireta no té validesa perquè estava sota pressió.\nHa tingut dos anys per explicar aquesta pressió però no mentre estigui al poder la pressió no li afectava per res i ara que te que deixar la cadireta es quan nota que la pressió no la deixa marxar, curiosa conducta aquesta.[noticia]\nEl consell Comarcal ha arribat al seu equador i ara tocar remoure cadires i canviar cromos, però clar qui ha provat la mamella del poder no li agrada deixar el privilegi que ha obtingut.\nDesprès del pacte convenients i sociates perquè els seguidors d'en carretero no manessin , van arribar l'acord de que manava dos anys en Pous ex-alcalde de Bellver i dos Anys ll'alcalde sociata d'Isòvol , desprès dels dos anys convenients ara toca dos anys sociates, a veure si en Pous fa el mateix i diu que ara no te ganes d'abandonar la cadireta, estaria molt bé tot plegat ,perquè les aliances contra-natura s'acaven sempre pagant i sinó temps al temps i ja veureu el que passa al país basc.\nPublicat per ALP2500 a 21:13\nBon dia, nomes dir que l'article aquest del Regiò 7 sobre la cadira del consell es mentida com gaire-be tot el que surt d'en Miquel Spa, el substitut de Ana maria Armengol no es en Forga, es un altre regidor de Martinet el qual encara no vol anar al consell. L'explicació es molt senzilla, en Forga vol pressionar a Unió per que li donin algun càrrec ja que fa temps que te pensat passar·se al costat fosc d'ERC. No tot el que surt als mitjans es cert i provenint de Miquel Spa possiblement sigui mentida.\n3 de juny de 2009, a les 10:42\nbé Jordi jo sempre he cregut a excepció de la prema nacional socialista de la Capital de Regne que la premsa catalana amb els matisos que vulguis però que sempre deia la veritat, fins i tot si vols la podem definir com la seva veritat que es una veritat a mitges.\nSempre m'he plantejat després que el senyor Forga desprès de tots els problemes familiars que va tenir encara continués militant al partit d'unió, però bé ell sabrà, en quan a la moguda de cadiretes de consell que vols que et digui si el problema es que hi hagi un trànsfuga això arrai el partit ja te prou cura per saber a qui ha de donar la famosa cadireta .\n3 de juny de 2009, a les 16:01


Tonino's Blog: Feed Sidebar\nUff, una setmana sense actualitzar. Això no tira! En fi, prou queixes.\nFeed Sidebar es una petita extensió que us ajudarà a gestionar els vostres Live Bookmarks o Livemarks (o Adreces d'Interès Actives en català) al Firefox.\nSi no sabeu que són els Live Bookmarks segurament no us servirà la extensió, però us ho explico una mica. A grans trets els Live Bookmarks són la manera de tractar les fonts RSS que té Firefox. Veureu que les mostra de manera similar a una carpeta, però el seu contingut va variant. Es especialment útil en webs amb noticies i si voleu saber quan canvien.\nPerò segueixo amb el tema de l'article. La funció de Feed Sidebar és detectar automàticament tots els Live Bookmarks als que esteu subscrits i us els mostra agrupats a la barra lateral. Podríem dir que es com un lector de RSS similar a l'extensió Sage (que fa temps que no s'actualitza) però amb la particularitat que es combina amb els diferents Live Bookmarks que tingueu de manera que hi podeu accedir de diferents maneres i sense estar lligats a tenir-los tots en un mateix lloc. Aquí en podeu veure un petit exemple:\nA més veureu que podeu:\nConfigurar cada quan voleu que s'actualitzi\nQuina antiguitat màxima voleu llegir (per exemple com a molt articles del últims 2 dies)\nCercar entre totes les fonts.\nLa versió actual ja es compatible amb Firefox 3, o sigui que la podeu provar sigui quina sigui la vostre versió de Firefox.\nLa podeu descarregar a\nA més si voleu la podeu combinar amb LiveClick per donar encara més funcionalitat a les vostres Adreces d'interès Actives (ufff que llarg en català...)\nPosted by Toni Barrera Arboix a les 9:59 a. m.\nResum Setmanal (23/5-30/5)\nels pantans a la web\nPlugins Windows Live Writer (I): Fotos Polaroid\nRegdefrag: accelereu el registre de windows\n3r Aniversari de Tonino's Blog!\nMyTvRSS, per estar al dia de les vostres series en...\nCesc, 5 mesos!\nXNeat: Funcionalitat per les vostres finestres


Terra Alta Viva denuncia que el nou decret de renovables torna a "deixar enlaire" el futur de la comarca - Imagina Ràdio\n"Torna a dir que es tindrà en compte, però no fa un relat numèric de què és una zona massificada. Torna a ser molt interpretable"\nLes entitats de la Terra Alta i el Priorat que formen part de la Xarxa per una Transició Energètica Justa consideren que Acció Climàtica ha fet una modificació “de mínims” del decret de renovables, 16/2019, on se’ls ha exclòs i que ha acabat cedint “a fortes pressions”. “Sembla que no hagin tocat res, és una mica ridícul”, ha dit Núria Altés, portaveu de Terra Alta Viva. Les entitats alerten que sense una moratòria o la suspensió de llicències, la modificació del decret aplana el camí a les promotores que podran executar totes instal·lacions tramitades amb el decret 16/2019, instal·lacions de 5.000 MW amb informes d’emplaçament viables, així com els projectes que no ha avaluat la Ponència de Renovables els últims tres mesos (1.200 MW més).\n“Ni que el decret fos bo, que no ho és perquè s’ha fet per no molestar a ningú, les promotores tenen la feina feta i no s’ha afegit cap criteri objectiu nou. Decideix la Ponència”, ha assenyalat Oriol Ponti, de la plataforma Riu Siurana. Les entitats, que formen part de la Xarxa per una Energètica Justa diuen que només s’ha afegit “literatura” però no s’ha concretat res. Ni queda clara la participació dels ajuntaments en el finançament i la inversió dels projectes, ni quin ha de ser el consens mínim d’afectats per fer la instal·lació o per rebre la declaració d’utilitat pública. Però, a més a més, cap d’aquests requisits que s’inclouen són “indispensables” i els projectes poden tirar endavant igualment, amb participació o sense, i amb l’acord dels afectats o sense. “És el mateix que teníem, com si no haguessin tocat res, és una mica ridícul”, ha lamentat Altés.\nDes de Terra Alta Viva asseguren que no compleix amb “les expectatives generades” i incompleix l’acord de Govern que es va signar amb la CUP per investir el president Pere Aragonès. Tampoc es limita la concentració ni es dona veu a les entitats, plataformes i representants socioeconòmics. El decret no reflecteix quina concentració d’instal·lacions energètiques “es considera suficient” i torna “a deixar enlaire” el futur de zones com la comarca de la Terra Alta on ja hi ha una massificació d’energia eòlica i l’oposició ferma que no se’n vol acollir més. “Torna a dir que es tindrà en compte, però no fa un relat numèric de què és una zona massificada. Torna a ser molt interpretable”, ha recordat al portaveu de Terra Alta Viva.\nLes entitats se senten estafades perquè tot i una primera reunió on el Govern va prometre col·laboració, la primera reunió que han tingut amb la Conselleria va ser aquest dilluns, quan el decret ja estava “dat i beneït”. Com apunta Ponti, s’ha menystingut la proposta que es va elaborar i compartir amb el Departament per modificar-lo. “Va ser clarament una mentida”, ha dit Altés.\nQue el Departament posposi sis mesos més el pla territorial que ha de definir per comarques com es reparteix la contribució energètica, encara alerta més les entitats. Avisen que sense “cap mena de suspensió de llicències”, perquè si en diuen moratòria “s’escandalitzen”, es pot generar “un desgavell fora de mida”. Adverteixen que amb els projectes de 5.000 MW que tenen el vistiplau de la Ponència, les promotores “ja tenen la quota coberta”. “Tot és paper mullat”, ha dit Ponti.\nTerra Alta Viva\nArticle anteriorEls promotors de renovables hauran d’oferir una participació mínima del 20% a la població\nArticle següentA propòsit de la Salut Mental


Dins de la recerca històrica que el grup d´historiadors hispanistes del Bages estem portant a terme (www.catxhis.com), estem centrant una de les nostres activitats en recuperar tota la informació, imatges, històries i biografies per tal de recuperar el bon nom, del que van ser els "Sindicatos libres" o conegut populrament com "Sindicat Lliure".\nCom tots sabreu durant el movimnt sindical a la Catalunya de principis de segle XX estava dominat pels moviments anarquistes i revolucionaris. Davant la disbauxa, els crims, les vagues, i els inicis de la revolució un grup de joves carlistes decidiren crear un sindicat catòlic i de combat per luitar en contra de la màfia sindical de l´anomenat "Sindicat Únic" o CNT.\nL´any 1919 a "L¨Ateneu Obrer Legitimista" de Barcelona es reuniren una colla de Carlins per crear el sindicalisme català, catòlic i obrer. Els fundadors foren en Pere Roma, Miquel Junyent (avi d´en Miquel Roca i Junyent), Salvador Anglada, Josep Baró, Estanilsua Rico, Santiago Brandoly, Felicià Baratech, Marià Puyuelo, Jordi Bru i Joan Laguia. El primer president del sindicat fou el lleidatà Ramón Sales.\nDurant els anys 1920 i 1923 el sindicat arribà a tenir més de 200.000 afiliats a Catalunya, i disposava de delegacions a Valéncia, Aragó i Euskal Herria. La seva força era imparable, la seva defensa dels interessos dels treballadors catalans davant la intransigència de la patronal indiscutible, la seva vigorositata i lideratge en molts conflictes era irrefutable, i especialment el seu prestigi.\nAixó ocasionà un atac frontal dels anarquistes, la major part dels seus diritgents uns professionals de l´hampa i del terror (els àcrates tenien el seu quarter general al "Bar la Tranquilidad" aon els professionals de la por i la pistola "star" dirigien les seves venjances i crims -destacant en Layret i un setciències conegut com "El Pajarito" de nom Lluis Companys).\nLa Patronal Catalana davant l´augment del terrorisme anarquista tenia les seves pròpies bandes de terroristes (El Baró Koenning i els seus assassins -uns criminals a sou que mataven per encàrrec dels patrons-, i el tristement cel.lebre policia Bravo Portillo, que aplicava la "llei de fuges" als anarquistes detinguts.\nPeró els Carlins del "Sindicat Lliure" no lluitaven contra els patrons, sinó en benefici dels obrers, i res volien saber del pistolerisme i el matonisme. La supremacia anarquista estava en entredit, i aixó no ho van permetre. La venjança dels anarquistes en contra dels Carlins fou l´assassinat. 53 carlistes i sindicalistes de dretes catalans foren morts durant 3 anys. Evidenment els Requetès, carlins i obrers legitimistes no dubtaren a venjar els seus caiguts. Els anarquistes comencaren a morir, beben de la seva pròpia vessania, i els dretans catalans fent servir la "Browning" vàren acollonir a tots els terroristes de l´anarquia.\nEls Sindicalistes catalans del "Sindicat Lliure" assassinat, foren, entre molts d´altres:\nNarcís Garriga i Auget. (Barcelona 1899-1923). Flequer i activista sindical dels “Sindicats Lliures”. El 26 d´Abril de 1923 fou assassinat per militants anarquistes a Hostafrancs. Fou un dels 53 dirigents i militants sindicalistes de la dreta morts a mans dels elements internacionalistes per la seva oposició al terror i al gangsterisme esquerrà durant els anys de plom a Barcelona. Altres sindicalistes assassinats foren: Joan Punset (Cambrer del Restaurant “Royal” de 30 anys i dirigent del “Sindicat Lliure de cambrers” mort el 7 de Juliol de 1920, va ser el primer obrer assassinat en els enfronaments sindicals i fou vengat pels seus companys amb la mort del pistoler anarquista Vicens Roig); Francesc Pastor i García, (de 35 anys, tintorer directiu sindical i mort al «Bar Maruxa» el 1923); Andreu Ortet i Pàmies (43 anys, obrer aprestador i president del “Sindicat Lliure del ram de l´aigua”, assassinat el Maig de 1922 al carrer Monlau); Alfred Domingo i Calandín (Conegut com «El Pintor», president del “Sindicat Lliure del ram de pintors”, assassinat el 21 d´Abril de 1922 al carrer Borrell); Ginès Miret i Bautista (dirigent del Sindicat Lliure de l´Hospitalet, assassinat el 12 d´Octubre de 1920 al barri de la Torrassa, el seu crim motivà que els seus companys organitzesin els pistolers del Lliure); Vicent Beltrán i García (de 46 anys, propietari d´una empresa d´encenedors i pedres, militant del Tradicionalisme al barri de Sants i antic dirigent del “Sindicat Únic” que va abandonar per militar el “Sindicat Lliure”), fou assassinat el 27 de Maig de 1923, junt amb el seu fill Ginès Beltràn Marinè (de 18 anys, del “Requetè”, obrer a les canteres de Montjuic i militant del Sindicat Lliure); Pere Salvat i Pié (President del “Sindicat Lliure del Ram de l´Aigua tirotejat pels anarquistes el Novembre de 1921); Enric Auguet i Masó (Cuiner, cap de cuina del Restaurant «Lyon d'Or» el 1921, directiu del “Sindicat Lliure” i membre de somatent barceloní); Lluis García i Linares (Obrer del “Sindicat Lliure” assassinat l´Abril de 1921 a Barcelona); Francisco Pastor García (Obrer i membre de la junta del “Sindicat Lliure del Ram de l´Aigua” mort el mes d´Abril de 1921 al carrer Casanova); Josep Torrescasana i Valentines (de 39 anys, pulidor marmolista, mort en l´atemtat terrorista del Maig de 1921 al carrer del Bot de Barcelona, era militant del “Sindicat Lliure” i del “Requetè); Eudald Puig i Creus (de 48 anys, filador d´una empresa del Carrer Casanovas i directiu del sindicat “El Ràdium” e integrat dins del “Sindicat Lliure”, asssasinat el 1921); Joan Perramón i Llado i en Salvador Miralles i Baque (Cap i escribent de la secció de filats de «La España Industrial», morts el gener de 1921); Joan Lluis Moretó (Membre del “Sindicat Lliure del Ram de l´Aigua, tirotejat i mort el Maig de 1923); Bernat Armengou i Hoyos (de 38 anys, fou directiu del “Sindicat Únic del ram de la fusta”, peró es donà de baixa i s´apropà al “Sindicat Lliure” on feia d´investigador, fou assassinat el Maig de 1923); Francesc Villena i Villena (de 35 anys, assasinat el gener de 1921 al Carrer de la Montanya de Barcelona i president que fou del “Sindicat Únic del Ram de l´aigua” i que va decidir abandonar per passar al “Lliure”, el seu germà Miquel va patir fins a quatre atemptats); Eduard Oller i Rocamora (xofer i transportista del “Sindicat Lliure”, fou assassinat mentre treballava amb el seu camió el 30 d´Octubre de 1930, peró va poder repelir la agressió matant al terrorista del “Sindicat Únic del ram del vidre”, en Ramón Queralt, que també va morir); Narcís Casadevall i Carreras (treballador del moll de Barcelona i directiu del “Sindicat Lliure, assassinat el Juny de 1921); Agustí Viladoms i Sanjaime (Sindicalista dretà i Tintorer. President del “Sindicat Lliure del Ram de l’Aigua” de Barcelona, era obrer de la empresa “Serra Baret”. Va partir un atemptat a mans dels anarquistes el 6 d’abril de 1923); Tomàs Vives i Riera. (Sindicalista i simpatitzant del regionalisme de dretes, dirigent del dretà “Sindicat Lliure” fou el primer sindicalista assassinat per enfrontaments ideològics, el 1920) ; Pere Ferré i Campaña (Comerciant i membre del Somatent Català i del “Sindicat Lliure” assassinat al barri del Clot per terroristes el 1923); Joan Casanovas i Lliveras (Encarregat de la fàbrica de goma “Marcet” de Gràcia, i militant del sindicat “El Ràdium” dels “Sindicats Lliures”, fou mort el juliol de 1920); Josep Soler i Lluch. (Estudiant, sindicalista del “Sindicat Lliure” i militant del Requetè Jaimista i de les joventuts carlistes de Barcelona, fou assasssinat el 24 de desembre de 1920 per pistolers anarquistes); Antoni Coromines i Claudelles (Membre del “Sindicat Lliure” i del “Somatent”, assassinat pels anarquistes el 15 d´Octubre de 1931 al carrer de Les Garrofes de Barcelona); Ramón Ródenes i Ródenes (cambrer, natural de València de 39 anys, assassinat el Gener de 1930); Jaume Caselles (obrer del “Sindicat Lliure del Tèxtil” que havia abandonat el “Sindicat Únic” a Badalona, fou mort el 2 d´Agost de 1922); Joan Duch i Miquel (Secretari del “Sindicat Lliure de Fariners” fou assassinat per membres del “Sindicat Únic” a les portes del local del sindicat de Sant Andreu el Juliol de 1922); Joan Lluis i Moretó (dirigent del “Sindicat Lliure del ram de l´aigua”. mort el 16 de maig de 1923 quan es dirigia al seu, treball a la fàbrica “Casals y Jové”); Tomàs Ferreres (fill de Cervera, directiu del “Sindicat Lliure del ram de la Construcció”, obrer rajoler que fou assassinat per anarquistes el 18 de Març de 1923); Josep Arquer i Montaña. (Badalona 1895- 1923, Obrer i dirigent sindical. Mestre vidrier i dirigent del “Sindicat Lliure”, militant del moviment Carlista i president del sometent a Badalona. Fou assassinat per pistolers anarquistes a la sortida de la fàbrica “El Cristal” de Badalona on treballava el 3 de Maig de 1923); Antoni Capdevila i Tapiador (assassinat el 26 de Novembre de 1920 a Reus, president comarcal dels “Sindicats Lliures”); entre molts altres.\nTota la informació, imatges, logos que disposeu sobre els "Lliures" si-us-plau, feu-nos la arribar.\nSINDICAT LLIURE, EL SINDICAT DELS OBRERS CATALANS.\nIsidre Miquel i Viñals.\nÚltimo mensaje: 01/04/2007, 22:14


Portell de l'Ovellar | Natura Local\nCercar el millor camí entre canals pot ser complicat i en aquest cas es va haver de crear aquest pas artificial, una mena de portell, obert a barrinades fa una vuitantena d'anys. Aquest camí era prou important, ja que comunicava amb el monestir de Sant Pere de la Portella i els habitants d'aquesta mateixa població l'utiltizaven per anar a moldre a Vilada. A més, aquest pas també servia per al desembosc.\nDes d'aquest pas veiem de prop la roca conglomerada, característica d'aquesta serra i, damunt seu, dues plantes típiques de zones ombrívoles i fresques, entre 600 i 2.000 metres d'altitud: la corona de rei o saxífraga (foto) i les borraines o orelles d'ós (Ramonda myconi) que tenen boniques flors liles als mesos de maig a juliol.\nAquesta última herba, poc abundant però molt ben representada en aquestes canals, es considera un fòssil vivent de la vegetació tropical que durant el Terciari, fa més de 20 milions d'anys, va ocupar els Pirineus. Emprada en medicina popular pels refredats, rebé el seu nom en honor al naturalista gal Louis-François-Élisabeth de Carbonnières, baró de Ramond (1753-1827), que va pujar al Mont Perdut el 1808. L'epítet de “miconi” (el nom científic de les orelles d'ós és Ramonda myconi), està dedicat al botànic i metge vigatà, Francesc Micó, nascut el 1528.


El Cau de les Nereides: L'estiu ja és aquí!\nPublicat per Laia en 13:13\nAlasanid 4 de juliol de 2008 a les 16:01\nLaia, no és bo això de fer despertar el vampir que potem de sèrie els humans (si se li pogués afegir un toc d'orxata segur que encara seria més bona).\nDoncs mira, per part meva puc dir que aquest any vaig aturar l'arribada de l'estiu uns dies. (vaig matar un parell de mosquits que ja m'esperaven a l'habitació) i això sí, es van venjar amb 3 o 4 picades a les cames unes nits després.\nPS: Jo l'any passat en vaig rebre una just on vius tu, allà on va la tira de les sandàlies.\nPPS: De tigres també en volten per aquí però de moment no em visiten.\nLlum 4 de juliol de 2008 a les 16:29\nBuf... per mi va arribar ahir. I... jo també tinc la sang molt dolça! Si ens poséssim de cantó, podríem comprovar a quina de les dues van a buscar primer...\nnimue 4 de juliol de 2008 a les 18:51\nDoncs que curiós... quan jo vivia a València se'm berenaven els mosquits. Era terrible. Quan em vaig mudar a Catalunya no em van tornar a mossegar!\nAins... quins bitxets...\nfada 4 de juliol de 2008 a les 23:19\nPer què dins d'una mateixa casa piquen més a unes persones que a les altres? Potser té a veure amb com de dura tenim la pell ;)Hi ha un parell de pomades (Vaspit i Alergical) que alleugereixen força la pruïja. Pren-t'ho amb calma, encara queda molt d'estiu.\nLaia 5 de juliol de 2008 a les 0:01\nhehehe alasanid, però tenir la sang d'orxata és una altra cosa i t'asseguro que de vegades puc tenir molt mala llet!! :O\nA tu, llum!! Jo les convidaria a que et xuclessin aquesta sang tan bona i dolceta que tens!!\nNimue és que tu estàs feta de bona pasta i la qualitat es fa notar, per això et picaven. Seran els mosquits catalans, que no saben apreciar-te! Això sí, no t'enfadis pas, millor així!!\nFada, el Vaspit el tinc i ja el faig servir ja... però ja et dic que a estones me'n recordo i d'altres no, segur que en part és psicològic!


“Hem de posar fi a la idea que no es pot intervenir en el mercat del lloguer” | Cerdanyola Informa\n“Hem de posar fi a la idea que no es pot intervenir en el mercat del lloguer”\n17 maig, 2017 | Filed under: Societat | Posted by: cerdanyolainforma\nLes companyes de La Directa han entrevistat a Irene Sabaté, una de les portaveus del Sindicat de Llogaters de Barcelona, un sindicat que lluita contra els abusos dels propietaris dels pisos llogats.\nA Cerdanyola el preu dels lloguers s’ha disparat: un 50% en només tres anys. A Barcelona l’augment ha estat menor: un 20% en dos anys, motiu que ha causat que una gran part del veïnat s’hagi vist forçat a abandonar els seus barris. Són desnonaments invisibles. Per fer-los visibles i combatre’ls, han sorgit plataformes veïnals, organitzacions d’inquilines i recentment s’ha presentat el primer sindicat de llogateres dels Països Catalans. Conversem amb Irene Sabaté, investigadora en habitatge i una de les portaveus del Sindicat.\nEl preu dels lloguers s’ha disparat, especialment a la ciutat de Barcelona: un 20% en només dos anys. En silenci fins fa ben poc, una gran part del veïnat s’ha vist forçat a abandonar els seus barris. Són desnonaments invisibles. Per fer-los visibles i combatre’ls, han sorgit plataformes veïnals, organitzacions d’inquilines i avui es presenta el primer sindicat de llogateres dels Països Catalans. Conversem amb Irene Sabaté, investigadora en habitatge i una de les portaveus del Sindicat.\n“El grup promotor l’integren una trentena de persones de perfils diversos: activistes de moviments socials o entitats que treballen en l’àmbit de l’habitatge i els drets social”. Hi ha unes entitats que han donat l’empenta inicial, però també hi ha persones que es presenten a títol individual. Des de la primera trobada l’octubre passat, s’ha anat gestant la proposta, partint de la diagnosi d’emergència pel que fa a l’evolució dels lloguers a la ciutat de Barcelona i com un complement a moviments ja existents, alguns a escala de barri, però també de moviments més enllà de la ciutat de Barcelona, com la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca (PAH) o l’Assemblea de Barris per un Turisme Sostenible (ABTS), que implica diversos barris. Les entitats que donen suport de manera explícita al naixement del Sindicat són Hidra Cooperativa, ABTS, Desllogades, 500×20, l’Observatori DESC i la pròpia Federació d’Associacions de Veïns de Barcelona (FAVB). Pel que fa a l’organigrama, hi ha un consell conformat per fins a setze entitats amb diferents graus d’implicació. L’òrgan que decideix, però, és l’assemblea. Tanmateix, tot està en procés i el que hem de fer ara és aplegar moltes afiliades per créixer i tenir força.\nA partir de la presentació de divendres al Casinet d’Hostafrancs, quin és el full de ruta?\nAquesta notícia ha estat realitzada per David Bou i Gemma Garcia per les companyes de La Directa. Cerdanyola Informa ha pogut reproduir-la gràcies a la seva llicència Creative Commons.


L’Alta velocitat espanyola (AVE): un anàlisi econòmic (1992-2012)\nRECERCAT Principal > Universitat Autònoma de Barcelona > Facultat de Ciències Polítiques i de Sociologia > Treballs de màster i postgrau interuniversitaris. Màster en Gestió Pública > Visualizar documento\nUtilizad este identificador para citar o enlazar este documento: http://hdl.handle.net/2072/217328\nGusart Huguet, Carles\nUniversitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències Polítiques i de Sociologia; Planas, Ivan\nAquest treball pretén analitzar la política d’infraestructures i transports desenvolupada des del Govern de l’Estat Espanyol en el tren d’alta velocitat. Es vol verificar si l’AVE és un política feta sense tenir en compte la rendibilitat econòmica del projecte i sense haver fet un anàlisi cost-benefici previ o si, per contra, aquesta actuació pública augmenta el benestar de la població gràcies a la seva construcció. S’intenta fer una avaluació d’aquesta política pública, sobretot a través de l’anàlisi cost-benefici per tal de veure si els projectes alternatius haurien sigut més desitjables.\nPolítiques públiques -- Avaluació\nFerrocarrils d'alta velocitat -- Espanya\nTransport -- Aspectes econòmics\nTFM_cgusarthuguet.pdf 703.0 KB PDF


COCA D'ALBERCOCS i CIRERES DE LA SENYORA TRIAY - Foodies on Menorca\n26 maig, 2019 3 juny, 2019 - per Bep Al·lès - Deixa un comentari\nIngredients:1 lliura (400 g) de farina, 3 unces (100 g) de sèu, 3 unces (100 g) de sucre, 2 ous, un quart de litre de llet teba -ha de ser llet sencera- i 25 g de llevat de forner.\nAl damunt: Albercocs frescos i madurs, cireres amb el seu borcany i pinyol i molta sucre.\nPassat aquest temps esteneu la pasta de coca damunt la llauna d’enfornar que hau- rem untat amb mantega de Menorca o bé oli d’oliva. L’hi donam la forma de coca i al damunt i anam col·locant els albercocs, nets, partits per la meitat i sense els pinyols i les cireres, senceres, amb els pinyols i burcanys. Ben espolsam generosament de sucre els albercocs, les cireres i tota la coca. La posarem al forn uns quaranta minutets a 180 graus. Passat aquest temps comprovam que no hagi quedat crua, la treim del forn i la tornam a ensucrar amb sucre normal o bé amb sucre en pols.


La Festa Major portarà Los Chichos, Duncan Dhu i Oques Grasses | Diari de Santa Coloma\nPilar Tomás - 28/07/2016\nL'esperada Festa Major d'Estiu de Santa Coloma és molt a prop. El programa és gairebé tancat i ja disposem del cartell guanyador, del dissenyador i il·lustrador colomenc Manuel Reyes. Amb un 46,1% dels vots (en total van votar 763 persones). El creador del cartell és un dibuixant vinculat al còmic des de la seva infantesa, que va assolir el seu estil gràfic a la Llotja de Barcelona.\nEl divendres a la plaça de la Vila viurem un dels cara a cara més esperats: 'Los Chichos contra Los Chochos'. El grup ‘rumbero’ amb 40 anys de trajectòria actuarà en primer lloc, i després la banda colomenca encapçalada per Prebe.\nEl dissabte serà el torn de Duncan Dhu, la banda mítica donostiarra tindrà com a teloners als colomencs Saudade, que presenten el tercer treball 'Animal'. Diumenge, després de les tradicionals jotas i havaneres, i aprofitant que el dilluns de Festa Major serà festiu local, l’orquestra ‘The Soultans’ allargarà fins passades les 2 de la matinada el seu espectacle.\nEl Parc Europa torna a ser escenari del Festival Sintonizza, amb Leon Benaven-te i els ‘Mambo Jambo’, entre d’altres. Al Mas Fonollar tindrà lloc el nou concurs musical 'Santako Sound', on dues bandes actuaran després de ser escollides per un jurat professional, per proclamar-se millor grup del Barcelonès i de Santa Coloma. Joan Colomo i 'Hoy por ti, mañana por... Sabina' tindran lloc el dissabte. El Mas també serà escenari de la 'Santako Beach Party' el diumenge, una festa que organitzen els mateixos joves usuaris de l’equipament, amb un DJ, el grup Mannekin (representants espanyols al Hip Hop International Las Vegas), entre d’altres activitats.\nA la plaça del Rellotge enguany hi ha força novetats. El divendres actuarà el cantautor colomenc Javi Jareño i la banda ‘Doctor Prats’, que portarà festa i fusió (estil Txarango, La Pegatina,...) al barri del Fondo, en comptes de l'oferta habitual.\nEl Teatre Sagarra, d'altra banda, encetarà la nova temporada amb el xou del Mag Lari, les entrades del qual estan ja a la venda. També hi seran 'Títeres desde Abajo', amb 'En la plaza de mi pueblo', un espectacle a mig camí entre el teatre de titelles, el musical i la festa popular. El dia 4, l'Esbart Maragall hi farà el concert Essències.\nLes colles de la cultura tradicional i les entitats colomenques tenen un protagonisme especial en aquesta edició. Cal destacar, entre altres propostes, el Correfoc o la Trobada Castellera. El mateix passa amb les entitats esportives, que proposen una vintena d'activitats com la Cursa de Festa Major, la Cursa Ciclista o els Escacs al Carrer.\nLa Festa Major d'Estiu comptarà amb activitats per als infants i per a la gent gran. El jardí del Museu acollirà una funció per a tota la família amb el suggeridor títol de 'La torre està de festa', que s'hi representarà dos dies. Pel que fa a les exposicions, remarcar les de 'Crisi de refugiats a Europa', 'Fams i abundàncies' i 'Fundació Arranz-Bravo'. Al Parc de Can Zam tornarà la tradicional Fira d’Entitats, amb una quinzena de carpes al costat de la Fira d’Atraccions.


Trump faria una “excepció” amb l’alcalde de Londres malgrat ser musulmà\nAixí ha mostrat Pedro Sánchez el que és en realitat, segons Pilar Rahola El Nacional\nBarcelona. Dimarts, 10 de maig de 2016\nSadiq Khan, nou alcalde de Londres i musulmà, seria una “excepció” per al candidat republicà a la nominació a la Casa Blanca Donald Trump, que tot i preveure una llei que prohibeixi entrar els musulmans als Estats Units, faria una excepció amb el major londinenc.\nAixí ho ha assegurat Trump, que allunyat de la retòrica populista habitual, ha afegit que està "content" que Londres hagi elegit el seu primer alcalde musulmà i ha suggerit que, en cas de ser elegit president i poder posar en marxa una llei d’exclusió de musulmans, "sempre hi hauria excepcions".\n"Em va alegrar veure una cosa així", ha afirmat Trump, sobre l'elecció de Khan. "Crec que és una cosa molt bona, i espero que faci una bona feina perquè, francament, podria ser molt molt bo", ha afegit.\nTrump ha rebut dures crítiques per moltes de les seves propostes, entre les quals hi ha la d'aprovar una llei que prohibeixi l'entrada al país a musulmans, proposta que va llançar poc després dels atemptats del mes de novembre passat que van deixar 130 morts a París.\nKhan, que va aconseguir l'alcaldia després de les eleccions de dijous passat amb un 57% de les paperetes, ha criticat la posició de Trump en relació amb els musulmans i ha assegurat, en una entrevista amb la revista Time, que tenia previst visitar els Estats Units abans d'accedir al càrrec.\n"Si Donald Trump es converteix en president, no podré anar-hi a raó de la meva fe, fet que significa que no podré comprometre'm amb alcaldes nord-americans ni intercanviar-hi idees", ha criticat.\nELECCIONS A LONDRES Londres tindrà el seu primer alcalde musulmà El Nacional


4 Limoni Apartment Resort Riva Del Garda Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Rovigo 28/D, San Giorgio, Riva Del Garda, Itàlia, 38066 - Veure al mapa\n"Great facilities, apartment was very modern and clean."\nMés informació sobre 4 Limoni Apartment Resort\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, 4 Limoni Apartment Resort és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Riva Del Garda. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\n4 Limoni Apartment Resort ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com magatzem d'equipatge, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, visites turístiques, servei de bugaderia.\nL'ambient de 4 Limoni Apartment Resort es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, piscina exterior, parc infantil, ping pong, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a 4 Limoni Apartment Resort.\nCal que informeu el 4 Limoni Apartment Resort de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (180) Parelles (39) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (95) Famílies amb infants grans (31) Grups (11)


Continua Diàlegs cicle de pensament contemporani | Noticias Baix Llobregat\nInicio Actualidad Continua Diàlegs cicle de pensament contemporani\nTres eixos temàtics coordinats per Albert Lladó, Rubén Martínez (La Hidra Cooperativa) i Rosa Ribas\ndijous, 14 abril, 2022 – 20:30\nEl cèntric continua amb el cicle de xerrades i reflexions durant els mesos d’abril i maig. En el cicle Diàlegs s’aborden les principals preocupacions del món contemporani des de tres eixos temàtics. El pensament i debat, la reflexió crítica i política i la literatura perifèrica, línies que coordinen respectivament Albert Lladó, Rubén Martínez (La Hidra Cooperativa) i Rosa Ribas.\nLes sessions d’abril i maig\nA l’abril des de l’eix “Quatre mirades des de la periferia” Rosa Ribas conversarà primerament amb l’escriptor de novel·la negra Toni Hill abordat temes com la immigració, el suïcidi, l’extraradi, l’amistat i les relacions socials. Descobrirem a través del seu últim treball altres perifèries, la dels barris residencials i exclusius. El mes de maig seguirem amb el periodista i escriptor Xesús Fraga amb el que reflexionarem del que significa marxar i retornar, del viure i del sobreviure fora a partir del seu llibre de no ficció Virtudes (y misteriós), amb el que l’any 2020 va guanyar el Premio Nacional de Narrativa.\nDes de l’eix “Mentre s’acaba un món i neix un altre” Rubén Martínez convidarà a Jaime Palomera, Doctor en Antropologia i membre de La Hidra Cooperativa, on coordina projectes de recerca europeus centrats en l’habitatge. En aquesta sessió dialogaran de com l’habitatge i, en particular, el mercat immobiliari, han funcionat de manera oposada al dret a la ciutat i compartiran també les mesures necessàries per canviar aquesta realitat.\nLa proposta d’Albert lladó per “Debats / pensament” a l’abril Sira Abenoza convidarà a impulsar el diàleg socràtic com a eina d’inclusió i promoció de la justícia. Ella és directora de La Casa dels Clàssics, vinculada a la Col·lecció Bernat Metge, i responsable de l’Institute for Socratic Dialogue. El seu treball es pot veure reflectit en pel·lícules com Filosofia a la presó (Premi Seminci al Millor Documental, 2015). Miquel Seguró investigador de la Càtedra Ethos i professor de Filosofia, serà el darrer convidat del cicle amb el que explorarem per una banda, la realitat existencial de la vulnerabilitat (el pathos), i, per l’altra, a integrar-la com a compromís ètic i polític de la vida (l’ethos).\nReflexions de febrer i març\nEl professor de filosofia Joan-Carles Mèlich va plantejar com mantenir el coratge en un món cada vegada més fràgil i com superar les cruïlles que anem trobant “El coratge és atrevir-te a pensar i habitar el món que ens ha tocat viure, el temps precari, viure el sense sentit”. D’altra banda també va senyalar la diferencia entre auto ajuda i filosofia, la primera enfocada a la resposta, mentre que la segona està enfocada a la pregunta, provisional i incerta.\nEl mes de març pel vessant literari l’escriptora i periodista Anna Ballbona va explicar que a la seva novel·la No soc aquí “Volia fer ressonar la perifèria, convertir- la en literatura i universalitzar-la. Crear un lloc que fos universal, per aquesta raó no identifico quin lloc és del que es parla” i revela com defineix els personatges a través de la manera en que s’expresen, amb els silencis o les dificultats de parlar del que els hi passa “la manera com ens expliquem, també ens fa”.\nMés d’una trentena de persones va escoltar al filòsof i periodista cultural Eudald Espluga afirmant que la fatiga de l’exercici físic ens buida, però la del mon digital ens satura “l’esgotament en tots els àmbits de l‘existència que fa que ens veiem incapacitats de prendre la més mínima decisió. Bloquejats per un cansament constant de l’autoexplotació de vigilar gairebé tot per portar autocontrol i optimitzar-nos biològicament en tots els aspecte amb la finalitat de rendir millor.”\nA principis d’abril Rubén Martínez (La Hidra Cooperativa) i l’antopoleg social Emilio Santiago Muiño van exposar perquè hi ha un creuament entre les crisis immobiliaria, de salut pública, financiera, energetica, manques de submiistraments. Plantejen idees de com serà el nou món amb premises del New Deal com la de transformar la manera en què les nostres societats es relacionen, entre els seus membres i per tant amb la naturalesa. Amb dos objectius, la redistribució de riquesa i un guany de protagonisme econòmic de l’estat, tot això en el marc d’una nova era fiscal verda i progressiva”\nArtículo anteriorLes Escoles Bressol Municipals i la Llar d’infants Dumbo ofereixen Portes Obertes presencials per al proper curs 2022-2023\nArtículo siguienteEls ocells de Cornellà, el tema del concurs de fotografia amateur d’aquest any


Inauguració de l’Exposició Solidària “Somni d’Estiu” a càrrec d’Imad Benoua | Mercè Fontanilles\nInauguració de l’Exposició Solidària “Somni d’Estiu” a càrrec d’Imad Benoua\nImad Benoua és un jove de 19 anys que viu al Pis d’Autonomia per a Joves de la Fundació Mercè Fontanilles.\nUtilitza la pintura - oli, llapis i carbó – com a mitjà d’expressió de les seves experiències i sentiments, plasmant en paisatges i elements: l’amor, la por, la tristesa o la felicitat i ara les vol compartir amb vosaltres.\nL’Imad vol aconseguir el seu somni; viatjar a Orà (Algèria) per visitar la seva família.\nVine el proper dimecres 16 de juliol a les 15:30 a la inauguració de “Somni d’Estiu”, Via Laietana, número 54, 1-1a de Barcelona.\nL’exposició solidària romandrà oberta a partir del dia 16, el mes de juliol de 8:30h a 15:00h i tot el mes de setembre de 9:00h a 18:00h.


Diego Arrabal l'encerta amb el pronòstic que va fer sobre Antonio David Flores i Olga Moreno | Telecinco\nDiego Arrabal ja va vaticinar el que passaria a la família Flores\nper Beatriz Paricio Cabañas 09/12/2021 10:35h\nDiego Arrabal va ser dels primers a pronunciar-se sobre la ruptura sentimental entre Antonio David Flores i Olga Moreno. La notícia va sortir a la llum fa gairebé dos mesos i des de llavors no s'han deixat de fer especulacions al respecte.\nSobretot perquè els protagonistes no s'han pronunciat obertament sobre el tema. L'únic que va confirmar la ruptura va ser l'exguàrdia civil, però no va voler entrar en més detalls. Això, juntament amb l'actitud de tots dos, ha despistat els reporters que romanen al domicili familiar.\nAra, la notícia de la reconciliació ha tornat a sacsejar la premsa rosa, però no Diego Arrabal, que ja va vaticinar el que passaria.\nEl pronòstic de Diego Arrabal s'ha complert\nA finals d'octubre, 'Lecturas' va publicar en exclusiva la ruptura entre Antonio David Flores i Olga Moreno. Una notícia que va revolucionar la premsa i els diferents programes de televisió.\nDiego Arrabal, amic proper de l'excol·laborador de Telecinco, va confessar a 'Viva la vida' l'última conversa que havia tingut amb ell. I és que el comportament estrany dels protagonistes i de la família, que negava la ruptura, no ajudaven a conèixer la veritable situació de la parella.\nTothom es preguntava si podria ser un muntatge o si el silenci era part d'una estratègia jurídica. No obstant això, el paparazzi ho va tenir clar des del principi. «Per començar, no hi ha fotografies. Això que s'està venent que sí que n'hi ha és impossible», va explicar.\nDiego Arrabal sempre ha defensat que Antonio David i Olga no es van separar | LND\nA més, va ser el primer a negar que la ruptura s'hagués produït. «Potser d'aquí a un any trenquen, però ara mateix segueixen junts», va revelar Arrabal. Unes paraules que ara tenen sentit després de diversos testimonis que asseguren que no s'han arribat a separar.\n«Al final, el temps posa cadascú al seu lloc», va afegir el paparazzi deixant clar que al final s'acabaria descobrint la veritat. I aquest dia sembla que va arribar el cap de setmana passat, quan va saltar la notícia d'una reconciliació entre l'exguàrdia civil i l'empresària.\nL'entorn d'Antonio David manté que no han tornat, ja que mai s'han separat. Una informació sustentada, perquè encara conviuen al mateix domicili familiar.\nTot i que la parella ha estat fent la seva vida per separat, potser només necessitaven un temps per a replantejar-se la situació. Ara, Olga ha tornat a Màlaga després de passar uns dies a Sevilla, just quan va sortir a la llum la notícia de la reconciliació.\nAntonio David Flores dona la raó a Diego Arrabal\nEl paparazzi de 'Viva la vida' es va prendre l'anunci de la separació d'Antonio David gairebé com un atac personal. Va sortir en defensa d'ell i va qualificar la premsa de fer «terrorisme» i d'anar en contra de la família Flores.\n«Una cosa és fer periodisme i una altra, és fer terrorisme, així de clar ho dic», deia molt molest amb la publicació de 'Lecturas'. Per a ell, la revista no va jugar net amb l'exguàrdia civil després del que es va emetre a la docusèrie de Rocío Carrasco.\nUn motiu més que suficient perquè Antonio David no tingui bona relació amb el mitjà que va publicar la notícia de la separació.\nAntonio David Flores confirma que mai ha trencat amb Olga Moreno | GTRES\nTot i que Arrabal el va atacar inesperadament fa només unes setmanes, Flores li ha acabat donant la raó. Va ser José Antonio León qui va revelar la conversa que havia tingut amb ell després de conèixe's la suposada reconciliació.\nEl reporter de 'Sálvame' va explicar que l'excol·laborador li va dir que Olga i ell no ho havien deixat mai. Només travessaven una crisi que semblen haver resolt.\nUna informació que coincideix amb la que va donar Diego Arrabal just després de publicar-se la notícia de la ruptura. «No han trencat», va dir contundent i confiat que al final, el temps li donaria la raó.\nAnar a portada Última hora Cor Última hora Família Última hora Lecturas Última hora Separació


Fiol manté que l'OCB treballa per a ERC i que per això no li donà ajudes\nMartí diu que l'Executiu Matas és l'única administració que els marginà «de forma sistemàtica»\nEl conseller d'Educació i Cultura durant la passada legislatura, Francesc Fiol (PP), mantingué ahir que «no és veritat» que des del seu departamanent s'intentàs «ofegar» l'Obra Cultural Balear (OCB). Tot i això, admeté que aquesta entitat social no va rebre ajudes durant els darrers quatre anys «perquè les nostres iniciatives no eren les que ells volien ni interassaven» i recordà que des d'allà es propiciaren campanyes contra la seva persona arran d'algunes de les seves decisions. Després de l'incident protagonitzat dimarts al Parlament per aquesta qüestió amb el coordinador de l'Obra Cultural, Tomeu Martí, i que ambdós volgueren restar importància ahir, Fiol comentà que «imagin que alguna iniciativa seva sí que li vàrem donar suport» encara que no ho pogué concretar.\nL'exconseller justificà la manca de suport a l'OCB perquè, de la mateixa forma que explicà al ple de dimarts, considera que l'entitat treballa per implantar a Balears les tesis d'Esquerra Republicana (ERC) i que és per això que Carod Rovira, a través de la Generalitat, li ha atorgat ara una subvenció d'un milió d'euros. La seva pregunta al Govern en el ple anà dirigida a qüestionar que un altre govern autonòmic subvencioni entitats de les Illes encara que tampoc pogué recordar si durant l'Executiu del que formà part ho va fer a la inversa. Per la seva banda Martí mantingué la seva posició i negà haver rebut cap tipus d'ajuda per part del Govern de Jaume Matas. És més, mantingué que des d'aquest Executiu «es marginà la nostra entitat i amb una intenció de criminalitzar-la».\nAssegurà que «l'Obra Cultural és una entitat que ha pogut signar convenis i rebre ajudes de la Unió Europea, el Govern espanyol, altres governs autonòmics i ajuntaments de tots els colors, però no amb el Govern de Jaume Matas», del qual digué que és l'única administració pública que «ens ha marginat de forma sistemàtica». Martí, que recordà que dimarts en el ple únicament es dirigí a Fiol diguent-li «sí senyor, sí senyor» quan el conseller Moragues afirmava en el ple que el Govern del PP havia intentar «ofegar» l'Obra Cultural, lamentà els fets i considerà que hi va existir un interès des de la bancada popular per provocar l'incident i que per això abandonà la sala de plens abans que la presidenta de la Cambra, fes una crida a l'ordre.


AQUELARREDVANCED CATALÀ: AMADEO\nAvui és un d'aquells dies que m'agrada especialment postejar una nova entrada al blog.\nEl motiu és que ja fa temps vaig conseguir contactar, una mica de rebot, amb en Jordi ·"Beorn" Martin\nA conseqüencia d'aquell contacte, ens hem creuat varis emails en varies ocasions, amb un molt bon tracte per la seva part, i a més a més em va acabar enviant un document de word en el que hi tenia l'original que va fer servir per publicar un dels Rolatos de Crom: AMADEO. El doc estava sense maquetar i amb l'autorització de Jordi l'he maquetat a la meva versió REDUX, que és com habitualment presento els documents aquí al blog.\nPerò això no s'acaba aquí: parlant amb ell, m'he assabentat que està dins un projecte profesional de rol.\nI encare hi ha més: Jordi ha accedit a escriure una resenya personal per presentar l'aventura i que us transcric desde el misatge que m'ha enviat:\n"Hola, sóc Jordi Martín, tot i que molts em coneixeu més pel meu nick: Beorn. Amadeo va ser la meva primera obra diguem-ne professional, si és que se'n pot dir així. Al menys va ser la meva primera incursió en el món editorial dels jocs de rol.\nTot va començar en unes jornades de rol quan un grup d'amics vam decidir crear un col·lectiu per recolzar-nos els uns als altres i intentar introduir-nos en el món dels jocs de rol d'una forma professional. Sota la tutela de Ricard Ibáñez, en el grup s'hi podia trobar gent com Pedro J. Ramos o Pablo Palmier per citar-ne alguns components coneguts. Va ser un grup creat amb molta il·lusió que va començar a treballar en diversos projectes.\nMentre formava part d'aquest grup, Ricard ens va oferir la possibilitat d'escriure el que es convertirien en els rolatos: petites narracions acompanyades d'un mini mòdul que es vendrien en un format de butxaca per un preu econòmic. Dit i fet vaig veure aquesta proposta com una manera de veure publicada una obra meva, el somni de tot jugador de rol.\nD'aquesta manera, junt amb el treball d'Antonio Santo, va néixer Amadeo.Val a dir que ja llavors coneixia a l'Antonio i la qualitat de les seves històries. I va ser precisament arrán d'una d'aquestes va sorgir la idea de crear el que es convertiria en el llibre que avui us porta l'Albert.\nNo es pot dir que sigui un gran mòdul, després de tot era el meu primer intent professional. Avui dia crec que la meva qualitat com a escriptor i com a creador a millorat força. És així com he arribat on sóc ara: col·laborant amb l'editorial NSR de forma activa on aviat publicaran la segona edició d'un dels meu jocs de rol, Reflejo. Podeu trobar més informació d'aquest joc al blog de l'editorial (http://www.nsrblog.com) així com algunes històries curtes que espero us permetin gaudir una bona estona.\nTan sols una recomanació a tots aquells que volen llençar-se al món professional dels jocs de rol: les editorials no mosseguen, atreviu-vos a presentar les vostres idees."\nJordi a més a més s'ha posat en contacte amb l'altre autor de Amadeo, es tracta d'Antonio Santo, el cual ha accedit amablament a que es publiqués l'aventura.\nNomés ha demanat, que si era posible, publiqués dos links seus, encara que no era imprescindible. I jo contesto, per descomptat que sí. Aquí teniu els links a Antonio Santo: el blog (www.elcallejondelangel.com) y la pàgina (www.antoniosanto.es)\nMoltes gràcies Jordi, moltes gràcies Antonio i aquí teniu el link a:\nAventura: AMADEO versión REDUX\nCartes per Aquelarre - Accions de combat\nDanza Macabra amb fe d'erratas\nAquelarre 1º edició\nUpdates a Dramatis Personae\nGuia Bàsica del Rol\nDramatis Personae nº 7\nNou escenari per Aquelarre del Fanzine Rolero d'Ar...


Xarxa de Camps i Entorns d'Aprenentatge | Servei Educatiu del Segrià\nXarxa de Camps i Entorns d'Aprenentatge\nEnviat per CRP el dt., 21/03/2017 - 09:19\nInstamaps és una plataforma web oberta que permet crear, difondre i compartir geoinformació a internet. Es tracta d'una eina de disseny de mapes senzilla desenvolupada per l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya (ICGC). L'usuari pot escollir i personalitzar el seu estil, a més de posicionar els seus punts d’interès i dibuixar les línies o polígons necessaris, tot afegint la informació associada. Una vegada triat l’estil del mapa, l’usuari hi pot bolcar la seva pròpia informació o bé la procedent de bases de dades accessibles online, publicar-lo a Internet i compartir-lo a les seves xarxes socials, així com convidar a altres usuaris a fer-hi aportacions.\nLa plataforma també incorpora una galeria on es pot visualitzar, compartir i descarregar la feina feta pels propis usuaris. Entre els treballs que podeu consultar us presentem el mapa de la xarxa interterritorial de Camps d'Aprenentatge (CdA) i Entorns d'Aprenentatge (EdA), que us animem a consultar.


Torredembarra es prepara per La Mascarada, el carnaval d'est\nTorredembarra es prepara per a La Mascarada, el seu carnaval d'estiu\nLa Rua de Disfresses es realitzarà el pròxim dissabte 3 d'agost\ndimarts, 30 de juliol 2019 - 18:31h\nUna imatge d'arxiu d'una rua de la Mascarada al passeig marítim de la Torredembarra | Anna F. / Ajuntament de Torredembarra\nAl municipi de Torredembarra el Carnaval també se celebra a l'estiu, concretament enguany ho faran el pròxim 3 d'agost amb una nova edició de la Rua de Disfresses, La Mascarada. A aquesta rua de lluïment de disfresses enguany també l'acompanyaran un seguit d'activitats que complementaran la jornada de Carnaval d'estiu a Torredembarra.\nTorna La Mascarada de Torredembarra\nDurant la nit de dissabte 3 d'agost Torredembarra es disfressarà amb els seus millors vestits per celebrar La Mascarada, la Rua de Disfresses que es fa a l'estiu. L'Associació d'Amics del Carnaval juntament amb la col·laboració de la Regidoria de Festes de l'Ajuntament de Torredembarra, han posat en marxa una nova edició de la rua de disfresses.\nEnguany participaran en La Mascarada un total de vuit carrosses, cinc de Torredembarra, dos de la Pobla de Montornès i una d'Altafulla. A més també lluirà una comparsa de Tarragona, tot això comportarà la participació d'un total de 500 persones en l'edició d'enguany.\nVuit carrosses ompliran els carrers\nLa novetat d'enguany són les activitats que complementaran aquesta jornada de Carnaval a Torredembarra. La Mascarada començarà amb la plantada de carrosses al passeig Marítim davant La Casona, a l'Oficina de Turisme a les sis de la tarda.\nUn cop allà els més petits i els adults que s'animin podran gaudir d'una festa de l'escuma abans de començar la Rua de Disfresses de la nit, que s'iniciarà a partir de les 22.00 hores. Posteriorment, ui amb l'objectiu de seguir la jornada festiva a Torredembarra, a l'esplanada de Cal Bofill un DJ amenitzarà la nit amb música.\n"🔴 ÚLTIMA HORA: Troben l'home desaparegut a Creixell" "🔴ATENCIÓ: Convoquen nous talls per reclamar l'obertura de la rotonda de Torredembarra"\nCarnaval de Torredembarra Torredembarra agenda


Espores - El museu més verd del món\nAquest 2012 es compleixen 4 anys des que l’arquitecte Renzo Piano presentara el nou edifici que acolliria aquest museu dedicat a l’evolució i el futur del nostre planeta, i el definira com “una eina per a que la següent generació done a la Terra l’ajuda que necessita”. Completament integrat en l’entorn del parc Golden Gate, els qui han visitat aquest edifici revolucionari concideixen en que és una estructura lleugera que sembla haver crescut espontàniament des del terra mateix.\nPerò no només una estètica “verda” és el que li ha valgut tenir la màxima puntuació a la certificació LEED platinum del US Green Building Council, que avalua la sostenibilitat dels edificis. Un sistema basat en diferents normes sobre eficiència energètica i de l’ús de l’aigua, millora de qualitat ambiental interior, i la selecció de materials entre altres.\nI veient l’exemple de l’Acadèmia de ciències no és d’estranyar la seua qualificació. El primer que cal destacar és el sostre de l’edifici, ondulat en homenatge als pujols de San Francisco, cobert de planta autòctona, i al que anomenen living roof. Serveix per mantenir fresc l’interior, a penes hi ha màquines d’aire condicionat tot i els metres quadrats, i també per recollir uns 13 milions de litres d’aigua a l’any, que es reinverteixen en l’ús del museu.\nA més, el sostre té cortines i comportes mecanitzades que s’obrin i es tanquen en funció de la llum i la temperatura, regulant així l’ambient gràcies als corrents d’aire. Panels solars, estacions de recàrrega de vehicles, i cristalls especials que donen claredat i deixen veure completament l’exterior, cada element està centrat en l’eficiència energètica de l’edifici, reduint la seua petjada de carboni.\nL’edifici en dades\nEn tenen publicades moltes, però algunes de les més curioses fan referència per exemple a les cèl·lules fotovoltaiques que cobreixen les parets del museu, unes 60.000, i que aconsegueixen aproximadament un 15% de l’energia que consumeix l’edifici. També conten que s’han aplegat a reciclar el 90% de desfetes que es generaren a la construcció de l’edifici.\nI sembla que serà un luxe treballar allí, perquè asseguren que el 90% de les oficines aconsegueixen nodrir-se només de la llum i la ventilació naturals. Pel que fa al reciclatge, el 95% del metall que s’usà per crear el museu fou reciclat, fins i tot el 60% dels aïllaments venen de texans reciclats!\nI com a museu?\nBussejar per la seua pàgina web suposa una injecció d’idees i d’opcions, en aquest espai en el que la temàtica es basa en “com va evolucionar la vida”, i “com sobreviurem”. Així algunes de les mostres parlen de canvi climàtic, i també d’evolució d’espècies a Madagascar o les Galápagos. Podrem dividir la nostra visita entre l’aquari, el planetari, el museu d’història natural, o les selves que tenen a cobert, tot perseguint el seu objectiu, explorar, explicar i protegir la natura.\nPel que fa a l’agenda d’activitats, és molt abundant, i n’hi ha des de conferències a classes magistrals, activitats dedicades a la fotografia de la natura, acampades dintre del mateix museu, i esdeveniments nocturns tots els mesos, que sota temàtiques diferents transformen l’espai amb música i performance.\nAltre exemple interessant\nPer als amants de la combinació entre ecologia, arquitectura i ciència hi ha un altre lloc que no es poden perdre, el museu Biosphère a Montreal. Inaugurat el 1995, està dedicat al medi ambient i a l’aigua, però el que més crida l’atenció és la seua impressionant cúpula geodèsica, ideada per a l’exposició universal de la ciutat del 67 per Richard Buckminster Fuller.\nConsiderat també un ecoedifici, aprofita l’energia solar, l’eòlica i la geotèrmica, conta també amb sostres verds i amb un sistema d’estalvi d’aigua per al manteniment de les plantes, gràcies a un aqüífer de filtració\nPer desgràcia aquestos dies ha estat notícia, encara no confirmada, per motius ben diferents dels seus valors arquitectònics o ecològics, la crisi també li està afectant i la seua supervivència està en perill. Tal volta calga donar-li prioritat per visitar-lo.\nMés en aquesta categoria: « Converteix els residus en recursos\tCopenhaguen, capital de l´ocupació sostenible »


Conferència de Josep Valor sobre estratègies d'èxit i fracàs organitzada per la iniciativa Actua - FÒRUM.ad\nConferència de Josep Valor sobre estratègies d’èxit i fracàs organitzada per la iniciativa Actua\nOn: 11/04/14 14:48\nLa iniciativa Actua, en el marc d’una sessió de treball del clúster d’innovació, organitza una conferència que oferirà el profesor de Sistemes d’Informació d’IESE, Josep Valor sobre estratègies d’èxit i fracàs a l’era digital.\nJosep Valor és membre del Consell de Direcció d’IESE a càrrec de l’àrea d’Executive Education. Es Doctor of Philosophy (Operations Research), Massachusetts Institute of Technology, i Doctor of Sciences in Medical Engineering, Harvard/MIT Division of Health Sciences and Technology.\nJosep Valor imparteix classes sobre gestió de sistemes d’informació, direcció dels mitjans de comunicació, gestió de les tecnologies i estratègia per directius. En la formació in-company, ha participat en projectes per importants organitzacions com Telefònica, Ericsson, Vodafone, el Banco Mundial, Santander, BBVA, Oracle, Sony, Technicolor, Abbott, ING, BASF, KPMG, Henkel i 3i.\nPrevious Post: Andorra participa en una sessió plenària de l’Assemblea Parlamentària del Consell d’Europa\nNext Post: Concentració en defensa de la sanitat pública a la Seu


Microrelats per al Dia Internacional de la Dona | Institut Martí Humà\nPer celebrar el Dia Internacional de la Dona, alguns alumnes de batxillerat de l’Institut Martí l’Humà han escrit microrelats. Amb aquests textos s’ha participat en el Recull de Microrelats de la Conca de Barberà que ha organitzat el SIAD (Servei d’Informació i Atenció a les Dones).\nSegons les bases del concurs, el microrelat havia de tenir un màxim de 420 caràcters i havia de contenir la paraula “dona”. El relat escollit serà publicat a l’edició de punts de llibre del SIAD del 2018.\nUs deixem uns quants dels nostres microrelats perquè en gaudiu amb la lectura:\nEll li donava un fals suport perquè li deia que seria massa difícil per a ella trobar una feina estable. Un dia, la dona li va contestar: “T’equivoques, això era abans, ara tinc les mateixes possibilitats que qualsevol home de treballar, o això m’agrada pensar…”\nAquell matí de primavera els ocells recitaven una música perfecta. Jo m’estava prenent el cafè; de fons, sentia les notícies. Una em va impactar, anunciaven la mort d’una dona per violència masclista; l’altra em va sotragar, tres nois havien violat una noia durant un concert. Va ser llavors quan em vaig adonar que la música no era tan perfecta.\nEstimades dones, us escric anònimament per dir-vos que heu estat i sereu un tresor per a la humanitat. Gràcies a la teva paciència, al teu afany de progressar, al teu esperit revolucionari, a la teva fortalesa… avui som més fortes que mai. Encara hi haurà qui us recriminarà actituds; una faldilla massa curta o una opinió massa rotunda encara poden ser qüestionades. No defalliu.\nVaig arribar a pensar que a les dones no ens havia creat Déu, sinó el diable. La meva sang, vermella com l’infern. El meu cos, com més es perfila, més s’ha de tapar, per no pertorbar a qui el miri, per no ser culpable d’encendre un desig que crema i que deixa després les cendres del pecat.\nLa meva proposta és senzilla, Amal. Tal com el teu nom indica, esperança i lluita, avui no ens podem rendir. Necessitarem tres ingredients principals; unió, força i voluntat. El primer serà el més difícil de trovar; les haurem d’ajudar a desfer-se de certs anclatges. El segon el trobarem en el bell cor de la dona. I el tercer no cal buscar-lo, en traurem una mica de cadascuna de nosaltres. Ja veuràs com vencerem.\nCom les flors quan floreixen a la primavera, com els cels quan emprenen el seu viatge, com la llum del sol cada matí, com l’aigua que baixa pels rius, com la naturalesa els ha donat la vida. Així són elles, cada dona del nostre país, fortes, lliures, capaces i orgulloses.\nHem hagut de cohibir desitjos, reprimir-nos i mostrar-nos dòcils. Hem hagut de callar, alçar el cap i avançar. Hem hagut de ser presoneres d’un patró idealitzat, i complir-lo per tal de satisfer. Però tenim coratge, rigor i un ventre capaç de notar i donar vida. No se’ns remunera pel treball fet però ens hem de sentir lliures per haver estat valentes i haver enfortit el cor entre tanta impietat. Som dones i heroïnes.\nElla s’hauria de cuidar com una joia, perquè és simplement preciosa.\nElla és carinyosa, simpàtica i bella perquè és extravagantment dona.


El Quartet Casals inaugura el Festival de Música Antiga dels Pirineus a la Seu d'Urgell\nterritoris 21:55 06/07/15\nEl Quartet Casals, és considerat com un dels quartets de corda més importants de la seva generació, essent una de les convidades habituals als principals festivals i sales de concerts del món.\npirineus seu urgell dels inaugura festival\nConcert inauguraldel del FeMAP amb el Quartet Casals.\nEl conseller de la Presidència de la Generalitat de Catalunya, Francesc Homs, va inaugurar aquest divendres, 3 de juliol, a la Seu d'Urgell, la cinquena edició del Festival de Música Antiga dels Pirineus (FeMAP). L'acte va tenir lloc a la sala de plens de l'Ajuntament urgellenc. El Conseller va expressar el seu suport i admiració per tirar endavant aquest projecte cultural que dóna una visió de conjunt i transfronterera dels Pirineus.\nPer la seva banda, de la Seu d'Urgell, Albert Batalla, va rebre als assistents amb unes paraules de benvinguda. També va remarcar la recent incorporació al festival del municipi de Bourg-Madame, que va estar representada pel seu alcalde, Jean-Jacques Fortuny.\nDesprés de l'acte protocol·lari, les autoritats es van traslladar fins al claustre de la Catedral de Santa Maria d'Urgell, per assistir al concert d'obertura, que va oferir el Quartet Casals, grup instrumental del qual en formen part Abel Tomàs i Meesun Hong (violins), Jonathan Brown (viola) i Arnau Tomàs (violoncel). El reconegut quartet vas oferir un repertori amb obres de J.S. Bach, W.A. Mozart i L.V. Beethoven.\nEl FeMAP va inaugurar la cinquena edició amb un dels quartets més reconeguts del moment. Definits per la crítica internacional com un quartet per al nou mil·lenni, la formació musical ha fet les delícies dels espectadors amb una de les sonoritats més refinades, exquisides i íntimes de la música instrumental de tots els temps.\nPodeu consultar tota la programació del Festival de Música Antiga dels Pirineus, en aquest enllaç.\nPicurt es consolida com un referent del cinema de muntanya


Discurs entrega II Premi Valors a una trajectòria a Josep Masabeu*\nPer a nosaltres, com a màxims responsables de l’Associació Cultural Valors, una entitat sense afany de lucre que funciona en base al voluntariat i que té com a únic objectiu la promoció dels valors humans, és un honor poder acompanyar per tercera vegada els amics de l’editorial Proteus en aquesta entrega de premis.\nDe fet no és la tercera sinó la quarta vegada perquè ens vam conèixer quan el segell que impulsa en Miquel Osset va tenir a bé de nominar-nos per una de les primeres edicions d’aquest premi.\nDes de fa dos anys, Proteus i Valors treballen conjuntament en la mateixa direcció; l’editorial publicant llibres i nosaltres editant una revista i un programa de ràdio. Al vèrtex, sempre, la reflexió sobre els valors i l’ètica.\nSi en la primera edició d’aquest guardó, el Valors a una trajectòria, el premi va recaure en Victòria Molins, religiosa concepcionista que treballa al bell mig del barri del Raval de Barcelona i en segon lloc va ser guardonada Mercè Riera, fundadora del Xiprer a Granollers, enguany hem decidit atorgar-li aquesta distinció a en Josep Masabeu, responsable de l’ONG Braval, també al barri del Raval de Barcelona.\nBraval és una entitat que treballa amb infants del barri del Raval de Barcelona, concretament al carrer de la Cera. El projecte, nascut a redós de l’església de Montalegre, pretén promoure la cohesió social, lluitar contra la marginació, prevenir l’exclusió social de la joventut i facilitar la incorporació de la població immigrant a la nostra societat. Els qui no hi hagueu estat, us recomanem que un dia hi pogueu acudir perquè és d’aquelles experiències que et fan sortir més animat quan surts que quan n’entres, i això que parlem de problemàtiques molt dures.\nEll és d’ofici pedagog, doctorat per la Universitat de Barcelona. Tot i haver nascut a Sabadell, ha passat 27 anys de la seva vida a Girona, a l’escola Bell-lloc. El 1998, però, quan l’onada migratòria ja representava el 10 per cent de la població del Raval barceloní, va venir a raure aquí davant la petició de l’església de Montalegre, confiada a l'Opus Dei el 1967, de prendre mesures per gestionar l’enorme canvi que començava a viure la zona.\nValgui aquest guardó per homenatjar totes aquelles entitats que, des de l’anonimat i d’uns recursos migrats, segueixen endavant la seva tasca malgrat retallades, baixades d’ànims i problemes diversos que van apareixen en el camí de qualsevol manifestació.\nAlgun cop he pensat que si durant aquesta crisi no hi ha hagut una explosió social de primer ordre pels carrers, és gràcies a la vigorosa xarxa social que es dedica a atendre totes aquestes qüestions relacionades amb el Quart Món, més enllà de l’administració.\nPremi, doncs, per tots els que s’arremanguen, com li agrada dir a en Josep.\nSi ens pots acompanyar aquí dalt de l’escenari, Josep.\nMoltes gràcies Josep i tota la gent de Braval, i molt bona feina.\n* Discurs que he pronunciat aquest vespre a l'acte d'entrega dels premis Proteus al Col·legi de Llicenciats de Barcelona.