Elliot Fernandez » TV3\nReportatge sobre banca ètica a TV3\n19/01/2011 On van a parar els nostres diners mentre els tenen les caixes i els bancs. No demanem mai a la nostra entitat que ens expliquin en què inverteixen els estalvis que els confiem. D’on surten els beneficis que obtenim els clientes i que a més han d’enriquir el negoci bancari? Què és la Banca ètica?\n17/10/2010 El programa Àgora de Televisió de Catalunya va entrevistar David L. Altheide, sociòleg i professor a l’Arizona State University, sobre com els mitjans de comunicació participen en la construcció i difusió del llenguatge de la por des dels atemptats de l’11-S als Estats Units i fins avui.\n10 coses a saber sobre la corrupció política\n31/10/2009 S’ha publicat i comentat molt als mitjans de comunicació sobre un nou cas de corrupció política a Catalunya. Parlem, com ja sabeu, de la detenció de l’alcalde (ex-alcalde a partir de dilluns) de Santa Coloma de Gramanet, el regidor d’Urbanisme, dos ex-alts càrrecs de la Generalitat de Catalunya en època de Jordi Pujol i diversos […]


Apartments City Center Ivanovo Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 162 allotjaments a Ivanovo.\nUlitsa Velizhskaya 5, Frunzensky, Ivanovo, Rússia, 153008 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartments City Center\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartamenty V Ivanovo - 9 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Ivanovo. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartamenty V Ivanovo - 9 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Ivanovo. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, ascensor, àrea de fumadors.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartamenty V Ivanovo - 9.\nL’establiment es posarà en contacte directament amb vosaltres amb relació al pagament per avançat, que s’ha d’efectuar com a màxim 5 dies després de fer la reserva. L’establiment es reserva el dret de cancel·lar la reserva en cas que el dipòsit no s’hagi abonat. Cal que informeu Apartments City Center de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (44)Parelles (8)Viatgers en solitari (10)Famílies amb infants petits (12)Famílies amb infants grans (1)Grups (14)


Visita guiada per Àngels Miralles a l’exposició «Valentí Fargnoli. El paisatge revelat» – Cultura Virtual\nLloc: Casa de la Paraula, Santa Coloma de Farners.\nLa coordinadora de l’Any Fargnoli, Àngels Miralles, farà una visita guiada a l’exposició «Valentí Fargnoli. El paisatge revelat» a la Casa de la Paraula, Santa Coloma de Farners.\nLa mostra recorda un dels fotògrafs més destacats de la primera meitat del segle XX (Barcelona, 1885 – Girona 1944) i s’ha organitzat justament quan es compleixen 75 anys de la seva mort.\nL’extensa obra de Fargnoli permet reconstruir la realitat de les comarques gironines de fa un segle. El fotògraf les va recórrer incansablement i va anar deixant constància en imatges dels paisatges i de la gent, un testimoni documental del qual INSPAI, Centre de la Imatge de la Diputació de Girona, té una de les millors recopilacions, ja que és un dels pocs centres que disposa d’un nombre tan important de suports originals en placa de vidre (concretament 834).\nL’exposició es podrà visitar fins el dia 27 de juny.\n+Informació de l’activitat


HUMANA - Notícies-646\n20 milions de persones involucrades en el programa TCE de lluita contra el VIH\nHumana s'uneix a la comunitat internacional en el Dia Mundial de la SIDA, que se celebra aquest diumenge 1 de desembre amb el lema "Les comunitats marquen la diferència". Situar a les persones i les comunitats en el centre de la lluita contra el VIH / SIDA és clau en la lluita contra aquesta epidèmia que afecta gairebé 38 milions de persones a tot el món, dels quals 20 milions viuen a l'Àfrica.\nLes organitzacions que formen Humana People to People són pioneres en la lluita contra la SIDA a l'Àfrica: des de fa 20 anys impulsen el programa Total Control of the Epidemic (TCE) l'objectiu és combatre el VIH i la SIDA mitjançant la prevenció, l'atenció i el suport amb una estratègia liderada per les persones, treballant braç a braç amb les comunitats sobre terreny. Aquest programa es finança amb els recursos obtinguts amb la gestió de la roba usada a països com Espanya i amb el suport de finançadors externs com The Global Fund o USAID.\nL'estratègia es basa en la mobilització entre els mateixos ciutadans: són els veïns o els membres d'una comunitat els que ofereixen la informació, motiven i empoderen les persones per accedir als serveis de salut, que poden ser vistos com a elements intimidants o desconnectats de la realitat dels més afectats.\nLa mobilització comunitària permet oferir consells i explicar quins són els mètodes de prevenció, què significa ser seropositvo, com accedir a diagnòstics i tractaments, i com aconseguir la supressió de la càrrega viral. En dues dècades de funcionament, el programa ha arribat a més de 20 milions de persones en 12 països a Àfrica i Àsia, en col·laboració amb els respectius governs: Angola, Botswana, Xina, Guinea Bissau, Índia, Malawi, Moçambic, Namíbia, República Democràtica de Congo, Sud-àfrica, Zàmbia i Zimbabwe. Namíbia justament en 2018 va superar els objectius 90-90-90 establerts per ONUSIDA. Aquest èxit es deu a un canvi d'estratègia de les autoritats sanitàries de país, una estratègia en la qual ha participat activament DAPP-Namíbia, soci local de la Fundació.\nConferència Internacional sobre la SIDA i les Infeccions de Transmissió Sexual a l'Àfrica ICASA\nHumana People to People participa activament en la Conferència Internacional sobre la SIDA i les Infeccions de Transmissió Sexual a l'Àfrica (ICASA 2019), que se celebra de el 2 a el 7 de desembre al Centre de Convencions de Kigali, a Rwanda. Organitzada per The Society for AIDS In Africa (SAA) i el govern de Rwanda representa una oportunitat per analitzar la situació actual a l'Àfrica de l'epidèmia de VIH i definir una estratègia única en la seva lluita. S'espera que més de 10.000 delegats de gairebé 150 països assisteixin a l'esdeveniment.


EMPORDÀ LLEURE: Quatre propostes de futur immediat que llancem des de l'Escola l'Empordà a la Direcció General de Joventut\nQuatre propostes de futur immediat que llancem des de l'Escola l'Empordà a la Direcció General de Joventut\nQuatre propostes de futur immediat que llancem des de l'Escola l'Empordà a la Direcció General de Joventut:\n1) Ens agradaria que l'obligatorietat de tenir el títol de monitor/monitora fos una obligació legal al 100% per a tothom que vulgui dedicar-se a l'educació en el lleure, com a curs bàsic de formació.\n2) Ens agradaria també que els futurs monitors/monitores fòssins agents educadors de la Convenció sobre els drets dels infants, en el sentit que estiguessin preparats per a respectar-la en la seva acció socioeducativa en el lleure però també persones implicades en la seva difusió entre els infants i joves al seu càrrec.\n3) Ens agradaria que els cursos d'especialització per a monitors/monitores, com ara menjadors escolars i transport, fossin homologats i un requisit per a treballar en les respectives especialitzacions.\n4) Finalment, l'any 2003 des de Joventut es va organitzar amb l'Associació Fada (avui Fundació Viki Bernardet) un curs de prevenció d'abusos sexuals a menors on també s'hi van convidar específicament a les escoles de lleure educatiu amb la intenció que s'inclogués en la formació de monitor/monitores, ens consta que molt poques escoles ho varen fer. L'any 2014 vam organitzar el primer curs per parlar del projecte del protocol del lleure en la prevenció d'abusos sexuals (Juntament amb el CEESC a Girona i impartir per Fundació Vicky Bernardet). És per tot això que ens agradaria que l'implementació d'aquest protocol hauria de ser prioritari i hauria d'anar acompanyat de la respectiva formació als cursos de directors i directores.


F l u x: de maig 2015\nAJUNTA ELS LLAVIS I BUFA\nAra ja no cal dir res, no cal fer res. Potser només xiular. Perquè sabem xiular, oi que sí?\nDoncs bon cap de setmana a tothom, lleons, culers, xais i hienes inclosos.\nEtiquetes: Futbol, Música, Política\nDETENIR EL DISCREPANT\nDiu que si demà xiulo em detindran. Probablement qui proposa aquestes coses no ha estat mai en un concert de música rock, en un embús monumental, en una assemblea universitària o en alguns partits de la Roja.\nAquests dies circula per Twitter un escrit anònim que de tan evident faria somriure si no fos per les dificultats que fa anys que la raó i l'evidència passen a l'Espanya institucional: s'hi diuen coses com ara que polititzar l'esport no és pitar un himne, sinó obrir amb l'himne (amb qualsevol himne) un partit de futbol; que quan un programa una cançó (o un discurs) i espera que al final la gent aplaudeixi per la mateixa regla de tres ha d'acceptar que alguns, molts o pocs, no aplaudeixin, o se'n riguin, o xiulin; que si som lliures per aplaudir un Rei hem de ser-ho també per callar o per xiular-lo. Curiós país aquest en què les obvietats circulen sense signar per Internet i la policia, moguda per les autoritats judicials i atiada pels mitjans, actua just en la direcció contrària.\nPerò ja sabem que no hi ha res de nou sota el sol: amb el professor Jaume Claret hem escrit una peça breu sobre els antecedents (malauradament nombrosos, i antics) de barreja de xiulada, futbol i repressió a l'Espanya de diversos règims polítics. Aquí en podeu llegir la versió (reduïda) que en publica avui La Vanguardia.\n"Pitos al himno" (El derecho y el revés, 1-VI-15)\n"Intoleràncies" (F l u x, 1-VI-15)\nJoan J. Queralt, "Tornem-hi amb l'himne" (El Periódico, 30-V-15)\nEscrit per Jaume a les 14:19\nEtiquetes: Esport, FCB, Futbol, Política, UOC\nDe tant, en tant, una agència de publicitat la clava. Com en aquest cas (signat per Lola Madrid). Diria que qualsevol penjat de remenar lletres hi estarà d'acord.\nEtiquetes: Jugar, Llengua\nM'envien el catàleg de novetats d'Ara Llibres per als propers mesos. Sembla que aquesta vegada el paper (amb pròleg de David Fernàndez, a més) s'adaptarà bastant bé a les circumstàncies...\nEtiquetes: Catalunya, Poesia, Política\nEscriure sobre l'escriure és escriure o desviar-se, vagarejar?\nEtiquetes: Breu, D'escriure\nNO SE SAP (QUÈ POT PASSAR)\nNi assessors ni coaches ni porres: Chuck Berry ("impersonat" aquí per Bruce Springsteen i el vot popular) sí que sabria què dir-nos avui als que esperem entre el neguit i unes ganes que no sabem d'on treure, en dia electoral, que alguna cosa canviï allà on les rates han rosegat els sacs fins al fons.\n"C'est la vie", say the old folks,\nEtiquetes: Música, Política\nXANGRI-LA AMB CORDES\nUn altre duet amb la Harris de segona, fent jugar teclat, baqueta, guitarres i veus.\nBon cap de setmana a totes i a tots.\nMark Knopfler i Emmylou Harris van enregistrar un disc junts: All the Roadrunning.\nAquesta setmana que tothom parla de triplet referint-se al món de la pilota, em temo que ha passat més desapercebut un altre tres de tres de caire, en aquest cas, cultural: em refereixo a la coincidència a les tres sales del TNC, el Teatre Nacional de Catalunya, de tres obres d’autor català amb les darreres funcions dels Mots de ritual per a Electra de Josep Palau i Fabre, dirigit per Jordi Coca, a la Sala Tallers; L’Hort de les Oliveres de Narcís Comadira acabat d’estrenar a la Sala Gran, i la presentació pública i els darrers assajos a la Sala Petita d’Incerta glòria de Joan Sales, muntada per Àlex Rigola (i encara s’anuncia, a partir del 28 de maig, La nostra mort de cada dia, de Manuel de Pedrolo, dirigida per Marta Gil).\nEl fet no només és destacable perquè es tracti de tres autors catalans, quan temps enrere arribà a fer-se endèmica la queixa que a les obres autòctones els costava molt arribar als escenaris de la baluerna blanca de Bofill, sinó que s’ha de subratllar que són a més tres escriptors que han escrit teatre o s’hi han interessat però no pròpiament dramaturgs en el sentit d’autors reconeguts primer de tot com a tals. Així, se subratlla l’opció del TNC i del seu director, Xavier Albertí, gestionar el primer teatre públic del país no només vinculant-lo a una certa opció per la cultura catalana, entesa en el sentit més ampli del terme, sinó també al risc i a l’aposta, a una responsabilitat (no exclusiva, ni excloent, però sí present) diguem-ne de “quilòmetre zero” que ens ha dut o durà també aquesta mateixa temporada sarsuela en català, Serafí Pitarra, Feliu Formosa, el Tirant lo Blanc, Josep M. Muñoz Pujol i Lluïsa Cunillé. Al costat de Valle-Inclán, Bernhard o De Filippo, com voldríem que sempre fos: com ja és de fet a tantes col·leccions literàries, als taulells de les llibreries, als prestatges de casa nostra, a la nostra memòria de lectors i espectadors. D’aquí i d’allà en contrast i concurrència. Avantatges de les cultures no gegants, i poc cregudes.\nPublicat a El Periódico, 20-V-15\nEtiquetes: Comadira, Gestió cultural, Palau i Fabre, Teatre\nAQUÍ, A LES FOSQUES\nSobre gats, gossos i versos violents: ahir, al Núvol, Xènia Dyakonova va entrevistar breument Charles Simic amb motiu de la seva participació al Festival Internacional de Poesia, i la peça inclou de regal la versió catalana d'"El cavall", un poema del darreríssim llibre del poeta serboamericà, The Lunatic.\nEtiquetes: D'escriure, Poesia, Simic\nVISITA TURÍSTICA A LA CAPITAL\nEls vells edificis sublims\namb sales d'actes espaioses,\namb portes entapissades de pell,\non sospesen la vida i la mort\nsense ni un moment de por\nd'haver de donar mai explicacions,\ni després es retiren a sopar amb estil\ni beuen a la salut els uns dels altres\nen clubs privats i finques rurals,\nmentre nosaltres continuem a la vorera\nadmirant les fileres de finestres\nenlluernades per la posta.\nVersió de Marta Pera\nAvui Simic serà al Festival Internacional de Poesia de Barcelona.\nSi us agrada, aquí teniu bastant més Simic, escampat pel F l u x.\nEscrit per Jaume a les 11:27\nEtiquetes: EUA, Poesia, Simic, Turisme\nRECORDAR-SE'N O NO\nOstres, aquells vídeos antics, i aquests cantants... Bon cap de setmana en bona companyia.\nI si en voleu més, us proposo dues perles contrastades: d'una banda aquest vídeo de l'Steve Earle enregistrant amb The Pogues "Johnny Come Lately"; de l'altra, no fa gaire i ja desintoxicat, el seu Tiny Desk Conncert.\nEtiquetes: Mèxic, Música\nTORNAR ELS LLIBRES\nL'AELC té ara una presidenta que sap de què parla, i diu les coses clares:\n"De tot plegat no ens en sortirem fins que el contingut no es vegi com una cosa vital. Per abaratir costos, les correccions dels llibres han passat de tres a una; les traduccions es rebaixen a raig fet... Però els editors veuen que, malgrat que les coses no es fan bé, no passa res. Els lectors haurien de tornar els llibres si el veiessin amb faltes d’ortografia; que no ho fan quan falten planes? El problema és que els editors no estan fent bé la seva feina, les decisions no es prenen majoritàriament per motius literaris sinó que sovint executen decisions de consells de màrqueting; perden poder i recursos i tot això ho paguem nosaltres."\nBel Olid ("Qui vol viure d’escriure a Catalunya s’ha equivocat de llengua o d’ofici”, El País, 14-V-15)\nEscrit per Jaume a les 20:55\nEtiquetes: Català, D'escriure\nQui fos formenterenc per poder votar-los! Els (bons) versos són un molt bon argument.\nEscrit per Jaume a les 13:41\nEL VESTIT PENJAT D'UN CLAU\nD'un clau rovellat,\na la paret, penja\nel vestit morat\ni buit del diumenge.\nNit i dia penja\nrugós i tacat\ndel ball del diumenge.\nLa tristesa el menja.\nPansit i cansat\nel teu vestit penja\nd'un clau rovellat.\nJaume Agelet i Garriga, Fonts de lluna (1960)\nEtiquetes: Agelet, Llunari, Poesia\nAquesta mania curiosa a confondre la gent que escriu llibres amb escriptors, i els escriptors amb pensadors o intel·lectuals o polítics.\nEtiquetes: Coses vistes, D'escriure, Política\nPASSANT PEL MEU COS\ncom un mocador per una anella:\ncom si el meu pare pogués viure i morir\nsense perill dintre meu.\nversió de Gemma Gorga\nEtiquetes: Barcelona, Gorga, Olds, Poesia\nParlant de grans pianistes, una de l'home que diu que feia concerts amb un auricular connectat a una ràdio dissimulada a l'americana quan hi havia partit del Barça. Com hauria xalat ell també amb Messi!\nApa, bon cap de setmana a tothom. I oficialidá ya!\nEtiquetes: FCB, jazz, Messi, Música\nDe vegades cal agrair a certes persones que s'expressin amb claredat, perquè així ens fem una idea més o menys cabal del que volen i el que defensen per a ells... i per a nosaltres. Pel que fa a les llengües d'Espanya, per exemple. Transcric literalment el final de l'article "Algo hay que hablar", que Arcadi Espada (promotor de la plataforma Ciutadans de Catalunya, simpatitzant d'UPyD i un dels protagonistes de Libres e Iguales) publicà dies enrere al diari El Mundo:\n"De ahí que la proliferación de lenguas atente contra la función del lenguaje, que es posibilitar la comunicación humana. Y de ahí que sea obligación moral de los hombres trabajar para que el número de lenguas disminuya y abstenerse de someter ninguna de ellas a carísimos tratamientos en la sala de reanimación artificial. Sigue con salud. A."\nEls homes (les dones quedeu exemptes) tenim doncs segons Arcadi Espada l'obligació moral ("una exigencia propia de la razón, fundamentada en un valor objetivo") de treballar per fer disminuir el nombre de llengües, i hem d'abstenir-nos de demanar cures pal·liatives. El programa, formulat sense ambigüitat, és la desaparició ràpida i econòmica, doncs, del català, el gallec, el basc i altres molèsties. Sense artificials i costoses eutanàsies autonòmiques, que no està Espanya per invertir en cultura i convivència, havent-hi encara tantes capitals de província sense la seva estació de l'AVE a vint o trenta quilòmetres.\nFormulat així de clar, un s'explica millor la caparroneria bel·licosa de Wert. I es veu més nítidament quins són els bàndols (bàndols, sí) i a quina banda de la batalla (batalla, sí) ens ha tocat estar, sense ganes potser però també sense alternativa: a una banda hi ha els que diuen que "Una lengua suele ser un desgraciado factor de diversidad", i disposen dels decrets, els jutges, els mitjans de comunicació i bona part del sistema educatiu per pal·liar-ho; a l'altra banda, els desgraciats que pensem just a l'inrevés. Sense remei i sense tractament.\nEtiquetes: Català, Espanya, Llengua\n"L'accés a una educació de qualitat i gratuïta és un dels elements fonamentals per impedir la desigualtat". I ho diu (o promou que es digui) un banc: el Banc d'Anglaterra. A veure si hi ha sort i algú en campanya té un segon (o un segonet, en versió operador telefònic) per prendre'n nota.\nEtiquetes: Economia, Educació, Política, UK, Universitat\nTemps després que la gent hagi deixat d'usar-los, molts ponts encara hi són.\nPOESIA DE PRIMERA\nAixò és el que promet el programa de la Setmana de la Poesia de Barcelona d'enguany, que ja és consultable a la xarxa. Del 12 al 18 de maig hi ha una mica de tot, per triar i remenar. Des d'aquí, escombrant cap a casa, us convido a venir dimarts 12 al vespre al TNC (a l'hora del Barça: cada assistent valdrà per dos) al recital de Fernando Beltrán, Gemma Gorga, Miquel Àngel Llauger i Berta Piñán (i Clementina Arderiu, Maria-Mercè Marçal, Sharon Olds i R.L. Stevenson) llegits a l'ombra del títol "Generacions. Poesia i família", d'acord amb l'eix temàtic de la temporada al teatre. L'acte és gratuït, però cal fer reserva prèvia dels seients.\nI després de la gentil invitació, un favor. Us aviso que al XXXI Festival de Poesia, dilluns 18 al vespre al Palau de la Música, hi haurà Charles Simic i Sharon Olds en vivo y en directo: poques vegades tindreu dos grans grans del gènere tan a prop.\nEtiquetes: Barcelona, Marçal, Olds, Piñán, Poesia, Simic, Stevenson\nElla (o ell, per al cas tant se val) és d'aquells que, com diu Leonard Cohen, van confondre's en veure el Messies en un mirall i es van posar a jeure contents que per fi ja hagués arribat. Tot, òbviament, embolcallat amb l'etiqueta de l'estrès i el sacrifici.\nEtiquetes: Cohen, Coses vistes\nA més d'un gran còctel, un cotxe ja vell i una petita ciutat de províncies, Toledo és aquesta magnífica cançó de Bacharach i Costello.\nBon cap de setmana a tothom, a casa o en ruta.


L’Ajuntament de Blanes bonificarà el 75% de la taxa de les terrasses i amplia l’espai d’ocupació - Ràdio Marina - Sempre al teu costat\nL’Ajuntament de Blanes bonificarà el 75% de la taxa de les terrasses i amplia l’espai d’ocupació\nDonada l’actual situació post COVID-19, així com el caràcter turístic que també té el municipi, l’Ajuntament de Blanes vol seguir contribuint a fomentar l’activitat empresarial en general, recolzant amb diverses mesures per reactivar l’economia blanenca. Fins al moment, encara no s’ha girat cap cobrament relacionat amb aquesta i altres activitats econòmiques.\nNova Fiscalitat: bonificació del 75% i sense tributs si no hi ha activitat\n– Mantenir una distància física de menys de 2 metres entre les taules o, si s’escau, agrupacions de taules.\n– L’ocupació màxima serà de 10 persones per taula o agrupació de taules, respectant la distància mínima de seguretat interpersonal.\n– Neteja i desinfecció de l’equipament de la terrassa: taules, cadires i qualsevol tipus de superfície de contacte entre un client i l’altre.\n– Prioritzar l’ús de jocs de taula d’una sola utilització.\n– Posar a disposició del públic a l’entrada dels establiments dispensadors de gels hidroalcohòlics o desinfectants amb activitat virucida autoritzats.\n– Evitar la utilització de cartes d’ús comú, optant per emprar dispositius electrònics propis, pissarres, cartells o altres mitjans similars.\n– Els elements auxiliars del servei (vaixella, coberteria, etc) s’han d’emmagatzemar en recintes tancats o lluny de zones de pas de clients i treballadors.\n– Eliminació de productes d’autoservei: tovallons, setrilleres, etc.\n– Lavabos: ocupació màxima d’una persona -a excepció que hi hagi necessitat d’un acompanyant per ser persona vulnerable o menor- i neteja i desinfecció 6 cops al dia.


El Roell i jo vam resultar ser un tàndem genial. Vam aprendre a conviure. Vam riure molt, vam tenir converses importants, v\nam aprendre a valorar des de les coses més senzilles fins a les més importants, i també vam discutir una mica! Ell va sumar en mi, i em prenc la llibertat de dir que també vaig sumar en ell.\nAFEV reparteix 375 roses contra les desigualtats i el fracàs escolar


Said Ghoula: "Els cicles migratoris i la crisi econòmica han transformat els barris"\nSaid Ghouda és president de l'Associació de Veïns de la Font dels Capellans de Manresa des del 2016. Font: AV de la Font dels Capellans\nLa gent gran és molt nombrosa en aquest barri de Manresa i moltes activitats de l'associació de veïns i veïnes van adreçades a aquest col·lectiu Font: AV de la Font dels Capellans\nLa Festa de la Primavera és una de les moltes activitats que organitza l'AV de la Font dels Capellans Font: AV de la Font dels Capellans\nEl president de l'Associació de Veïns de la Font dels Capellans de Manresa, Said Ghouda, explica com han passat de lluitar per unes infraestructures i habitatges dignes a treballar la convivència, adaptant-se a les noves necessitats del veïnat.\nCom molts altres moviments veïnals, l'Associació de Veïns de la Font dels Capellans de Manresa va néixer poc després de la creació del barri, quan van detectar que en els nous habitatges de l'Obra Sindical del Hogar les mancances eren més que evidents. Des de llavors, s'han anat adaptant i donant resposta a les noves necessitats i realitats del barri. El president de l'entitat des del 2016, Said Ghouda, ens explica com ha estat aquesta evolució i els nous reptes que encaren.\nL'Associació de Veïns de la Font dels Capellans és fruit d'una reivindicació veïnal. Ens expliqueu els seus orígens?\nL'associació va néixer l'any 1976, un any després de la inauguració del barri, amb l'objectiu d'aconseguir millorar els espais i infraestructures d'aquest, ja que va ser inaugurat amb moltes mancances, algunes fonamentals per a esdevenir un barri digne on viure i poder-se establir en bones condicions.\nCalia lluitar per aconseguir que asfaltessin carrers i places, dotar el barri de parcs infantils i zones verdes, posar enllumenat en alguns carrers, millorar les condicions de seguretat dels habitatges, sobretot a les torres amb 11 pisos d'alçada, eliminar les barreres arquitectòniques... entre una llarga llista de mancances que calia solucionar.\nManteniu aquest esperit combatiu?\nTot i que han passat molts anys des dels inicis de l'entitat, les persones s'han fet ja grans, i ja s'han aconseguit les reivindicacions dels inicis, l'esperit no s'ha perdut. L’únic és que han canviat les lluites i les reivindicacions. En els darrers temps han anat sorgint altres necessitats i demandes que cal cobrir i des de les entitats veïnals hem de treballar per donar resposta a les necessitats dels nostres veïns i veïnes.\nCom ha canviat el barri en aquests 40 anys?\nEls barris s'han anat transformant al llarg dels anys. Les persones que van venir a viure als inicis ja s'han fet grans. També els cicles migratoris i la crisi econòmica han transformat els barris, amb l'arribada i sortida de diferents col·lectius que s'han establert i que conviuen al nostre barri. Tots aquests fets han fet que sorgeixin altres necessitats, demandes, conflictes i aspectes que des de les entitats veïnals cal treballar i prevenir.\nQuines noves necessitats hi heu detectat?\nMoltes d'elles estan relacionades amb les persones i amb la cobertura de necessitats bàsiques. També, la crisi econòmica s'ha notat molt en algunes de les famílies del barri, un barri obrer i treballador, i ha fet que moltes persones i famílies no arribin a final de mes, o els costi cobrir necessitats bàsiques com són el pagament dels subministraments bàsics de la llar i en alguns casos en accedir i disposar d’aliments bàsics.\nCap a on centreu les vostres accions en l'actualitat?\nHem prioritzat dues línies de treball: apostar per mantenir en condicions els espais i les infraestructures del barri i aconseguir crear nous espais depenent de les necessitats, i treballar per donar resposta a les necessitats i demandes de la totalitat de veïns/es, i, en especial, dels col·lectius i persones més vulnerables.\nTambé, en la línia d’atenció a les persones, es treballen temes i projectes de convivència i civisme per prevenir possibles conflictes que puguin sorgir en el dia a dia.\nCompteu amb un Pla de Desenvolupament Comunitari. Què aporta això al barri i al veïnat?\nSí, el barri compta amb un PDC des de l'any 1996. Va ser el segon barri de Catalunya on es va implantar el que abans s'anomenava un Pla de Dinamització, i ara un programa comunitari anomenat 'Més barri, més Font!'.\nHa estat fonamental per treballar i assolir els objectius que l'entitat veïnal es va marcar i s'ha anat marcant al llarg dels anys per cobrir necessitats dels veïns/es, donar resposta a les demandes dels diferents col·lectius, potenciar la participació de les persones i desenvolupar i realitzar diferents activitats i projectes adreçats a la totalitat de col·lectius presents al barri, per a totes les edats i treballant tots els àmbits.\nQuines accions porteu a termes des del PDC i el seu programa 'Més barri, més Font'?\nDes del programa comunitari, en l'actualitat es duen a terme una vintena de projectes al llarg de l'any: casal Infantil, ludoteca, aula de reforç, biblioteca veïnal, 'Ludoavis', projecte de medi ambient, de gent gran...\nDins d’aquests, tots importants, voldria destacar el projecte solidari 'Font Solidària', engegat l'any 2009, amb l'objectiu de cobrir necessitats bàsiques de persones i famílies que per motius de la crisi no arribaven a final de mes. Es reparteixen lots d'aliments bàsics setmanalment a famílies amb pocs recursos i s'ajuda a pagar les factures dels subministraments bàsics de la llar com són l'aigua, la llum i el gas. Aquest projecte compta amb el suport dels serveis socials de la ciutat de Manresa.\nA més, fomentar la convivència és un dels objectius que teniu.\nSí, amb els projectes de convivència i civisme 'Conviure plegats' i 'Visc a la Font' treballem la convivència. Busquem prevenir possibles casos de conflictes entre veïns/es, i donar a conèixer les diferents cultures que viuen i conviuen al nostre barri, per tal de sensibilitzar la població i treballar el sentiment de pertinença al barri.\nTeniu força iniciatives adreçades a joves, oi?\nSón un dels col·lectius importants dins el programa comunitari, però no són els únics, també comptem amb una gran presència de persones grans, molt nombrós al nostre barri, i un dels més participatius. Treballem amb la totalitat de col·lectius presents al barri: infants i joves, persones grans, dones, persones nouvingudes, adults...\nCompteu amb un Punt Òmnia. Creieu que les tecnologies ajuden a la inclusió i la convivència?\nSí, el barri compta amb un Punt Òmnia des de fa molts anys. Va ser un dels primers del territori i continua sent un espai fonamental al barri. Ha esdevingut un espai de trobada i de cohesió social entre diferents col·lectius. Hi han trobat recursos i eines que els han ajudat a millorar les situacions personals en què s'han pogut trobar.\nDes del punt s'apropen les noves tecnologies i es posen al servei de les persones, en la seva millora i en el seu aprenentatge. Tots aquests aspectes ajuden a millorar la convivència i són fonamentals per a la integració i inclusió satisfactòria al barri.\nQuins reptes teniu al davant per als pròxims anys?\nDes de l'AV Font dels Capellans es continuarà treballant en la mateixa línia, mantenint els projectes que es duen a terme, tot adaptant-nos a les noves realitats i necessitats que vagin sorgint, i creant i dissenyant nous projectes i activitats per donar resposta a aquestes noves necessitats sorgides.\nPerò això només es podrà realitzar i aconseguir amb el suport i col·laboració dels agents presents al nostre barri i ciutat. Sense les administracions, els serveis, les entitats i els propis veïns/es no s’assoliran els objectius marcats des de l'associació. Nosaltres continuarem treballant per aconseguir-ho, tenint com a objectiu principal la millora de la qualitat de vida dels nostres veïns/es i la millora i manteniment de les infraestructures del barri.\nassociacions de veïns i veïnes, moviment veïnal, associació de veïns Font dels Capellans, manresa, bages, Desenvolupament comunitari


ï»¿ ONCE Catalunya ret homenatge a l’escriptora Coia Valls en reconeixement a la seva trajectòria L'illa dels llibres -\nInici Notícies Actualitat ONCE Catalunya ret homenatge a l’escriptora Coia Valls en reconeixement a la...\nL’autora ha rebut l’homenatge en l’acte de lliurament del Premi Roc Boronat.\nL’escriptora Coia Valls ha estat homenatjada la gala dels premis Roc Boronat, atorgats per l’ONCE, per la seva trajectòria literària. Enric Botí, delegado territorial de ONCE en Cataluña, li va lliurar l’edició en alfabet Braille i en audiollibre de la seva novel·la “El mercader” (2012), que recentment ha tornat a veure la llum en edició de butxaca.\nCoia Valls ha publicat recentment ‘Els camins de la llum’ on descriu la vida del creador del sistema Braille a més d’oferir una història de superació.\nAltres escriptors homenatjats han estat: Josep M. Espinàs, Quim Monzó, Maria de la Pau Janer, Isabel Clara-Simó, Emili Teixidor, Carme Riera, Empar Moliner, Vicenç Villatoro, Martí Gironell, Maria Barbal, Matthew Tree, Ferran Torrent, Jaume Cabré, Màrius Serra, Andreu Martin i Maria Antònia Oliver.\nL’acte ha comptat amb un discurs d’agraïment de l’autora que us oferim a continuació.\nGràcies! Moltes gràcies a totes i cadascuna de les persones que heu fet possible aquest bell acte. Gràcies per la confiança, per la calidesa, per fer-me sentir a casa.\nVoldria aprofitar aquesta oportunitat per felicitar els guanyadors del 21è Premi Roc Boronat i, molt especialment, a l’ONCE per la seva impagable tasca a favor de la cultura, la dignitat i la defensa dels drets de tots i totes.\nSi m’ho permeteu, però, també voldria confiar-vos el record d’aquell primer moment en que vaig decidir llençar-me a embastar paraules.\nTenia cinc anys. A la meva padrineta, un càncer se l’enduia. El seu rostre, devastat per tant de dolor com suportava, gairebé sempre es mostrava contret. Un dia em va demanar que li llegís un poema. No tinc gaire memòria del contingut, però sí que soc capaç de reviure l’evolució del seu gest fins a dibuixar un somriure efímer. Aquest record encara m’esborrona. Va ser llavors que vaig prendre consciència del poder salvífic de la paraula.\nHa plogut molt des d’aleshores! En aquest temps, l’escriptura m’ha servit de refugi, de medicina i de catarsi. Sobretot, però, ha estat per a mi una font de coneixement. He après i desaprès per tal d’augmentar el meu nivell de consciència, per connectar el meu jo més profund amb d’altres realitats.\nHe escrit unes quantes novel·les, algunes amb una trajectòria que em satisfà en extrem, però acostar-me a Louis Braille ha estat per a mi una fita importantíssima. Els éssers humans som una combinació de dolor i plaer, de tristesa i d’alegria, de dubtes i esperances. De tot això hi havia a bastament en la seva vida, però sempre que hi pensava em sorgia un dubte que acabava discutint amb ell: Serà possible transmetre aquesta emoció que sento, l’aura de felicitat que em transmets?\nLa resposta no em va venir pas de les meves converses personals amb Louis Braille sinó de molts de vosaltres, que vau acollir el meu projecte amb interès, que vau saber reconduir-me quan em perdia, que vau fer vostra aquella bogeria que se’m va acudir fa gairebé tres anys: posar-me en la pell de l’inventor de l’alfabet Braille. A la pell d’un ésser humà que va anar a l’encalç del que fins aleshores esdevenia impensable: l’accés al coneixement, sense que el sentit de la vista esdevingués una barrera infranquejable. I quan parlem de coneixement, parlem d’informació i formació, de dignitat i llibertat per decidir. De justícia, no pas de compassió.\nCom ja es podeu imaginar, durant aquest viatge les costures del meu petit món han rebentat l’una rere l’altra. No es pot sortir indemne de l’escriptura, si t’hi aboques perseguint la sinceritat. No te’n pots estalviar els efectes secundaris. Les paraules tenen el poder d’atraure records que mai no hauries volgut convocar, els personatges evolucionar fins a reptar-te. I, allí, arraconada contra les cordes, nous interrogants sovint fan trontollar les velles creences, fins i tot aquelles que mai no t’havies qüestionat, per mandra o, tal vegada, per comoditat. Però, com diria William Faulkner, “No es pot nedar cap a nous horitzons fins a no tenir el coratge de perdre de vista la costa.”\nGràcies per esperar-me a l’altra riba, per mostrar-me que mirar i veure no és ben bé el mateix, que de vegades el monopoli de la vista ens relega a purs espectadors passius i abandonem l’exploració que ens portaria a un més gran aprofundiment.\nSi la felicitat és un regal, vosaltres me n’heu ofert avui un de molt gran. L’obriré amb molt de compte, en trauré l’embolcall i em disposaré a tornar-vos l’emoció que m’heu fet sentir.\nGràcies per ajudar-me a reflexionar al voltant de les necessitats de les persones cegues, per transitar amb mi per camins de llum.\nArticle anteriorGerard Quintana explora nous camins amb la novel·la ‘Entre el cel i la terra’\nArticle següentLabutxaca renova els clàssics juvenils en una edició especial


Tot a punt per a la setena edició de la Trail Menorca Camí de Cavalls\nTot a punt. La setena edició compta les hores per a posar-se a córrer. El simbòlic quilòmetre 0 de la Compressport Trail Menorca Camí de Cavalls, la plaça des Pins, a Ciutadella, ha estat l'escenari de la presentació institucional de l'esdeveniment, que arrancarà oficialment avui, dijous, amb el lliurament de dorsals, abans que demà, divendres, comencin els 185 Km. La prova, patrocinada pel l'Agència Balear de Turisme del Govern Balear i de la Fundació Foment del Turisme del Consell Insular, ha cobert les 1.500 places disponibles.\nWeb oficial Compressport Trail Menorca Camí de Cavalls


Amics del Museu Geològic del Seminari de Barcelona: de febrer 2019\nPublicat per Amics del Museu Geològic del Seminari de Barcelona a 10:22 Cap comentari:\nS’acaba de publicar el número 23 de la revista Scripta Musei Geologici Seminarii Barcinonensis (més coneguda com l’Scripta) de la sèrie Paleontològica, amb tres articles del Dr. Sebastià Calzada amb diversos col·laboradors.\nPortada: Lima longa (Núm. 6552. 1 del MGSB)\nAptià d'Olocau del Rey (prov. Castelló).\nEn el primer dels articles els autors Sebastián Calzada i José Francisco Carrasco analitzen la validesa del nautiloideu del gènere Angulithes a partir d’un fòssil recollit pel Sr. Pedro Artal a l’Ypresià de Sapeira (Lleida)\nEn següent article, signat conjuntament per Sebastián Calzada, Juan Corbacho i Eduvigis Moreno, es cita i descriu l’espècie Lima longa a l’Aptià d’Olocau del Rey i a l’Hautrerivià de San Mateo, a la província de Castelló.\nEn el tercer i darrer treball el Dr. Sebastián Calzada fa alguns suggeriments respecte a alguns bivalves cretàcics descrits per Coquand l’any 1865.\nPublicat per Amics del Museu Geològic del Seminari de Barcelona a 22:07 Cap comentari:\nJorgina Jordà: "EXPLORA minerals de la fluorescència a la radioactivitat"\nEls dies 9 i 10 de febrer s'ha celebrat l'exposició "EXPLORA minerals de la fluorescència a la radioactivitat", dins del cicle de Ciència de CosmoCaixa, amb un gran èxit de visitants.\nL'exposició era per a tots els públics, però molt pensada pels nens, tractava d'explicar la fluorescència i radioactivitat, amb plafons, dibuixos molt didàctics i tallers, perquè fos entenedor i despertés la curiositat de tots, cosa que crec es va aconseguir.\nFoto: Juan María Perez Samper\nUn cop entès com es produeix la fluorescència, que millor que unes vitrines amb una bona representació de minerals que presentant aquesta propietat i encara més curiós, un altre amb objectes de la nostra vida quotidiana que també són fluorescents i no ens adonem.\nEn el cas de la radioactivitat hi havia una breu introducció de qui van ser els seus descobridors, la importància d'aquest fet i dels canvis que va reportar a molts camps diferents com són, medicina, arqueologia, hidrologia, obtenció d'electricitat, amb les centrals nuclears, l'exploració espacial i malauradament també les guerres.\nCom amb la fluorescència, hi havia diverses vitrines on es podia veure els diferents aparells de mesura de radioactivitat com un geiger, una reproducció de part d'un reactor d'una central nuclear, material de seguretat per treballar, roba, casc...\nNomés en resta felicitar a tots els qui ho han fet possible, Associació Nuclear Ascó Vandellòs II, Grup Mineralògic Català, Rosell Minerals, Expominer Barcelona i Kunugi, però molt especial al nostre consoci Joan Rosell alma mater d'aquesta iniciativa i als companys del GMC que van impartir els tallers, esperem es pugui torna a repetir.\nDe dreta a esquerra Sr. Pep Ignaci i Sr. Joan Rosell\nSr. Joan Rosell\nFotos: Agustí Asensi i Juan María Perez Samper\nPublicat per Jorgina Jordà a 18:30 Cap comentari:\nDesprés d’haver vist, a través de dos itineraris de caire excursionista, els materials de l’esglaó inferior (format pel Triàsic superior, el Juràssic i el Cretaci inferior), i de l’esglaó superior (format pel Cretaci superior) del Montsec de Meià, ara toca veure’ls a peu de la carretera L-913 tot seguint la proposta que el geòleg Josep Maria Mata-Perelló fa en el seu Recorregut de recerca geològica i mineralògica per la comarca de la Noguera: des de la Font Blanca al rentador de les mines de lignit, al forn de calç i a Vilanova de Meià / 26 d'agost del 2016.\nEl Montsec de Meià des del cim del Cogulló\nPer seguir l’ordre cronològic dels materials que anirem veient, però, farem aquest mateix recorregut a l’inrevés, tot fent diverses parades (algunes d’optatives) i allargant-lo fins al cim del Cogulló. Per això el punt d’inici serà Vilanova de Meià, població de la Noguera situada a 588 m d’alçada, on el passat mes de juny del 2018 es va cloure el Primer Congrés de Patrimoni miner i Història de la mineria i la geologia a Catalunya (dirigit pel mateix Dr. Mata-Perelló) i que en el futur acollirà un Centre d’Interpretació del Montsec de Meià i una col·lecció paleontològica.\nEl futur Centre d’Interpretació del Montsec de Meià\nEsquema de l’itinerari\nEsquema geològic de l'itinerari\nComencem, doncs, l’itinerari sortint per la carretera L-913 en direcció al congost del Pas Nou. Passat 1 km deixem el cotxe en un petit eixamplament, a tocar de la font de la Paciència, on farem la primera parada de l’itinerari per donar un cop d’ull als materials del Juràssic, ja que per la carretera els materials del Triàsic superior (fàcies Keuper) no afloren. En aquest punt, al talús es poden observar les bretxes i calcàries del Juràssic inferior (Lias) i l’entrada al querant del riu Merler.\nAspecte “trencat” de les bretxes del Lias\nEntrada al querant (o avenc) del riu Merler\nAquí el mot querant és sinònim d’avenc, o sigui, una cavitat natural formada per la dissolució de les calcàries i on predomina la component vertical. Just al damunt d’aquest talús hi ha un dipòsit que recull l’aigua de la font de l’Hedra, que veurem més endavant, per tal de donar-li pressió i portar-la fins al poble per al seu consum. La font de la Paciència és el sobreeixidor d’aquest dipòsit.\nUns metres més enllà està el pont sobre el riu Merler, el qual excava el seu llit a les margues del Lias. Abans de creuar-lo, però, a mà esquerra hi ha una antiga pedrera on s’hi havien explotat aquestes calcàries per a fer-ne calç en un forn situat a l’altre costat del pont, les restes del qual amb prou feines es poden veure entre l’espessa vegetació. Els cingles que es veuen damunt del pou estan formats per les dolomies negres del Juràssic mitjà (Dogger).\nPujant per la llera del riu Merler\nSi pugem per la llera del riu Merler podrem trobar grans acumulacions d’ostres de l’espècie Gryphaea arcuata arrossegades pel corrent d’aigua. Es desconeix, però, l’estrat geològic del qual procedeixen i això en dificulta el seu estudi. Aquestes ostres utilitzaven la seva valva dreta, exageradament còncava i gruixuda, per enfonsar-se al fang del fons marí, mentre que la valva esquerra, de forma més aplanada, els servia de tapadora.\nExemplars de Gryphaea arcuata. Valva dreta\nLa valva esquerra els servia de tapadora\n(extret de Guia geològica del Montsec i de la vall d'Àger, de J. Rosell i C. Llompart)\nTambé poden trobar-se restes d’ammonits\nLa següent parada la fem en una gran esplanada uns 600 m més enllà. Des d’aquí baixem a la font de l’Hedra, que brolla pocs metres per sobre del curs del riu Boix. Per damunt de la font podem observar la boca sud d’un túnel, d’uns 100 m de llargada, que cobreix el riu Boix sobre el qual es va construir la gran plataforma on hem aparcat.\nFont de l’Hedra\nBoca sud del túnel sobre el riu Boix\nAquesta plataforma es va construir durant la Guerra Civil per poder emmagatzemar el carbó (lignit) que arribava aquí procedent dels rentadors, que veurem més amunt, i carregar-lo als camions per al seu trasllat. Des d’aquesta esplanada també es pot pujar directament al Cogulló per un costerut camí que passa per les coves de Castejon i del Pansot. Si seguim uns metres amunt per la carretera es pot veure la boca nord d’aquest túnel i el Pont la Gata, d’origen romànic i un dels pocs vestigis que queden de l’antic camí de ferradura que travessava el Montsec per l’Escala del Pas Nou i que va ser substituït per l’actual carretera.\nPont la Gata sobre el riu Boix\nUn xic més amunt del pont, i a l’altre riba del riu Boix, es pot observar una trinxera i el que de lluny sembla una bocamina: és l’anomenada mina del Balmó (o del Barmó). Si ens hi acostem, però, veurem que és només l’inici d’un forat practicat a les calcàries del Cretaci inferior ja que, segons sembla, es tracta d’una antiga prospecció a la recerca del carbó que es pot trobar al Prepirineu occidental al límit entre el Cretaci inferior i el superior. A tocar de la carretera hi ha una barraca on segurament s’hi guardava el material necessari per a la prospecció.\nTrinxera i bocamina del Balmó (o Barmó)\nEn acostar-nos comprovem que es tracta\nd’una antiga prospecció a la recerca de carbó\nRestes d'una cabana\nAspecte de les calcarenites del Cretaci superior\nTornem a l’esplanada i avancem per la carretera aproximadament 1 km fins a un altre pont sobre el riu Boix on podem deixar el cotxe i observar l’aspecte de les calcarenites del Cretaci superior. Des d’aquí cal pujar uns 100 metres per la carretera fins a una corba molt pronunciada on prenem un camí carreter que ens condueix als rentadors de carbó. Sembla ser que aquest carbó l’explotaven a l’anomenada mina del Reguer, sota la font del mateix nom.\nInstal·lacions dels rentadors de carbó\nDiverses canalitzacions que conduïen l’aigua als rentadors\nPetita presa que retenia l’aigua d’un torrent\nLa següent parada de la font de la Figuera és optativa i està situada 1 Km més enllà. Aquesta font neix en el contacte entre les margues i les calcàries, les quals formen el cos de la Roca dels Arcs i que tenim just damunt nostre. Aquí podem trobar un àrea de pic-nic i un plafó que ens informa de la flora i la fauna d’aquestes contrades. Al costat de la font, a la primavera, floreix el Curraià vermell (Cephalanthera rubra), una petita orquídia de flors campanulades de color porpra violaci.\nUns 800 m més enllà de la font de la Figuera, deixem la carretera i prenem una pista, en prou bon estat, a l’entrada de la qual es troba la font Blanca (a 830 m d’alçada), una important surgència que també brolla en el contacte entre les margues del Santonià i les calcàries del Campanià. Un plafó ens informa sobre el tipus de roques, la seva edat, els fòssils que contenen, i la paleogeografia del Cretaci superior.\nPlafó informatiu de la geologia\nDes d’aquí es té una bona vista de la impressionant Roca dels Arcs, formada per les calcàries del Campanià . El caràcter nodulós d’aquesta roca fa les delícies dels escaladors, que s’atreveixen a pujar per les moltes vies que la solquen, en oferir generoses bústies on posar-hi peus i mans per a una bona, encara que difícil, progressió.\nLa Roca dels Arcs des de la Font Blanca\nEscalant la Roca dels Arcs per la via Camel\nUns 700 m més enllà de la font Blanca es troba el coll de Cabeces, excavat a les margues del Santonià. Aquí es pot fer una parada optativa per anar a la cova de les Monges on es poden veure les restes d’un antic castell i del poble de la Fabregada, del qual destaquen les ruïnes de l’ermita romànica de Sant Serni.\nLa cova de les Monges des del coll de Cabeces\nRestes del castell a l’interior de la cova\nRuïnes de Sant Serni de la Fabregada\nDes del coll de Cabeces prenem la pista que puja al Cogulló i anem en direcció sud fins que s’acaba, uns 2.200 m més enllà, a les portes d’unes antenes de telecomunicacions. Des d’aquí podem anar a peu al cim del Cogulló (a 1003 m d’alçada) i al dolmen del Cogulló, situat a uns 200 m del cim en direcció a llevant. Aquest dolmen és un sepulcre megalític, de l’edat del Bronze, del qual només resten tres lloses laterals i part del túmul que cobria la cista. Molt a prop d’aquest monument es poden veure restes de les fortificacions del que va ser el front republicà durant la Guerra Civil. Per aquests terrenys de brolla no és difícil veure l’insecte anomenat pregadéu o plegamans (Mantis religiosa).\nPregadéu o plegamans\nRetornem cap al final de la pista on tenim els cotxes i, després de rodejar les antenes, arribem a l’extrem sud del Cogulló on hi ha un mirador, amb un plafó informatiu, des del qual tenim una enlairada vista sobre la vall de Meià.\nVista de la vall de Meià des del mirador del Cogulló\nDes d’aquest punt es pot fer un resum dels materials que hem vist al llarg d’aquests itineraris i escatir uns quants conceptes geològics. Primer podem observar el mapa geològic on estan representats tots aquests materials sobre una superfície plana. Els colors que hi apareixen no han estat escollits a l’atzar sinó que responen a una convenció internacional, de manera que els materials del Triàsic tenen coloracions rosades, els del Juràssic són blavosos i els colors verds són pels materials del Cretaci, mentre que els materials del Terciari són de colors ataronjats...\nMapa geològic esquemàtic\nTots els materials que hem anat veient al llarg d’aquests itineraris, els podem apilar, uns damunt d’altres i segons la seva edat, i confeccionar una columna estratigràfica on aquests materials es representen amb una simbologia segons la seva naturalesa.\nCol·lumna estratigàfica i simbologia dels materials\nobservats en aquest sector del Montsec,\nextret de Gestació i naixement de la serra del Montsec, de Joan Rosell\nDes d’aquí també hom pot imaginar-se que el Montsec és un pastís colossal al qual se li pot fer un tall per tal de poder observar com estan distribuïts aquests materials en el seu interior. Això és el que s’anomena tall geològic.\nIgual que un tall de pastís mostra com és el seu interior i de què està farcit,\nun tall geològic (des del punt A al punt A’), practicat damunt el mapa geològic,\nmostra com estan distribuïts els materials dins la serra\nTall geològic A-A’ (extret de Gestació i naixement de la serra del Montsec, de Joan Rosell)\nI, finalment, una altra cosa que es pot dir és que en una columna estratigràfica estan posats els materials l’un damunt de l’altre sense espais entremig (com si anessin seguits en els temps), però en realitat entre que es dipositen uns materials i els següents de vegades poden passar milions d’anys. A aquest període de “no dipòsit” de sediments se l’anomena llacuna estratigràfica... és com si a un llibre li faltessin fulls, i això és degut a que els materials que falten potser es van erosionar abans de que es dipositessin els següents, o bé ni tan sols es van arribar a dipositar. Cada llacuna té la seva història... que haurem d’anar dilucidant.\nLa columna del Montsec té diverses llacunes estratigràfiques\n(extret de Gestació i naixement de la serra del Montsec, de Joan Rosell)\nFins aquí l'itinerari que ens ha dut des de Vilanova de Meià al cim del Cogulló de 7,4 Km i un desnivell d’uns 415 m\nPublicat per Amics del Museu Geològic del Seminari de Barcelona a 21:36 Cap comentari:


Projectes I+D+i 2019 MICINN Retos Investigación\nEns plau comunicar-vos que el Ministerio de Ciencia, Innovación y Universidades (antic MINECO) ha publicat les bases de la convocatòria “Proyectos de I+D+i 2019” en el marc del Plan Estatal de Investigación Científica y Técnica y de Innovación 2017-2020, que s’obrirà el proper dia 26 de setembre i que restarà oberta fins el 17 d’octubre de 2019 a les 14:00h (hora peninsular).\nUna de les dues convocatòries d’enguany és la de projectes “Retos Investigación”.\nProjectes “Retos Investigación”\nObjecte: Finançar projectes individuals (amb un o dos IP) o projectes coordinats, tant experimentals com teòrics, orientats a la cerca de solucions científico-tècniques que permetin resoldre els problemes plantejats en els reptes de la societat. Es pretén fomentar la creació d’esquemes de cooperació científica amb aproximacions multi i trans-disciplinars per tal de dur a terme projectes rellevants, ambiciosos, amb elevat impacte socio-econòmic i de clara projecció internacional, evitant la fragmentació de grups de recerca i fomentant sinergies i l’associació d’equips en un projecte únic.\n- Projectes tipus A : Projectes dirigits per investigadors “joves” (que hagin fet la defensa de la tesi doctoral entre el 01/01/2009 i el 31/12/2016) que no tinguin vinculació o sigui amb temporal (modalitat JIN), que no hagin dirigit projectes de recerca de convocatòries nacionals.\n- Projectes tipus B: Projectes liderats per investigadors consolidats.\nDurada: Entre 3 i 4 anys. Excepcionalment, podran ser projectes de 2 anys si la vinculació de l'investigador principal no és suficient per a dur a terme projectes de més durada.\n- Estar en possessió del grau de doctor.\n- Dedicació única al projecte.\n- Podran estar dirigits per un o dos IPs (a excepció dels projectes de la modalitat JIN), que només podran estar liderats per 1 investigador.\n- En el cas de participar al projecte tipus A:\nHaver obtingut el grau de doctor entre el 1 de gener de 2009 i el 31 de desembre de 2016. La data límit inferior podrà ampliar-se si hi ha hagut períodes de maternitat, malaltia o cura de persones dependents.\nNo haver estat investigadors principals durant més d’un any en algun dels projectes I+D+i de l’annex V de la convocatòria.\n- En cas de participar a la modalitat JIN del projecte tipus A:\nDirigits per un únic investigador principal.\nDuració del projecte de 3 anys.\nComptarà amb la figura d’un facilitador, qui serà un investigador vinculat a l’entitat sol·licitant però que no participarà de l’equip ni del desenvolupament del projecte. Aquest any, però, no caldrà introduir les dades de la persona facilitadora ni a la sol·licitud ni a la memòria.\n- Estar en possessió del grau de doctor o titulat superior.\n- Mantenir una vinculació funcionarial, estatutària o laboral (indefinida o temporal) des del dia de la presentació de la sol·licitud fins a la finalització de l’execució del projecte.\n- Pot participar com a membre de l’equip investigador amb dedicació única al projecte o compartida en dos projectes d'aquesta convocatòria; o bé en una d'aquesta convocatòria i una altra de les especificades en la pàgina 16 i annex V de les bases.\n- L’investigador Principal tindrà incompatibilitat si s’ha presentat a la convocatòria Proyectos de Investigación en Salud (ISCIII) 2019.\n- L’investigador principal no pot estar vinculat a cap projecte concedit en alguna de les convocatòries expressades a l’annex V de les Bases de la convocatòria.\n- En el cas dels membres de l’equip: no estar contractat amb fons obtinguts en convocatòries anteriors del Plan Estatal de Investigación Científica y Técnica y de Innovación 2013-2016 o 2017-2020, a excepció de les corresponents al Programa Estatal de Promoción del Talento y su Empleabilidad en les que es requereixi estar en possessió del grau de doctor.\n- No és possible presentar-se com a IP i alhora participar com a col·laborador.\n- Els membres de l’equip només podran presentar-se en una proposta si ja formen part de l’equip d’un PI del ISCIII.\nDocumentació (podreu descarregar els models aquí):\nMemòria científico-tècnica (si el pressupost és igual o superior a 1000.000€ caldrà redacta-ho en anglès, si és inferior podrà ser en castellà)\nCVA de l’ Investigador/a Principal i de l’equip. Tot i que poden estar en castellà, es recomana que els CVA estiguin en anglès. Els CVA mai no poden tenir més de 4 pàgines.\nCaldrà seguir les instruccions establertes a la convocatòria de presentació formal de la proposta (número de pàgines, format de la lletra, marges, extensió dels CVA...) per evitar incompliments d’aspectes que no seran esmenables posteriorment.\n- Termini intern VHIR per a la mostra d'interès: 27/09/2019 (enviar un correu a ajuts@vhir.org indicant l'investigador principal i títol del projecte).\n- Termini intern opcional per a la revisió de la memòria de la proposta per la Comissió d’Avaluació de Projectes: 03/10/2019 a les 15:00h.\n- Termini intern obligatori per a la revisió dels pressupostos i de l'abstract: 10/10/2019.\n- Termini intern per a la presentació electrònica de la proposta per part de l'investigador principal: 16/10/2019 a les 13:00h. Posteriorment, la Unitat de Projectes gestionarà la signatura del Representant Legal del Centre.\n- Termini oficial: 17/10/2019 (14:00h).\nAdjunt a aquest correu podreu trobar els documents referents a la convocatòria, i per a més informació podeu visitar la web del Ministeri Proyectos I+D+i 2019


Música – Tipus d’actes – Barcelona – Portal d’entitats\nBonelli és un cantautor de Londres. De mare irlandesa i pare anglès, és un trobador que juga amb les paraules per expressar poèticament, vivències i reflexions personals. Les lletres de les seves cançons les acompanya amb melodies acústiques. Els seus temes evoquen romanticisme i sentiments… i ens traslladen a un espai on la natura, el […]\nUna proposta diferent de concert. Dues veus, dues formes d’entendre la poesia i la cançó. I versions d’autors molt diversos: cançons de la Mediterrània, Antònia Font, Brassens… La cantant i compositora Mariona Forteza ens ofereix la seva visió del paisatge illenc, així com les seves interpretacions de temes ja clàssics d’Antònia Font o Jorge Drexler. L’escriptor Carlos […]\nCelebrem el dia de Sant Jordi cantant amb la coral de la Passió d’Esparraguera\nCelebrem aquest dia tan encisador amb roses i llibres i un concert conjuntament amb la coral de la Passió d’Esparreguera. Us hi convidem!\nEnguany ens sumem a la celebració del dia de Sant Patrici, Lá Fhéile Pádraig, en irlandès; el pròxim 17 de març vine a fer un tast de la gran diada d’Irlanda a La Violeta. A partir de les 17,30h de la tarda hem organitzat un taller infantil per decorar La Violeta amb els treballs manuals […]


Pochettino recupera la majoria d'efectius per preparar el partit contra el Madrid - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nPochettino recupera la majoria d'efectius per preparar el partit contra el Madrid\nMauricio Pochettino ja té l'equip pràcticament al complet un cop Kameni, Nakamura i Ben Sahar han tornat dels respectius compromisos internacionals. Els blanc-i-blaus aprofiten al màxim les hores per preparar el debut a Cornellà contra el Madrid, un partit que no es perdrà Iván de la Peña, recuperat de les molèsties. A més del capità, també torna a estar disponible per al tècnic David García, recuperat de les lesions musculars.\n10/09/2009 - 15.06\nBen Sahar i Kameni, que han saltat al terreny de joc a les onze tocades del matí, han fet una mica de carrera contínua. Nakamura, de la seva banda, ha treballat al gimnàs. El migcampista japonès ha tornat amb molèsties lleugeres al turmell, però els serveis mèdics de l'Espanyol confien que demà ja s'entrenarà amb normalitat.\nDemà s'espera la presència de Nico Pareja, convocat per l'Argentina. El central blanc-i-blau, que no ha participat en cap dels dos partits disputats per l'albiceleste contra el Brasil i el Paraguai, arribarà just, però no ha de tenir problemes per jugar dissabte contra el Reial Madrid.\nPochettino manté el dubte del davanter uruguaià Iván Alonso, que se segueix entrenant al marge de l'equip per un fort cop en un genoll. En canvi, tant Iván de la Peña com David García s'han recuperat de les lesions musculars que tenien i podran enfrontar-se al conjunt blanc. El capità blanc-i-blau està convençut que dissabte es trobaran davant un equip complicat, però no impossible. Lo Pelat ha explicat que ja no ha tingut molèsties els últims dies i, per tant, confia tornar a l'equip.\nCoincidint amb el partit de dissabte, l'Espanyol posarà a la venda al nou estadi una edició limitada de 5.500 blísters de DVD amb les imatges de la cerimònia inaugural de Cornellà-el Prat. L'entitat també ha presentat els nous productes de roba del club.\nPillud ja treballa amb el grup\nGarantit el ple absolut\nBon vent i gespa nova


Appartement Arc de Triomphe París França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n8è - Champs Elysées, París, França - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartement Arc de Triomphe\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a París, no busqui més enllà de Appartement Arc de Triomphe. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Appartement Arc de Triomphe és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Appartement Arc de Triomphe la base perfecta per a gaudir de la seva estada a París.\nCal que informeu el Appartement Arc de Triomphe de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Bebe diu que les dones "perden molt temps" amb el feminisme i anant de "víctimes" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBebe diu que les dones "perden molt temps" amb el feminisme i anant de "víctimes"\nLa cantant lamenta la radicalització del feminisme en un debat sobre paper de la dona a la indústria musical\nep 26.04.2019 | 12:05\nBebe, en una imatge d'arxiu | Reuters\nLa cantant Bebe ha assegurat, aquest dijous, que les dones "perden molt de temps" amb la lluita feminista, unes reivindicacions que, al seu parer, els estan "devorant l'energia" i que els impedeix "seguir avançant" en les seves vides i carreres professionals.\nL'artista ha participat en una taula rodona que, sota el nom de 'Música amb veu de dona', buscava analitzar la situació de les dones en la indústria musical. Al costat de Bebe, hi havia les promotores Isabel Sánchez i Marcela Sanmartín, i la tècnica de so i cantant del grup 'Les chillers', Rocío Sáinz. Ha moderat la jornada la periodista de Radio 3 Virginia Díaz.\nDurant les seves intervencions en el debat, la cantant de 'Malo' ha assegurat que ella ha estat educada en la igualtat i que lluita per ella, però, al mateix temps, ha precisat que ella ni és "ni masclista, ni feminista". Bebe ha explicat que les seves reticències cap al concepte es deuen al fet que hi ha en l'actualitat un feminisme que "s'enfronta" i que és molt radical.\nA més, ha assegurat que la dona s'està posant "tota l'estona com a víctima", quan les espanyoles "són afortunades, només per haver nascut en aquest costat del món". Segons la seva opinió, els moviments feministes no s'haurien de donar "tanta importància" i ha indicat que la lluita per la igualtat "devora l'energia" i "impedeix seguir" a les dones per "avançar". "Perdem molt temps", ha indicat.\nPoques dones en llocs tècnics\nLa cantant ha explicat que, tot i que sí ha detectat algun comportament masclista en la seva carrera, mai li ha donat importància perquè, "no comprèn" com algú pot pensar així. En aquest context, ha confessat que no s'ha preguntat per què en la indústria de la música hi ha més homes que dones, en concret, un percentatge de 80% / 20%, segons les dades recollides per Dones de la Indústria de la Música ( MIM).\nA aquesta associació pertany Sáinz, que ha apuntat que aquesta bretxa de gènere en el món de la música es deu a l'educació i als referents que els joves tenen durant el seu creixement. Com en la resta dels àmbits, ha explicat la cantant de 'Les chillers', a homes i dones se'ls ha animat a dirigir-se cap diferents vies. Així, ha apuntat, gariebé no hi ha dones en els llocs tècnics i de representació.\n"Hi ha homes i grups musicals d'homes que no volen girar amb dones", ha denunciat, narrant una experiència pròpia. De la mateixa manera, vincula l'escàs nombre de grups musicals de dones perquè es tracta d'una professió sacrificada que no és compatible amb els rols habituals que se'ls assigna, com les cures.\nNormalitzar el feminisme\nTant Sáinz com Sanmartín han recriminat a Bebe que estigui "culpabilitzant", amb les seves declaracions, a la dona de la situació actual. "Has de reconèixer que hi ha un problema", han apuntat, assenyalant les xifres.\nDurant el debat, organitzat per 'StubHub Espanya', també s'ha parlat de l'augment de dones en els cartells dels festivals, tot i que han reconegut que no és suficient. En aquest cas, Sanmartín ha fet fora un cop de mà als organitzadors, indicant que la seva missió és intentar vendre com més entrades millor. En aquest sentit, ha apel·lat a l'educació del públic i que cal conscienciar-lo sobre com escoltar música.\n"Es tracta que el dia de demà no estiguem parlant de contingents, sinó que es contracta a artistes perquè són bons", ha indicat Sáinz, que també ha assegurat que està "cansada" d'haver de parlar sempre de "feminisme en la música" i de "liderar" la lluita. "Mai es convida nois a aquests debats", ha apuntat, reclamant la presència d'artistes masculins que col·laborin en defensar la igualtat.\nSanmartín, per la seva banda, ha reclamat que es "normalitzi" el feminisme, i que deixi de ser notícia "el nombre de dones que actua en un festival".


Barcelona Dibuixa al Recinte Fabra i Coats | Recinte Fabra i Coats\nFabra i Coats - Fàbrica de Creació i Centre d’Art Contemporani de Barcelona s’apunta el dia 20 d’octubre al Barcelona Dibuixa, la marató de dibuix que tindrà lloc entre les 11 i les 19 h a diversos equipaments de la ciutat.\nAmb un nom nou que en reflecteix plenament l’esperit, la gran festa del dibuix es fa present a més barris i entitats que mai. Fins a 48 tallers gratuïts en què grans i petits podran compartir la seva creativitat i explorar les múltiples possibilitats que ofereixen el llapis i el paper.\nFabra i Coats – Fàbrica de Creació i Centre d’Art Contemporani de Barcelona s’apunta el dia 20 d’octubre al Barcelona Dibuixa, la marató de dibuix que tindrà lloc entre les 11 i les 19 h a diversos equipaments de la ciutat. Amb un nom nou que en reflecteix plenament l’esperit, la gran festa del dibuix es fa present a més barris i entitats que mai. Fins a 48 tallers gratuïts en què grans i petits podran compartir la seva creativitat i explorar les múltiples possibilitats que ofereixen el llapis i el paper.\nImaginem un desbordament del riu Besòs cap al recinte de Fabra i Coats: el riu vol acostar-se als ciutadans i les ciutadanes i a la ciutat, perquè puguin descobrir que en els seus sediments hi ha un bacteri que pot netejar els aqüifers dels contaminants derivats de les indústries tèxtils. El bacteri Dehalogenimona en el riu Besòs actualment encara no té una representació a causa de les seves característiques peculiars. Duae Collective, a través de l’ús del disseny, vol involucrar tota la ciutat per representar aquest bacteri creant una relació entre el ciutadà, el medi ambient, la ciència, l’ecologia i la sostenibilitat.\nEntre tots i totes es crearà una pel·lícula col·laborativa: tots els participants que s’acostin a “Pintem una pel·lícula” dibuixaran sobre un fotograma únic d’una peça de música interpretada pels músics i les músiques dels Tallers de Músics de Sant Andreu. En acabar el taller, els fotogrames s’escanejaran i s’ordenaran de nou, i es convertiran així en una nova pel·lícula!\nCada hora en punt, sortiran grups de 15 persones (per ordre d’arribada) des del punt de trobada a la Fabra i Coats.\nFonamentant-se en el manifest dels Urban Sketchers, s’ofereix un taller d’una hora de durada sobre l’ús del dibuix per explicar les històries que ens envolten. Els participants a cada taller (entre 15 i 20 persones com a màxim) seran acompanyats durant una hora per un urban sketcher que els introduirà en el món del dibuix urbà, els explicarà què motiva els i les dibuixants urbans i els convidarà a fer uns exercicis de dibuix que ajudaran a entendre com treballen in situ i en quina varietat d’aspectes es poden centrar per produir els seus dibuixos.\nEl recorregut transitarà de l’acollida a Fabra i Coats fins al final del trajecte al Centre Cívic de Sant Andreu. L’organització els facilitarà un quadern i material de dibuix i són lliures de portar-ne de casa si ho volen.\nEs tracta de dibuixar amb diferents colors monstres divertits a les parets del Centre Cívic Sant Andreu. Hi haurà monstres inacabats perquè el públic els finalitzi i d’altres per omplir de color. El fil comú és la fantasia i l’originalitat dels personatges que estaran repartits per totes les parets. Es pintarà amb pintures d’aigua utilitzant pinzells fàcils de netejar.\nSocietat. El I Congrés d’Habitatge de Catalunya pretén ser una trobada de tots els col·lectius que lluiten per un habitatge digne, un espai per a imaginar un Moviment Popular Organitzat per l’Habitatge...


Les expectatives. Eines d'intel·ligència emocional aplicada. Xanos Rius\nSovint ens sentim decepcionats per que d’altres no fan allò que nosaltres esperàvem d’ells, especialment allò que ens pensem merèixer per haver invertit en l’altre, be sia temps o dedicació, be sia inversió material o espiritual\nEl cas es que la decepció ens costa relacionar-la amb nosaltres…., ho fem amb els altres amb molta facilitat, massa diria jo. No veig prou, en general, autoanàlisi que determini que som nosaltres els responsables de les nostres emocions, mai els demès !\nPer haver-hi una decepció es obvi que ha calgut una prèvia expectativa !\nEs allò que esperem dels demés, d’una manera unilateral, tant si ho comuniquem l’altre, com si no ho fem. Quasi sempre sense comunicar-los, sense demanar-ho o si ho fem, majoritàriament, de una forma agressiva, sense espai a que l’altre ens doni la seva opinió d’allò que se li diu que ha de fer per el nostre benefici, emmascarat moltes vegades en el seu suposat benefici, en el seu suposat interès…., vaja què ens fem salvadors dels altres !\nA ningú li cal que el salvem, qui vol ja cerca ajuda i la demana explícitament, qui no ho fa així en realitat no vol ser ajudat, tampoc vol cap expectativa sobre ell que de ben segur defraudarà, legítimament, perquè no es en cap moment el seu interès, és el nostre nomes\nEs com si demanéssim els altres que endevinessin les nostres necessitats més recòndites, aquells pensaments que ens farien molt feliços…., quina bogeria !\nQuè us sembla doncs si nomes ens responsabilitzem d’allò que és a les nostres mans, i si volem quelcom d’ algú altre li fem saber, tot demanant-li la seva opinió, i en el seu cas, motivant-lo a complir allò que ell també ha acceptat lliurement, per si que pensa que es el seu interès\nUna expectativa es una mala passada que fem a una relació, li carreguem una motxilla nomes necessària per a nosaltres, hi ho fem injustament. Aquesta relació no durarà, tampoc serà sana, esta condemnada al fracàs, per responsabilitat nostre per que un dia, justificat penosament, varem decidir que una altre persona havia d’omplir els nostres buits\nL’enveja es una clara declaració d’inferioritatEines d'intel·ligència emocional aplicada


Sensors de seguretat BNS 260 - Construcció (Materials) - Sensors de seguretat\nSchmersal Ibérica, S.L. - Relés i interruptors de seguretat\nSensors de seguretat: per al control de portes de seguretat\nEls sensors de seguretat BNS 260 de Schmersal Ibèrica són compactes i codificats, especialment dissenyats per al control de portes de seguretat com a alternativa als interruptors electromecànics tradicionals.\nLa seva reduïda grandària els permet una perfecta integració en l'estructura de la maquinària i, a més, poden emprar-se en condicions ambientals rigoroses així com en aplicacions que requereixin un alt nivell d'higiene. En funcionar sense contacte, no estan subjectes al desgast mecànic, la qual cosa els confereix una vida útil extremadament llarga.\nCombinats amb un mòdul de control de seguretat adequat, aquests sensors compleixen els requisits de la categoria de control 4 segons EN 954-1 o el nivell 3 de SIL segons IEC 61508.\nA més, estan indicats per a aplicacions de la classe M de PDF segons EN 60204-1. Per a l'avaluació dels senyals poden emprar-se diferents mòduls de control de seguretat de la sèrie AES del Grup Schmersal.\nL'usuari pot triar entre 1 contacte NA / 1 contacte NC i 2 contactes NC. El contacte de senyalització pot ser NA o NC. Quant als terminals, existeixen també diverses opcions. Un LED opcional indica l'estat de commutació. Per a aplicacions en les quals el sensor hagi de muntar-se en una posició girada 90°, està disponible una versió especial d'accionador amb superfície lateral activa.\nLa distància de commutació (Sao = 5 mm, Sar = 15 mm) del BNS 260 cobreix perfectament les exigències de les aplicacions típiques de control de posició de portes de seguretat.\nEl BNS 260 tolera un major desajustament entre el perfil de la màquina i la porta, la qual cosa suposa una qualitat més d'aquest sensor que afavoreix la productivitat.


Una vela al laberint, per Antoni Puigverd, por Antoni Puigverd\nUna vela al laberint\n30/11/2012 00:00 | Actualizado a 30/11/2012 21:40\nEl país s'ha ficat en un laberint. El fiasco de CiU és d'antologia; i ho és també el del PSC (com amb el llop magre, ara tots els caçadors s'hi atreveixen). L'estupefacció és general. Estranya que les empreses demoscòpiques i els comentaristes hagin errat el tret. Tant és així que, segons va escriure en aquest diari Víctor Amela, es veu que la nit electoral un comentarista, amagant-se rere un còmode plural, va exclamar: "Siguem sincers, tots ens hem equivocat". També Ramoneda va fer autocrítica l'altre dia dient que el periodisme català va quedar atrapat en l'hegemonia i les fantasies dominants. Ramoneda hi toca, però la seva anàlisi és incompleta. Ja tindrem temps d'intentar completar-la, però avui, i sense que serveixi de precedent, m'agradaria recordar que no tothom va dir el mateix ni de la mateixa manera. Cada pal que aguanti sa vela.\nEl meu retrat d'Artur Mas es titulava "Ningú no és profeta a casa"; i deia que estava molt sol: fins i tot els seus publicistes en desconfiaven disfressant-lo amb gestos i posats artificials. A les tertúlies on em conviden (que no són les del Grup Godó), vaig dir i repetir que les enquestes no podien encertar-la perquè, al marge del vot decidit, la cuina es faria partint d'unes eleccions anteriors on no es discutia, ni de lluny, el tema, qualificat d'històric, que ara es plantejava. D'altra banda, a les columnes del mes d'agost i de precampanya vaig descriure el principal risc del viratge del catalanisme cap a l'independentisme: s'havia desinflat l'airbag del PSC (la visió inclusiva dels dos sectors culturals i emocionals del país) i, per tant, calia fer-se una pregunta: "Es pot anar cap a la independència quan els partits que la lideren, CiU i ERC, són irrellevants als municipis metropolitans?".\n"El PSC és mort, però els deures del PSC estan per fer". El que jo temia ja és realitat. El catalanisme (ara independentista) és el corrent més viu, però els resultats de PP i Ciutadans fan pensar que se n'està construint un d'antagònic que, com argumenta amb dades Carles Castro, té camp per córrer. El país s'aboca a l'antipatia de dos blocs irreconciliables. Ara bé, fora d'aquesta por, quin altre argument tenia per oposar-me al corrent d'il·lusió que va generar l'Onze de Setembre? Cap. Il·lusió i il·lús tenen la mateixa arrel, vaig dir. Però el Tribunal Constitucional ens havia deixat sense arguments, als moderats. D'altra banda, la reacció furibunda de la premsa i la política de Madrid exigia explicar d'on venia, què era i per què apareixia aquest corrent independentista. "No és una jugada de Mas, és una revolta menestral", vaig escriure.\nCom que és una revolta menestral, no ha confiat en un líder liberal. La menestralia, emotiva i fragmentada com sempre, tendirà al desgavell. I en plena crisi econòmica, el desgavell polític aguditzarà la sensació de naufragi. També ho vaig escriure: després de 6 d'octubre del 1934 va venir el 19 de juliol del 1936. És a dir: la primera agitació va ser catalanista; però la de veritat, anarquista.


gemma tubert/miquel codolar/acn 01.05.2020 | 13:06\nDroga amagada a l'interior d'un llibre.\nEl confinament ha obligat a canviar els hàbits quotidians de milions de persones. Des que es va decretar l'estat d'alarma el 14 de març són moltes les activitats que s'han vist reduïdes i el tràfic de drogues no n'és una excepció. Cites en aparcaments, en entrades de supermercats o els serveis de missatgeria –sovint a través de 'riders'- són algunes de les fórmules ideades pels petits traficants per fer els intercanvis de droga. Ous 'Kinder' amb cocaïna a l'interior, joguines sexuals amb marihuana o llibres amb droga dins en són alguns exemples.\nFonts del Ministeri de l'Interior asseguren que la policia coneix les noves pràctiques i que ha adaptat els controls –que s'han intensificat, especialment, a grans ciutats- per desarticular-les.\nDes de Mossos, asseguren que la situació actual de baixa mobilitat fa més "senzill" detectar moviments delinqüencials.


Viatge fotogràfic a Spitsbergen - ZeilendeSchepen.nl\nViatge fotogràfic a Spitsbergen\nViatge de navegació meravellós per Spitsbergen\nAquesta visita fotogràfica amb l'Antigua de Spitsbergen garanteix una visita espectacular. El viatge us portarà pels fiords, les glaceres i, de vegades, fins a la vora del gelat. Recte a través de l’hàbitat de la morsa, el segell, la balena i l’ós polar. Els viatges amb l'Antigua són de petita escala, únics i amb un clar caràcter d'expedició. El veler pot arribar a llocs inaccessibles per a naus grans. Un viatge especial a través d’un dels últims llocs verges de la terra.\nSupervisió del fotògraf\nEl viatge està supervisat pel fotògraf Alexander Lembke. S'han afegit diversos moments a bord per explicacions i discussions fotogràfiques. Per descomptat, rebreu orientacions pràctiques del fotògraf durant les excursions. La llum específica de Spitsbergen en aquesta època de l’any també té molta atenció.\nSpitsbergen es troba al nord de Noruega, un curt quilòmetre 1000 del pol nord. L’explorador holandès Willem Barentsz va donar nom a aquest lloc. Spitsbergen està sota supervisió noruega, però no es troba sota la Convenció de Schengen. Per tant, necessiteu un passaport vàlid per visitar Spitsbergen. La Corona noruega és el mètode de pagament legal. Longyearbyen és el centre administratiu i l'aeroport d'arribada de Spitsbergen. A Spitsbergen no hi ha carreteres fora de Longyearbyen.\nLongyearbyen és l'aeroport d'arribada. Des de l'avió ja teniu una bella vista al sud de Spitsbergen. A la tarda, la tripulació de l'Antigua us dóna la benvinguda a tothom i us guiarà a bord del vaixell. Llavors és el moment de desfer-se dels raïms i el vaixell llisca a través de l'aigua del Isfjord. Juntament amb el líder de la gira, el capità selecciona els llocs més bonics de la ruta per la costa oest i nord de Spitsbergen. Tenint en compte el clima, el vent i el gel. Una possible ruta podria ser: Longyearben (NO) - Costa Oest i Nord de Spitsbergen - Longyearben.\nDurant les passejades a la terra fem excursions a relíquies de diferents èpoques de la història de Spitsbergen. Per exemple, els forns lacrimògens i les tombes a les antigues estacions de caça de balenes, les cabanes de boscos de cabells, les estacions meteorològiques i les mines de carbó. Però també ens trobem amb les empremtes d’exploradors famosos com Roald Amundsen i Umberto Nobile. Per als amants de la pràctica del senderisme, de vegades també hi ha un passeig més llarg per la tundra o un petit viatge a la muntanya fins a un bonic mirador. Naturalment, prenem molt de temps per conèixer el regne animal àrtic.\nL’èmfasi en el viatge no és la navegació, sinó que amb un vent favorable s’alçen les veles de l’impressionant triple. Per descomptat, pots ajudar-te. L'experiència de navegació no és necessària i l'ajut a bord és voluntari. Navegem profundament en els diferents fiords fins a fascinants extrems de glaceres i enmig del paisatge de muntanya àrtic variat i meravellós.\nUn viatge a Spitsbergen el setembre significa una posta de sol i una posta de sol sense precedents. Per primera vegada des del final de l'estiu polar, el sol torna a submergir-se per sota de l'horitzó i fixa la terra, el cel i el mar en un bell i càlid resplendor. Al setembre, la primera neu pot cobrir el paisatge amb una manta blanca.\n2700 € per persona en una cabina 2 persona amb lliteres\n2950 € per persona en una cabina 2 persona amb dos llits baixos\nLa quantitat de viatges es basa en una estada en una habitació doble compartida\nInformació de viatge addicional\nOrientació per fotògraf\nViatge de tornada al port de sortida\nNavegueu amb l'Antigua\nMés informació sobre l'Antigua\nTens una pregunta sobre el viatge fotogràfic a Spitsbergen?


Casasolo Architecture Night Dinner a El Principal, Barcelona - Casasolo\nArchitecture Night Dinner a El Principal, Barcelona\nEl passat dimarts 23 d’abril el nostre equip va participar a l’Architecture Night Dinner, una vetllada gastronòmica organitzada pel Grupo Vía i patrocinada per Flint, al restaurant El Principal de l’Eixample, Barcelona, que va obrir les portes fa un parell d’anys després de més de 25 anys darrere de Grupo Tragaluz.\nGrupo Vía treballa des de fa més de 15 anys en l’organització d’esdeveniments amb l’objectiu d’establir xarxes de contacte entre professionals del món de la construcció, l’arquitectura o l’enginyeria, entre altres.\nFlint, patrocinador d’aquest esdeveniment lúdic és una empresa que dóna resposta als que busquen paviments que combinin la bellesa de la fusta i altres materials amb les millors prestacions quant a resistència i facilitat d’instal·lació.\nAquesta edició de l’esdeveniment, l’Architecture Night Dinner, va ser la vintè tercera i la segona d’aquest 2017 a Barcelona i va reunir companys arquitectes i interioristes destacats per analitzar les tendències i novetats del sector de l’arquitectura, l’estat dels pròxims projectes, fer balanç de l’inici d’any i gaudir de la gastronomia del xef Joan Ferré.\nEl nostre soci arquitecte Bernat Gato va participar de la vetllada juntament amb altres professionals del món de l’arquitectura com Sergi Blanch, Carlos Bassó o Laia Isern, prenent part activa en els debats i discussions plantejats.\nDes de CASA Solo estem molt agraïts per haver participat en aquesta nova edició de l’Architecture Night Dinner i esperem poder seguir compartint la nostra visió de l’arquitectura en futurs esdeveniments.


El pas del temps i les enèssimes repeticions per TV3 han demostrat que “Plats Bruts” segueix present i forma part de l’imaginari col·lectiu de la majoria de catalans. Què bonic és creure en la certesa que ho seguirà sent per uns quants anys més. Pocs saben, però, que “Plats Bruts” és el resultat de “Kràmpack”, una obra escrita per Jordi Sànchez uns anys abans que l’autonòmica de Catalunya estrenés la coneguda sèrie. “Kràmpack” no és una simple comèdia, sinó que més aviat és un text còmic amb l’al·licient que no arriba a travessar la frontera del que és irracional, a diferència de moltes de les comèdies que situacions impossibles d’imaginar marquen el transcurs de l’obra. En aquest cas no. L’obra […]\nAgilitat i resiliència emprenen el vol\nSempre és un risc recuperar un clàssic i mirar de fer-ne una versió nova. Ja se la van jugar “Els Pirates” fa dos anys amb el “Somni d’una nit d’estiu” i en aquesta ocasió ho ha fet la Companyia de l’Eòlia amb “La Plaça del Diamant”. El dinamisme de la proposta, les projeccions amb perspectiva i la capacitat de focalitzar tota la potència de l’obra de Mercè Rodoreda en una hora i mitja fan que superin l’examen de “clàssics renovats” amb nota. Per contra, el fet que sigui dinàmic i accelerat desemboca a que la proposta agafi un ritme de creuer que durarà fins als aplaudiments finals i que alguns moments de l’obra on el dramatisme i la màxima expressió […]\nDistàncies que s’apropen amb el teatre\nLa funció principal dels mapes és mostrar el camí que un ha de seguir per anar d’un lloc a un altre. En aquest cas la funció principal de “El cartógrafo” és la mateixa, guiar l’espectador des de la butaca fins a les atrocitats que va cometre una part de la societat europea fa uns anys. Mayorga ens proposa un recorregut per la llegenda del creador de mapes de la Varsòvia en guerra i els seus lligams familiars. És cert que les llegendes que configuren una societat han de perdurar al llarg dels anys d’història per mantenir la identitat del col·lectiu, però sempre mantenint la fina línia de la frivolitat i la delicadesa que pot arrossegar un tema com l’Holocaust. Els […]\nÉs possible lligar un text clàssic com l’obra de Calderón de la Barca amb el paradigma actual de les noves tecnologies? La companyia Les Llibertàries s’ho proposa i ho aconsegueix amb escreix. A través de diverses escenes del text clàssic barrejades amb situacions de la vida quotidiana actual; la companyia condueix la nau especial a cavall entre la Polònia del segle XVII i l’actualitat. La sala configurada de forma senzilla, simple, però a la vegada juganera amb els símbols i la convenció que el públic ha de captar des de bon inici de l’espectacle, situa l’espectador a un espai molt definit però, a la vegada, amb possibilitat de diverses interpretacions fins que els personatges et guien i et situen amb petits detalls […]\n« Anteriors 1 2 3 4 5 6 7 8 9 … 11 12 13 14 Següents »


Setembre, un mes privilegiat per gaudir del mar - Club Nàutic L'Escala\nSetembre segueix essent un bon mes per navegar amb vela, caiac o stand up paddle.\nAmb l’arribada del mes de setembre, l’estiu no acaba. Encara hi ha molts bons dies, amb sol i bon clima per gaudir del mar de manera privilegiada. I és que sense tantes aglomeracions, els nostres racons preferits de l’Escala i Empúries es converteixen en petits paradisos.\nMes de festa a l’Escala\nLa tranquil·litat troba, a més, el seu equilibri amb la vida social, cultural i esportiva. L’activitat encara no ha acabat a l’Escala. Arriba la Festa Major de la vila, que es celebra del 31 d’agost al 4 de setembre, en la que el Club hi pren part activament amb l’organització de la ja clàssica Atena Regata. També la Festa de la Sal, que enguany tindrà lloc el 15 de setembre. Aquesta celebració popular rememora i homenatja els orígens pescadors i saladors de l’Escala, recreant com era la vida quotidiana al poble ara fa més de 100 anys.\nL’estiu continua al Club\nAl Club també hi segueix havent molt per fer. Si bé els horaris de les instal·lacions s’adapten als de la temporada mitja, tots els seus serveis portuaris segueixen estant a la disposició de socis i usuaris per poder gaudir del mar d’Empúries amb la major comoditat.\nL’oferta d’activitats nàutiques també continua. Setembre segueix essent un bon mes per navegar amb vela, caiac o stand up paddle. El Club ha programat nous cursos de vela i ha ampliat el calendari de rutes nàutiques guiades per conèixer l’entorn natural i cultural de l’Escala des del mar.\nA més, viurà un mes intens d’esdeveniments esportius. Estrenarà el mes de setembre amb l’Atena Regata, que tindrà lloc els dies 1 i 2 de setembre. Només una setmana més tard, acollirà la Trobada de Vela Llatina el dia 8 i el cap de setmana del 22 i el 23 serà la seu del Campionat de Catalunya de J70. La secció de pesca, d’altra banda, inaugura una nova modalitat, la pesca amb caiac, amb un concurs de pesca social programat pel dia 8.


Gambes de Tarragona i lluç de França a les peixateries gironines per la veda d'arrossegament - El Gerió Digital\nDes de dilluns les barques d'arrossegament del Port de la Selva, Llançà, Roses, Palamós i Blanes es troben amarrades\nDimecres, 3 de febrer de 2010 13:02h\nUna clienta comprant peix en una peixateria de Girona\nDes d'aquest dilluns, les barques d'arrossegament del Port de la Selva, Llançà, Roses, Palamós i Blanes es troben amarrades a port. Aquest és el primer cop que les confraries de la Costa Brava fan veda biològica per permetre que les captures es regenerin. L'aturada durarà fins al 2 de març i, durant aquest temps, el personal de les embarcacions cobrarà de l'atur, mentre que els armadors rebran una ajuda econòmica.\nEntre les espècies que s'han deixat de pescar hi ha la gamba, el lluç, el rap, el roger, la molla o el sard. La manca d'aquestes captures a les llotges ha obligat els proveïdors a canviar la procedència del gènere que porten a les peixateres gironines. Durant tot aquest mes, aquests peixos vindran dels ports de Tarragona (on es continua feinejant), del Golf de Lleó i de la zona nord de la Península.\n'Els mateixos proveïdors s'han espavilat, i el que em portava peix del Port de la Selva ara me'n duu de França i de Tarragona', explica la Mercè Andreu, que regenta una peixateria al mercat. I afegeix: 'En alguns dels casos hi ha menys varietat, perquè al golf de Lleó no hi ha tant peix de roca, però aquesta manca també se supleix amb el peix del nord'.\nEntre el gènere que s'exposa als aparadors, en molts casos s'han canviat els cartells que anunciaven la procedència del peix. Ara ja no s'hi esmenten llotges de la Costa Brava, sinó ports com els de Tarragona, Sant Carles de la Ràpita (Montsià), Finisterre, Portvendres (Catalunya del Nord) o Port-la-nouvelle, al sud de França.\nDepenent de les espècies, aquestes vénen d'una zona o d'una altra. Així, en el cas de les gambes, totes les que s'exposaven aquest matí a Girona venien de Tarragona. A les diferents peixateries, els seus preus oscil·laven entre els 32 i els 38 euros per quilo.\nPrecisament, permetre que les gambes de la Costa Brava creixin ha estat un dels eixos que ha guiat l'aturada de l'arrossegament. I és que, entre els mesos de gener i febrer, les que es capturen al litoral gironí tenen una mida petita, fet que en baixava el valor comercial.\nPel que fa al lluç, el llucet o les palaies, aquestes vénen o bé de Galícia o bé de l'altra banda dels Pirineus. 'Les cues de rap són de Finisterre, així com també les cloïsses o els musclos', explica la Juani Rodríguez, de 'Peixos Isabel i Maria'. Per la seva banda, Xavier Arbusà, de 'Peixos Arbusà', concreta: 'Gairebé tot el que tenim, menys en el cas del peix blau que no hi va veda, ve del Cantàbric, com ara el capellà, les palaies, el lluç o la sèpia'.\nEl preu no varia\nLes peixateries del mercat coincideixen a afirmar que, en general, aquest canvi de procedència no ha fet variar els preus. Alguns exemples que es veuen a les parades són palaies de Potvendres a 14 euros, lluç de Finisterre a 12 o llucet de Port-la-Nouvelle a 14 el quilo.\n'La procedència del peix no es reflexa en el preu', indica la Juani Rodríguez. Per la seva banda, la Mercè Andreu indica que, 'tot i que en alguns casos, com és lògic, potser han pujat una mica, la tònica general ha estat la de mantenir-los'.\nTot i que el gènere està assegurat, el que s'haurà de veure ara, però, és si les preferències dels clients es mantenen sabent que el peix ve de fora'. 'Ara la gent mira més els calers, i hi ha clients que en alguns casos no compren gambes de Tarragona perquè prefereixen les d'aquí; s'haurà de veure a mesura que avanci el mes', concreta la Jessica, de la parada 'Peixos Pere i Rosa'.


La Fira de Sant Ermengol de la Seu ocupa 60 persones i genera un impacte de 7,3 milions | Lleida.com\nLa Fira de Sant Ermengol de la Seu ocupa 60 persones i genera un impacte de 7,3 milions\nLa Fira de Sant Ermengol de la Seu d’Urgell, que aquest any ha organitzat ja la 24a edició del concurs de formatges artesans del Pirineu, genera un impacte econòmic de 7,3 milions d’euros al municipi.\nProp de 55.000 persones van visitar el certamen a l’edició del 2017 i la despesa mitjana de cada visitant es va acostar als 84 euros. Les xifres les va fer públiques ahir l’ajuntament de la capital de l’Alt Urgell durant l’acte d’inauguració d’aquesta nova edició de la fira, que finalitza avui. L’alcalde, Albert Batalla, va qualificar les xifres d’“espectaculars”, va apuntar que cada euro invertit en l’organització té un retorn de 39 euros i que la creació de llocs de treball s’acosta als 60. Quant a la procedència, un 37,3% és públic que arriba de Barcelona, un 32,6% de la Seu i comarca, un 12,4% d’Andorra i la Cerdanya, un 7,5% de la província de Lleida, un 6,6% de la resta de Catalunya, un 1,5% d’Espanya i un 2% d’altres països, majoritàriament de França. La valoració general és de 8,5 sobre 10. “Les xifres són espectaculars i ens omplen de responsabilitat, perquè si la fira surt bé significa que el benefici és enorme”, va concloure ahir l’alcalde.\nLa inauguració va ser a càrrec de la consellera d’Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, que es va referir a la fira com una “mostra d’economia productiva, sostenible, integradora i oberta al món, respectant sempre els actius i valors territorials”. La responsable d’Empresa es va referir al pla estratègic del turisme en el qual treballa el Govern de la Generalitat i va assegurar que la voluntat és que “el Pirineu participi a l’elaboració” del document i va afegir que l’aposta del departament “és per un turisme que comenci per fer un reequilibri territorial de l’oferta comercial i turística”. “Més enllà de Barcelona hi ha una vida econòmica” i “l’activitat econòmica no es pot parar i estem treballant al 200% per aconseguir-ho”, va concloure Chacón.\nFormatgeries de l’Alt Urgell premiades i 50 degustadors\nUn total de 150 formatges van participar al 24 concurs de Formatges Artesans del Pirineu. Entre els premis destaquen quatre formatgeries de l’Alt Urgell: Castell-Llebre, Formatges de l’Abadessa, La Reula i Serrat Gros. Una cinquantena de degustadors professionals van deliberar per decidir quins consideraven els millors productes a cada una de les 12 categories. Les guanyadores de l’Alt Urgell van destacar en Mató, Tupí, formatges de cabra, formatges de vaca, formatges frescos i varietats de formatge amb condiment, així com una de yogurt natural.\nQuaranta formatgeries se citen a la Fira de Sant Ermengol de la Seu


adults i participació – Pàgina 2 – AFA lavínia\nEl llibre ha estat, és i serà el pont de progrés que mena al futur…\n23/04/2013 23/04/2013 ~ afaLavínia\t~ Deixa un comentari\n…, el nexe entre el nostre poble i la nostra terra.\nAmb aquestes paraules de Salvador Espriu, us volem desitjar un molt bon Sant Jordi a tots plegats ple de roses i de bones lectures. I ja que hi som…\nRecordar-vos que els diners que es recullin amb la paradeta de llibres de segona mà es destinarà a la biblioteca de l’Escola.\nLes inscripcions pel casal d’estiu ja estan obertes i teniu tota la informació en un blog que ha preparat la directora del Casal (i coordinadora durant tot el curs dels monitors a l’Escola).\nLa Coordinadora d’AMPA de Les Corts ens convoca el proper dia 2 de maig , a les 18:30, a la Plaça Concòrdia, tots vestits de groc, per reclamar un ensenyament públic i de qualitat.\nTanquem-ho amb les paraules d’una poeta de la que també celebrem el centenari i, a més, en vida seva: Joana Raspall.\nPerquè la història l’escriu cadascun de nosaltres… bona diada de Sant Jordi!!!


Radio Catalunya - TORRA FA UNA CRIDA A REFER LA UNITAT: " RECUPEREM L'1-O I LA DECLARACIÓ DEL 27-O "\nTORRA FA UNA CRIDA A REFER LA UNITAT: " RECUPEREM L'1-O I LA DECLARACIÓ DEL 27-O "\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha fet una crida a "refer" la unitat després de la trencadissa dels darrers dies entre Junts per Catalunya (JxCat) i ERC que ha portat fins a la pèrdua de la majoria al Parlament. Durant la sessió de control a la cambra i davant la demanda dels republicans de superar "les diferències tàctiques", ha situat quin ha de ser el marc d’aquesta pretesa unitat: "La recuperació de l’1-O i la declaració del 27-O".\nTorra ha reconegut que li "dol" la divisió entre JxCat i ERC, i ha demanat que l’independentisme s’aplegui de nou sota l’esperit de "desobediència, resistència i victòria" que, segons el seu criteri, va existir la tardor de l’any passat. Aquests són, ha insistit, els ingredients per crear un nou moment com el de l’1-O i que situa al voltant de la sentència dels processats per rebel·lió.\nSi bé el president del grup republicà, Sergi Sabrià, ha posat l’accent en què l’independentisme és avui més dèbil sense la majoria parlamentària i ha demanat que l’objectiu compartit passi per davant de les diferències partidistes, el portaveu de JxCat, Albert Batet, ha posat l’accent en el "GAL financer" de l’Estat retirant fons dels bancs perquè cristal·litzés el relat del desastre econòmic per culpa del procés. "És una operació dissenyada per acabar processant els independentistes. La millor manera de reaccionar contra això és la unitat independentista. No ens dividiran i anirem fins al final", ha respost Torra.\nTorra constata que no té el suport de la CUP\nDesprés de les votacions del debat de política general, Torra ha comprovat que no compta amb el suport de la CUP. "El seu projecte polític no passa per la independència ni per la sobirania", ha exposat la diputada Maria Sirvent. El president de la Generalitat ha recordat a la formació anticapitalista que els dos objectius que persegueix el Govern és desplegar la República i governar per atendre les prioritats socials de la ciutadania. Malgrat que Torra ha citat la CUP i els comuns com a socis preferents per aprovar els pressupostos, Sirvent ha deixat clara la posició del seu grup ara mateix: "Aquesta retòrica progressista i processista a la pràctica vol dir acatar el que diu l'estat espanyol. Amb el suport de la CUP, no".\nRebuig a la proposta de Colau pels pressupostos\nEl president de la Generalitat també ha enviat un missatge als comuns, que l'han interpel·lat sobre el pacte que va plantejar aquest cap de setmana Ada Colau. L'alcaldessa de Barcelona havia reclamat una entesa global a l'Ajuntament, la Generalitat i l'Estat per aprovar els pressupostos i atendre els serveis públics. Torra ha recordat a la diputada Jéssica Albiach que la proposta que formula Colau s'oblida d'una qüestió "importantíssima": el dret a l'autodeterminació. "Quin és el límit que posen vostès per assolir-lo? Aquest és el tema central d'aquesta legislatura, l'hem de resoldre", ha afirmat el president de la Generalitat.\nTorra també ha insistit en l'ultimàtum al govern espanyol en relació al referèndum, tot i que en les propostes de resolució del debat de política general no fixa terminis per aconseguir una votació pactada. "Necessitem que el senyor Pedro Sánchez abans de novembre faci un gest sobre el referèndum. Tinc pressa per treure els presos polítics de les presons. Els catalans tenen pressa per exercir el dret a l'autodeterminació, aquesta és la qüestió", ha reblat.\nEl missatge a Sánchez també ha centrat la resposta al líder del grup parlamentari del PSC, Miquel Iceta, que ha reclamat un moviment de Torra per trencar amb la sensació de "desorientació del Govern" i de la majoria parlamentària que li dona suport. "El crèdit del president Sánchez s'ha acabat. Necessitem una oferta ja sobre de la taula", ha afirmat Torra, que ha posat en dubte el recorregut de la reunió que va mantenir amb Sánchez a la Moncloa. "Em temo que el que ens vam fer aquell dia va ser només una foto", ha afegit