Bloc de Pere Muñoz: Ramon Ortiga Griso (1921-1971). ( II )\nRamon Ortiga Griso (1921 - 1971)\nGuionista de còmics com Hazañas Bélicas, Relatos de Guerra, Hazañas del Oeste o Sissí.\nNascut al 14 de febrer de 1921 a Flix, al carrer de l'Estació núm 31, fou el quart de sis germans de Ramon Ortiga Mestres (jornaler, més conegut amb el renom del Guàrdia) i de Mariana Griso Algueró. El 19 de maig de 1927 va morir el seu pare, prèviament havia mort la mare, orfes els sis germans: Rosa, Adela, Maria, Ramon, Mariana i Antonio, van haver de ser atesos per familiars.\nEs van vendre la fonda - taverna propietat dels pares, (reconvertida amb els anys amb el bar Excelsior i posteriorment en el Continental), lloc on Rosa, la germana gran, hi treballaria fins el seu matrimoni, una altra germana, Adela, va ser adoptada legalment per una altra família, Ramon i els més petits van ser internats a un centre - col·legi per a orfes de Reus, del qual Ramon i Antonio intentarien fugir per tornar a Flix.\nD'esquerra adreta Ramon, Rosita, Mariona, Maria i Antonio\nL'afició per la lectura i escriptura portaria al jove Ramon l'any 1934 a participar i guanyar el 1er Premi del Concurs de Llengua, Història i Geografia de l’Associació Protectora de l’Ensenyança Catalana que organitzava la ciutat de Reus.\nDurant la Guerra Civil, va estar hospitalitzat a Reus per una important lesió a la cama del qual es desconeix del cert l’origen, encara que la família comenta que va ser de tipus esportiu.\nUn cop finalitzada la Guerra Civil, el 1939, va rebre una carta de la seva germana Maria que es trobava a França (durant la guerra havia treballat en fàbriques de munició) on li comunicava que feia de cambrera al petit poble de Doubs (regió de la Borgonya) i que estava bé. El jove Ramon, l'any 1940 en assabentar-se de l’ocupació alemanya de la zona decidí marxar a peu a França en recerca de la seva germana Maria.\nEn arribar a Perpinyà cercaria treball i entraria en contacte amb exiliats republicans, al pocs mesos d'estada a França s’assabentà que l’exèrcit espanyol l’havia declarat pròfug, els companys exiliats el convenceren de que tornés abans no el declaressin desertor.\nD'aquest període de la seva vida tenim una breu referència a les contraportades dels quaderns Hazañas Bélicas on al costat de la seva foto oferia dades que defugien la censura franquista sobre l'estada a França amb :\nNacido en Flix (Tarragona) el 14 de febrero de 1921. Durante la II Guerra Mundial estuvo en Francia, viviendo los dias de la ocupación alemana; fue acumulando recuerdos y anécdotas que le servirian luego para su futura profesión...\nL'any 1942 tornà amb els seus a Flix per complir el servei militar essent enviat al Grupo de Fuerzas Regulares Indígenas Alhucemas Nº 5, a Sengangan (zona oriental del Rif, aleshores Protectorat Espanyol), on al poc temps seria destacat a protegir les fronteres del Protectorat durant el desembarcament nord-americà a Oran (Algèria).\nFinalitzat el servei militar tornaria a Flix on començaria a treballar a l'elèctrica Riegos y Fuerzas del Ebro. Va contraure matrimoni el 9 de maig de 1953 amb Teresa Puig Griso ( de Sant Boi de Llobregat), tenint dos fills, Ramon (1957) i Rosa (1962).\nLa seva afició al dibuix i l'escriptura seria el motiu d'anar a cercar el seu futur a Barcelona on compaginaria l’escriptura amb la feina d’oficinista, començant a col·laborar en algunes sèries del TBO i a l’Editorial Bruguera. A partir del 1957 gràcies a un contracte amb Ediciones Toray s'hi dedicaria exclusivament. Utilitzant sempre una vella màquina Underwood comprada al mercat dels Encants de Barcelona, fins que va caure malalt i des del llit hagué d'escriure amb una Olivetti portàtil.\nAl llarg de la seva vida va treballar per a diverses editorials: a Ediciones Toray com a guionista de series com Las Hazañas del Oeste, Hazañas Bélicas i Relatos de Guerra entre d’altres, a l'Editorial Bruguera amb escrits i guions a les revistes femenines As de Corazones, Amapola, Sissí, Célia, Gina i Blanca, i a l' Editorial Ferma.\nA nivell internacional va treballar per a Editions Imperia de Lyon participant com a guionista de diferents sèries: Kalar, X-13, Ogan, Garry... Els treballs per a aquesta editorial els signava com O.R.- A. Al llarg de la seva trajectòria professional va utilitzar diferents pseudònims com: Antonio Duran i O. G. Raymond, el pseudònim que utilitzà per escriure novel·les de quiosc de l'Oeste, com La ruta de la muerte, Amanecer en el paraíso, Una reputación.\nFins els darrers dies va escriure guions amb arguments i diàlegs de tota mena, la majoria col·laborant amb grans dibuixants, realitzadors gràfics com M. Pagés, V. Farrés o J. Forns. La seva obra continuaria essent editada fins l'any 1987 a la serie Relatos de Guerra amb títols com Orgullo de Heroe, Patria de adopción i Estelas de Muerte.\nLa última sèrie que va iniciar com a únic guionista va ser la sèrie Leopardo (1970) d’Ediciones Toray, col·lecció que per causa de la malaltia que ja patia, solament va poder editar 5 episodis.\nAbans de la seva mort se li va oferir un projecte d’una editorial danesa de novel·la gràfica sexy que ja no va poder dur a terme. L'any 1968 va caure malalt d’insuficiència renal i va haver de passar per un procés d’hemodiàlisis, morint a l'edat de 50 anys, el 27 de juny de 1971.\n(Article publicat a la Veu de Flix, 458, gener 2021).\nel 6:10 p. m.\nEtiquetes: Gent de Flix\nCOC DE NESPRONS AMB UN TOC D'ANÍS\nQuè són les relacions de parella?\nCap al tard, recomençar\nEL PSC VOTA A FAVOR DE LA CREACIÓ DE LA COMISSIÓ D'ESTUDI SOBRE LA PROTECCIÓ DEL DELTA DE L'EBRE\n“El misteri d’Arthur Rimbaud” a El Círcol de Reus.\nEmilio Morenatti. Premi Pulitzer de fotografia 2021\nBarça, Campió de la Lliga ACB 2020/21\nEl Centre d’Estudis de la Ribera d’Ebre (CERE) publica el llibre Portadores d’un cicle sense fi. Dones i pràctiques funeràries a la Ribera d’Ebre (segle XX), obra de Sandra Ordoño i Elena Parra\nJoguines de plom al Museu Etnogràfic de Barcelona\nEls alumnes de Col·legi Lluís Viñas van visitar l’exposició de fotografies “75 anys del Col·legi Lluís Viñas”\nPRESENTACIÓ DEL LLIBRE " TESTIMONIO DE DOS GUERRAS"\nMemorial Democràtic instal·larà a Flix 10 llambordes en record als deportats als camps nazis\nPere Aragonès nou President de la Generalitat.\nAvui és un dia històric. Pere Aragonès ha estat elegit com a nou President de la Generalitat de Catalunya. Serà el 132è president del no...\nMeandre de Flix - "excursions amb nens".\nExcursions amb nens - 557 subscriptors - - Volta al Meandre de Flix, excursió circular vorejant l'Ebre per un espai únic, de gra...\n1902, Ordre de cerca i captura d'Albert Puig Munté (a) Cuto.\n"De los presos fugados de la càrcel de Gandesa, Tarragona, Alberto Puig Monté (a) Cuto, natural de Ribarroja, de 26 anys de edad, ...\nReserva natural de Sebes - "excursions amb nens".\nEls amics Anna i Sergi ens ofereixen magnífiques excursions amb nens arreu del pais. La darrera entrada al blog dedicada al Meandre de Fl...\nL'alcalde anarquista Josep Ferrús Rodes (1899 - 1960).\nJosep Ferrús Rodes va néixer a Flix el 23 de febrer de 1899, fill de Teresa Rodes Terré i José Ferrús Mestres. De ben jove marxà a Ba...\n84 anys dels biltllets locals de Flix.\nEl 12 de maig de l'any 1937, avui fa 84 anys, l'ajuntament de Flix acordà en sessió municipal la primera emissió de paper moneda l...\nAvui he rebut La Riuada , la revista d'informació cultural de Móra d'Ebre / Ribera d'Ebre, és el número 42. Aquesta vegada no ...\nEBRE LUMEN a l'antiga colladora del pas de barca.\nAhir al vespre, gràcies al breu parèntesis que ens oferí la pluja, vàrem poder assistir a la sessió de videomapping de EBRE LUMEN FESTI...\nJORNADA DE PORTES OBERTES DE LA RESIDÈNCIA "LES ESCOLES"\n, Aquest matí s'ha celebrat la jornada de portes obertes de la Residència i Centre de Dia "LES ESCOLES" de Flix. Nom donat a ...\n10 D'ABRIL DE 1834: "ACCIÓ DE MAIALS"\n10 d’abril de 1834 es produí a Maials el primer dels grans enfrontaments entre carlins i liberals de la primera Guerra Carlina. A aquest p...\nTeresa Gil de Vidaure i Flix.\nLa web de la Cana ens ofereix una excel·lent entrada realitzada per Helena Blanch Pérez amb l'escrit " Teresa Gil de Vidaure,...\nRECORDANT EL REPLEGAMENT FINAL REPUBLICÀ DE LA BATALLA DE L'EBRE.\nAvui els amics de la Cana i del CERE hem fet la 6a caminada pel espais de la Batalla de l'Ebre des del Campament del XV Cos d'...\n10è aniversari de la Residència per a la Gent Gran les Escoles Velles.\n"El dia 2 d’agost de l’any 2010 serà una data important en els annals de la nostra història local. El passat 2 d’agost començà a...\nRamon Ortiga guionista de "Hazañas Bélicas". (III)\nRamon Ortiga Griso (Flix, 1921 - Barcelona, 1971)....\nJosep Crivillé, la premsa i la Tercera Guerra Carl...\nGent de Flix (207)\nMedi Ambient (79)\nRiu Ebre (69)\nla Cana (25)\nPresos polítics (16)\nRiba-roja d'Ebre (14)\nMóra d'Ebre (9)\nTorre de l'Espanyol (3)


Guia de l'etiquetatge alimentari - L'OCUC -Etiquetes especials - Etiquetatge nutricional\nEs venen molts aliments envasats en l’etiqueta dels quals podem trobar informació relativa al contingut en nutrients del producte, és el que s’anomena informació nutricional.\nLa informació nutricional és voluntària, excepte quan l’etiqueta inclou un missatge sobre propietats nutritives o saludables de l’aliment, com ara “font de fibra”, “sense sal”, “enriquits amb calci”, etc. També és obligatòria en productes dietètics.\nLa informació es dona per 100 g o per 100 ml de producte, o bé per porció. La informació sobre vitamines i sals minerals s’ha d’expressar en el percentatge de les quantitats diàries recomanables (QDR) que proporcionen 100 g o 100 ml o porció de producte. Correspon a la quantitat diària que una persona adulta ha de consumir per mantenir un bon estat de salut.\nA l’etiquetatge nutricional ha de constar:\n>Valor energètic, expressat en kcal o kJ\n>Proteïnes: les fonts principals són la carn, el peix, els ous, la llet i derivats i els llegums.\n>Hidrats de carboni (els sucres i els midons).\n>Greixos (saturats, monoinsaturats, poliinsaturats, colesterol).\n>Fibra: les fonts principals són els llegums, les fruites, les verdures i els productes integrals.\n>Vitamines i minerals (vitamina A, àcid fòlic, calci, ferro).\nEl juliol del 2007 va entrar en vigor el Reglament (CE) núm. 1924/2006 del Parlament Europeu i del Consell, de 20 de desembre de 2006, relatiu a les declaracions nutricionals i de propietats saludables dels aliments. El seu objectiu principal és protegir la salut i els drets dels consumidors.\nProhibeix, entre altres, les declaracions:\n>falses, ambigües o enganyoses o que no s’hagin provat científicament\n>que donin lloc a dubtes sobre la seguretat o l’adequació nutricional d’altres aliments (publicitat comparativa)\n>que inciti al consum d’un producte afirmant, suggerint o donant a entendre que una alimentació equilibrada no proporciona tots els nutrients necessaris


“La indústria de Tarragona necessita un suport més ferm” | Entrevistes | Indicador d'Economia\nMiquel Àngel Fuster President de la delegació a Tarragona del Col·legi d’Economistes de Catalunya\n“La indústria de Tarragona necessita un suport més ferm”\n“La societat ha de tenir més coneixements en economia, per minimitzar els impactes dels cicles econòmics”\nMiquel Àngel Fuster pren el relleu de la delegació tarragonina del Col·legi d'Economistes. FOTO: X. JURIO.\nContinuisme i evolució. Aquestes són les consignes amb les que Miquel Àngel Fuster i el seu equip assumeix el relleu al capdavant de la delegació a Tarragona del Col·legi d'Economistes de Catalunya després de l'etapa liderada per Pere Segarra, un relleu que s'ha consumat fa poques setmanes. Repassem amb ell el seu programa de govern i el rol dels economistes a la societat, a banda de l'anàlisi de la conjuntura de les nostres comarques.\nQuines són les seves prioritats com a nou president de la delegació territorial del Col·legi d'Economistes de Catalunya?\nEls principals objectius ja ho han vingut sent en els últims anys: potenciar la col·legiació, donar el millor servei als col·legiats, amb especial atenció a la formació, i fer més visible la nostra institució. Pel que fa al primer punt, pensem que tenim encara un nivell baix d'economistes col·legiats, perquè la nostra no és una professió en la que en molts àmbits es pot exercir sense estar col·legiat. El nivell és especialment baix en el cas dels economistes que treballen a empreses, a la banca, l'administració pública o la docència. El percentatge puja, però, en el segment dels assessors fiscals, els auditors o els consultors.\nUn altre segment al que volen conscienciar són els joves. Amb quins incentius volen predicar la conveniència de col·legiar-se?\nEl més important, oferint una formació de qualitat, que ja la tenim, però hem de potenciar els canals no presencials. També treballem per crear un programa de mentoratge, que permeti que els economistes sènior orientin als més joves en els seus primers anys d'exercici. L'altre argument és el networking que possibilitat ser membre del Col·legi, que obre oportunitats professionals gràcies a les relacions públiques. Sense oblidar el sentiment corporatiu que cal potenciar. A més, els joves no paguen quota el primer any i té bonificacions fins arriba als 30.\nQuin diagnòstic fa de la professió en l'entorn de l'empresa?\nLa casuística és molt variada. A les pimes la feina dels economistes és molt transversal, mentre que a empreses més grans està més especialitzada en àrees diverses com la comptabilitat, la tresoreria, auditoria, la fiscalitat, el comerç exterior, etc. Hi ha camp per recórrer, en el sentit que hi ha molts empreses que a l'hora de prendre decisions necessiten el punt de vista qualificat de professionals permanentment actualitzats que puguin exercir de mà dreta de la direcció general.\nUn argument que també serveix per a l'Administració pública...\nAmb més motiu, perquè l'Administració gestiona els diners de tots i això fa encara més exigible el rigor. L'economista ha de ser el contrapès de les decisions polítiques, que són legítimes, però que han d'estar emparades per criteris de gestió, per evitar ensurts com els que hem tingut els últims anys.\nEn els últims anys, la imatge social de l'economista ha patit molts contrastos. D'una banda, la crisi els ha posat a l'aparador perquè han calgut moltes anàlisis. Però de l'altra el fet de no haver-la anticipat els ha passat factura?\nHem de tenir em compte que l'economista no és un futuròleg. La història dels cicles econòmics i les crisis és cíclica i repeteix un determinat patró. L'economista no ha de fer ficció. Ha de dibuixar els possibles escenaris, contemplant-los tots, ponderant-los. Però és absurd pretendre que l'economia sigui una ciència que prediu amb l'exactitud amb què treballen altres disciplines. L'economia està subjecta a factors imprevisibles: desastres naturals, convulsions polítiques, canvis socials... Ara el món és més inestable i tenim un volum més gran d'informació. Les eines han millorat molt, però en aquest món global la predicció és complicada...\nHem aprés alguna cosa de la crisi?\nParcialment sí. Però la millor solució passa per la formació, que tothom tingui uns coneixements mínims de la realitat econòmica, per assumir els riscos. No pot ser que la gent s'endeuti per especular, perquè ho ha fet el veí. Devem tres vegades el PIB que generem a nivell global, i això no pot ser. L'endeutament és necessari, per exemple, per adquirir un habitatge, però evitant els excessos que es van cometre. Amb més coneixements no evites les crisis, però minimitzes molt els efectes. Com a societat ens hem excedit moltíssim i això ha estat devastador per a famílies, empreses, administracions i països. I amb més coneixements els impactes haurien estat menors.\nCom es pot corregir aquest dèficit?\nHem d'incorporar continguts bàsics sobre economia als plans d'estudi de l'ensenyament reglat. Són coneixements que seran útils tota la vida a l'hora de prendre decisions. Perquè si només escoltes els arguments del venedor, et portarà al seu terreny.\nUn esquema que serveix en el cas dels abusos bancaris: preferents, hipoteques multidivisa, accions d'entitats en fallida...\nLa banca ha venut productes molt perillosos, molts cops sense ser-ne conscients, com demostra que alguns venedors hagin col·locat productes a la seva família. El món dels productes financers s'ha sofisticat molt. Però insisteixo en el mateix argument: amb més coneixements, tindríem més criteri sabríem en molts casos quan un producte no ens convé i, en els casos més complexos, quan cal recórrer a un assessor, que ens pot salvar d'una mala decisió.\nCom veu el model econòmic de Tarragona? Darrerament els experts alerten d'una excessiu procés de terciarització...\nL'economia de Tarragona està diversificada i té un gran potencial. Però, personalment, penso que manca un suport més ferm a la indústria, perquè el seu pes específic sobre el PIB haminvat massa. I convé no oblidar que els nivells salarials i d'estabilitat del sector secundari són superiors als altres i que gairebé totes les economies potents tenen una indústria forta. És molt convenient fer política industrial: formació dual, infraestructures, costos energètics... Cal més implicació de l'Administració i els agents socials per potenciar la nostra indústria.\nAixò en un context de desplaçament geoeconòmic d'occident cap a Àsia...\nÉs així. I Europa no pot competir via preu, si no amb tot allò que té a veure amb el valor afegit: recerca, tecnologia, productivitat, màrqueting... Perquè amb els costos és una guerra perduda. Hem de posar el valor els avantatges competitius europeus, que els tenim.\nEl model de les ciutats mitjanes, a debat\nEl Col·legi d'Economistes de Catalunya celebrarà el proper 18 d'octubre la tradicional Jornada dels Economistes, una trobada que en aquest cas reflexionarà sobre el futur de les ciutats mitjanes que es troben a poca distància d'una gran àrea metropolitana. Sota el títol "La viabilitat econòmica de les ciutats mitjanes: un repte de futur", diversos ponents analitzaran les oportunitats de sinergies que s'obren a territoris com el nostre, si és té l'habilitat de trobar sinèrgies amb Barcelona. Experts de la URV com Antoni Terceño, Josep M. Arauzo, Agustí Segarra o economistes com Jordi Angusto o l'arquitecte Joan Llort analitzaran aspectes com la gestió del talent, l'urbanisme, les infraestructures, la qualitat de vida i tots els elements que intervenen en la definició d'un model propi que aprofiti al màxim les potencialitats del territori. La jornada tindrà lloc al Centre Tarraconense 'El Seminari' a partir de les 18:30. Més informació a la web del Col·legi d'Economistes, l'adreça d'e-mail tarragona@coleconomistes.cat o trucant al 977217042.


Noves dates per als Premis CEX\nEls Premis CEX es lliuraran finalment el proper dia 2 d'octubre. Previstos en un principi per al dia 18 de juny a Palma, l'emergència sanitària provocada per la COVID-19 ha obligat a ajornar-los al proper mes d'octubre. Així, les empreses que hi vulguin participar tenen fins el dia 8 de juny per presentar la seva candidatura.\nL’Associació dels Centres de Promotors de l’Excel·lència CEX convoquen, a través de l’IDI (Institut d’Innovació Empresarial), un premi destinat a les empreses que tenguin integrats els ODS dins la seva estratègia empresarial. Les candidates hauran d’acreditar una bona pràctica d’integració dels Objectius de Desenvolupament Sostenible que els hagi permès un avenç qualitatiu dins la seva gestió amb resultats mesurables i rellevants.\nEl Premi CEX, que es convoca a nivell estatal, es donarà per primer cop a les Illes Balears gràcies a la implicació i l’organització de l’IDI, empresa depenent de la Conselleria de Transició Energètica i Sectors Productius, i de la Direcció General de Promoció Econòmica, Emprenedoria i Economia Social i Circular de la Conselleria de Model Econòmic, Turisme i Treball.\nL’associació de Centres CEX reuneix els centres promotors de l’excel·lència d’Espanya, i de la qual l’IDI n’és soci i membre fundador, que té com a objectiu potenciar el desenvolupament de la cultura de la qualitat i de la innovació en la gestió empresarial.\nAquí trobareu les bases dels Premis i més informació.


• Estem veient com el llenguatge d’alguns discursos polítics està adquirint tintes deshumanitzadors seriosament preocupants • Serem capaços d'aprendre del passat i frenar-la abans que siga massa tard?\nEl llenguatge no a soles serveix per a nomenar la realitat, el llenguatge també crea la realitat. Quan Orson Welles, en 1938, emet per ràdio una versió de la ficció ‘La guerra dels mons’, que narrava com els extraterrestres estaven envaint Nord-amèrica, va provocar un estat de pànic col·lectiu. No era veritat, però la gent ho va creure i va actuar com si ho fóra.\nEls fets socials solen anar precedits per les paraules, que són la base del pensament. S’ha analitzat la relació entre els genocidis humans i el llenguatge: perquè un genocidi humà siga executat, abans cal haver abonat pel substrat cultural que ho sustente, cal haver justificat lingüísticament la barbàrie.\nUna atenta anàlisi del llenguatge del nazisme del segle XX haguera facilitat “detectar l’arribada del feixisme (concepte en vies de desgast pel seu mal, i excessivament abundant, ús) a Europa i del nacionalsocialisme a Alemanya“, va afirmar, en 1992, el filòsof italià Giacomo Marramao. Si els nazis van ser capaços d’exterminar, a través de mètodes horrorosos, a milions de jueus i socialistes és perquè ja no els consideraven persones: primerament els havien deshumanitzat amb les paraules.\nActualment estem veient com el llenguatge d’alguns discursos polítics està adquirint tintes deshumanitzadors seriosament preocupants. Els immigrants són el boc expiatori: són titllats, amb caràcter generalitzador, de delinqüents, traficants, terroristes, fanàtics, violents, bèsties, bàrbars. Els estan llevant la seua condició de persones humanes, la seua dignitat.\n“Ací no n’hi ha ablació de clítoris, ací no es maten els carners a casa i ací no hi ha problema de seguretat ciutadana”, diu el discurs de campanya d’un polític espanyol després d’afirmar que a Espanya no n’hi ha lloc per als immigrants “que no respecten els costums occidentals” (caldria definir a quins costums es refereix aquest membre d’una organització política que ha tingut la corrupció i el saqueig públic com a forma de govern).\nDiscursos com aquest, que vinculen als immigrants amb característiques degradants, estan sent cada cop més freqüents, elevats de to i estesos entre la població. A poc a poc, s’està carregant la paraula ‘immigrant’ de connotacions i emocions negatives, de conceptes pejoratius que els despullen de la seua dignitat, els cosifiquen, els deshumanitzen.\nUna vegada deshumanitzat el col·lectiu, els sentiments humans de la compassió, l’amabilitat i l’empatia ja no poden ser projectats cap a ells, no funcionen. Arribat a aquest punt, la cosa a soles pot anar a més.\nI així succeeix, per exemple, als Estats Units, on les paraules ja estan obrint pas als fets: durant aquests dies puc llegir a la premsa, mentre em pose les mans al cap, que Trump ha autoritzat als seus soldats de la frontera sud-oest a disparar contra els immigrants, col·lectiu tremendament maltractat des de la seua arribada al poder, en “casos de necessitat”.\nDurant aquests dies ens ha deixat l’alcoià Paco Aura, que va patir en les seues carns les conseqüències d’un procés de deshumanització arribat al seu punt àlgid, que es pot sintetitzar en una paraula: Mauthausen. Ara observem indicis que ens alerten dels inicis d’una nova onada de deshumanització. Serem capaços d’aprendre del passat i frenar-la abans que siga massa tard?


Llançà vol videovigilància per evitar una nova allau d'ocupacions i robatoris - Diari de Girona\nLlançà vol videovigilància per evitar una nova allau d'ocupacions i robatoris\nL'Ajuntament estudia posar càmeres als accessos a les urbanitzacions i als carrers comercials perquè no es repeteixin fets delictius com els d'aquest estiu L'alcalde assegura que el «repunt» està «sota control» i s'han produït detencions\nManifestants a una casa ocupada el 22 de juny del 2020. acn\nL'Ajuntament de Llançà està estudiant instal·lar càmeres de videovigilància, sobretot als accessos d'urbanitzacions i a carrers comercials, després que aquest estiu patissin una onada de robatoris i ocupacions il·legals que van generar queixes i conflictes veïnals.\nL'alcalde del municipi, Francesc Guisset, assegura que el «repunt» viscut durant els mesos de juny i juliol està «sota control» i que s'han produït diverses detencions «gràcies a l'actuació coordinada dels diferents cossos de seguretat» però temen que a la propera temporada turística es repetixi la situació. A banda de la instal·lació de càmeres, no descarten un «reforç» d'agents de la Policia Local.\nEntre finals de juny i principis de juliol, Llançà va patir una onada de robatoris i ocupacions il·legals que van generar malestar entre els veïns. Es van viure situacions tenses amb enfrontaments amb ocupes i manifestacions. Un grup de persones es van manifestar diversos dies per denunciar la sensació d'inseguretat que patien a conseqüència dels robatoris. L'alcalde va vincular part de la delinqüència amb els ocupes i els veïns van reclamar més pressió policial per combatre-ho.\nMesos després, Guisset assegura que la situació està «sota control» perquè s'han produït diversos desallotjaments i s'han detingut alguns dels implicats en els fets delictius.\nTot plegat, diu, fruit de la coordinació entre Policia Local i Mossos d'Esquadra i també «gràcies als controls d'estrangeria de Guàrdia Civil i Policia Nacional». «Llançà, per sort o per desgràcia, té el ferrocarril i això ens porta algunes d'aquestes situacions», assegura.\nPer avançar-se a un possible repunt de cara a l'estiu, la Policia Local està fent un estudi dels punts on caldria posar noves càmeres. En aquests moments, el municipi compta amb tres dispositius de videovigilància i dos lectors de matrícules.\nLa intenció és ampliar-ho al centre del municipi, especialment, als carrers comercials i als punts «on hi ha antecedents de fets delictius».\nUrbanitzacions i llocs comercials\nA les entrades de les urbantizacions seria un dels punts on s'instal·larien. També es plantegen posar tres lectors de matrícules més a l'entrada des de Figueres, a la carretera que va a Portbou i a la del Port de la Selva. Aquests aparells funcionarien tant de càmera com de lectors. També a la plaça de les escoles, al carrer Rafael Estela, la plaça Major, el carrer Gardissó i al carrer Castellar. A més, es plantegen reforçar la plantilla de policia amb més efectius.


La modificació del RETA serà una realitat al 2021 | CTAC\nPublicat el 27 novembre 2020 — No Comments ↓\nLA COTITZACIÓ PER INGRESSOS REALS ES PRODUIRÀ EN 2021 PER A 327.771 AUTÒNOMS A CATALUNYA PERSONES FÍSIQUES, I PER A 221.585 AUTÒNOMS SOCIETARIS\nL’any 2018, 70.592 AUTÒNOMS VAN DECLARAR INGRESSOS PER RENDIMENTS DE TREBALL SUPERIORS A 30.000€\nMés de 12.500 autònoms amb tarifa plana van declarar ingressos nets per sobre de 20.000€ en l’exercici 2018. D’ells, més de 3.500 van gravar més de 40.000€ de rendiments en aquest període.\nCTAC-Autònoms constata que això és inacceptable, la tarifa plana ha de ser una ajuda a l’inici d’activitat i la regularització de la cotització, s’ha d’establir amb els mateixos criteris que es posaran en marxa amb el nou sistema que s’està construint.\nDes de CTAC-UPTA exigim màxima celeritat al Ministeri d’Inclusió, Seguretat Social i Migracions, perquè es produeixi, com més aviat millor, el canvi en el sistema en cotització dels autònoms. El model de cotització per ingressos reals suposarà que més de 70.000 autònoms que es troben en una tràgica situació econòmica, puguin sentir-se alleujats.\nTrobem absolutament necessari fer els canvis en aquesta situació de crisi econòmica, milers d’autònoms estan cotitzant per sobre de les seves possibilitats. Estan fent un esforç contributiu que suposa per a ells un llast econòmic. Des de la nostra organització hem enviat al Ministeri d’Inclusió, un complet document en el qual s’especifica perfectament com afectaria el nou sistema de cotització a les persones treballadores autònomes.\nDes de CTAC venim reclamant un nou sistema de cotització al RETA (Règim Especial de Treballadors Autònoms), pel qual més de 550.000 persones treballadores autònomes realitzen la seva aportació al sistema públic de la Seguretat social.\nEls canvis que proposem estan dirigits a l’adequació de les cotitzacions, als rendiments nets de les persones treballadores per compte propi, o cosa que és el mateix, als rendiments nets d’activitats econòmiques i/o professionals declarades a l’Agència Estatal de l’Administració Tributària.\nPer a això, és necessari establir trams de cotització diferenciats. En primer lloc, és ineludible rebaixar l’esforç contributiu d’aquells autònoms que declaren rendiments nets d’activitats econòmiques i/o professionals per sota del SMI.\nPer a aquests haurien d’establir-se dos trams especials:\nPer als quals obtinguin rendiments nets inferiors al 50% del SMI: s’establirà una quota de cotització súper reduïda que es calcularà sobre el 25% de la base mínima de cotització vigent. (236,10 x 30,30% = 71,54€).\nPer als quals obtinguin rendiments nets superiors al 50% del SMI i no superiors a la quantia del SMI en còmput anual: s’establirà una quota de cotització reduïda que es calcularà sobre el 50% de la base mínima de cotització vigent. (472,20 x 30,30% = 143,08€).\nPer a la resta dels supòsits, proposem els següents trams de cotització en proporció al rendiment net obtingut per l’exercici de l’activitat econòmica i/o professional:\nPer a aquells autònoms els rendiments nets dels quals superin la quantia del SMI en còmput anual i no excedeixin de 25.000 euros anuals, la base mínima de cotització mensual serà de 944,40 €.\nPer als treballadors per compte propi, els rendiments nets del qual d’activitat es trobin entre els 25.000€ i els 30.000€ anuals, la seva base mínima de cotització mensual serà l’equivalent a la base mínima de cotització mensual (Grup A), prevista per a les persones treballadores autònomes societàries, 1.214,08€.\nPer a aquells autònoms els rendiments nets dels quals d’activitats econòmiques i/o professionals estiguin compresos entre els 30.000€ i els 40.000€ anuals, la seva base mínima de cotització mensual serà un 20% superior al tram anterior, 1.456,96€.\nLes persones treballadores autònomes que obtinguin rendiments nets d’activitats, per imports compresos entre els 40.000€ i 50.000€ anuals, la seva base mínima de cotització mensual serà d’un 20% superior al tram anterior, 1.748,34€.\nEls autònoms que obtinguin rendiments nets d’activitats, per imports compresos entre els 50.000€ i 60.000€ anuals, la seva base mínima de cotització mensual serà d’un 20% superior al tram anterior, 2.098 €.\nEls treballadors per compte propi que obtinguin rendiments nets d’activitats econòmiques i/o professionals superiors a 60.000€ anuals, la base mínima de cotització mensual serà de 2.517,60€.\nAquest sistema de trams de cotització serà opcional per als autònoms, podent triar el seu tram de cotització en funció de les seves previsions de rendiments nets anuals i podent canviar de base de cotització quatre vegades a l’any. Al final de l’exercici fiscal es regularitzaran les cotitzacions perquè les mateixes s’adeqüin als rendiments nets realment obtinguts en l’exercici econòmic.\nEl sistema que proposem garanteix que cap persona treballadora autònoma faci aportacions indegudes al sistema, tant per sobre cotització o per infra cotització.\nÉs necessari que la gran majoria dels cotitzadors al RETA s’incorporin al nou sistema de cotització en funció dels seus rendiments nets.\nConsiderem que en primer lloc s’incorporaran els més d’1.9 milions d’autònoms a Espanya, persones físiques, i en un termini no superior a la finalització de l’exercici de 2021, s’incorporaran els treballadors per compte propi societaris.\nAl nostre judici haurien de quedar exclosos del sistema de cotització al RETA que es proposa, els familiars col·laboradors dels autònoms i els religiosos inclosos en el camp d’aplicació del RETA.\nD’altra banda, també entenem que haurà de posar-se en marxa una Taula de Negociació per als treballadors per compte propi del sector agrari i de la mar.\nPer a concloure, i com manen les recomanacions dels Pactes de Toledo, els canvis en aquest sistema hauran de ser verificats pels Agents Socials a través del diàleg social.\nAquesta entrada ha estat publicada a CTAC, UPTA amb els tags autònoms, compte propi, cotització, cotització justa, cotització no abusiva, cotització reta, cotitzar per ingressos, cotitzar per trams, drets, modificació model, nou sistema, reta, reta 2021, sistema cotització, treball digne per Sandra Zapatero. Bookmark the permalink.


La sociovergència del 155\nLa sociovergència del 158\nBarcelona. Diumenge, 7 de juliol de 2019. 20:32\nDeia Tatxo Benet, irrompent en el debat sobre pactes patriòtics o de blocs, que els pactes locals responen a idiosincràsies locals i que és fins i tot saludable que hi hagi pactes transgressors; "persones independentistes i unionistes s’entenen quan veuen que és positiu per al seu poble" tot i que acte seguit recomanava, com a prioritat, a ERC i Junts per Catalunya (de la CUP no en deia res) pactar en "tots els ajuntaments que fos possible" i, com a segona opció, "pactar conjuntament o per separat amb comuns allà on fos necessari [exemple Lleida]", deia. Em sembla prou raonable.\nLa serena reflexió de Benet contrasta amb l’abrandada declaració d’alguns dels nois de Waterloo, com el diputat de Valls i portaveu parlamentari convergent, sempre prest a alliçonar teatralment, esquinçant-se les vestidures amb suprema facilitat i públicament. El de Valls, on els postconvergents tenen l’alcaldia gràcies a un acord amb ERC, blasmava —la vigília d’anunciar que entregaven la presidència de la Diputació de Barcelona al PSC— els acords del PSC amb ERC a diversos municipis (sempre amb alcaldies d’ERC, per cert) com una traïció a la causa de la "unitat". Per contrast afegia tot un seguit de dades sobre pactes i ho reblava afirmant "manera de ser, manera de fer", mentre demanava lleialtat a l’1 d’octubre. En fi, cap escrúpol a l'hora de fer servir a conveniència una data ja màgica en l’imaginari col.lectiu, sobiranista i democràtic, per la qual hi ha persones que s'enfronten a penes de fins a 25 anys de presó.\nEl més curiós de tot és que, ja tancat el gruix dels acords als consells comarcals i diputacions, la llista de pactes amb el PSC, legítims d’altra banda, la lidera de forma destacada precisament el partit de Carles Puigdemont, tot i la comèdia de queixes amb la lletania habitual. I ara ho han reblat rotundament, amb la cirereta del pastís: els postconvergents han dinamitat l’acord amb ERC i comuns a la Diputació de Barcelona pactant amb el PSC, pacte també legítim i humanament comprensible per no deixar cap lleial servidor a l’estacada. Els partits amb més motxilla pateixen més quan fa pujada. A l'hora de la veritat, quan s’han trobat la fam i la gana, tota aquella llarga llista de retrets i desqualificacions que s’han dedicat socialistes i postconvergents, s’han esvaït. Tot per la pasta (amb les coses del menjar no es juga) i per satisfer un orgull ferit.\nEls socialistes no han deixat mai d’anatemitzar els convergents i les seves refundacions amb el mantra del tres per cent. Venien a dir els socialistes i la seva artilleria mediàtica, i hi han insistit com una piconadora, entre d’altres, que els convergents havien robat tant que gairebé eren una organització criminal. Tan forta va ser la campanya, judicial i mediàtica, que va desencadenar la primera refundació convergent. Per la seva banda, els convergents havien apuntat històricament els socialistes com el cavall de Troia de l’espanyolisme a Catalunya i, des de l’1 d’octubre, com el partit del 155, patriòticament el pitjor desqualificatiu possible.\nAnem a pams. Viscut des de l’Alt Penedès, Junts per Catalunya ha pactat amb el PSC el govern municipal de Vilafranca. Un cas curiós perquè en el seu dia, CiU va obtenir l’alcaldia gràcies a una moció de censura —exigida com a acte patriòtic i de regeneració— recolzada per la CUP i ERC contra el PSC. Des d’aleshores el que hi ha és un pacte de ferro entre els postconvergents i PSC que ara han tornat a reeditar malgrat l’ascens d’ERC, segona força, i la seva predisposició a pactar. Per si no fos suficient, aquest acord també s’ha traslladat al Consell Comarcal. I per no deixar res a l’atzar també s’ha consumat a la Mancomunitat Penedès-Garraf, tothora que també s’ha materialitzat al Consell Comarcal del Garraf, en aquest cas frustrant un acord entre ERC, CUP i comuns que també incloïa Junts. Clarament, el que més s’assemblava a la Catalunya del 80 per cent. Ho han rematat a l’Anoia, també a la vegueria Penedès, territori aclaparadorament sociovergent. Com el Penedès n’hi ha molts més. La llista de consells comarcals que governaran Junts i PSC és generosa, no n'hi ha cap altra tan generosa, de fet. Ho faran fins i tot al Baix Llobregat, on Junts, elecció rere elecció, es va fent petita, residual. Ara ja com a cinquena força, de crossa del PSC, paper que abans semblava reservat només a ICV. I també ho han estès a l’Alt Empordà, la Selva i ho intenten al Pallars Jussà. Tant de gust li han agafat que, al Maresme, Junts i PSC ho estan intentant fins i tot amb Ciutadans.\nEls socialistes no han deixat mai d’anatemitzar els convergents i les seves refundacions amb el mantra del tres per cent\nI aquesta sociovergència, legítima, òbviament, s’ha consumat amb nota a la Diputació de Barcelona, i ha impedit l’acord que lideraven ERC i comuns i que incloïa també Junts, un acord que deixava els d’Iceta sense la presidència de la Diputació de Barcelona (se la quedava ERC) i que abraçaria una amplia majoria sobiranista després del desencís pel pacte a la capital de Catalunya. I aquest, el de la Diputació, sí que ja no és un acord menor (fet per l’esquena, negociant a dues bandes), sinó l’acord a la tercera institució del país, la primera fins i tot pel que fa al marge de discrecionalitat amb els recursos disponibles. Ja no estem parlant d’una institució menor sinó d’un ens que gestiona mil milions d’euros anuals. Només cal dir que l’Hospitalet de Llobregat, segona ciutat de Catalunya, gestiona un pressupost de 248 milions. La Diputació de Barcelona, presidida encara per un convergent amb el suport d’ERC, és la més potent de tot l’Estat, i gestiona la xarxa de mitjans de comunicació locals, els tributs, ajuda la Generalitat a pagar les llars d’infants o infraestructures locals i comarcals de tota mena... Ajuts, fons de prestació i crèdits, entre d’altres.\nDesprés de tant blasmar els del 155, després de mantenir sense treva una campanya soterrada contra el líder empresonat (a qui han acusat miserablement, del dret i del revés, de tota mena de pactes secrets amb sociates o PP) i havent pogut optar per una aliança inèdita, que és precisament la que havia defensat Ernest Maragall per a l’Ajuntament de Barcelona, Waterloo ha pilotat i impulsat ara la patriòtica decisió d’entregar la Diputació de Barcelona al PSC. Per l’amor de Déu, quina mala consellera que és l’estultícia d’una ‘intel.ligència’ rabiüda que li ha lliurat la presidència de la Diputació al PSC només per cardar ERC, per reblar l’estratègia d’Iceta d’aïllar ERC, d’arraconar aquells que s’han erigit com l’única amenaça als feus socialistes. Són els ximples útils d’un astut Iceta que ha sabut explotar l’odi visceral contra ERC. O la minyona creu o se l’engega. Si tota la vida, fins fa quatre dies, has militat en la sociovergència, recuperar l’hàbit deu ser un automatisme.\nLa pregunta final a fer-se és: A quina estratègia respon entregar al PSOE la presidència de la Diputació de Barcelona?\nI és que més enllà de la retòrica patriòtica, de la gesticulació grandiloqüent, del jugadamestrisme cada dia més rocambolesc, al final queda el que queda, ‘maneres de fer, maneres de ser’ que deia aquell amb l’ímpetu desfogat del que fa quatre dies que ha sortit de l’armari polític, després de tota una vida militant a CiU. Si no és que tens pa a l’ull, és clar. O que senzillament ets curt de gambals. Ja ho diu el refrany "veure la palla a l’ull del veí però no ser capaç de veure la biga al teu".\nLa pregunta que cal fer-se és: A quina estratègia respon entregar al PSOE la presidència de la Diputació de Barcelona? És l’enèsima jugada mestra? Ajuda a la internacionalització de res? Fa més fort el moviment republicà o independentista? És la primera resposta al final del judici contra els presos de l’1 d’octubre mentre esperem sentència? Cohesiona més el ja fràgil Govern de Torra o el distorsiona irreparablement? Cohesiona més i millor una majoria parlamentària ja en entredit i amb un vicepresident parlamentari que envesteix dia si dia també contra el seu president? És l’assaig o pròleg de noves majories parlamentàries i de nous governs? Hi ha res ocult i inconfessable en el pacte que lliura la Diputació al 155 en llenguatge neoconvergent?\nLa sociovergència havia perdut força i poder. Ja ha tornat, amb el PSC liderant-la, per a més inri. Que en són de rucs. La sociovergència no estava morta, només de parranda.\nI malgrat tot això, ERC hauria de reaccionar amb serenitat i no precipitar-se en cap decisió. L’única prioritat a les portes de la sentència contra l’1 d’octubre ha de ser articular la resposta a aquesta sentència, prioritat absoluta, organitzant un front antirepressiu. Amb la CUP, amb els comuns (malgrat la jugada a la capital de Catalunya amb Valls-Ciutadans) i també amb el món postconvergent, malgrat que aquest estigui exhibint sense rubor la seva disponibilitat a qualsevol operació per escandalosa que sigui. Com aquell capità, que disconforme amb la seva tripulació, amenaça amb enfonsar el vaixell picant a cops de mall sobre la coberta.\nDiputació de Barcelona JxCat emplaça ERC a crear governs independentistes i trencar amb el PSC El Nacional\nDiputació de Barcelona Calvet reclama a ERC una "proposta concreta" per revertir els pactes amb el PSC El Nacional


Valoració de la 1a. reunió bilateral amb el nou equip directiu del DARP\nL’organització agrària considera que la pagesia està pagant l’excés de canvis en els llocs directius de la Conselleria d'Agricultura. En un any, hi han passat tres diferents amb "colors" polítics diversos i això comporta retards injustificables en la pressa de decisions importants.\nL’entitat demana entrar de ple i amb urgència en la resolució dels problemes que pateixen molts agricultors i ramaders catalans perquè fa temps que estan encallats en la fase d’anàlisi i reiteració d’evidències mentre va desapareixent el teixit productiu, especialment les pimes.\nLes demandes més urgents serien: línies de finançament avantatjoses pels sectors amb greu crisi de preu i per als productors que han de fer inversions, gestió eficient dels ajuts prioritzant els pagesos i ramaders professionals i mecanismes efectius per garantir més protecció en les relacions comercials.\nMembres del Consell Nacional de JARC-COAG, en representació de diferents sectors productius i diversos territoris catalans, van reunir-se el divendres 15 d’abril amb l’equip directiu del Departament d'Agricultura, encapçalat per l’Hble. Consellera, Meritxell Serret.\nL’organització agrària, després de la trobada, manifesta la seva decepció i preocupació per la manca de concreció que hi ha des de fa temps en temes importants que afecten negativament la rendibilitat de les explotacions professionals agràries catalanes.\nEl president de l’entitat, Francesc Boronat, afirma que "la pagesia catalana està pagant l’excés de canvis en els llocs directius de la Conselleria d'Agricultura. En un any, hi han passat tres diferents amb "colors" polítics diversos i això comporta retards injustificables en la pressa de decisions importants".\nEls representants de JARC-COAG van demanar respostes concretes a les propostes plantejades per l’organització agrària perquè consideren que fa temps que el Departament d'Agricultura està encallaten la fase d’anàlisi i reiteració d’evidències mentre va desapareixent el teixit productiu, especialment les pimes.\nMecanismes efectius per a què les explotacions no continuïn patint abusos en les relacions comercials. El Codi de Bones Pràctiques Comercials català és paper mullat i no atura el fet que cada vegada més productors hagin de vendre per sota preu de cost.


Violències - Trata i prostitució\nEscrit per Redacció La Independent\tdijous, 27 de gener de 2022 13:31\nLlegiu-ne més: Catalunya: Surt forma supervivents de tràfic amb finalitat d'explotació per donar suport als processos de recuperació d'altres dones / La Independent / Notícies gènere\nLa trata d'éssers humans en temps de pandèmia\nEscrit per Gloria López. AmecoPress / La Independent\tdimarts, 15 de desembre de 2020 21:37\nLes entitats denuncien que les mesures de contingència dirigides a les víctimes de tracta, d'explotació o en dones en situació de prostitució han estat insuficients\nLlegiu-ne més: La trata d'éssers humans en temps de pandèmia\n“Estem satisfetes d’haver aconseguit que el tràfic de persones sigui a les agendes polítiques”\nEscrit per Alícia Oliver. La Independent / XEDP\tdimecres, 2 de desembre de 2020 18:43\nSICAR cat i CCAR acaben de convocar als mitjans de comunicació per parlar sobre la situació actual de les violències contra les dones i persecucions per motius de gènere.\nLlegiu-ne més: “Estem satisfetes d’haver aconseguit que el tràfic de persones sigui a les agendes polítiques”\nLlegiu-ne més: Internacional: Esteban Beltrán: "Hi ha falta de diligència per detectar possibles nenes i nens víctimes de trata" / La Independent / Notícies Gènere\nEscrit per J. López Tremols. Món Comunicació / La Independent\tdimecres, 25 de març de 2020 17:33\nLlegiu-ne més: La lluita contra el tràfic de dones segueix sense ser eficaç\nEscrit per Redacció SemLac / La Independent\tdijous, 14 de novembre de 2019 13:18\nLlegiu-ne més: Galícia: Montserrat Fernández Garrido: "A la prostitució s'ha de castigar al client" / La Independent / Notícies gènere\nLlegiu-ne més: Debat sobre el Tràfic de Dones amb Helen Mukoro a la Bonnemaison\nEscrit per Gisella Evangelisti. Redacció La Independent\tdijous, 26 d'abril de 2018 13:46\nTot i no haver tingut molt ressò en els media, una cerimònia desenvolupada a Benín City, estat d'Edo, al sud de Nigèria, el 9 de març, podria tenir rellevància històrica i canviar el destí de milers de persones.\nLlegiu-ne més: Nigèria. Rei sacerdot allibera les víctimes de trata\nEscrit per Redacció La Independent\tdijous, 11 de maig de 2017 13:46\nLlegiu-ne més: "Italian girl? No gràcies". El testimoni d'una víctima de la trata de dones\nKajsa Ekis Ekman: "Cal lluitar contra la prostitució i els ventres de lloguer"\nEscrit per Julia López Tremols (tex i fotos). Mon Comunicació / La Independent\tdimecres, 8 de juny de 2016 15:03\nKajsa Ekis Ekman, escriptora i periodista, ha participat a Barcelona en les Jornades Radicalment Feministes, explicant el model suec en contra de la prostitució (*).\nLlegiu-ne més: Kajsa Ekis Ekman: "Cal lluitar contra la prostitució i els ventres de lloguer"\nRosa Cendón, contra la trata i pels drets de les persones refugiades\nEscrit per Judit Aranda i Siscu Baiges. Sicom / La Independent\tdijous, 10 de març de 2016 14:37\n"Hem d'evitar que persones refugiades desapareguin dels nostres recursos d'acollida i siguin explotades a casa nostra"\nRosa Cendón és coordinadora de Sensibilització i Incidència a SICAR.cat, una entitat sense ànim de lucre que atén dones en situació d'exclusió.\nLlegiu-ne més: Rosa Cendón, contra la trata i pels drets de les persones refugiades\nCristina Simó per la desmitificació de la prostitució\nEscrit per Siscu Baiges i Judit Aranda. Sicom / La Independent dijous, 25 de febrer de 2016 07:23\n“Cal desmitificar la idea que la prostitució és un dret i un treball acceptable”, ha manifestat Cristina Simó, vicepresidenta del ‘Moviment Democràtic de Dones’. La regularització legal de la prostitució és un tema que genera molt debat social i polític i que dóna lloc a legislacions diverses fins i tot entre els països de la Unió Europea.\nLlegiu-ne més: Cristina Simó per la desmitificació de la prostitució\nLlegiu-ne més: La trata té gènere: 90% dones i nenes\nLlegiu-ne més: Marroc: Llei contra la trata facilita la investigació i l'enjudiciament / La Independent / Notícies gènere\nLlegiu-ne més: Barcelona: "Survivantes de la Prostitution" de França La Independent / Notícies Gènere\nEscrit per A.S. Redacció La Independent\tdijous, 14 de maig de 2015 13:42\nLlegiu-ne més: Barcelona: Trata i Explotació a Debat / La Independent / Notícies gènere\nEscrit per acciófeminista26n\tdijous, 9 d'abril de 2015 13:51\nLlegiu-ne més: Barcelona: Llibre Blanc sobre la prostitució / La Independent / Notícies Gènere\nLlegiu-ne més: Catalunya: Com tracten els mitjans la prostitució i el tràfic d'éssers humans / La Independent / Notícies Gènere\nEscrit per Comunicació. Institut de Drets Humans de Catalunya\tdijous, 15 de gener de 2015 20:10\nLlegiu-ne més: Barcelona: SICAR cat, guardonat amb el Premi Solidaritat 2014 / La Independent / Notícies gènere\nNo compris esclavitud!\nEscrit per Macu Gimeno Mengual. Coordinadora de l’Àrea de la Dona d’Intersindical Valenciana\tdimecres, 17 de setembre de 2014 14:05\n23 de setembre. Dia Internacional contra l’Explotació Sexual i la Trata de Persones. Manifest d'Intersindical\nPoc han canviat les coses per a les milers de víctimes que anualment són capturades, venudes i explotades sexualment arreu del món.\nLlegiu-ne més: No compris esclavitud!\nFàtima Bacca: La beguda em va portar a la droga i la droga a la prostitució\nEscrit per Diva Criado.Colòmbia. La Independent\tdimecres, 2 d'abril de 2014 17:38\nCreadora de la Fundació "Les abandonades", per ajudar a dones prostitutes del carrer i els seus fills\nLlegiu-ne més: Fàtima Bacca: La beguda em va portar a la droga i la droga a la prostitució\nLlegiu-ne més: Una societat sense ètica\nEscrit per AS. Redacció La Independent\tdilluns, 24 de març de 2014 00:45\nLlegiu-ne més: Brasil: Nenas prostitutes del mundial / La Independent / Noticies genere\nPer eradicar l'esclavitud: una Guia sobre la trata de dones elaborada per les pròpies supervivents\nEscrit per Sara Cuentas Ramírez. La Independent\tdimecres, 18 de desembre de 2013 22:39\nHelga Flamtermesky amb diverses dones que han escapat de la trata van iniciar una pràctica sinèrgica de autoreconeixement i vindicació\nLlegiu-ne més: Per eradicar l'esclavitud: una Guia sobre la trata de dones elaborada per les pròpies supervivents\nEn temps de prostitució globalitzada, conversa amb Esohe Aghatise\nEscrit per Gisella Evangelisti. Itàlia. La Independent\tdijous, 12 de desembre de 2013 13:28\nLa d'Esohe Aghatise és l'única cara morena, en el mar de cares blanques del congrés de feministes italianes de l'octubre de 2013 a Paestum " Libera ergo sum".Anem a fer un cafè plegades amb la idea de fer-li un parell de preguntes per a La Independent, però la conversa amb ella segueix fins a la nit, plena de sorpreses, i el temps es fa curt.\nLlegiu-ne més: En temps de prostitució globalitzada, conversa amb Esohe Aghatise\nFrança: El Parlament aprova una llei contra la prostitució /La Independent / Notícies gènere\nEscrit per Gisella Evangelisti. La Independent\tdijous, 5 de desembre de 2013 20:00\nDefensada per la ministra de Drets Humans, Najat Vallaud - Belkacem , franca - marroquí, com un pas endavant contra les xarxes mafioses que trafiquen amb el cos de dones, ha estat aprovada dimecres pel Parlament francès una llei que està provocant un gran debat. En comptes de penalitzar les prostitutes, (com va establir el 2003 Nicolas Sarkozy) multa als seus clients, i els obliga, com a mesura complementària o substitutòria de la multa, a participar en un stage de sensibilització sobre els problemes que crea la prostitució.\nLlegiu-ne més: França: El Parlament aprova una llei contra la prostitució /La Independent / Notícies gènere\nTracta i explotació de persones a Colòmbia: "No es vol veure, no se'n pot parlar"\nEscrit per Diva Criado.La Independent\tdijous, 5 de desembre de 2013 10:59\nD'esquerra a dreta: Ariadna Tovar i Viviana Waisman, lidereses comunitàries\nEl passat 16 de novembre a Bogotà, Women 's Link Worldwide, va presentar l'informe sobre tracta i explotació de persones a Colòmbia "No es vol veure, no se'n pot parlar"\nLlegiu-ne més: Tracta i explotació de persones a Colòmbia: "No es vol veure, no se'n pot parlar"\nEscrit per Redacció La Independent\tdijous, 28 de novembre de 2013 18:23\nLlegiu-ne més: Dret a no ser Prostituida\nEscrit per Selma James. Vientosur.Info\tdimarts, 12 de novembre de 2013 23:49\nLlegiu-ne més: "Les treballadores sexuals necessiten suport"\nEl 60 per cent dels estudiants madrilenys veuen en la prostitució una forma de llibertat sexual*\nEscrit per Susana Hidalgo\tdissabte, 28 de setembre de 2013 16:31\nExplica Juan José Calderón, psicòleg que treballa a l'associació malaguenya Mujer emancipada, que quan acudeix als instituts a donar tallers sobre igualtat, el més freqüent és que, entre els adolescents, es trobi amb actituds molt permissives amb la prostitució. " Per a molts d'ells el normal és anar amb prostitutes el cap de setmana. I si a algú se li acudís dir que no ho fa, tota la classe es riuria d'ell", assenyala Calderón.\nLlegiu-ne més: El 60 per cent dels estudiants madrilenys veuen en la prostitució una forma de llibertat sexual*\nEscrit per Redacció La Independent\tdimecres, 18 de setembre de 2013 16:24\nLlegiu-ne més: Estat espanyol: 23 de setembre.Intersindical Valenciana contra l'Explotació Sexual /La Independent/ Notícies gènere\nEscrit per Redacció La Independent\tdimarts, 30 d'abril de 2013 16:51\nLlegiu-ne més: La UE dóna l'alerta: augmenta el tràfic i la trata de persones i baixen les comdemnes /La Independent/notícies gènere/\nDe l'abolició de l'esclavitud a l'abolició de la prostitució\nEscrit per Sylviane Dahan\tdijous, 7 de febrer de 2013 06:45\nMés de quatre milions de dones i nenes són traficades cada any al món amb finalitat de prostitució\nL'arribada a les pantalles de Lincoln, l'última realització de Steven Spielberg, ha propiciat un bon nombre de debats i reflexions.\nLlegiu-ne més: De l'abolició de l'esclavitud a l'abolició de la prostitució\nBarcelona: La periodista mexicana Lydia Cacho al CCCB\nEscrit per L.I.\tdiumenge, 20 de gener de 2013 13:51\nEN COMÚ, El Debat de Barcelona 2013 reflexiona sobre l'immens domini del què pertany a tothom:Els drets humans, el saber, la música, la ciutat, la confiança, la llibertat, l'educació...\nEl proper dilluns 21 de gener a les 19'30 hores al CCCB, la periodista i escriptora mexicana Lydia Cacho impartirà la conferència ELS DRETS HUMANS, en el cicle de sessions del Debat de Barcelona del CCCB, que sota el títol "EN COMÚ" reflexiona sobre " l'immens domini del que és compartit, que sense ser de ningú és patrimoni i responsabilitat de tots i cadascú de nosaltres".\nLa periodista Lydia Cacho, està adscrita a la Xarxa Internacional de Periodistes amb Visió de Gènere (XIPVG), de la qual en forma part des dels seu inici la Xarxa Internacional de Dones Periodistes i Comunicadores de Catalunya - Xarxa Internacional de Periodistes amb Visió de Gènere (XIDPIC.CAT-XIPVG), associació d'on neix La Independent.\nLlegiu-ne més: Barcelona: La periodista mexicana Lydia Cacho al CCCB\nEscrit per Sylviane Dahan (Vocal de Dones de la FAVB)\tdimecres, 9 de gener de 2013 17:48\nOPINIÓ (en francés a continuació del català)\nUn còctel Molotov, un cotxe replet d'explosius, una alerta de bomba... En les últimes setmanes, el macroprostíbul Paradise de la Jonquera, un dels més grans d'Europa, no guanya per a esglais. Si algú dubtava de sobre que anava el negoci de la prostitució, aquí en té la prova: és una indústria profundament imbricada amb el crim organitzat. I aquesta gent hi va més aviat amb el broc gros a l'hora de "passar comptes" o disputar-se un tros de pastís.\nLlegiu-ne més: Llei i Ordre (proxenetes)\nPolicies i experts europeus reunits en un seminari sobre el Tràfic de persones\nEscrit per D.C.\tdimecres, 24 d'octubre de 2012 00:00\nl'Escola Europea de Policia (College Européen de Police, CEPOL) ha organitzat a l'Institut de Seguretat Pública de Catalunya el curs Trànsit d'éssers humans (Teh): L'atenció a les víctimes en línia amb els drets humans (THB Victim handling in line with human rights).\nEn el curs es presentarà el model català del cos de Mossos d'Esquadra com a experiència pionera a Europa, el curs té lloc del 17 al 19 d'octubre a la seu de l'ISPC a Mollet del Vallès, que ha aconseguit dur a terme amb èxit operacions contra la prostitució forçada i l'explotació laboral, també es podrà conèixer en profunditat el model suec.\nLa lluita contra el tràfic d'éssers humans (Teh) centra grans esforços en la policia i en les administracions europees des de fa anys i un dels aspectes claus per aconseguir resultats és millorar i potenciar les relacions i les accions coordinades entre les diferents institucions que actuen contra aquest fenomen, una de les activitats criminals amb major impacte global\nLlegiu-ne més: Policies i experts europeus reunits en un seminari sobre el Tràfic de persones\nPrimeres Jornades de Dret i Trata de dones\nEscrit per D.C. Redacció La Independent\tdijous, 18 d'octubre de 2012 15:49\nL'Associació de Dones Juristes convida el proper divendres 26 d'octubre, a Les Primeres Jornades de Dret i Tracta de dones, l'esdeveniment estarà presidit per la seva presidenta Mercè Claramunt.\nLa temàtica de les Jornades s'emmarca des del punt de vista legal com a perspectiva dels drets de les dones en el Tràfic de Persones incloent orientació jurídica sobre els matrimonis forçats com una nova forma de tracta, les víctimes de tracta com a finalistes de prostitució forçada, la detecció i identificació i finalment la protecció i reparació a les víctimes.\nLlegiu-ne més: Primeres Jornades de Dret i Trata de dones\nTenim 1583 persones visitants en línia\nVisites del contingut : 29335226


Preu de la màquina d'ompliment d'ampolles elíquides de la Xina, a la venda, fabricant - Vialliquidfillingmachine.com\nmàquina d'ompliment d'ampolles eliquides\nSom un dels principals fabricants i exportadors de màquines d'ompliment d'ampolles elíquides. La màquina d'ompliment d'ampolles elíquides que oferim troba la seva aplicació en diverses indústries per omplir líquids de baixa a alta viscositat. La velocitat d'ompliment difereix segons el volum que s'ha d'omplir, ja que la màquina d'ompliment d'ampolles elíquides està equipada amb un conjunt d'ompliment de baix a dalt i un control de volum ajustable.\n, Ltd és un fabricant professional de màquines d'ompliment, tapat i etiquetatge que es va establir el 2007 a Guangdong, Xina. Confiem que podem oferir als nostres clients les millors solucions d'ompliment, tapat i etiquetatge segons els seus requisits detallats. Introduïu les dades de la vostra consulta a continuació i envieu-nos el vostre missatge si esteu interessats en la nostra màquina. Gràcies\nMàquina d'ompliment de líquids Màquina d'ompliment de líquids d'ampolla de punta enrotllable de 5 ml\nPreu de la màquina d'ompliment líquid PT220 / màquina d'ompliment d'ampolles líquides\nMàquina d'embotellament a petita escala, mini màquina d'ompliment d'ampolles, màquina dispensadora de líquids\nNOSALTRES $640.00–$640.00/ Conjunt\nFunció i característiques: aquesta màquina adopta un braç mecànic/pneumàtic per cargolar la broca de tapa (personalitzat segons taps específics), equipat amb un dispositiu de lliscament automàtic, per evitar que es faci malbé la tapa. Bomba ristàltica o farciment de bomba de pistó (depèn de la densitat del producte), mesura de precisió, manipulació còmoda. El cos de la màquina està fabricat amb acer inoxidable 304, fàcil de netejar, la màquina compleix totalment els requisits GMP.\nMàquina d'ompliment d'equids Enolmatic automàtica\nMàquina d'ompliment d'ampolles d'oli líquid petita pneumàtica Hiwavetech RP-200\nAmpolla de 10 ml Màquina d'ompliment de líquid d'ampolla de 30 ml Introducció Aquesta màquina s'utilitza àmpliament per omplir productes de bona fluïdesa com ara líquid electrònic, oli, aigua i vi en ampolles mitjançant una bomba digital. 180W Manera d'ompliment Ompliment de la bomba Interval d'ompliment 3-1000ml Broquet 1 broquet d'ompliment Màx. Velocitat 1.8L-3L/Min Dimensió 510*380*340mm Pes 15KG Característica 1. Aquesta màquina d'ompliment es controla pel temps d'ompliment 2. Pot funcionar automàticament o prement el pedal 3. És petit i molt còmode d'utilitzar en un temps limitat espai Sobre nosaltres Pagament i enviament Forma de pagament 1. Accepteu el pagament per T/T, Western Union i Alibaba Trade Assurance 2. També acceptem un dipòsit del 50% per T/T i saldo abans de l'enviament.\nPreu de fàbrica Màquina d'ompliment de líquid automàtic d'ampolles de 10 ml d'equid\nAmpolla de 10 ml Màquina d'ompliment de líquid d'ampolla de 30 ml\nAmpolla d'aigua per a mascotes, màquina d'ompliment de tasses d'aigua líquida, cola, pintura, màquina d'ompliment de sabó líquid, preu de la màquina d'ompliment d'àcid d'oli de motor\nJB-Y2 Enginyers automàtics CE disponibles per a la màquina d'embalatge d'ompliment d'ampolles de sucs de vape / sucs electrònics líquids\nTapadora personalitzada de 10 ml, 60 ml, 120 ml d'ampolla de goril·la goril·la líquida\nMàquina d'ompliment de cervesa d'ampolla de líquid de vidre d'aspecte bonic automàtica\nPreu de fàbrica Màquina automàtica d'ompliment d'ampolles líquides personalitzada\nMàquina d'ompliment d'ampolles d'oli líquid petita pneumàtica Bepacker RP-200\nNOSALTRES $1060–$1500/ Peça\nNova màquina d'ompliment d'ampolles Eliquid 10 ml 2/4/6 broquets\nBossa de bec Xeringa Ampolla d'aigua d'1 galó Màquina d'ompliment d'oli de CBD per a rajoles\nMàquina d'ompliment de Cbd Màquina d'ompliment de líquid d'ampolla de vidre\nMàquina d'ompliment de líquid de doble cap de la bomba d'engranatges\nmàquina automàtica d'ompliment de xarop líquid\nMini màquina d'ompliment de líquids de bomba magnètica manual semiautomàtica de 0-100 ml petita\nNOSALTRES $620.00–$660.00/ Conjunt\nSWANSOFT A02 Màquina d'ompliment d'ampolles de xampú per farcir líquid de pasta dental pneumàtica Màquina d'ompliment de crema de pasta de mel 0 ~ 50 ml\nMàquina d'ompliment de sucs líquids d'oli de CBD, fabricant estàndard de la Xina


INFORMACIÓ DEL FESTIVAL I DE LES SECCIONS\nLes pel·lícules que passin a la fase de preselecció seran col·locades en una de les sis diferents categories, segons el criteri del comitè de selecció. D’aquestes sis categories, dues són de competició. Es consideren per al concurs i/o participació tots els formats.\nConegut com a UNICEF Prize fins del 2011, aquest s’atorga a la producció audiovisual nacional o internacional dedicada als nens, nenes i joves tenint en compte, principalment, aquelles pel·lícules que ressalten els valors ètics i la defensa dels drets humans, segons la Convenció sobre els drets dels Nens i Nenes.\nL’any 2002 el Festival Internacional de TV de Barcelona (FITB) –nom precedent del Festival Internacional de l’Audiovisual de Barcelona (FIAB)- va afegir aquesta nova secció concedint el Premi CREATIU a aquella pel·lícula o curt nacional o internacional realitzat per joves estudiants en l’àmbit audiovisual dedicat a la infància i a la joventut.\nUna mostra de realitzacions fetes pels “nostres protagonistes”: grups de nens i nenes d’arreu del món que han creat les seves pròpies pel·lícules.\nAquest espai està dedicat a aquelles realitzacions que mostren no només les dificultats passades i presents dels nens del tercer món, que moltes vegades són desconegudes i ofereixen una imatge autocomplaent, sinó també els seus anhels i esforços per assolir una infància millor.\nAquesta secció mostra la producció dels Canals temàtics, emissores, productores, realitzadors independents i altres festivals internacionals que treballen la temàtica infantil de qualitat. Animació, curts, sèries, programes educatius, telenotícies infantils… tots els formats són benvinguts.\nFruit de l’acord entre l’OETI i el Col·legi Professional de l’Audiovisual de Catalunya (CPAC). Aquest pretén ser un espai on els professionals de l’audiovisual puguin tenir un punt de trobada per mostrar els seus treballs i debatre’ls.\nA continuació, detallem els audiovisuals guanyadors de totes les edicions:


Girona, punt i final\nBarcelona. Dimarts, 8 de març de 2016. 19:53\nActualitzat Dimecres, 9 de març de 2016. 13:39\nLa renúncia de l'alcalde de Girona, Albert Ballesta, al càrrec que va assumir el passat 22 de gener -només 46 dies ha estat al capdavant de la corporació municipal- és l'epíleg de la desgraciada cursa d'obstacles en què s'ha acabat convertint el relleu de Carles Puigdemont a la capital gironina. És possible que Ballesta no hagi tingut fortuna, com sostenen persones del seu entorn, però el seu futur va quedar decidit el passat 23 de febrer quan, en un intent de tancar el cartipàs municipal, primer va pactar amb PP i C's; després el debat que es va originar va tenir a veure amb el sou com a alcalde, si cobraria 68.000 0 73.000 euros i, finalment, Ciutadans el va deixar penjat. En política i encara molt més en la municipal sempre hi ha una sèrie de picabaralles locals latents que fan ingestionables alguns conflictes. En el cas de Girona, també ha estat així i potser és veritat que Convergència i Esquerra sempre es van buscar durant aquestes setmanes però el cert és que mai no es van estimar.\nAixí ha estat fins al final i la renúncia de Ballesta porta aparellat un acord entre Convergència, Demòcrates i PSC que assegura una sòlida majoria a la nova alcaldessa, la convergent Marta Madrenas, per quatre anys, ja que comptarà amb el suport de 14 dels 25 regidors del consistori. A l'oposició s'hi quedaran els onze regidors d'ERC, CUP, C's i PP. És obvi que l'episodi de Girona no té, per gaire motius, una rellevància exclusivament local. En primer lloc, perquè és l'única capital de província que té alcalde convergent, amb la paradoxa que el gran partit municipal de Catalunya té sempre enormes dificultats a les capitals. Però també Girona és políticament important en aquesta etapa per la posició política de Carles Puigdemont. L'exalcalde va saltar a la presidència de la Generalitat i entre errors d'uns i travetes d'altres la seva figura també ha acabat patint.\nPerò els que han parlat amb Puigdemont aquestes últimes dates asseguren que d'aquest episodi n'ha acabat prenent nota; també, que ha après en molt poques setmanes que debilitar la seva figura s'havia convertit en un objecte de caça major. Ara caldrà veure si la nova alcaldessa és capaç d'enterrar en poc temps el llegat Ballesta o l'acaba perseguint durant el mandat.


Activitats GMVertical: Font de la Pintoresca\nFont de la Pintoresca\nLes fonts i els bells paratges on estan emplaçades són alguns dels atractius que justifiquen apropar-se a aquests vessants del Montseny. El recorregut no és dificultós, ja que presenta poc desnivell.\nLa font de la Pintoresca, situada a la riera de Breda, és un dels paratges més bonics i coneguts de la zona. La humitat ambiental i la proximitat de l'aigua permeten el creixement d'una vegetació característica, el bosc de ribera, que ens acompanya al llarg de la riba oferint-nos un indret de descans i ombra.\nEls pollancres i els verns ofereixen el seu tronc per recolzar-hi l'esquena. Mentre sentim el soroll de l'aigua lliscant per damunt de les roques, podem observar gran quantitat de racons i amagatalls on viuen i s'amaguen els animalons que viuen a l'aigua.\nTambé trobem diverses construccions que aprofiten la força hidràulica. Una d'elles és el molí d'en Bosc, que es troba al marge esquerre de la font. Des de finals de l'edat mitjana, l'ofici de moliner era molt important per al poble i la gent portava el blat, la civada i l'ordi per moldre'ls. Si el bon temps ens acompanya, sempre podem refrescar-nos els peus a les seves aigües netes i fredes.\nPublicat per Toni Benavente a 18:16:00


SENDERISME PER CATALUNYA: Can Maçana - Montgròs - Can Maçana\nNotes: Ruta fàcil, que transcorre per camins ben senyalitzats i ben fressats.\nSitueu-vos davant del senyal de Can Maçana. Pugeu per la pista de l'esquerra (GR 172), aneu guanyant alçada i vistes sobre la comarca del Bages. Quant arribeu al trencall de Sant Pau Vell, agafeu-lo, a la dreta, i amb 5 minuts arribareu a les ruïnes de l'església de Sant Pau de la Guàrdia.\n***Als peus del turó on hi hagué el castell de la Guàrdia es conserven les ruïnes de l'antiga església de Sant Pau, consagrada l'any 1084. Va ser refeta cap a la fi del segle XIII o inicis del XIV i va tenir funcions de parroquial fins al segle XV. Consta d'una nau coberta amb una volta de canó apuntada, ara esfondrada, i absis carrat. Va ser ampliada amb una capella lateral coberta amb volta d'arc rebaixat.***\nTorneu enrere, seguiu a la dreta, passeu pel Coll del Guirló, seguint el GR, per la pista de l'esquerra. Al cap de pocs metres arribeu al trencall del Refugi Vicenç Barbé, agafeu-lo, a la dreta. A partir d'aquest punt i fins que passeu pel Camell de Sant Jeroni haureu de seguir el (PR-C 78). Aneu pujant, passeu pel Pas de La Portella. Amb pocs minuts veieu el refugi davant vostre, al fons. Pugeu suaument per un bosc l'alzines i arribeu al refugi.\nDes del darrere del refugi surt un corriol, agafeu-lo, amb 5 minuts arribareu a l'Avenc dels Pouetons, un dels més grans de Montserrat. Torneu enrere i recupereu el PR, cap a l'esquerra. Deixeu el trencall de la Canal Ampla i aneu seguint el PR. Travesseu el Torrent del Lloro i arribeu al Pas del Príncep.\nBaixeu, a la vostre esquerra us trobareu la Font de l'Esllavissada, a dins d'una petita cova. Prosseguiu el camí i arribeu al Coll del Porc, continueu seguint el PR, passeu pel costat d'una balma i amb poca estona arribeu al Coll del Miracle.\nAneu travessant torrents, el camí és trenca-cames, pujant i baixant contínuament, però no té pèrdua, cal anar seguint marques del PR. Arribareu al Coll de les Comes, baixeu cap el torrent, passeu pel costat del Bassal dels Avellaners, a l'esquerra. Un tros més amunt arribareu a un trencall, aneu a l'esquerra, cap al Montgròs. La pujada té molta pendent, un cop a dalt trobareu un pas equipat amb una corda, baixeu, a baix veureu la Creu del Montgròs, al costat de l'imponent paret vertical de la Roca Plana del Llamps.\nContinueu, arribeu al Coll del Montgròs, grimpeu a la dreta cap al cim del Montgròs, des de dalt les vistes de la Muntanya són espectaculars, a l'igual que tota la plana del Baix Llobregat, el Penedès i amb un bon dia de fins i tot el mar.\nContinueu pel camí, seguint marques, baixeu per l'encaixonada Canal de la Salamandra, passeu a prop de la Font de la Cadireta, a la vostra esquerra. Més endavant arribeu a un trencall on el PR se'n va a la dreta, vosaltres ara seguiu recte en direcció cap el Portell del Migdia i la Canal de la Font de la Llum. Un cop al coll comenceu a baixar per la canal, una mica descomposta però amb el corriol ben marcat. Ja quasi bé a baix de tot veureu un corriol a mà esquerra, agafeu-lo i amb 2 minuts arribeu a la Font de la Canal de la Llum, situada a sota d'una gran llosa de pedra. Un cop vista retorneu enrere i seguiu el corriol avall fins a trobar el GR 172, aneu direcció cap a Can Maçana.\nAra ja només us queda anar seguint aquest camí fins a Can Maçana, sense pèrdua, per bon terreny i ben senyalitzat.\nPublicado por Rai Romagosa en 15:17


ESADE i DigitalES col·laboren en l’impuls de la transformació digital global | ESADE\nNoticia Innovació en models de negocio Notes de premsa\nESADE i DigitalES col·laboren en l’impuls de la transformació digital global\nEl motiu principal d’aquesta aproximació és l’interès comú que comparteixen totes dues institucions per promoure la transformació digital real i convertir Espanya en un referent global en innovació i tecnologia\nDigitalES, Asociación Española para la Digitalización, i ESADE han signat un acord de col·laboració en virtut del qual podran promoure i col·laborar en diferents iniciatives de divulgació del coneixement i de recerca sobre la transformació digital. El motiu principal de l’acord és l’interès mutu de totes dues institucions de promoure la transformació digital real a la societat espanyola, les empreses i les administracions públiques, i convertir Espanya en un referent global en innovació i tecnologia.\nAmb la signatura d’aquest nou conveni, DigitalES i ESADE han acordat posar en comú els recursos disponibles per tal d’identificar iniciatives, campanyes informatives o programes de formació que constitueixin un impuls per a la transformació digital de l’economia, i treballar conjuntament en la divulgació del coneixement, la recerca, el debat social, la formació, la difusió i la visibilitat de l’economia digital.\nEntre les iniciatives incloses a l’acord, destaquen la col·laboració d’ESADE, com a soci acadèmic, en les principals activitats de DigitalES i l’acolliment d’alguna d’aquestes sessions als campus d’ESADE a Barcelona o a Madrid. Per la seva banda, DigitalES col·laborarà amb ESADE en la proposta d’activitats i podrà promoure també la participació de les seves empreses associades.\nEl conveni ha estat subscrit per Alicia Richart, directora general de DigitalES, i Julio Villalobos, director corporatiu d’ESADE. Villalobos ha destacat que “aquest acord de col·laboració respon al compromís d’ESADE de ser un dels líders del nou canvi de paradigma, fruit de l’impacte de la tecnologia i de la digitalització de 360o, a través de la divulgació del coneixement. La digitalització comporta l’aparició de nous models d’aprenentatge com el de la formació permanent, la capacitació en temps real i la manera com es produeix aquesta capacitació. Per bé que la transformació digital està condicionant els models de negoci a tots els sectors, no es tracta d’una simple digitalització dels processos, sinó de la necessitat de reinventar la forma de fer negocis. La tecnologia és una eina, però la clau és el talent i com el gestionem”. Per la seva banda, Alicia Richart ha assegurat que “és fonamental impulsar els estudis tecnològics i de STEM entre els més joves i també el reciclatge dels professionals amb una formació adequada que respongui a l’important dèficit actual de talent i de perfils que el nostre sector reclama”.\nEsade participa al Tech Spirit Barcelona i hi aporta els seus coneixements en emprenedoria, innovació i eSports\nEsade es marca el compromís d’incrementar el suport a l’educació superior i preveu triplicar el nombre de beques al talent


El Nàstic empata un 0-2 i frega el triomf contra el Cornellà\nEl Nàstic remunta dos gols i es queda a les portes del triomf davant el Cornellà\nEls grana aixequen un 0 a 2 advers en el minut 41 però se’ls hi fa el partit curt i no poden empatar. Martín, en el minut 93, ha tingut el triomf però no ha vist porteria\ndiumenge, 22 de setembre 2019 - 14:07h\nEls grana celebren l'empat en el minut 80 | Laia Solanellas\nEl Nàstic de Tarragona millora com a local però encara no guanya. Els grana no han pogut passar de l’empat (2-2) contra un Cornellà que s’ha aprofitat de la puntual feblesa defensiva de l’equip per posar-se dos gols per davant en el marcador, fet que els ha apropat massa al triomf. Tot i que la reacció grana ha existit, aquesta s’ha quedat a les portes de la remuntada completa.\nTous en defensa contra un atac encertat\nEl Nàstic no volia conviure amb els nervis del Nou Estadi però l’inici no ha convidat a la comunió perfecta. Una jugada per la banda dreta dels barcelonins ha acabat amb una centrada poc precisa que s’ha passejat entre un mar de cames. L’esfèric ha arribat als peus de Pablo Fernández i aquest ha posat la punta de la bota per fer el 0 a 1 davant les cares d’incredulitat d’una parròquia grana que ha reaccionat de la millor manera: animant, aplaudint i donant suport als seus jugadors. Era massa d’hora però els de Xavi Bartolo ja havien de remuntar. La resposta de l’equip ha estat ràpida: diverses aproximacions amb perill gràcies a accions de Brugui i Pedro Martín.\nTot i que no es podien considerar ocasions clares, les sensacions sobre la gespa no tenien res a veure a les del matx contra l’Andorra. Únicament Viti era capaç d’aixecar la remor i el neguit del respectable. Quan semblava que l’empat era més pròxim, el Cornellà ha fregat el 0 a 2 amb un contraatac que ha culminat l’exgrana Eloy Gila. I quan la derrota per la mínima s’encaminava cap al túnel de vestidors, Albarrán s’ha alçat com a doble protagonista. Primer en el minut 40 cometent un penal infantil que ha transformat Abde en el 0 a 2. I després rematant una centrada de Ballesteros que ha acabat al fons de la xarxa del porter Ramón en el minut 43. Fins i tot es podria haver empatat quan Perone ha enviat un cop de cap al travesser i l’esfèric ha xocat després al pal dret.\nPablo Fernández celebra el 0-1 en el minut 3 | Laia Solanellas\nL’objectiu en el segon temps era clar: repetir els darrers minuts de la primera i buscar l’empat com més aviat millor. Malauradament, això no s’ha produït. Els tarragonins han vist com el ritme del matx ha anat decaient amb el pas dels minuts de forma perillosa. Ni els canvis ni les instruccions des de la banqueta eren capaces de trencar un segon temps monòton i sense gaires ocasions. Ha hagut de ser una jugada a pilota aturada aquella que ha trencat l’ensopiment. Una centrada de Bonilla era rematada de cap per Perone per fer el 2 a 2 en el minut 80.\nLa cara del matx canviava totalment. Quedaven deu minuts més el contundent descompte per poder fer el tercer. El visitant Prats era expulsat en el minut 84 després de veure la segona targeta groga i el Nou Estadi bullia per trobar el gol del triomf. El Cornellà intentava aturar el matx com podia: suposades lesions constants, endarreriments en el llançament de porteria, etc. L’alegria hauria estat completa quan Pedro Martín es quedava sol davant el porter Ramón. El malagueny ha retallat el guardià de la porteria visitant però la doble rematada no ha trobat els tres pals.\nRamón intentant aturar el cop de cap de Perone que ha acabat en el 2-2 | Laia Solanellas\nEl temps s’ha esgotat i el Nàstic s’ha hagut de conformar amb un punt que no serveix per guanyar al Nou Estadi però sí que val per reconciliar-se amb un públic neguitós després de dues derrotes com a local. Avui no se li pot retreure res a l’afició i, tot i que l’actuació grana ha estat mereixedora de remuntada completa, s’ha de demanar més fortalesa defensiva per evitar accions que costen gols. La pròxima cita dels de Xavi Bartolo serà dissabte vinent a les 18.30 hores al camp del Lleida Esportiu.\nBernabé, Perone, Goldar, Rodríguez, Albarrán (Pereira 79’), Bonilla, Viti (Carreón 46’), Petcoff, Ballesteros, Brugui (Habran 72’) i Martín\nRamón, Prats, Robles, Baro, Jiménez, Fer Pina, Nana, Lobato (Fall 82’), Eloy, Abde (Guzmán 70’) i Fernández (Becerra 60’)\n0-1 / Fernández (5’)\n0-2 / Abde (41’)\n1-2 / Albarrán (43’)\n2-2 / Perone (80’)\nPer als locals Perone (19’), Albarrán (41’), Goldar (45+2’), Viti (45+3’), Carreón (58’), Ballesteros (83’) i Habran (95’) i per als visitants Fer Pina (2’), Fernández (59’), Prats (79’ i 84’), Nana (90’) i Robles (90+4’)\nPer al local Prats\nCarlos Alberto Carbonell, del comitè territorial valencià\nMatx corresponent a la cinquena jornada de lliga del grup 3 de Segona B disputat al Nou Estadi de Tarragona amb la presència de 3.532 espectadors\n"🏀 Lliga EBA - Jornada 1: El CBT guanya a la pista del Badalonès" "🏑 OK Lliga - Jornada 1: El Reus Deportiu, golejat a Girona després d'un pèssim inici"


FUNDACIÓ LA TOSSA DE MONTBUI\nL’any 1954 es va crear l’Associació d’Amics de la Tossa, formada per Mossèn Francesc Espinalt i Garriga rector de Montbui i altres prohoms d’Igualada i Montbui, essent una entitat filial del CECI (Centre d’Estudis Comarcals d’Igualada). Aquesta entitat es va mobilitzar per recuperar un patrimoni que sentien seu, i que s’havia degradat arran de conflictes dels segles XIX i XX. Aconseguiren el suport de les administracions de l’època, en especial de la Diputació Provincial de Barcelona, que va ajudar a restaurar l’Església de Santa Maria de la Tossa, sota les directrius del Dr. Eduard Junyent (en aquell moment director del MEV) i del Sr. Camil Pallàs (arquitecte director del Departament de Catalogació i Restauració de Monuments de Catalunya). Les obres de restauració van durar des del 1954 fins al 1961.\nUn altre fet important, és la creació al 1956 del Patronat de la Muntanya de la Tossa. Aquest va comprar els terrenys que envolten l’església de Santa Maria de la Tossa. La tasca d’aquestes persones fou molt activa, i uns anys després aconseguiren que el Departament d’Obres Públiques de la Diputació de Barcelona construís la carretera que porta a dalt de la Tossa. A l’any 1967 es consolidà la torre de defensa deixant el seu interior preparat com a sala d’exposicions. El Sr. Pau Llacuna, president del Patronat en aquells anys, feu un recull d’eines de la pagesia i va crear la col·lecció que es troba actualment exposada als visitants, i que s’anà ampliant amb donacions dels veïns. Posteriorment, es va consolidar l’espai del turó de la Tossa com a centre de turisme històric, monumental, de natura i d’oci, rebent moltes visites cada any atretes per la bellesa de l’espai.\nLa Fundació, actualment, treballa activament de forma voluntària per tal de portar a terme els seus objectius, conjuntament amb l’ajuntament de Santa Margarida de Montbui, dins del marc legal del Consorci la Tossa de Montbui.


El pressupost de l’Ajuntament de la Garriga en una Catalunya independent | La Garriga Digital\nDesprés d’aquestes dades irrefutables, contundents i amb tota seguretat sorprenents per a la resta de forces polítiques, podem analitzar una de les claus de volta: com afectaria la independència de Catalunya a les arques dels Ajuntaments?\nCada cop són més els catalans conscients de la magnitud de l’espoli fiscal al que Espanya sotmet Catalunya: 21.000.000.000 € cada any. Ho escriuré en lletres per a què s’entengui millor: 21 mil milions d’euros cada any. Això equival a 60 milions d’€ cada dia. I a 3.000 € per català cada any. I a 1.000 € per família cada mes (prenent 4 membres per família, de promig). Aquestes dades fan referència a nivell nacional, però… com es poden traslladar a l’esfera municipal?\nAmb les dades macroeconòmiques a la mà, i pel que més d’un economista ha afirmat darrerament, la resposta és esfereïdora: els Ajuntaments del País Basc tenen el doble de pressupost per càpita que els de Catalunya.\nAixò és fàcil contrastar-ho amb les dades que comentàvem en el paràgraf anterior. Partint dels 3.000 € d’espoli per català i any, i considerant els 14.000 catalans que en números rodons viuen actualment a la Garriga, resulta que Espanya es queda cada any 42.000.000 € que marxen de la Garriga, i que no tornen mai més. Si considerem que de les 3 administracions públiques que existeixen a Catalunya (Estat espanyol, Generalitat de Catalunya i Ajuntaments) els pressupostos municipals representen aproximadament una tercera part de tot el global, resulta que Espanya cada any s’emporta 14.000.000 € del pressupost del nostre Ajuntament de la Garriga. I resulta que el pressupost de l’Ajuntament actualment és de poc més de 16.000.000 €.\nAmb una Catalunya independent, doncs, l’Ajuntament de la Garriga passaria dels actuals 16.000.000 € de pressupost anual, als 30.000.000 €. Gairebé el doble!!! Imagineu-vos què es podria fer amb tots aquests diners que, no ho oblidem, hem guanyat tots els garriguencs i garriguenques amb el nostre esforç i treball. En un sol any, donaria per fer una nova llar d’infants de primera, i per cobrir les necessitats de l’ensenyament obligatori i secundari, es podrien atendre les necessitats bàsiques (aliment, habitatge de lloguer, i altres) dels garriguencs més colpejats per la crisi i dels col·lectius més desfavorits o vulnerables (gent gran, persones amb dependència, nouvinguts…), també per fer el desitjat Centre Cívic i un gran aparcament soterrat a la Sínia, es sanejarien els paviments públics (asfaltat, voreres, places…) i el mobiliari urbà, es podrien destinar ajuts al comerç i la indústria garriguencs (formació, noves tecnologies i promoció), i es podria construir una pista poliesportiva nova. I tot això, en un sol any!\nÉs evident que les xifres anteriors són tan contundents i esfereïdores com llunyanes en el temps, de moment. Per això, al grup local de SI de la Garriga, ara mateix, tenim molt clar el que farem en el govern municipal per optimitzar el pressupost de l’Ajuntament i poder cobrir les necessitats més urgents. La regidoria de transversalitat, amb el gerent de regidories al capdavant, coordinarà accions, recursos i responsabilitats, de manera que l’estalvi obtingut es podrà destinar a les polítiques socials de lluita contra la pobresa i l’exclusió social, així com a les necessitats col·lectives més imprescindibles.\nFerran Ribó i Ayuso. Economista, coordinador de SI la Garriga\nJosep Oliveras Cuquet. Cap de Llista de SI la Garriga\nArticle anteriorPerales destaca la vàlua de la seva llista a l’acte de cloenda d’Acord\nArticle següentCloenda de la campanya del PSC a Can Raspall


Com gestionem la culpa quan no complim les expectatives | David Torné\nPublicat perDavid Torné\t 16/11/2015 03/08/2018 Deixa un comentari a Com gestionem la culpa quan no complim les expectatives\nFa temps vaig escriure sobre com gestionar la frustració que es desprèn de l’activitat del dia a dia, de tot allò que no acaba de sortir bé i et carrega negativament. Vull dedicar les línies d’avui a un sentiment present de forma constant en el ventall d’emocions generades de la realització la nostra activitat i que ens costa gestionar i acceptar: La culpa\nQuan hi ha quelcom que no funciona ens enfadem i quan passa la intensitat dels primers moments arribem a la conclusió del lloc que ocupem en l’equació. Sovint no som únicament la víctima, som l’autor intel·lectual i l’executor de la nostra pròpia desgracia. Te’n acabes adonant i que fas? Culpabilitzar-te a tu mateix, carregant-te de mal rollo com si d’electricitat estàtica es tractes.\nÉs curiós que poc ens costa deixar enrere el sentit crític i deixar d’agafar la distancia per analitzar un problema amb la ment freda. NO. Tot acaba amb decepció pel que no s’ha fet i amb culpa però sense l’anàlisi necessari perquè, si almenys torna a passar, com a mínim funcioni una mica millor. Només una mica millor…\nQuan tu ets el teu pitjor enemic\nAcaba la jornada i t’adones que no has pogut fer el que havies previst a priori. Has tingut imprevistos, però també has interromput la teva activitat amb descansos de baix valor afegit, una consulta al diari digital, una al mòbil, un cafè i una conversa amb un company interrompen de forma innecessària el teu flux i l’execució de les teves accions clau…\nEl primer pas és prendre consciencia del que esta passant. Ens deixem arrossegar per les circumstancies i per les emocions que generem. Ser capaç d’apartar-se i mirar les coses amb perspectiva, en fred, com si busquessis resposta al cas d’una altra persona és una bona forma de percebre les coses sense tants perjudicis. Et diré més, creus que hi ha algú al teu voltant que et pugui aportar una visió objectiva del que fas? Si és així no dubtis en demanar-li ajuda, la informació que et pot aportar no te preu.\nEscriu una llista de punts amb totes les demores i interrupcions. Guarda-la i deixa passar un temps perquè tot reposi, un parell de dies. Passat el període de descans recupera-la, llegeix-la i pregunta’t quina creus que és la font del problema? És externa o la generes tu mateix? En qualsevol dels dos casos la qüestió és que pots fer per canviar-ho?\nDesprés d’intentar implantar grans canvis, o grans correccions en la meva rutina m’he acabat convencent que la solució menys intrusiva i frustrant és muntar petits experiments, petits canvis per corregir la situació. Fer en petit, com si comences a implantar un nou hàbit.\nSi el problema son les interrupcions a causa del dispositiu i la xarxa. Abans de començar a treballar desconnectà el cable de xarxa – desendolla’l i guarda’l en un calaix – i apaga el mòbil. Implanta l’hàbit de preparar la sessió.\nLa clau és fer quelcom amb intencionalitat, no un canvi superficial fet a la lleugera i que s’esfondrarà a la primera de canvi (ficar un post-it a la pantalla dient No et connectis! o similars). Un canvi com el mencionat indica compromís i pot ser que no funcioni però si aquest és el cas no hi haurà una sensació de culpa sinó quelcom més proper a la curiositat per saber que ha passat i com ho pots tornar a plantejar.\nQuan no compleixo les expectatives\nHas tingut que deixar en espera tasques delegades que estan esperant clients o companys i això et remou per dins. No es tracta de frustració sinó de la sensació de culpa d’haver de demorar una acció subjecta aquell pacte no escrit que tens amb els teus col·laboradors. Penses en la confiança que depositen en tu i com d’alguna manera tu l’has traicionada.\nTu no pots saber que pensen els demès. Sentir-se jutjat pel que fas o pel que no has fet és quelcom que genera la teva ment. És terrible, freqüentment els sentiments negatius – en aquest cas culpa però també frustració – generen reaccions físiques que reforcen i potencien el sentiment generant a la vegada nous pensaments negatius que intensifiquen aquestes reaccions.\nComencem per trencar la roda. Em remeto al punt anterior on parlava de la necessitat de prendre consciencia de la situació, no del problema en general sinó de cadascuna de les situacions que es presentin. Calen eines per poder-ho corregir, te’n proposo dues, una a curt termini i l’altra a llarg termini:\nA curt termini. Agafar les regnes de la situació i prendre la iniciativa. Es necessari renegociar el compromís? Fica’t en contacte amb l’altra part i reajusteu l’entrega. Està encara dins del període d’entrega acordat? Encara tens marge de maniobra? Doncs si és així decideix quina activitat aplaçaràs per fer el que toca i quan t’hi dedicaràs. Bloqueja el temps fica’t en marxa.\nA llarg termini. Medita, així de senzill. Necessites educar la teva ment per ser conscient del que estàs vivint, dels teus pensaments, emocions i sensacions físiques, i no ser arrossegat per ells. Et dona un marge de maniobra necessari per corregir les situacions de les que parlem. Com sempre, cal temps i pràctica, en parlava en aquest post.\nPer acabar un parell d’apunts finals aplicables a les dues situacions. Quan estàs en una escenari en calent, envaït per la culpa, la frustració o la ràbia no és el millor moment per prendre decisions ni emprendre segons quines accions. No tenim la ment clara i el nostre comportament pot ser erràtic. Desconnecta, deixa-ho per demà, si pots pren-te un parell d’hores per temperar-te i ja hi tornaràs quan puguis actuar en fred.\nEl segon apunt es que encara que parli de proactivitat i de reconduir la situació no vol dir que ho hagis de fer sol. Si cal demana ajuda als teus companys, encara que només sigui per parlar, calmar-te i conèixer el seu punt de vista. Ja saps que dos o tres sumen més que un i que tenint-los al costat et serà més fàcil engegar les accions correctives que hagis decidit.\nPer combatre la culpa cal aconseguir guanyar distancia per tal de ser conscient del que estàs fent, on t’estàs equivocant i decidir quin petit canvi pots aplicar amb garanties per començar a girar la situació.\nphoto credit: . via photopin (license creative commons)\nPublicat perDavid Torné 16/11/2015 03/08/2018 Publicat enEfectivitatEtiquetes: Culpa, Emocional, Mindset


La cirurgia refractiva. Tot allò que vols saber abans d'operar-te.\nAvui en dia, gràcies als nous avenços tecnològics és cada vegada més fàcil poder gaudir d’una vida més còmoda, en aquest cas, disminuint la dependència de les ulleres o lents de contacte. Sotmetre’s a cirurgia refractiva per a les correccions d’hipermetropia, miopia o astigmatisme, en definitiva, millora la qualitat de vida. Us explicarem per què.\nVull operar-me amb cirurgia refractiva. Què haig de saber?\nEls defectes refractius o de graduació són problemes basats en defectes d’enfocament en la visió i, per tant, és necessari realitzar una correcció òptica, com seria la utilització de les ulleres per tal de poder veure-hi bé i distingir els diferents elements. Els principals defectes de la refracció ocular són la miopia, la hipermetropia i l'astigmatisme.\nAdéu a la dependència de les correccions òptiques!\nFactors a tenir en compte per operar-se amb cirurgia refractiva.\nPer sotmetre’s a la cirurgia refractiva s’han de tenir en compte una sèrie de factors i de variables que poden dependre de cada persona. S’han de complir amb un mínim de requisits:\nTot i que per operar-se s’ha de ser major d’edat, en els pacients menors dels 22 anys, l’ull encara no ha acabat de madurar i encara no és estable, i per tant podria tenir canvis i el grau de miopia o hipermetropia.\nConèixer el grau de miopia, hipermetropia o astigmatisme. És important per què segons la graduació, s'hauria de valorar si convé l’operació, tant en els casos que es té un baix grau com en els casos que el grau defecte refractiu és elevat.\nHaver tingut una graduació estable almenys durant el darrer any.\nValorar si es pateix alguna altra patologia ocular.\nNo operar-se durant l'embaràs ja que, durant aquest període, es poden patir canvis en la refracció.\nQuin tipus d’operació és adient per a cadascú?\nDe la franja d’edat d’entre 18 a 50 anys:\nCirurgia corneal amb Làser per corregir defectes refractius fins a vuit diòptries de miopia.\nImplant de lents intraoculars a la mateixa franja d'edat per graduacions més altes o quan no sigui possible modificar la còrnia.\nPer majors de 50 anys, amb problemes de visió de lluny de prop:\nCirurgia de la presbícia amb lents trifocals.\nQuins són els primers passos abans d'operar-se?\nEl primer pas de tots és visitar al teu oftalmòleg. Ell és qui decidirà si et pots o no sotmetre a l’operació. És molt important estar totalment informat sobre el risc i beneficis que comporta la intervenció. És per això que l’oftalmòleg et realitzarà un estudi previ on analitzarà el teu cas, el valorarà i t'informarà de tots els factors implicats en l’operació.\nQuins són els avantatges de la cirurgia refractiva?\nOperar-se millora la qualitat de visió i, per tant, de vida del pacient, gràcies a la disminució de la dependència a les correccions òptiques. D’aquesta manera, i el motiu pel qual la majoria de pacients s’operen, és per la possibilitat de prescindir de les ulleres després de l’operació. Aquest fet influeix en un segon avantatge, que consisteix en beneficiar-se d’un canvi estètic. Com a resultat, els pacients operats noten una sensació de llibertat i més independència, ja que no han recòrrer a les correccions òptiques com abans.\nVeure vídeo del testimoni de l'Albert.\nPer què operar-se a l’Institut Oftalmològic Clínica Girona?\nPerquè estem a prop de casa teva. No et caldrà anar lluny per trobar bons professionals.\nA l’institut Oftalmològic Clínica Girona disposem d'oftalmòlegs especialistes en cirurgia refractiva i en cada una de les parts de l'ull. Et tractarem, durant tot el procés, amb un gran equip humà i professional i amb tota la tecnologia avançada que disposem, tant en les proves diagnòstiques com en els procediments quirúrgics.\nSi vols més informació, contacta’ns. La PRIMERA VISITA és gratuïta!


Jaume Asens planteja un referèndum el mateix dia d'unes eleccions constituents - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nJaume Asens planteja un referèndum el mateix dia d'unes eleccions constituents\nEl tinent d'alcalde de Barcelona Jaume Asens va proposar ahir celebrar a Catalunya un referèndum independentista i unes "eleccions constituents" en un mateix dia, i va asseverar que la seva formació, Barcelona en Comú, no descarta confluir amb la CUP en uns pròxims comicis catalans.\nEn ple debat sobre el full de ruta sobiranista, Jaume Asens, membre de l'equip de govern de l'alcaldessa Ada Colau, va llançar ahir una nova proposta. "Una possibilitat seria fer el referèndum i les eleccions constituents el mateix dia", va afirmar l'advocat en una entrevista al diari digital Crític. D'aquesta manera, hi hauria dues urnes, una per a la papereta del partit i l'altra per votar sobre la independència, una fórmula que Asens creu que contribuiria a incentivar la participació dels contraris a la secessió.\nTambé el quart tinent d'alcalde va afirmar que li semblaria "desitjable" una aliança electoral amb la CUP: "Barcelona en Comú no descarta confluir amb la CUP en unes eleccions catalanes", va assegurar el tinent d'alcalde barceloní.


Els cristians som persones esperançades, compartim amb altres el convenciment de que les injustícies seran vençudes per la tenacitat humana de fer el bé. No renunciem a esperar en un món millor on regni la justícia i la pau. La força d’aquest esperança és el convenciment que la resurrecció venç tota mort. “No crida ni alça la veu, no la fa sentir pels carrers. No trenca la canya esquerdada ni apaga el ble que vacil·la. Porta la justícia amb fermesa, sense vacil·lar ni doblegar-se, fins que l'haurà implantada a la terra; i els qui viuen lluny, a les illes, esperaran les seves decisions.” (Is 42, 1-4)\nLes persones, en general, no som de pedra picada. Som febles i més volubles del que ens pensem. Malgrat tenir principis i conviccions fermes, som vulnerables a les incongruències pròpies de la condició humana. Hem d’assumir i acceptar-ho confiant que l’amor dels altres sabrà perdonar les nostres faltes.“T’ho dic amb tota veritat: Quan el gall cantarà, m’hauràs negat tres vegades” (Jn 13, 38)\nVivim en un temps on l’individualisme s’imposa. Al darrera d’aquesta actitud hi ha un fort egoisme que impedeix l’adhesió a grans causes i evita qualsevol compromís estable. L’amor al proïsme i la donació sense límits se’n ressenten perquè sóc apreciats. Cal tornar a parlar i practicar dels grans valors i virtuts que donen sentit a la vida. “El Fill de l’Home no ha vingut a fer-se servir, sinó a servir i a donar la seva vida com a preu de rescat per tots els homes” (Mt 20,28)\nPublicat per Jordi López Camps a 21.4.17