PERE CASELLAS: de gener 2010\nPresentació d'"Els jugadors de whist" amb estudiants de català\nAbans d'ahir al vespre vaig trobar un forat a l’agenda per acompanyar Vicenç Pagès en la presentació – col·loqui sobre el seu darrer llibre, “Els jugadors de whist”, amb estudiants de català, al Cercle Sport.\nVull aprofitar per recomanar-ne la lectura, especialment per aquells figuerencs que ens acostem als 40 o que ja els han superat. Tots els records de la nostra infantesa i joventut i molts llocs comuns hi són concentrats, en un llibre ben escrit, fàcil de llegir, coherent i que enganxa. Animeu-vos!\nVoldria saber si teniu pensat posar en funcionament el wifi gratuït que vàreu anunciar fa uns mesos. Seria bo que es veiés moviment en el tema.\nMarta Guerrero pregunta: Com veieu el futur de la Fundació Salut Empordà? Cap a on a d'anar la Fundació en el futur?\nEn la nostra fundació hi ha treballadors de primera, amb avantatges de descans en cap de setmana, que són els de l'hospital, i treballadors de segona, que són els treballadors del Bernat Jaume. Si passeu a governar, continuareu permetent aquestes diferències entre els treballadors de la mateixa fundació, com està passant ara?\nUs passo enllaç al bloc d'en Donaire en que parla de la política 2.0\nCom cada 30 de gener, s’acosta el moment de fer el resum anual de l’IVA. Un cop tancat l’exercici a 31 de desembre i havent passat aquests dies de gener, ha arribat el moment de fer balanç de l’any des de la nostra petita empresa, Crous Associats, advocats i economistes SLP. Ha estat un any difícil; ens ha passat com a tothom, però al final hem aconseguit facturar una mica més (uns 30.000,00 €) que l’any passat. La veritat, però, és que, excepte a final d’any, en què ens hem recuperat, els impagats han estat elevats i, en conseqüència, la despesa financera molt elevada. A banda d’això, una empresa en expansió necessita un elevat ritme inversor que actualment costa molt mantenir.\nNo he guanyat més diners que l’any passat -al contrari-, però estic content perquè un dels objectius era no acomiadar ningú i al final hem incrementat la plantilla en una persona. Érem 17 i ara som 18!\nAhir l'IES Monturiol va rebre la ISO 2001, vaig estar content de poder-hi assistir.\nVideo de la presentació del videobloc\nAhir vam presentar el videobloc al Soul Cafè, estic molt content d'haver-ho pogut fer amb tants bons amics i amigues!\nPresentació oficial del videobloc\nDesprés de setmanes d'intensa feina, em fa molta il·lusió presentar-vos oficialment el meu nou videobloc, que vol ser una eina de comunicació i interacció amb tots vosaltres. L'acte més oficial serà una trobada ben informal avui a les 20.30H, al Soul Café. Les xarxes socials i les noves tecnologies, noves eines per comunicar-se amb la ciutadania es el títol de la taula rodona que compartiré amb els bons amics José Antonio Donaire i Ciro Llueca.\nFisersa no es privatitza\nCada setmana respondré algunes de les preguntes o comentaris que em feu arribar. Comencen per la pregunta de Mònica Novillo que vol saber si privatitzarem Fisersa. No ho farem!\nAny Amades i nou Ajuntament de Vilatenim\nAvui he assistit a l'acte de cloenda de l'Any Amades a la terrassa del Museu del Joguet de Figueres i a la inauguració de la reforma de l'antic Ajuntament de Vilatenim. I si mireu el vídeo fins al final, veureu com ballo la meva primera sardana.\nRenuncio al Parlament per a centrar-me en Figueres\nHe renunciat al Parlament per a centrar-me en Figueres. És una aposta clara per a treballar pel futur de la ciutat.\n(PUBLICAT AL BISETMANARI HORA NOVA)\nDesprés d’assabentar-me de la mort de Jordi Solé Tura, exministre de cultura i un dels pares de la Constitució Espanyola de 1978, immediatament vaig anar a buscar a la prestatgeria un petit treball anomenat Constituciones y períodos constituyentes en España (1808-1936) escrit per ell i en col·laboració amb Eliseo Aja, ambdós professors universitaris de Dret Constitucional. Aquest petit llibre, de poc més de 150 planes, editat per Siglo XXI, fa un repàs d’allò més interessant de les diferents constitucions que ha tingut Espanya i que ha representat per la seva evolució en més d’un segle i mig. Una d’aquelles obres, que gairebé ja no es troben, a cavall entre la història i el dret, entre l’anàlisi i el marc històric, un nexe necessari entre present i passat.\nSé que aquell petit llibre em va ser molt útil, de la mateixa manera que ho devia ser i continua essent-ho per molts estudiants, tant d’història com de dret; de la mateixa manera sé que la tasca de Jordi Solé Tura va ser al llarg de tota la seva vida la de ser útil als altres, per això és de lamentar la seva pèrdua, com fou de lamentar la notícia de la malaltia que va patir, l’Alzheimer, que va anul·lar poc a poc un dels millors tresors d’aquest país, la seva memòria.\nAquests dies han sortit moltes de les seves aptituds, de la seva feina com a Ministre de Cultura, com a Senador o com a Docent, de les múltiples virtuts que representava un home consagrat a la cosa pública des d’uns idearis enormement progressistes i democràtics, als quals mai va renunciar. Evidentment, un dels elements que constitueixen, i constituiran, el gruix dels elogis serà el fet de ser un dels pares de l’actual Constitució Espanyola de 1978; no podem ni imaginar-nos què significà que gent com ell o com el mateix Miquel Roca Junyent o Gregorio Peces Barba, discrets, eficients i rigorosos, es trobessin entre els ponents d’aquesta constitució que, malgrat tot, ha servit per proporcionar pau, progrés i democràcia a un país que no n’havia tingut mai d’una manera tranquil·la i serena.\nL’any passat el seu fill, va gravar un documental realment meravellós, malgrat la seva enorme tristesa en alguns dels seus fragments anomenat la memòria perduda, que ens endinsava en l’home, el professor, el polític, el combatent, el pare. Aquest serà un dels llegats que ens quedaran a tots els que, amb més o menys encert, traspassem pel món de la política, i del que hem encara d’aprendre a moure’ns; un llegat que proporciona eines de coneixement per les futures generacions, bàsiques per entendre el que vivim i per avançar en pau i democràcia, independentment de la tribuna que cadascú triï per fer-ho.\nProbablement, l’element que a mi m’agradaria destacar de Jordi Solé Tura, a banda del pesar per la pèrdua d’un company de partit i un suport per tots aquells que creiem en la transformació de la societat sota el prisme del progrés, sigui el de ser una persona rigorosa en tot el que feia, la qual cosa dóna confiança a tot allò que ell avalés i sempre amb elegància i educació, demostrant ser un senyor de la política. Fou un home rigorós en la feina que feia, i en les conviccions que defensava, fent-lo creïble davant de l’opinió pública, temut i respectat pels rivals polítics. Amb ell, es tanca una de les ments privilegiades del nostre país, un combatent del franquisme, un lluitador de la llibertat, un home fet a si mateix i que estimava el seu país.\nPertànyer al PSC, en dies com aquell, et dona un sentiment doble i contrastat; per una banda et fan adonar del privilegi de comptar amb companys de viatge en la militància política que són un referent polític i democràtic per la resta de la classe política catalana i espanyola i, de l’altre, la pesantor i la tristesa d’acomiadar a un company de partit que amb la seva feina ha contribuït al progrés del país i a mantenir viu el somni d’un món millor, més just i més igual per a tots i totes. Gràcies Jordi pel camí que ens has ajudat a recórrer.\nPresentació d'"Els jugadors de whist" amb estudian...\nVoldria saber si teniu pensat posar en funcioname...\nMarta Guerrero pregunta: Com veieu el futur de l...\nAhir l'IES Monturiol va rebre la ISO 2001, vaig e...


CREACIÓ XIC: El XIC a la primera trobada d'Energies Comunitàries\nEl XIC a la primera trobada d'Energies Comunitàries\nEls passats 10, 11 i 12 de novembre es va celebrar la primera trobada d'Energies Comunitàries de Barcelona, al Centre Cívic Navas, i el projecte Creació XIC hi va ser present amb dues activitats:\nTaller Fils de Vida de plàstica i memòria històrica\nVam compartir amb les Energies Comunitàries el taller "a domicili" de la 5a edició del XIC, que vam portar a les entitats del barri i va nodrir la creació de l'espectacle Fils de vida. Ho recordeu?\nA partir d’objectes significatius per a la història personal o familiar de les persones participants, vam intercanviar records, particulars i col·lectius, que teixeixen la història col·lectiva de la ciutat. Finalment, vam exposar els objectes i creacions en una petita instal·lació al hall del Centre Cívic Navas.\nFotografia: Marc Estivill\nMasterclass Creació XIC: Els equilibris de l'art comunitari\nPartint de la trajectòria del projecte Creació XIC, vam reflexionar col·lectivament sobre l'art comunitari, a través del diàleg i de jocs teatrals i teatre imatge. Vam acompanyar la sessió el Josep Maria i el Fèlix, participants en les darreres edicions, i el Joel i la Júlia, codirectors del projecte, compartint experiències i reflexions en primera persona.\nOn trobem l'equilibri entre allò social i cultural? Entre la cultura institucional i la cultura comunitària? Entre el procés i el resultat? Entre el lidertage intern del grup i la coordinació externa? Com articulem la participació? I la relació amb les institucions?\nDesprés d'intercanviar idees, punts de vista i inquietuds, vam acabar la sessió amb poques certeses i moltes preguntes, que ens impulsen a seguir cercant els equilibris de l'art comunitari.\nFotografia: Júlia Gutiérrez\nGràcies a totes les persones participants i organitzadores! Llarga vida a les Energies Comunitàries!\nEtiquetas: Tallers a entitats, XIC 5a edició


Kallas: "El públic té gana de fets" - EU Reporter\n"M'agradaria tornar a dir que tots estem profundament commocionats per l'accident de l'avió de Malaysian Airlines a Ucraïna, amb la pèrdua tràgica de tantes vides. Les nostres més profundes condolències van a les famílies de les víctimes", va dir el vicepresident de la UE, Siim. Kallas, responsable del transport.\n"El que cal ara és una investigació immediata i independent sobre les causes del xoc. Faig una crida a tots els interessats a participar i a estar preparats per fer tot el possible per ajudar en aquesta tasca essencial.\n"En termes pràctics, això significa que els investigadors necessiten un accés lliure al lloc del xoc i, per descomptat, a les caixes negres, "l'enregistrador de dades de vol i l'enregistrador de veu de la cabina. La confiança del públic exigeix un procediment totalment transparent i obert.\n"He activat la cèl·lula de crisi de l'aviació de la UE perquè hi hagi una coordinació adequada dels efectes sobre l'espai aeri per garantir la seguretat dels vols. M'agradaria tranquil·litzar els passatgers que volen amb seguretat.\n"Però entenc completament que el públic té gana de fets. Els fets en termes del que ha passat amb MH 17 han de ser oberts a un examen públic mundial.\n"I si es posa de manifest que aquest xoc s'ha produït deliberadament, si MH17 ha estat tret des del cel sense tenir en compte la mort de tants civils innocents, els responsables seran posats a disposició judicial. "\nTemes relacionats:gravadora de veu de la cabinalloc de bloqueigregistrador de dades de volla confiança del públicaccés sense impediments\nEls europeus "ja no confien en la seguretat dels EUA" - informe #ECFR


Bones notícies! Iniciem temporada i donem la benvinguda a un nou col·laborador, X-Pirience que juntament amb Tandem Solsona i Escola d'esquí Tuixent-La Vansa t'acompanyaran per gaudir de la millor experiència amb un material capdav ... [Read More]\nUna jornada èpica marcada per la celebració del campionat d’Espanya d’esquí de fons i per un fred extrem, va ser l’escenari del DEMO DAY ROSSIGNOL. Tuixent - La Vansa, l’autèntic centre d'esquí nòrdic de referència ... [Read More]\nUn inici de temporada espectacular va posicionar Tuixent La Vansa com l'estació amb millors condicions de neu del sud d'Europa! Motiu més que suficient per organitzar el primer CAMP de la temporada a la seu del Nordic Experience Center, amb una qualitat de neu impressionant ... [Read More]\nUn any més, Rossignol i Tandem amb el Nordic Experience\nEl 2016 ha estat el segon any que Escola d'esquí Tuixent-La Vansa col·labora amb Rossignol i Tandem Solsona. L'objectiu és promocionar #esquinordic mitjançant un material facilitador capaç d'apassionar-nos per aques ... [Read More]\nDesprés d'una temporada atípica, on la manca de neu i temperatures suaus han dificultat l'obertura de l'estació de l'Arp, els CAMPS ROSSIGNOL retornen a casa el 19 i 20 de març. Tuixent La Vansa, punt de referència del “Nordi ... [Read More]\nDEMO DAY ROSSIGNOL, LA GRAN NOVETAT DE LA TEMPORADA\nTuixent – la Vansa va ser l'escenari escollit per presentar el DEMO DAY ROSSIGNOL, el passat 6 de març. Per primera vegada, ROSSIGNOL posava a disposició dels practicants d'esquí nòrdic material de gamma mitja/alta per provar-lo gratuïtament sobre la ... [Read More]\nPROFESSIONALS DEL TRIATLÓ AMB ELS CAMPS ROSSIGNOL\nEl segon Camp de la temporada va tenir un accent diferenciat. Un grup de triatletes professionals, entre els quals destacava Víctor del Corral (tricampió “Ironman”), van posar un toc especial al format dels Camps ROSSIGNOL TANDEM. Combinar aprenentatge i perfeccionament ... [Read More]\nEl sector de la Calme va ser l’escenari escollit per organitzar el Camp ROSSIGNOL TANDEM. L’acumulació de gruixos importants de neu i la innivació artificial de l’estació francesa van ser una garantia per desenvolupar el Camp en òptimes condicions. ... [Read More]\nEl repte de gaudir de la Foulée Blanche\nFoulée Blanche, cursa internacional situada al Alps (Autrans) ha estat el repte escollit per viure i gaudir #esquinordic en la seva màxima esplendor. Han estat dos dies intensos, 100% #nordicexperience, combinant proves populars i Copa del Món, ... [Read More]\nNordic Coach, l'espai per seguir millorant les teves habilitats\nNovetats #nordicexperience! Iniciem setmana amb seccions fixes per acompanyar-te i compartir la passió que tenim per l' #esquinordic. Tècnica, entrenament, material i nutrició esportiva són els 4 eixos que trobaràs setmanalmanent a les xarxes. Segu ... [Read More]\n2015, un any amb Rossignol\n#21015bestnine El 2015 ha estat el nostre primer any amb @rossignol_1907! L'objectiu és promocionar #esquinordic mitjançant un material facilitador capaç d'apassionar-nos per aquest esport, promovent experiències úniques i d'acompanyament g ... [Read More]\nQuè necessito per a passar un dia a la neu?\nVols iniciar-te a l'#esquinordic? Quin equipament necessites per gaudir d'una experiència a la neu? Aquí tens la solució: indumentària lleugera, tèrmica (principi de les 3 capes), transpirable i que permeti llibertat de moviments. I p ... [Read More]\nImpressionant fixació Rottefella Xcelerator Pro Clàssic!\nSi semblava que la integració esquí/fixació mitjançant una guia encolada (NIS: Nordic Integrated System) era insuperable per la lleugeresa, estabilitat i control, a més de la personalització del sistema antireculant en funció de la posició d ... [Read More]


"El documental" emet "Mies on scene. Barcelona en dos actes" al 33 - TV3\nDissabte, a les 22.47, al 33\n"El documental" emet "Mies on scene. Barcelona en dos actes" al 33\nDissabte, 23 de març, "El documental" emet "Mies on scence. Barcelona en dos actes", un llargmetratge documental sobre l'edifici de Mies van der Rohe a Barcelona, que reflexiona sobre la capacitat transformadora de l'art.\n18/03/2019 - 00.00\n"Mies on scene. Barcelona en dos actes", de Pep Martín i Xavi Campreciós\nQuan només tenia 8 mesos de vida, el pavelló de Barcelona, obra mestra en la qual Ludwig Mies van der Rohe i Lilly Reich van posar en escena les seves idees revolucionàries l'any 1929, va marcar i influenciar generacions d'arquitectes d'arreu del món. La seva història, llegat i posterior reconstrucció el 1986 segueixen envoltats de mites i interrogants. "Mies on scene", dirigida per Xavi Campreciós i Pep Martín, descobreix els secrets d'un edifici que va deixar d'existir durant 57 anys, però que va canviar la història de l'arquitectura per sempre.\nL'edifici és un retrat en dos actes de la ciutat de Barcelona: el primer, el que va fer possible la seva construcció, el 1929, i, el segon, la reconstrucció de l'any 1986.\nLa producció de la Fundació Mies van der Rohe i Nihao Films dirigida per Pep Martín i Xavi Campreciós deixa l'espectador immers en una reflexió sobre la capacitat transformadora de l'art, la percepció emocional de l'espai i el concepte d'obra mestra.


La Serra de Collserola tanca l´ Open Natura aquest diumenge amb sortida i arribada al velòdrom | Federació Catalana de Ciclisme\nEl proper dia 19 de novembre, l´ Open Natura realitzarà l?ultima prova de l?any a la Serra de Collserola. La sortida i arribada tindrà lloc al Velòdrom d´Horta, seu de la Federació Catalana de Ciclisme. Com a totes les proves del calendari hi haurà dos recorreguts, un de 18 kms i un altre de 32 pels mes valents. Els petitons, aquesta vegada tindran una activitat diferent. Una gimcana i un curs d?iniciació al Bmx al circuit que la Federació Catalana de Ciclisme té al Velòdrom d'Horta. Un dels propòsits d?aquesta nova pedalada del circuit del Open Natura es la de promocionar el bon us de la bicicleta dins el Parc de Collserola.\nEl lema d?aquesta prova es el següent:\nAl Parc, Bones pràctiques en bici. L? Open Natura t?ensenya com anar pel Parc de Collserola. Sigues respectuós: per tu, pels altres, per l?entorn.\nA Collserola Bones Pràctiques en bici El Parc de Collserola és un entorn privilegiat per gaudir de la natura en bicicleta. Però cal ser respectuosos amb el medi per a què en puguem gaudir molt de temps.\nLa prova té unes condicions especials pel fet de ser al Parc de Collserola.\n? Cal tenir present que: No es poden dur a terme curses.\n? La circulació de bicicletes pels camins del parc només pot dur se a terme per pistes de tres o més metres d?amplada o en el seu defecte, pels camins classificats com a pistes de Xarxa Bàsica (retolats amb senyalització vermella en lletra i número).\n? La velocitat de les bicicletes es limitarà a 20 km/hora si es circula per camins del Parc.\n? Els ciclistes que circulin per les vies del Parc tenen l?obligació de respectar els vianants, sense ocasionar-los molèsties i respectant la seva preferència.\n? Es prohibeix expressament la circulació per corriols, torrenteres i fora pistes\nEls recorreguts que es trobaran els participants seran els següents:\nEl circuit llarg consta de 32 km. La sortida tindrà lloc al Velòdrom d´Horta on estarà situat el Village.\nEn els primers Km ja ens trobarem les primeres rampes, la pujada per les famoses corbés de Llars Mundet faran suar a més d?un participant. Aquestes, ens conduiran fins al turó de Magarola i un cop aquí començarem una baixada força llarga direcció St.Medir.\nContinuarem baixant direcció a Can Borrell, on trobarem el trencall d?ambdós recorreguts, llarg i curt.\nEns endinsarem cap el Pi de Can xandri i al cap d´uns kms arribarem a Can Coll on hi trobarem l´avituallament. Després d?agafar forces començarem la part més dura del dia. Enfilarem cap a St.Iscle on ens trobarem amb un pendent per a pujar per la Serra d?en Ferrer direcció Portell de Valldaura.\nUn cop arribat al cim ja sols ens quedarà planejar una estona per a començar la baixada de Llars Mundet fins arribar al Velòdrom on ens esperarà un bon àpat per a recuperar les forces.\nEl circuit curt consta de 18 kms. La sortida tindrà lloc al Velòdrom d´Horta on estarà situat el Village.\nEl recorregut curt tindrà la següent variació:Desprès de separar-nos dels companys que realitzin la llarga, ens trobarem l?avituallament.\nUn cop tornem a posar-nos en marxa ens espera la segona pujada del dia. Agafarem el camí que ens portarà per la Serra d?en Forja fins arribar al Portell de Valldaura.\nUn cop arribat al cim ja sols ens quedarà planejar per començar la baixada de Llars Mundet fins arribar al Velòdrom, on ens esperarà un bon àpat per recuperar forces.\nNota de l´ organització de l´ Open Natura


Advocat de Puigdemont: "És evident que en el moment que vingui aquí serà detingut" - CCMA\nAdvocat de Puigdemont: "És evident que en el moment que vingui aquí serà detingut"\nDiu que l'Estat ha demostrat que "està disposat a tot" per salvar la unitat d'Espanya i creu que, malgrat el resultat electoral, la reacció serà presó incondicional per Puigdemont\nRedacció 23/12/2017 - 09.49 Actualitzat 23/12/2017 - 14.38\nL'advocat de Carles Puigdemont creu que la decisió del jutge del Suprem Pablo Llarena d'ampliar el nombre d'investigats pel delicte de rebel·lió és la primera resposta de l'Estat al resultat de les eleccions i mostra la seva sorpresa per la rapidesa amb què s'ha ampliat la causa.\nEl Suprem va afegir ahir sis noms més a la llista de persones imputades just l'endemà de les eleccions a Catalunya. Pablo Llarena va incloure en la causa l'expresident Artur Mas; Marta Rovira, d'Esquerra Republicana; Anna Gabriel i Mireia Boya, de la CUP; Marta Pascal, del PDeCAT, i Neus Lloveras, presidenta de l'AMI. En total, ara ja en són 28.\nEn declaracions al Suplement de Catalunya Ràdio, Alonso-Cuevillas ha dit que no s'esperava aquesta rapidesa per com s'havia tramitat les declaracions dels consellers i els Jordis davant del jutge.\n"A la vista que no van voler donar velocitat suficient per prendre declaració al vicepresident Junqueras, al conseller Forn, a Jordi Sànchez i a Jordi Cuixart, m'esperava que les noves imputacions també arribarien passat festes. I no, han vingut amb una celeritat... De fet, ha estat la primera resposta oficial de l'estat espanyol."\nAlonso-Cuevillas ha insistit a la mateixa entrevista que s'està intentant crear una causa general per rebel·lió i que aquest delicte no s'ha produït:\n"Tot això parteix del fet que parlem d'un delicte de rebel·lió, el més greu del Codi Penal, m'he cansat de repetir-ho. Castigat amb les mateixes penes que el terrorisme, que requereix un aixecament públic i violent. I aquí no hi ha hagut cap aixecament ni violència."\nPel que fa a la decisió del president Puigdemont d'anar a Brussel·les, Alonso-Cuevillas ha dit que va ser una decisió política, però que ara creu que ha estat encertada.\n"És una decisió política, que, vist de manera retrospectiva, jo crec que va ser molt encertada. No només perquè amb això s'ha evitat la presó, no només perquè això ha permès fer campanya, configurar una llista i guanyar unes eleccions, encara que no hagi estat la llista més votada la del president Puigdemont, sinó per la internacionalització del conflicte."\nI, davant la possibilitat que Carles Puigdemont sigui empresonat quan torni a l'estat espanyol i pugui sortir per anar a votar al Parlament o per ser investit president, Alonso-Cuevillas creu que és arriscat i que cal valorar bé els pros i els contres.\n"És evident que en el moment que vingui aquí serà detingut. Tot indica –també la nova imputació del Suprem– que no pensen afluixar i que, per tant, en el moment en què vingui aquí –hagi estat el que hagi estat el resultat electoral–, la reacció de l'Estat espanyol serà una presó incondicional. Per tant, s'ha de valorar fins a quin punt paga la pena. Si es pot fer més feina a dins o a fora. Generarà un pollastre de por a l'estat espanyol. És una decisió política."\n"Si m'ho preguntes com a jurista, t'hauria de dir que sí, perquè hi ha dos drets fonamentals en conflicte, el dret a la participació... Però estem veient que el govern espanyol, per salvar la unitat d'Espanya, està disposat a tot. Això ja no és un conflicte jurídic, és un conflicte polític."\nPodran ser al Parlament per a la investidura Puigdemont i els consellers cessats?\nAlonso-Cuevillas, advocat de Puigdemont: "S'ha de valorar si val la pena que torni"


Es celebra a Madrid el seminari final del projecte Novedar_Consolider\nInformación actualizada el 18 novembre 2013\nLa UdG coordina el projecte Europeu AQUAdemia\nAQUAdemia té per objectiu apropar dos sectors en l’àmbit de l’aigua: el de les empreses i el dels centres de recerca i d’ensenyament superior (IES). El projecte el finança el programa “Lifelong Learning” de la Comissió Europea.\nInformación actualizada el 13 novembre 2013\nL’ICRA organitza la Jornada Professors i Ciència\nEl 6 de novembre 2013, l’ICRA dóna a conèixer a 10 professors provinents de diferents instituts de secundària de la província de Girona, Barcelona i Tarragona que participen en aquest programa, les seves activitats i la recerca que es fa en les 3 àrees d’investigació. La jornada s’enmarca dins el programa Professors i Ciència de la Fundació Catalunya-La Pedrera.\nInformación actualizada el 6 novembre 2013\nLa delegació formada per la vicerectora delegada d’Estudiants, Cooperació i Igualtat, M. Rosa Terradellas, la degana de Turisme, Dolors Vidal i el dinamitzador de projectes de la línia d’Aigua del Campus EMTA de la UdG, Xavier Xirgu, han tingut l’ocasió d’establir lligams amb 35 universitats algerianes que van participar a la trobada. Ampliar +


Beaba - Ricard Martínez, guardonat als Premis Mallorca de creació literària 2010\nRicard Martínez, guardonat als Premis Mallorca de creació literària 2010\nDiumenge, 17 d'octubre del 2010 (18:28:59)\nTema: Premis, certàmens, concursos...\nRicard Martínez Pinyol (Tortosa 1959) ha estat guardonat amb el premi de poesia, dotat amb 10.000 euros, en la sisena edició dels Premis Mallorca de creació literària 2010 que atorga anualment el Consell de Mallorca.\nL'acte de lliurament va tindre lloc el dia 15 d'octubre a la sala de plens del Consell de Mallorca, en el qual es va retre homenatge a a dos del poetes mallorquins més destacats dels últims anys: Miquel Bauçà i Andreu Vidal.\nL'obra premiada, La inspiració i el cadàver, és un recull de proses poètiques de les quals els jurat va destacar "la plasticitat de les imatges i la profunditat de la mirada del món".\nEls membres dels diferents jurats són figures destacades del món cultural de l'àmbit català, com ara Carme Riera, Ramon Pla i Arxé, Víctor Gayà, Pere Ballart, Susanna Rafart, Enric Larreula, Pau Faner i Teresa Duran, entre d'altres. Aquests premis, iniciats el 2005, els han guanyat figures destacades com ara Miquel de Palol, Manuel Baixauli, Ignasi Mora i Hèctor Bofill.\nFont: Avui (16/10/2010).\n· Més sobre Premis, certàmens, concursos...\nNotícia més llegida sobre Premis, certàmens, concursos...:\n“Les Balades” de François Villon Premi de Traducció Literària Mots Passants 2011


1r Congrés del lleure i acció sociocultural 2022\n1r Congrés Internacional del lleure i acció sociocultural: construint models pel desenvolupament de persones i comunitats. OCIO.ASOC\nDes de la Fundació Pere Tarrés i la Càtedra de Lleure Educatiu i Acció Sociocultural de la Facultat d'Educació Social i Treball Social Pere Tarrés-URL presentem el I Congrés Internacional de Lleure Educatiu i Acció Sociocultural. El Congrés es celebrarà el 3 i 4 de novembre a l'Auditori ONCE de Barcelona.\nEl congrés vol ser un espai des d'on generar coneixement i compartir reflexions, debats, bones pràctiques i reptes sobre la temàtica.\nL'estructura s'organitza al voltant de tres dels grans reptes actuals del llelure educatiu i l'acció sociocultural:\nRepte 1: Quines polítiques es requereixen per garantir un accés universal al lleure i a l’acció sociocultural, especialment per a les persones més vulnerables i amb perspectiva intergeneracional?\nRepte 2: Com es pot generar reconeixement i afavorir el treball conjunt entre els diferents agents comunitaris?\nRepte 3: Quines metodologies i pràctiques es requereixen per millorar els programes de lleure educatiu i acció sociocultural?\nEls objectius principals que busca el Congrés:\nGenerar un espai de reflexió i debat al voltant de reptes actuals del lleure educatiu i l’acció sociocultural, on generar coneixement, potenciar la seva transferència, construïr discurs conjunt, analitzar les propias pràctiques, teixir sinèrgies i potenciar la creació de xarxes.\nVisibilitzar el lleure educatiu i l’acció sociocultural com a camp d’estudi en la recerca i la docència, tant a nivell nacional com internacional, en sintonia amb els reptes socials plantejats en els objectius de desenvolupament sostenible 2030 i des d’una perspectiva intergeneracional.\nEscribint un correu a congresoocio2022@peretarres.org\nTelefònicament 93 410 16 02 (de dilluns a divendres de 9.30 a 14.00h)\nLes inscripcions es realitzaran exclusivament online.


La immersió lingüística a Catalunya by Plataforma per la Llengua - Issuu\nLa immersió  lingüística a Catalunya un model eficaç i exitós\n«En aquella comunitat en què hi ha desig estès i conscient d’aconseguir una societat bilingüe o multilingüe, cal donar prioritat en els inicis de l’escolaritat a la llengua o llengües que tenen menys possibilitat de desenvolupar-se». W. LAMBERT «[...] el Programa d’Immersió és el projecte educatiu més eficaç per fer ciutadans competents en dues llengües». J. ARNAU\n1. Introducció: què és i quin objectiu té la immersió lingüística\n2. L’escola catalana: trets, característiques i una mica d’història\n3. La importància de la immersió: la llengua com a eina de cohesió social\n3. Una metodologia àmpliament utilitzada fora de Catalunya\n4.1. El Canadà 4.2. El País Basc 4.3. Bèlgica 4.4. Recapitulació\nUn model eficaç i exitós\n09 10 12 12\n5. La prova empírica de l’èxit a Catalunya\n1. Introducció: què és i quin objectiu té la immersió lingüística La immersió lingüística és una metodologia d’aprenentatge que consisteix en l’exposició total o parcial a la llengua que forma part d’una comunitat de parlants de manera majoritària, i ho fa en totes les etapes del procés d’aprenentatge dels nens i nenes, des que són petits fins que arriben a l’etapa adolescent. Per bé que no necessàriament ha d’estar relacionat amb les etapes joves i adolescents, és una de les estratègies d’aprenentatge que més se sol dur a terme en l’etapa escolar en diversos estats del món que tenen la coexistència de més d’una llengua en alguna part del seu territori. En aquest sentit, doncs, no parlem d’una metodologia obsoleta, arcaica o residual, sinó més aviat al contrari: forma part dels plans d’estudis de moltes escoles d’arreu del món per ordre dels seus governs. Cal tenir en compte, per tant, que no es tracta d’una situació desconeguda en cap aspecte, ja que ha estat objecte d’anàlisis i estudis que han ocasionat algunes crítiques i objeccions però sobretot elogis de tot tipus. La immersió busca, primordialment, un gran objectiu, que és comú i compartit arreu del món on s’aplica: aconseguir l’aprenentatge lingüístic d’aquesta segona llengua en el mínim temps possible, i sempre tenint en compte que convé aconseguir-ne el màxim coneixement, tant lèxic com gramatical, i la màxima capacitat comunicativa possible. Al cap i a la fi, no oblidem que és una metodologia aplicada de manera intensiva. Així mateix, cal especificar que hi ha diversos models d’immersió: en funció dels objectius més concrets que es persegueixen, segons el grau d’immersió (sovint fixat en percentatges variables), segons l’edat dels aprenents, etc. Així doncs, malgrat que la metodologia i la finalitat general són les mateixes, cal sempre tenir en compte aspectes d’ordre sociolingüístic o sociocultural per definir quin model pot ser el més adequat en una societat o altra.\n2. L’escola catalana: trets, característiques i una mica d’història Com hem vist, hi ha diversos models d’immersió. En el cas de Catalunya, el\nque ara ens ocupa, a les escoles on es duu a terme la immersió —teòricament, en totes les de caràcter públic— el model s’ha materialitzat a través de la fixació de la llengua catalana com a llengua vehicular de totes les matèries que s’imparteixen —tret, lògicament, de les matèries de llengua castellana i anglesa—. Cal especificar que el programa d’immersió és un model d’educació bilingüe que s’inscriu en els anomenats models d’enriquiment (Fishman, 1976)1 i es correspon amb els programes de bilingüisme total. Sens dubte, la seva característica més notable els la confereix el fet que estan especialment dissenyats no solament per a una minoria lingüística sinó per al conjunt de la comunitat, fet que suposa un tret peculiar del nostre sistema que no es dóna en gaires llocs més.2\nUn dels aspectes que acaba adquirint més rellevància a l’hora d’analitzar la situació és el context sociolingüístic en què s’emmarca la societat catalana en les darreres dècades. Arran d’una forta onada immigratòria que patí el territori —especialment l’àrea metropolitana de Barcelona—, la presència del català es reduí de manera dràstica, i la llengua que va passar a primer pla va ser la castellana, la llengua primera de la immensa majoria de les persones que s’instal·laren aleshores a Catalunya. En aquest context, doncs, calia fer alguna cosa per assegurar que el català podria seguir sent una llengua important, necessària i útil per a la societat i que alhora no fos un impediment per als nouvinguts de cara a la seva adaptació a una nova situació socioterritorial.\nLa referència és al treball Bilingual Education: An International Sociological Perspective. Informació extreta del document «Bases teòriques del Programa d’Immersió Lingüística del Servei d’Ensenyament del Català. 2004». XTEC: Immersió lingüística. Pla d’immersió. Servei d’Immersió i Acolliment Lingüístics. Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya. Es pot consultar a: http://www.xtec.cat/alfresco/d/d/workspace/SpacesStore/02b4b23d-1e7e-439fbb4e-0545d91b269a/Dossiero0_pil_rev.pdf.\nLa primera aplicació del Programa d’Immersió Lingüística (PIL) va tenir lloc el curs 1983-1984 en dinou escoles públiques de Santa Coloma de Gramenet, on la majoria de població d’alumnes era majoritàriament castellanoparlant. El primer centre que va aplicar-lo fou l’Escola Rosselló-Pòrcel, el 1983, gràcies a l’empenta d’unes quantes famílies que volien que els seus fills fossin educats en català. Gràcies a l’èxit i els bons resultats de l’experiència inicial, el curs 1989-1990 la immersió lingüística era present en més de 700 escoles de Catalunya (implicava ja més de 52.000 mil alumnes). A partir del curs 19921993 l’escola en català es va convertir en el model d’ensenyament a tot Catalunya. En el pla jurídic i legislatiu, per tal de poder dotar els centres educatius de les eines necessàries, des del Govern de la Generalitat s’han impulsat totes les mesures legals i pressupostàries necessàries perquè aquest desig pogués ser efectiu i real. Així doncs, ja el 1983 s’aprovà la Llei de normalització lingüística (Llei 7/1983)3 , el primer pas per consolidar les tendències inicials. El 1998 es va ampliar el text legal, que donà lloc a la Llei de política lingüística (Llei 1/1998).4 Finalment, de manera més específica, centrant-se només en la qüestió de l’ensenyament, el Parlament va aprovar la Llei d’Educació de Catalunya (Llei 12/2009).5\n3 Es pot consultar a: http://portaljuridic.gencat.cat/ca/pjur_ocults/pjur_resultats_ fitxa/?action=fitxa&documentId=12299 4 Es pot consultar a: http://portaljuridic.gencat.cat/ca/pjur_ocults/pjur_resultats_ fitxa/?action=fitxa&mode=single&documentId=171269&language=ca_ES 5 Es pot consultar a: http://portaljuridic.gencat.cat/ca/pjur_ocults/pjur_resultats_ fitxa/?action=fitxa&documentId=480169\n3. La importància de la immersió: la llengua com a eina de cohesió social La immersió lingüística garanteix l’èxit en l’adquisició de la competència lingüística de les llengües d’ús social. A més, ha estat l’instrument determinant per a la universalització del coneixement i el domini del català entre tota la població escolar. Ha estat, doncs, una eina per a la cohesió social. És un model capaç de cohesionar l’alumnat sense tenir en compte la llengua que es parla a casa i que el prepara per ser competent en el món laboral tot fent possible la igualtat d’oportunitats i contribuint a fer sentir tothom com una part important d’una mateixa societat, sense exclusions de cap tipus. Aquesta prioritat del català en el sistema educatiu no menysté les altres llengües, sinó que concilia la cultura d’origen amb la catalana i aconsegueix que el nostre país gestioni el seu multilingüisme tot respectant la diversitat lingüística del nostre món en ajudar a consolidar el català com a llengua comuna del territori. Així, el català és la llengua comuna, la llengua compartida entre un segment important de la població, i tothom és tractat de la mateixa manera. Ningú és bandejat per qüestions de llengua.\nAixí mateix, la immersió lingüística té encara altres beneficis a nivell social i col·lectiu, com per exemple el reconeixement a la diversitat lingüística, tan important actualment en una societat multilingüe com la nostra. D’aquesta manera, ja des de ben petits els nens i nenes són conscients de la necessitat de respectar la resta d’integrants de la societat sigui quina sigui la seva llengua, ja que la que els uneix a tots és el català, aquella que els permet comunicar-se entre ells i entendre’s mútuament. Tot i així, hi ha hagut, històricament, atacs frontals contra aquest sistema per part de certs organismes espanyols, sobretot polítics. Aquests atacs s’han materialitzat recusant reiteradament el sistema davant dels tribunals. Entre els motius adduïts hi ha la suposada pèrdua de competència d’expressió en castellà en comparació amb altres comunitats autònomes (desmentida pels estudis realitzats), preteses alteracions de tipus psíquic en cap cas confirmades i acusacions de discriminació per raó de llengua o per la vulneració dels drets individuals.\nSi no hi hagués la implementació del sistema d’immersió la societat catalana correria dos grans perills. En primer lloc, hi hauria un risc molt elevat de segregació social i lingüística, la qual cosa suposaria un greu problema de fractura social en segregar els alumnes catalans en funció de criteris lingüístics. A més, en segon lloc, també causaria una incompetència lingüística en llengua catalana per part dels nens i nenes de famílies castellanoparlants que no tenen ocasió de parlar-la i desenvolupar-la en el seu entorn familiar més proper.\n4. Una metodologia àmpliament utilitzada fora de Catalunya Al voltant dels anys seixanta del segle XX es va produir un important canvi d’opinió entre els experts sobre l’aprenentatge de les llengües i la consideració del bilingüisme, motivats per l’aparició d’estudis empírics que demostraven que el bilingüisme no tenia efectes desfavorables sobre el desenvolupament intel·lectual i que l’ensenyament en una llengua diferent de la primera de l’alumne podia donar millors resultats que l’ensenyament tradicional en la primera, a diferència del que s’havia cregut fins aquell moment. Els primers estudis que apunten en aquesta direcció són de Lambert (1962).6 Malgrat que cada territori (sigui Estat o no) té les seves dinàmiques pròpies, les seves característiques, trets i peculiaritats que el fan únic i diferent de tota la resta, la situació de Catalunya podria comparar-se mínimament (salvant les distàncies, no cal dir-ho) amb algunes altres realitats (socio)lingüístiques amb les quals comparteixen alguns aspectes similars. Vegem, tot seguit, alguns d’aquests casos i repassem-ne les dades més rellevants i diversos resultats dels seus programes d’immersió.\n4.1. El Canadà Al Canadà, concretament a la zona del Quebec, hi conviuen des de fa molts anys l’anglès i el francès. La llengua oficial arreu del país és l’anglès, mentre que la llengua francesa ho és només en territori quebequès, l’única part del país on es parla —allà l’anglès també hi és oficial, com dèiem—, de manera que es troba en unes condicions més o menys semblants a les del català a Catalunya. Tot seguit s’exposen algunes dades sobre els inicis de la immersió i per què va sorgir.\nLa primera experiència d’immersió tingué lloc l’any 1965 —la primera a nivell mundial, val a dir-ho—, concretament a l’escola Saint Lambert. Prèviament, el 1963, els pares d’aquesta escola estaven preocupats perquè els seus fills i filles, en acabar l’escola, tenien greus llacunes de francès que els impedien comunicar-se amb eficàcia en aquesta llengua fora de l’escola. Van considerar que aquest fet els comportava un greu impediment de cara, per exemple, a trobar feina. Dos anys després, es realitzà en aquesta escola la primera classe experimental d’immersió al francès: escolaritzar nens i nenes de llengua familiar anglesa (llengua majoritària) en una segona llengua, el francès, de manera que durant els tres primers cursos l’única llengua d’instrucció de l’escola fos la segona llengua per als seus alumnes. Posteriorment, en cursos successius, s’introduïa l’anglès de manera progressiva. Els bons resultats aconseguits en l’avaluació del programa van palesar que s’havien assolit els objectius que s’havien marcat i van demostrar, en definitiva, que l’ensenyament des de l’inici de l’escolaritat en una segona llengua no representava cap impediment per a aquests alumnes en relació amb el seu èxit acadèmic.\n4.2. El País Basc Al País Basc hi ha dues llengües oficials: el basc i el castellà. En aquest sentit, més enllà de les grans diferències sociolingüístiques que hi ha entre els dos territoris, a les quals s’hi suma el fet que el basc no és una llengua romànica — per tant, molt més difícil d’aprendre—, la situació també pot ser més o menys paral·lela a la de Catalunya. Hi ha tres línies educatives que conviuen simultàniament en el sistema d’ensenyament. Una que és únicament en basc (la que podem considerar la immersió lingüística en basc, per tant), la que és íntegrament en castellà i la que és compartida per ambdues llengües en quotes d’un 50% cadascuna.\nLAMBERT M.; PEAL E. (1962). “The relation of bilingualism to intelligence”, dins: Psychological Monographs. 75 (546), pàgs. 1-23.\nDiversos estudis han demostrat l’eficàcia del fet de ser bilingüe de cara a l’aprenentatge de terceres llengües (en aquest cas, l’anglès). Cenoz (1991)7 va estudiar l’adquisició de l’anglès com a L3 per part d’estudiants a les acaballes de l’ensenyament secundari en el sistema educatiu del País Basc, caracteritzat per la presència de dues llengües: basc i castellà, llengües primera o segona dels estudiants segons els casos; també hi havia bilingües familiars. Entre altres factors, com ara l’edat en què els estudiants començaven a estudiar l’anglès, el nombre d’hores de classe que en feien, etc., es volia comprovar fins a quin punt el fet de ser bilingüe influïa en l’adquisició de l’anglès com a L3. Els resultats els van fer veure que, en efecte, el grau de bilingüisme influeix positivament i significativament en totes les dimensions lingüístiques analitzades: comprensió oral i escrita, expressió oral i escrita, gramàtica i vocabulari en l’anglès L3. És a dir, que com més bo era el coneixement del basc i del castellà més bo era també el de la llengua estrangera. Un altre estudi sobre el País Basc és el de Lasagabaster (2000)8 , que va analitzar estudiants d’11-12 i 13-14 anys de dos models lingüístics diferents del sistema escolar basc. En aquest cas, els resultats van mostrar que els alumnes del model D (immersió en basc, que garanteix la competència bilingüe en basc i castellà) van obtenir resultats significativament més bons en anglès L3 que els del model A, programa en el qual el castellà és la llengua vehicular amb una hora diària de llengua basca i que no garanteix un bilingüisme «equilibrat» en aquestes dues llengües. Un cop més, el bilingüisme s’insinua com un element predictor de l’èxit relatiu en el desenvolupament del domini d’una tercera llengua.9\n4.3. Bèlgica A Bèlgica hi conviuen des del segle XIX dues llengües diferents que amb el\npas dels anys han anat marcant un territori lingüístic molt definit —a excepció de Brussel·les i algunes àrees limítrofes de transició i confluència lingüístiques—. Parlem del francès i el flamenc, parlat a la regió de Flandes. Històricament s’hi han produït situacions de diglòssia, la qual cosa ha comportat certes reticències per part de totes dues bandes, especialment per la banda flamenca. Però amb el pas del temps s’ha cregut important la implementació de l’“altra” llengua del país, perquè la societat ha anat valorant el multilingüisme com un fet positiu. Malgrat això, des de fa molt de temps el flamenc és la llengua principal que ha predominat a l’escola —també en l’acollida dels immigrants que hi han arribat—, sens perjudici que el francès hi tingui també un cert grau de presència.10\nAixí doncs, en aquest sistema educatiu s’aposta també per la presència de la llengua flamenca, malgrat les altes taxes d’immigració i el nombre de famílies que no tenen el flamenc com a primera llengua.\n4.4. Recapitulació Amb aquest breu repàs sembla clar que aquest model que aposta per la llengua pròpia a l’escola, sigui amb més o menys percentatge —en funció del cas—, no és ni residual ni anacrònic ni desfasat. Són diversos els territoris que d’una manera o altra han de fer equilibris entre la seva llengua i altres llengües amb un fort arrelament al territori, però això no implica, en cap cas, renunciar a la seva essència i al seu origen lingüístics.\nEn l’obra Enseñanza-aprendizaje del inglés como L2 o L3.\nA l’estudi “Three languages and three lingüístic models in the Basque educational System”, dins de l’obra English in Europe: The Acquisition of a Third Language. 9 Aquests dos estudis es recullen en el volum següent: STRUBELL, Miquel et al. (2016). Resultats del model lingüístic escolar de Catalunya. L’evidència empírica; concretament, a la pàgina 35.\n10 Es pot trobar informació d’aquest territori a l’article La política lingüística flamenca en una era de globalització, de Barbara De Cock.\n5. La prova empírica de l’èxit a Catalunya La Secretaria de Polítiques Educatives del Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya recull en un document les aportacions d’altres autors i organismes sobre diversos aspectes generals relacionats amb la immersió i els seus efectes pel que fa a l’aprenentatge de les dues llengües oficials de Catalunya.11 Així doncs, dels resultats dels programes d’immersió lingüística a Catalunya cal ressaltar-ne els punts següents: - «Segons els resultats aportats per l’INCE12 al llarg de l’any 1999 per avaluar els diferents coneixements de l’alumnat de 12 anys a l’Estat espanyol, en la prova de llengua castellana l’alumnat de Catalunya obté uns resultats similars als de la resta de l’Estat (64,71% d’encerts respecte al 65%) i, a més, en proves com per exemple la de comprensió lectora, l’alumnat de Catalunya supera la mitjana de l’Estat (65,68% d’encerts respecte al 65%). És a dir, la incorporació de la llengua catalana com a llengua vehicular de l’ensenyament, ja sigui a partir de programes de manteniment de la llengua familiar o bé programes d’immersió lingüística, no implica un coneixement inferior de la llengua castellana». - «Els treballs realitzats sobre el coneixement de llengua castellana dels alumnes d’immersió mostren que no hi ha diferències significatives quan es compara amb el coneixement de castellà que tenen els seus companys que no segueixen aquest tipus de programes o quan es compara aquest coneixement amb el que mostren en llengua catalana.\n11 «Bases teòriques del Programa d’Immersió Lingüística del Servei d’Ensenyament del Català. 2004». XTEC: Immersió lingüística. Pla d’immersió. Servei d’Immersió i Acolliment Lingüístics. Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya. Es pot consultar a: http://www.xtec.cat/ alfresco/d/d/workspace/SpacesStore/02b4b23d-1e7e-439f-bb4e-0545d91b269a/Dossiero0_pil_rev.pdf. 12 El document del Departament d’Ensenyament fa referència a l’estudi EVALUACIÓN DE LA EDUCACIÓN SECUNDARIA OBLIGATORIA (2000).\nTots els treballs realitzats afirmen que el coneixement de castellà és similar a l’obtingut pels seus companys escolaritzats en castellà (Bel et al., 199113 , 199314 i 199415 ; Arnau et al., 199416 ; Serra, 198917 ; Serra i Vila, 199618 )». - «Finalment, els resultats obtinguts per Serra (1997)19 amb una mostra d’alumnes de llengua familiar castellana de quart grau d’Educació Primària pertanyents a famílies d’extracció social baixa mostren que l’alumnat que segueix un programa d’immersió coneix significativament millor la llengua catalana oral i escrita que aquells alumnes de la mostra que havien estat escolaritzats en la seva llengua materna. A més, els alumnes d’immersió es mostraven significativament superiors en comprensió lectora i el seu coneixement global de la llengua castellana no diferia dels altres. La investigació concloïa que, fins i tot en aquelles situacions més desfavorables, la participació en un programa d’immersió podia resultar beneficiosa». Fora del Govern i les seves institucions, altres organismes han analitzat també els resultats de la immersió lingüística cenyint-se a anàlisis totalment objectives en relació amb l’aprenentatge a Catalunya en català. L’estudi més complet que pretén esvair els dubtes en aquest sentit és la publicació Resultats del model lingüístic escolar de Catalunya.\n13 Es refereix a l’estudi El coneixement de llengua catalana i llengua castellana en acabar l’ensenyament obligatori el 1990. 14 Es refereix a l’estudi Estudio comparativo del conocimiento del catalán y del castellano al final del ciclo superior de EGB. 15 Es refereix a l’estudi Estudio comparativo del conocimiento del catalán en sexto, séptimo y octavo de EGB en 1990. 16 Es refereix a l’estudi A comparative study of the knowledge of Catalan and Spanish among 8thgrade school children in Catalonia. 17 Es refereix a l’estudi Resultados académicos y desarrollo cognitivo en un programa de inmersión dirigido a escolares de nivel socio-cultural bajo. 18 Es refereix a l’estudi Coneixement lingüístic i matemàtic d’escolars de nivell sociocultural baix en programes d’immersió. 19 Es refereix a l’estudi Immersió lingüística, rendiment acadèmic i classe social.\nL’evidència empírica 20, dut a terme per la UOC i que ha comptat amb la col·laboració dels estudiosos de més prestigi dins d’aquest àmbit. Així doncs, repassem els principals resultats que mostra aquest estudi, el qual dóna a conèixer una sèrie de dades que trenquen els mites que professen en contra de la immersió lingüística adduint que és perjudicial per als alumnes no catalanoparlants d’origen. La primera resposta que es pretén obtenir és la que resulta de la pregunta següent: “Els alumnes castellanoparlants acaben l’escolarització obligatòria amb dèficits en els coneixements escolars per culpa del fet d’estudiar en una llengua —la catalana— que no és la seva?” Mitjançant l’anàlisi de dades en matèries com matemàtiques, ciències i comprensió lectora dels informes PISA de diversos anys, i centrant-se en la comparativa dels alumnes castellanoparlants de Catalunya i la resta de comunitats autònomes de l’Estat espanyol, es conclou que: 1. «L’alumnat castellanoparlant escolaritzat en català igualava, i fins i tot superava, el coneixement matemàtic dels seus iguals escolaritzats en castellà a Catalunya i dels seus iguals de la resta de l’Estat. A més, l’alumnat castellanoparlant avaluat a Catalunya era de nivell sociocultural baix, mentre que és evident que la mitjana de l’alumnat avaluat a Espanya no ho era» (pàg. 11). 2. «Les diferències obtingudes en els resultats entre les dues mostres no són significatives, la qual cosa significa que els resultats de l’alumnat castellanoparlant de Catalunya se situa en la mitjana espanyola. [...]. L’anàlisi mostra que una vegada s’ha fet la detracció de la influència del nivell sociocultural de les famílies en els resultats de tot l’alumnat castellanoparlant, els catalans castellanoparlants no presenten diferències significatives en els seus resultats amb la majoria de l’alumnat castellanoparlant de la resta de l’Estat» (pàg. 12). 3. «Les diferències en els resultats no semblen relacionades amb la llengua d’escolarització sinó amb altres variables implicades en la pràctica educativa i l’organització escolar. Un bon exemple és l’equiparació dels resultats de l’alumnat castellanoparlant de Catalunya amb el de la Comunitat de Madrid en les proves avaluades» (pàg. 13).\nUna segona anàlisi se centra al voltant de la pregunta següent: “Els alumnes del sistema educatiu català tenen dèficits en els coneixements escolars en comparació amb alumnes d’altres contextos?” Per tal de donar resposta a aquesta qüestió, l’autor d’aquest article es basa en la comparativa dels resultats dels alumnes catalans amb els dels alumnes de 20 països més. Els resultats són aquests: 1. «Els alumnes del programa d’immersió obtenen puntuacions significativament superiors, respecte als homòlegs que segueixen un programa en castellà, en relació als blocs de continguts de Nombres i operacions, Mesurament, Geometria i Àlgebra i funcions, així com també pel que fa a categories de processos matemàtics de Coneixement procedimental i Resolució de problemes. Les dades presentades tenen una extraordinària validesa i fiabilitat si es considera, d’una banda, la qualitat de la prova, la definició i valoració precisa que s’ha fet de totes les variables que influeixen en els resultats i, de l’altra, el nivell sociocultural dels alumnes» (pàg. 17). 2. «En comprensió lectora Catalunya se situa en una posició intermèdia, per damunt de la mitjana de l’OCDE i molt per damunt de l’Estat espanyol, que té un percentatge important de població monolingüe i que assisteix a programes monolingües en castellà. També en competència matemàtica Catalunya se situa a prop d’una posició intermèdia, per damunt de la mitjana de l’OCDE i molt per damunt de l’Estat espanyol» (pàgs. 17-18). 3. «Totes les dades analitzades no aporten evidències que els escolars de Catalunya, pel fet de seguir un programa vehiculat en català (i per a molts d’ells un programa en la L2), tinguin dèficits en els coneixements escolars. Hi ha algunes evidències en el sentit contrari: els coneixements escolars poden ser superiors. La comparació interna més vàlida i fiable que s’ha fet dels programes d’immersió sobre el coneixement matemàtic va en aquesta línia. Les avaluacions PISA confirmen que els resultats escolars dels alumnes de Catalunya són millors que els de l’Estat, un context on la majoria d’alumnes segueixen un programa monolingüe en la seva L1» (pàgs. 19-20).\n20 Es pot descarregar des d’aquest enllaç: http://www.uoc.edu/portal/ca/catedra_multilinguisme/ index.html\nLa tercera pregunta que pretén rebatre l’informe és aquesta: “Els alumnes acaben l’escolarització obligatòria amb dèficits en els coneixements de castellà pel fet d’estudiar (principalment) en llengua catalana?” Mitjançant la comparativa de les competències lingüístiques en castellà en dues etapes diferents —Primària i Secundària— dels alumnes catalans, d’una banda, i d’alumnes d’altres sistemes educatius de l’Estat espanyol, s’arriba a les conclusions que: 1. «Les dades recollides en diversos estudis, així com els resultats proporcionats per l’Instituto de Evaluación (abans Instituto Nacional de Evaluación y Calidad del Sistema Educativo, INECSE) que depèn del Ministerio de Educación, i el Consell Superior d’Avaluació del Sistema Educatiu (CSd’A) que depèn de la Generalitat de Catalunya, indiquen que el coneixement de castellà a Catalunya és equiparable —o, fins i tot en alguns casos, superior— al coneixement que en tenen els alumnes de l’Estat espanyol» (pàg. 23). 2. «Al final de la Primària, el coneixement de castellà dels alumnes catalans és equiparable als globals dels de la mateixa edat de l’Estat. Finalment, pel que fa a competències en comunicació lingüística a quart d’educació Primària, els resultats de la Evaluación General de Diagnóstico (EGD) del 2009 indiquen que els alumnes catalans tenen una puntuació mitjana (502) lleugerament superior a l’espanyola (500)» (pàg. 25). 3. «El conjunt de dades presentades demostra que els infants i joves catalans no saben menys castellà pel fet d’estar escolaritzats en català. És més, saben tant o més de castellà que els infants i joves de l’Estat espanyol. En conseqüència, es pot afirmar de manera rotunda que els resultats avalen el model d’immersió lingüística» (pàg. 27). Un cop es van descobrint noves dades dels estudis que s’han citat, la següent pregunta que es planteja de respondre és aquesta: “Els (o molts) alumnes castellanoparlants (i d’altres llengües) acaben l’escolarització obligatòria amb (importants) dèficits en els coneixements de català si no estudien (principalment) en llengua catalana?”\nPer fer aquesta anàlisi, un dels fets més importants que cal tenir en compte és que la comparació és entre alumnes del mateix nivell sociocultural, uns escolaritzats en castellà (la seva llengua) i els altres en català (immersió lingüística). A més, també s’obtenen dades d’altres estudis que comparen castellà i català més específicament des d’altres vessants de la competència lingüística. Es conclouen diversos resultats força reveladors: 1. Que «l’alumnat castellanoparlant escolaritzat en un programa d’immersió lingüística al català sap significativament més català que l’alumnat castellanoparlant escolaritzat en castellà. A més, el coneixement de català de l’alumnat del grup d’immersió és més homogeni que el del grup escolaritzat en castellà» (pàg. 29). 2. Que «les dades sobre coneixement de català i castellà de l’alumnat de segon d’ESO als anys 2002 i 2004 mostren que aquest alumnat equipara el seu coneixement de català i castellà en les habilitats relacionades amb la comprensió i expressió oral, però sap més castellà que català en les habilitats relacionades amb l’expressió escrita. Si l’ensenyament no fos en català sembla evident que els resultats encara estarien molt més esbiaixats vers el castellà» (pàg. 31). 3. Que «la variable que es mostra més significativa respecte al coneixement de català escrit, la variable que té més pes, és l’entorn sociolingüístic en el sentit que quan està més catalanitzat els resultats són millors. De fet, aquesta variable té més pes que el nivell educatiu de la mare, la qual acostuma a ser una de les variables amb més pes en tots els estudis sobre rendiment acadèmic de l’alumnat. És a dir, el coneixement de català de l’alumnat estranger depèn en un grau molt elevat del seu contacte amb el català. Tant és així, que si fossin escolaritzats en castellà els seus resultats en català serien molt deficitaris» (pàg. 31). La següent temàtica que tracta l’estudi gira a l’entorn del multilingüisme, tot fent-se aquesta pregunta: “Les persones que han adquirit un bon domini de dues llengües de manera precoç tenen més facilitat per aprendre una altra llengua, comparades amb les persones monolingües?”\nLes respostes són clares i contundents: 1. «Des de la perspectiva pròpiament lingüística, aquest conjunt d’avantatges socials i cognitius [el fet bilingüe] promou l’adquisició més eficient i fàcil de noves llengües (Larsen-Freeman, 1983).21 D’alguna manera, podríem dir que el bilingüisme “prepara” per a l’aprenentatge d’una tercera llengua, ja que el bilingüe, en posseir un doble sistema fonètic, té més flexibilitat per produir sons de noves llengües. D’altra banda, en haver desenvolupat de manera primerenca una clara consciència metalingüística, la persona bilingüe té més sensibilitat per distingir entre construccions correctes i incorrectes en altres llengües, per entendre la relació arbitrària entre paraules i objectes en diferents llengües i, en definitiva, per reflexionar en general sobre les llengües» (pàg. 33).\nDes del punt de vista internacional, la immersió lingüística a Catalunya també ha rebut elogis i molt bones crítiques. És el cas del Consell d’Europa, que, en diversos informes publicats ara fa uns anys, recomanava la immersió lingüística total en català com a exemple de bones pràctiques de cara al multilingüisme escolar i a la defensa de les llengües regionals. Els arguments adduïts en favor de la immersió lingüística es recullen al llarg dels anys en què el Consell ha publicat els informes resultants del seguiment de l’aplicació de la Carta europea de les llengües regionals o minoritàries per part de l’Estat espanyol.24\n2. «Dues investigacions realitzades a Catalunya pel grup de recerca en adquisició de llengües ALLENCAM (Adquisició de Llengües des de la Catalunya Multilingüe) han analitzat aquesta qüestió». Es tracta dels estudis de Sanz (2008)22 i Roquet Pugès i Pérez-Vidal (2008).23 Seguidament, s’afegeix que «l’anàlisi va confirmar els resultats de Sanz en comprovar que els estudiants de tots dos grups que llegien i escrivien habitualment en totes dues llengües aconseguien un bilingüisme equilibrat i un llindar alt en les dues, i alhora, nivells més alts en anglès L3» (pàg. 36).\n21 Es refereix al treball “Assessing global second language proficiency”, dins de l’obra Classroom Oriented Research in Second Language Acquisition. 22 Es refereix a l’estudi “Predicting enhanced L3 learning in bilingual contexts: The role of biliteracy”, dins de l’obra A portrait of the Young in the New Multilingual Spain. 23 La referència és al treball “La lectura bilingüe: factor esencial para la adquisición de la competencia escrita en una tercera llengua”, dins de l’obra 25 years of Applied Linguistics in Spain. Milestones and Challenges\n24 A la pàgina web corresponent del Consell d’Europa es poden consultar els diversos informes en què es fan les observacions pertinents sobre la immersió lingüística a Catalunya: http://www.coe.int/t/dg4/education/minlang/default_en.asp.\n6. Conclusions Tenint en compte tot el que hem esmentat, doncs, semblen del tot lògiques dues afirmacions: d’una banda, que amb aquest sistema es garanteix que l’alumnat catalanoparlant d’origen sigui bilingüe en acabar els ensenyaments obligatoris, ja que l’entorn social de Catalunya és molt favorable al castellà. De l’altra, que els nens i nenes que no tenen el català com a llengua primera siguin competents en les dues llengües oficials a Catalunya gràcies a la metodologia de la immersió. Per tant, la immersió lingüística garanteix i possibilita que les persones que no tenen el català com a primera llengua l’aprenguin amb el mateix nivell de domini i perfecció que els que sí l’hi tenen. A banda d’això, també ha quedat demostrat, atenent-nos a les dades de què disposem gràcies als molts estudis que s’han dut a terme, que el fet que a Catalunya els nens i les nenes que provenen de llengües diferents del català no tenen cap problema d’aprenentatge per estudiar en català en el sistema d’immersió lingüística. Ans al contrari, el bilingüisme els ajuda a ser més capaços per aprendre altres llengües. Així mateix, basant-nos en fets objectius, com per exemple els informes favorables al desenvolupament de la immersió lingüística a Catalunya per part del Consell d’Europa, podem afirmar que el sistema educatiu català és un model que gaudeix d’un suport explícit que va molt més enllà de les nostres fronteres. El model d’immersió lingüística no només està recolzat per les institucions catalanes, sinó també per les europees.\nPlataforma per la Llengua C/ Sant Honorat, 7. Principal 1a 08002 Barcelona Tel.: 93 321 18 03 info@plataforma-llengua.cat www.plataforma-llengua.cata\nA través d'aquest document, la Plataforma per la Llengua explica en què consisteix el model d'immersió lingüística de Catalunya explicant-ne...


QUI SOM ⋆ Terra Golosa\nTerragolosa és una iniciativa impulsada Comunica+.\nCreiem que la comunicació s’ha de construir des de dins cap a fora. Perquè gestionada de manera responsable el seu impacte és positiu. Un model aplicable a entitats públiques, associacions, col·lectius professionals i empreses privades.\nEntenem la comunicació com una eina que genera canvis en la societat, per això també promovem projectes propis o en col·laboració amb altres col·lectius.\nDefensem un altre tipus de cultura gastronòmica possible. Una èticament responsable, propera i elaborada amb gust pel producte. Per aixó ens interessa molt el camí triat per assolir l’objectiu final.\nVolem context, busquem raons, desitgem comprendre. Ens rebel·lem contra l´espectacle que ens vol distreure de la realitat amb fum, llums de colors i focs d´artifici. Ens agrada l’embolcall però amb cura pel contingut.\nSom contraris a l´extrema mercantilització on ens ha abocat el consumisme i l´obsolescència de les bones idees. Ens agraden els bons camins encara que no siguen nous, els sabors arrrelats al terrotiri i el valor de la paraula a taula.\nBusquem ser tan importants com la resta del món, no còpies de shows, cooks o clusters. Fer el nostre propi solc en lloc de seguir el que ja està llaurat.\nPerquè com a territori disposem d’una identitat rica a degustar i comunicar.


L'eficiència energètica i l'ús d'energies renovables són indispensables davant l'actual situació d'emergència ambiental. S'imposa establir un nou patró energètic a escala mundial per impulsar de manera extensiva la utilització d'energies netes.\nLes energies renovables a més de restablir l'equilibri de l'ecosistema possibiliten el desenvolupament de zones menys afavorides. La seva utilització uneix els tres pilars en què es basa el desenvolupament sostenible: Societat, Economia i Medi ambient.\nEl compromís que involucra la majoria dels països a través dels acords sorgits de les Cimeres de la Terra és satisfer les necessitats presents sense posar en perill les possibilitats de les generacions futures per atendre les seves pròpies necessitats.\nEs construeix a la Xina una torre purificadora d'aire de 100 metres d'alçada\nEuropa anuncia l'objectiu d'arribar al 27% de renovables en 2030\nTxernòbil està sent transformat en un gran complex de producció d'energia solar\nBio-ciment permet crear maons a obra sense cocció amb l'ajuda de microorganismes\nLa plataforma Nazca reuneix els compromisos d'acció per afrontar el canvi climàtic\nDesenvolupen en Argentina un material que optimitza la captació de energia solar


Tothom sap que és impossible, menys ells - EsDiari.com\nTothom sap que és impossible, menys ells\nSembla que tothom ho sabia menys ells. Tothom sabia que no hi hauria pacte entre PSOE, Ciudadanos i Podemos, però han seguit marejant la perdiu des de fa mesos. Si rèiem del desgovern de Catalunya durant més de tres mesos, el d’Espanya no queda curt, portem des de primers de desembre que es varen convocar les eleccions, amb un govern provisional amb tot el que això representa, entre altres, pèrdua de credibilitat com a país a Europa, pèrdua de les possibilitats de reactivació econòmica i creixement per la incertesa del que pot ser el nou govern, o de si anirem a eleccions.\nAquí tots són culpables, i tots els partits una vegada més han demostrat que anteposen als seus interessos als dels ciutadans que diuen representar. Assistim a cada debat al parlament a una entrega de “Salvame política”, a on surt el pitjor de cada un, envers de cercar un acostament que beneficiï al poble, es dediquen a l’insult sistemàtic i desenterrar morts, això si, en nom del poble que diuen representar, jo més aviat diria del poble del qual viuen, ells i molts dels seus familiars i acòlits que endollen de manera descarada.\nComençant per Rajoy que amb el seu posat d’estaquirot, veu com porta més de tres mesos de propina com a president del país, encara que sigui en funcions, i esperant que se li apareix la Verge en forma de pacte que el torni a fer president, sense ell moure ni un dit. Ha menystingut durant aquests mesos els més de set milions de votants que va tenir, i tot i així les enquestes encara li donen una millora de resultats, som un país estrany. Diu que ell no farà un pas al costat, però pot ser des del seu partit s’haurien d’anar plantejant de donar-li una empenta perquè s’apartés, ja que en aquest moment ell és el màxim problema que té el PP per poder créixer.\nSi parlem de Sánchez va agafar una responsabilitat sàpiguen que no la podia complir, que els números no li quadraven, però era l’única possibilitat de seguir viu amb política. Quan Sánchez va sortir la nit del 20D dient que havia aconseguit un resultat històric, des del seu partir també l’haurien d’haver tirat pel balcó de Ferraz, ja que si que era històric, però per dolent. Mai el PSOE havia tret un resultat tan nefast, però ell segueix agafant-se a la vida política, intentant fer creure ni el que ell mateix es creu, un pacte a tres amb PSOE, Ciudadanos i Podemos, com ha quedat demostrat amb les darreres converses.\nQue dir del tercer amb discòrdia, Pablo Iglesias, que fa servir la tribuna d’oradors del Congrés com si estès al plató de la Sexta, fent populisme i dinamitant amb les seves intervencions qualsevol possibilitat d’acostament amb qui diu que vol pactar, presentant-se com vicepresident del govern amb tots els seus “ministres”, o atacant a Albert Rivera, repeteixo, amb pla Salvame, hores abans de tenir la famosa reunió a tres bandes, això se’n diu cremar les naus per no pactar.\nRespecte a Albert Rivera que va treure uns resultats molt pitjors dels que pensava, aquí està, fent mèrits per la pròxima campanya electoral, ja que ha agafat el paper de ser el més disposat a un pacte, sàpiguen que és impossible que es produeixi, i esperant que aquesta vegada en noves eleccions pugi lo suficient per poder pactar amb en PP que és a on es troba més còmode i si no hi hagués al Sr. Rajoy millor que millor.\nDels partir catalans, doncs no cal dir massa cosa, ells a la seva, connectant i desconnectat d’Espanya segons va el vent i les exigències de la CUP.\nAquests són els polítics que tenim i que juguen amb nosaltres anteposant als seus propis interessos als nostres, o sigui que si hi ha noves eleccions, pot-ser què pensem si val la pena votar a aquests personatges.


Grup TERSA potencia la seva presència a les xarxes socials amb l’obertura del canal corporatiu de Twitter per donar a conèixer les últimes notícies, iniciatives i projectes de l’organització.\nA més, la xarxa social permetrà a la companyia ser un altaveu de les últimes novetats dels sectors en els quals està present: valorització de residus, energia renovable i promoció de la sostenibilitat.\nLa xarxa social és una eina imprescindible per apropar-se a la ciutadania i als grups d’interès de la companyia i generar comunitat, a més d’ampliar la projecció social de l’activitat i valors del Grup.\nL’any 2018, Grup TERSA va reactivar el perfil corporatiu de LinkedIn, la xarxa professional més gran del món, i actualment compta amb més de 2.600 seguidors. Twitter se suma així a l’ecosistema digital del Grup TERSA amb l’objectiu d’ampliar la presència digital de la companyia.\nSegueix-nos a: https://twitter.com/GrupTERSA


SAS – Sistema d’Estabilitat Activa | Dinoutres\nLa revolucionària tecnologia de Toyota que estableix nous nivells estàndard en seguretat als carretons, comoditat per al conductor i augment de la productivitat.\nCom treballa el SAS? →\nEl SAS de Toyota és un sistema electrònic que monitoritza automàticament al voltant de 300 funcions clau del carretó. Aquest concepte revolucionari ha necessitat al voltant de dos anys per al seu desenvolupament i el treball d’un equip de 30 enginyers dedicats a això. Està protegit per 126 patents de Toyota.\nEl SAS Toyota es basa en tres tipus de components: un controlador electrònic, deu sensors i tres actuadors. El controlador SAS recopila informació dels sensors i calcula si el carretó està en una situació potencialment perillosa o no, i activa un o més actuadors.\nEvitant les bolcades laterals →\nLes bolcades laterals ocorren quan la posició del centre de gravetat del carretó es desplaça cap a un costat fora de la zona d’estabilitat del carretó. Això passa quan un carretó gira a altes velocitats o canvia de direcció.\nNormalment l’eix posterior pivota lliurement per adaptar-se a les condicions irregulars del terreny. L’eix roman en una condició estable fins que el centre de gravetat es desplaça fora del triangle d’estabilitat … i el carretó comença a bolcar cap a un costat.\nPer prevenir això, el dispositiu de bloqueig de l’eix de direcció desenvolupat per Toyota bloqueja temporalment l’eix de direcció per proporcionar al carretó un alt nivell d’estabilitat lateral.


El que havia de ser una sortideta "de café amb llet" amb el meu pare, s'ha convertit en alguna cosa més. He passat a buscar el meu pare x Arenys i de seguida ens han enganxat un grupet, en el qual hi anava la Noe, l'Obitos, la Clara (per fi ens hem conegut!!!) en Pep, entre d'altres. Ens han adelantat i, tot i que al principi els hem deixat passar, hem apretat una mica i ens hi hem pogut enganxar.\nPrimer de tot he felicitat a la Noe per la bestiesa del SS a la Selènika... que bruta que ets !!! Desprès he estat xerrant amb la Clara. Mare meva que forta que estàs també nena... entre tu, la Noe i la Mariona btt.... em fotrieu una repassada....\nDirecció Sant Pol... El meu pare i l'Obitos ....\nLa Noe, la Clara i el Carlos...\nHem arribat a Malgrat i allà el grup s'ha dividit. Uns han seguit direcció Girona i l'Obitos, la Clara, el meu pare, el Pep i jo ens hem quedat a Malgrat, a fer-la petar una estoneta mentre carregavem piles i gaudiem d'un solet molt agradable.\nAqui la Noe i la Clara :\nAqui l'Obitos, la Noe...\nLa Clara amb en Pep :\nDesprès d'una estoneta movent la llengua i descansant les cames, hem tornat a pujar als nostres cavalls. La Clara ens ha convidat : recorda que tens 2 sessions de psicoteràpia i un esmorzar a compte ;-)\nCom que tots anavem en la mateixa direcció, hem anat fent... els primers km de xerrera amb l'Obitos. A l'alçada de Canet ja ens hem posat en fila índia i a tirar... la Clara ha imposat el seu ritmet i jo he començat a patir....\nEl meu pare s'ha quedat a Arenys i els 4 hem seguit. S'ha afegit un altre ciclista i ja ens hem posat a 40km/h. Mentre anava darrera el Pep anava fent, però a la que m'he desenganxat una miqueta en una rotonda, ja m'he despenjat del grup.. grrrrr!! La Clara i l'Obitos han baixat el ritme i m'han esperat (gràcies...).\nAcomiadament ràpid a l'entrada de Mataró i super contenta de la sortida, d'haver conegut a la Clara, d'haver-me retrobat amb l'Obitos, d'haver pogut felicitar personalment a la Noe i d'haver-ho pogut compartir amb el meu pare. D'haver-me relaxat fent un cafetó mentre xerravem i d'haver arribat a casa més cansada del previst.\nAra a treballar, que jo el dia de vaga treballo el doble : pel matí a la carretera suant la gota gorda i per la tarda a la feina... i que no falti !!!\nPer cert Obitos, un plaer haver estat xerrant amb tu, gràcies. I a seguir gaudint de la family i de la bici. Espero tornar-te a trobar aviat.;-)\nPublicat per nikabike a les 12:33 9 comentaris:\nViure davant del mar és tot un espectacle. Cada dia és diferent : els colors, la lluminositat, els reflexes ... és un plaer per la vista. Aquests dies, amb les tempestes he fet algunes fotos i no puc estar-me'n d'ensenyar-les. Algun "privilegiat" ja les ha vist abans, oi Àlex???\nAquesta és del divendres al vespre :\nAquesta d'ahir dissabte pel matí :\nI aquestes d'avui desprès d'esmorzar :\nCom que el cel estava molt tapat, he agafat el xubasquero (un de l'Iván que em ve gran però m'hi cap a la butxaca), el plàtan, 4 euros i el mòbil, of course :\nAhir vaig fer 75 km, pujant Parpers i la Font de la Cera i amunt i avall per la NII. Avui em venia de gust fer una ruta que em va comentar el Fèlix a través del blog, que arribava a Sant Celoni i des d'allà es pujava fins a Olzinelles, però com que no tenia gaire clar el tema meteorològic, he optat per ajornar l'excursió i quedar-me per aqui.\nHe sortit i feia fresca, 17 ºC, així que de seguida m'he posat el xubasquero, per abrigar-me. El cel seguia molt wapo :\nTenia claríssim que em mullaria...\nLa veritat és que de seguida m'he agobiat una mica.... he anat pedalant direcció Girona, a veure si passava algun grupet i m'hi podia afegir, ja que el vent de cara era molt molest. Res, un bttero m'ha adelantat però s'ha quedat a Arenys. A l'alçada de Calella, he trucat a l'Iván.. "Ei, què fas?? Surts??" "No, No, em quedo a casa treballant..." Bufff, entre el vent, el cel i tot una mica, he decidit girar cua abans d'arribar a Malgrat : "Va, torno a casa, m'estalvio mullar-me i faig una mica de rodillos...".\nGiro cua a Santa Susana i quan passava per Pineda, m'ha cridat l'atenció un cartell de posava "Aqüeducte Romà". Ostres, avui no podia fallar!!! M'he desviat de la NII, agafant un trencall a mà dreta i he entrat en una carretera en obres. Fotia una ventolada...\nAmb semàfors i tot...\nAl cap d'un parell de Km he trobat aquest cartell que indicava on estava l'Aqüeducte romà de Can Cua :\nHe baixat de la bici, la carretera també era "romana", jejeje... ostres, ja m'extranyava... he passat x sota de la cadena i he caminat uns 100 m. Allà estava!!\nLa foto mostra tot el que queda d'ell :\nUna mica més animada, he girat cua i he seguit cap a casa. A l'alçada de Calella, al costat de l'hospital, he vist un cartell que posava Hortsavinyà. La carretera no està asfaltada fins al poble : dels 12 km només n'hi ha 5 que es poden fer en bici de carretera. He decidit pujar-los, la carretera és molt poc transitada i feia molt temps que no hi anava :\nEl mar va quedant enrera i semblava que el sol es decidia a sortir...\nLa carretera va picant amunt, però et permet anar amb alegria :\nI "hasta aqui puedo leer...". Aqui ja canviem asfalt per sorra, així que mitja volta :\nMentre pujava cap a Hortsavinyà, he enganxat al Josep, un ciclista dels que no perdona, que veig moltes vegades x la NII però que mai haviem coincidit en la mateixa direcció. Segur que els que correu per aquesta zona l'heu vist, és un home amb una minusvalia que fa que no pugui pedalar correctament i que ho faci com si estigués aixecat del sillín. Un home encantador. He fet la meïtat de la pujada xerrant i, com que ens hem entés, hem seguit xerrant per la NII, fins a Mataró, on ens hem acomiadat (ell és de Premià).\nCom que encara no era ni la 1, he decidit fer una estoneta més. He agafat la carretera de Mata i... surprise !!\nHe anat pujant fins a Llavaneres. Allà he mirat amunt i he vist una esglèsia perduda a la muntanya i he decidit "atacar-la". Evidentment, ni una punyetera senyal de com arribar-hi... He començat a pujar, pujar i pujar... total que m'he fotut en una urbanització d'aquelles que tot són rampes i més rampes...\nSembla que no pugi però el comptaKm em marcava un 12% :\nHe anat direcció Supermaresme, que pujava i pujava...\nQuin sofocón !!!\nSembla que allà s'acaba... a veure si tinc unes bones vistes...\nBufff, segueix pujant....\nMare meva !! Aquest rampote té un 18% !! Quan l'he baixat he parat a fer la foto, que pujant-lo m'ha sigut IM-PO-SSI-BLE\nVinga, seguim pujant... no s'acaba mai ???\nAllà baix es veu Mataró :\nUna altra rampeta... Necessito parar i agafar aire... buff, quin mal de cames... He parat a menjar-me el plàtan. Era tard, d'aqui poquet ja dinaria, però tenia una gana....\nI què pot passar quan alguna cosa et ve molt degust ???? Xofff, m'ha relliscat i més de la meïtat del plàtan al terra.... quin desastre...\nHe pujat una mica més :\nAqui he decidit girar. Ja no hi havia cases i per un moment, he pensat que m'estava liant.... a mi em costa orientar-me i tinc tendència a perdre'm, així que mitja volta, i paciència que ara tocava patir una mica de mans apretant el fre...\nAlguna foto a la baixadeta...\nI cap a casa !! Casi 90 km amb la tonteria.... He arribat molt contenta : el que m'esperava que seria una sortida sense pena ni glòria, s'ha convertit en una de distreta, amena i...SECA!!!\nNo m'he mullat !!!!\nA alguns us ho he enviat via mail, als que no, aqui teniu un enllaç que val la pena que xafardegeu, en cas que vulgueu viatjar en tren portant la bici o.... per si voleu corroborar el bon funcionament de la RENFE :\nBona setmana i... ànim!!!\nPublicat per nikabike a les 23:06 7 comentaris:\nQuan he obert la bústia he tingut una sorpresa mooolt grata : com que el que solem rebre són factures, quan m'he adonat del que havia rebut, m'he emocionat.\nELS CARNETS DE RUTA DE LES BREVETS "HOMOLOGATS" !!\nFa dies que ja vaig rebre el carnet de la Barcelona-Perpinyà-Barcelona, i avui he rebut els de les brevets de 200 km i de 400 km.\nMireu quin goig !!! Això és currículum, no???\nAquest és el de 200 km :\nEl de 400km :\nI el de la Bcn - Ppn - Bcn :\nPer mi són com un trofeu, un premi a l'esforç, tenacitat i, sobretot, a la il.lusió amb la qual afronto aquests "petits" reptes.\nA veure si puc seguir recollint trofeus i, si no els puc compartir amb vosaltres sobre la bicicleta, doncs us els ensenyo a través d'aquesta petita finestreta.\nPublicat per nikabike a les 23:39 8 comentaris:


Signoria Apartments - Appartamento Grano Florència Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Castellani, 14, Centre Històric, Florència, Itàlia, 50122 - Veure al mapa\n"Location. Lovely unique and individual apartment. Friendly s..."\nMés informació sobre Signoria Apartments - Appartamento Grano\nAl visitar Florència, vosté es sentirà com a casa a Signoria Apartments - Appartamento Grano, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Signoria Apartments - Appartamento Grano asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Florència, el Signoria Apartments - Appartamento Grano és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el Signoria Apartments - Appartamento Grano de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (61) Parelles (3) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (13) Famílies amb infants grans (13) Grups (30)


Inici » Què fem » Customer Management\nAjudem a fer front al major nivell d'exigència dels clientes i la creixent complexitat en la gestió de serveis d'atenció, agilitzant la identificació, disseny i posta en marxa de solucions amb impacte en la qualitat de resolució, rapidesa de resposta, retenció de clients, venda creuada, reducció de costos operatius i motivació del personal.\nOferir un servei d’atenció d’acord amb les expectatives del client és un element crític per captar i fidelitzar clients.\nLa gestió de clients i especialment en els punts de contacte de la relació comercial a llarg termini del seu cicle de vida, obliga a l’empresa a optimitzar de forma transversal i eficient el seu enfocament d’atenció i servei al client per maximitzar la satisfacció i vinculació del client, millorant el valor percebut i la qualitat de servei, i a capturar i explotar adequadament el millor coneixement del client.\nEn l’actualitat, l’empresa ha d’afrontar múltiples reptes en el marc de la gestió de clients:\nClients millor informats i més exigents que implica major complexitat de les interaccions i menor tolerància a temps d’espera.\nIncrement en el ritme de canvi de polítiques i operatives del servei, la qual cosa dificulta la gestió del coneixement i resolució de les consultes de clients.\nMajor complexitat en la gestió de serveis multicanal.\nReducció del pressupost d’inversió en tecnologia i pressió per reduir els costos operatius mantenint o millorant els nivells de servei.\nNecessitat de canalitzar la veu del client a la resta del negoci i impulsar projectes de millora transversal al negoci.\nAcompanyem als nostres clients en la identificació d’oportunitats de millora, presa de decisions crítiques, disseny de solucions i posta en marxa de processos de transformació del model operatiu, llançament de nous serveis i millora operativa en serveis existents.\nAlineació dels objectius operatius de les funcions de gestió i atenció de clients amb l’estratègia de negoci i expectatives del client.\nOptimització de l’estratègia operativa per canals i processos orientada a la reducció de contactes evitables, ineficiències per repetició innecessària d’activitats, tasques de baix valor afegit i generadors d’insatisfacció.\nOptimització de fluxos de treball interns i interdepartamentals.\nModel de gestió de la qualitat calibrat amb la percepció dels clients i orientat a l’eliminació de fonts d’insatisfacció i ineficiència a nivell individual i de processos interns i entre departaments.\nModels de previsió d’activitat, dimensionament de recursos i programació en base a SLA’s.\nMètriques i quadre de comandament multinivell: satisfacció percebuda i qualitat oferida d’accés i resolució en primer contacte, productivitat, ocupació i utilització, costos per transacció i client, indicadors clau de negoci, etc.\nItineraris de formació, nivell de polivalència i model de gestió del coneixement eficients i adaptats a les necessitats del servei.\nAssessorament en processos d’externalització de serveis: anàlisis costos/beneficis, definició de necessitat i elaboració de RFP, recolzament en selecció de proveïdors i negociació de SLA’s i tarifes, seguiment i avaluació de serveis externalitzats.\nAssessorament en incorporació de solucions tecnològiques: anàlisis costos/beneficis, especificació de requeriments funcionals i recolzament en la selecció de proveïdors.\nDisposem del know how de 15 anys d’experiència en la posta en marxa i millora de:\nServeis d’atenció presencials, Contact center (inbound i outbound), i d’híbrids.\nServeis amb recursos propis, externalitzats i mixtes.\nServeis d’atenció al client, queixes i reclamacions, seguiment post-venda, CAU’s, assistència tècnica telefònica i serveis tècnics de camp, help-desks, contenció de baixes i recuperació de clients, recobrament, etc.\nTreballem en equip amb els comandaments intermedis de la vostra empresa per agilitzar la implantació de canvis en l’operativa amb impacte directe en:\nla satisfacció de clients, millorant tant la qualitat de resolució com la rapidesa de resposta en els diferents canals d’atenció.\nla facturació, incrementant la venda creuada, reduint les baixes de clients i facilitant-ne la captació de nous mitjançant prescripcions de clients satisfets.\nels costos operatius, optimitzant el volum de contactes per canal, augmentant l’eficiència i la productivitat, i reduint el volum de contactes i sobre costos de disconformitats.\nel desenvolupament de l’organització, augmentant la capacitat de gestió dels comandaments intermedis, millorant la coordinació interdepartamental i la motivació del personal mitjançant la millora de la gestió del coneixement, del desenvolupament individual i la participació en processos de millora.


Mor un exminyó i militant d’ERC\nJordi Navarro | Castellers de Sant Cugat\nJordi Navarro, militant d’ERC i exminyó, ha mort. Aquesta nit passada, l’actual membre de Castellers de Sant Cugat ha patit una hemorràgia cerebral. Us informem que demà dimecres a partir de les 10:30 serà a la sala de vetlla del Tanatori de Terrassa i a les 17 hi haurà la cerimònia civil de comiat.\nAvui hem de dir adéu al Jordi Navarro, militant d’Esquerra Terrassa des de l’any 2001, company i amic.\nQuan el republicanisme, l’esquerra i l’amor per #Terrassa i #Catalunya es porten a dins s’esdevé imprescindible. Sempre a punt per fer pinya. Per tu, amb tu #Seguimpic.twitter.com/v3NhiheXoE\nAvui ens ha deixat en Jordi Navarro, casteller de la colla, baix, tècnic i pare de canalla. El nostre caliu per la Núria, la Farners i l’Arlet, la colla serà sempre amb elles. pic.twitter.com/AybB1MP3kJ\n— Castellers de Sant Cugat (@gausacs) 26 de desembre de 2017\n— Isaac Albert (@isaacalbert) 26 de desembre de 2017\nPepo desembre 26, 2017 | 15:56\nJordi m'he assabentat aquest matí que ens has deixat. Ho has fet de sobte i ens deixes sense poder reaccionar, això sí amb el pensament de reconfortar la teva companya i les teves nenes.De debo fins aviat company


EL BLOG DE LA HISTÒRIA I EL PATRIMONI DE RUBÍ - GCMR-CER: El paper del PSUC en la Transició i en la configuració del primer Ajuntament democràtic a Rubí\nEl paper del PSUC en la Transició i en la configuració del primer Ajuntament democràtic a Rubí\nEl proper 12 de desembre, a la Sala Neus Català, s'inaugura l'exposició "80è aniversari PSUC", amb motiu dels 80 anys de la fundació d'aquest partit polític: el Partit Socialista Unificat de Catalunya.\nEn aquesta entrada farem referència a l'important paper que la formació va tenir en la gestació del primer ajuntament democràtic, a la segona meitat del segle passat.\nDurant els anys 70 hi va haver a Rubí una gran conflictivitat laboral. Era l'època de la crisi del petroli, dels tancaments patronals, però també de la pèrdua de l'hegemonia ideològica del franquisme, que es trobava a les acaballes. La vaga de la Josa fou l'exponent més clar del descontent de les classes obreres a Rubí.\nDesprés de la mort de Franco, aparegueren o reaparegueren força partits de clara vocació esquerrana a Rubí (i a Catalunya); entre ells el PSUC, encara que el 1976 (com diu l'historiador local J. Parras) no passaven de la dotzena de militants. La seva gran força, a més d'estar amb les mobilitzacions dels treballadors de les fàbriques, s'ubicava a les associacions de veïns (Can Vallhonrat, Les Torres, El Pinar, Ca n'Oriol...), al costat d'altres formacions d'esquerres. Feien pressió a l'Ajuntament per poder millorar les condicions de vida dels habitants de les zones perifèriques, mal urbanitzades i amb pocs serveis. El novembre de 1976, un any després del traspàs del dictador, es va presentar l'Assemblea Democràtica de Rubí, on hi participaren representants de les principals forces opositores al govern franquista municipal, presidit per Murillo.\nAssemblea Democràtica de Rubí. Foto Roset\nAbans de les primeres eleccions democràtiques del 15 de juny de 1977 a l'estat espanyol, el PSUC va fer una notable campanya. Cal destacar, per exemple, l'efectuat al Rubi Cinema (actual La Sala), amb el lema "Per un Rubí nou, en una Catalunya democràtica" (amb amenaça de bomba inclosa). No obstant, a Rubí, el PSUC, amb 4.953 vots (el 28 %) va quedar sorprenentment per sota del PSOE, que va rebre el 34 % de les paperetes. Curiosament, a les generals del 1979 també va ser la segona força més votada.\nPropaganda electoral per les eleccions generals de 1977. Foto Roset\nEl PSUC va formar part de la Comissió Municipal de Partits Polítics, sorgida de les votacions del 15 de juny i que tenia com a objectiu fiscalitzar l'actuació de l'Ajuntament franquista.\nDesprés de la dimissió de Murillo i de l'interregne de Pere Comellas a l'Ajuntament, es van celebrar les primeres eleccions municipals de la democràcia, el 3 d'abril de 1979, en les quals el PSUC es va proclamar clarament vencedor, amb el 35 % dels vots. Miquel Llugany, un jove arquitecte de 27 anys, i que havia col·laborat en crear l'Assemblea Democràtica de Rubí, va ser el nou alcalde. Al seu costat estaven els 9 regidors de la formació guanyadora: Lorenzo Blanco, M. Teresa Borrajo, Llàtzer Cañizar, Manuel García, Jordi Margarit, Andrés Salcedo, Fernando Moreno i Josep Anton Pombo.\nEl nou consistori de 1979. Font: Endavant\nEl PSUC ja seria a partir d'ara la força hegemònica a la població. A les votacions al primer Parlament de Catalunya, de 1980, també va ser el partit més votat pels rubinencs/ques.\nLa gran tasca d'aquest primer consistori va ser corregir els dèficits d'infraestructures de la població, generats a ran de la gran immigració dels anys 60 i 70.\nMiquel Llugany fou reelegit a les eleccions municipals de 1983, de 1987 i de 1991. Cal esmentar el fet que a partir de 1987, el nom de PSUC va deixar d'estar vigent i la formació, juntament amb Entesa de Nacionalistes d'Esquerra i el Partit dels Comunistes de Catalunya, d'acord amb la corrent general "eurocomunista", van crear la nova formació anomenada'Iniciativa per Catalunya, amb aportacions ideològiques del comunisme i de l'ecosocialisme.\nLlugany fou alcalde de Rubí fins el 1994, sense esgotar la legislatura del 1991 a 1995. El succeiria Eduard Pallejà, també d'Iniciativa per Catalunya, i, posteriorment, Núria Buenaventura, que el 2003 tanca la sèrie de governs PSUC-IC, per donar pas al PSC-PSOE, que encara es manté a l'actual Ajuntament.


L'Ajuntament signa un conveni amb l'Obra Social La Caixa per a programes socials — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Serveis a la Persona › Notícies › Serveis a les persones › Notícies 2014 › L'Ajuntament signa un conveni amb l'Obra Social La Caixa per a programes socials\nL'Ajuntament signa un conveni amb l'Obra Social La Caixa per a programes socials\nL'ajuda estarà destinada a la població infantil i a les persones amb discapacitat\nL’alcalde de Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros, i el director territorial a Catalunya de La Caixa, Jaume Masana, han signat un conveni de col·laboració per afavorir programes socials i culturals de la ciutat. L’Obra Social La Caixa col·laborarà en el programa municipal “Dinem a l’escola” per garantir un àpat diari equilibrat als nens i nenes de famílies en risc d’exclusió, i donarà també suport a l'Eclèctic Festival d’arts escèniques des de la discapacitat.\nDurant l’acte de signatura l’alcalde de Tarragona ha agraït la col·laboració de l’Obra Social La Caixa amb l’Ajuntament, especialment en aquest cas perquè va destinada a pal·liar problemàtiques i millorar la vida de les persones en dos sectors bàsics com són la infància i les persones amb discapacitat. L’alcalde ha afegit que en aquests moments en què els recursos econòmics són limitats, cal arribar a acords i convenis amb altres institucions per ajudar a les persones que més ho necessiten.\nEl director territorial Catalunya de La Caixa, per la seva banda, ha destacat que la lluita contra la pobresa i el suport a les persones amb discapacitat són dos dels àmbits d’actuació prioritaris de l’Obra Social La Caixa. Masana ha reiterat el compromís de La Caixa amb Tarragona i ha agraït a l’Ajuntament la possibilitat de col·laborar amb els seus programes socials.\nA través del programa “Dinem a l’escola”, l’Ajuntament va garantir el curs passat que 556 escolars de la ciutat tinguessin un àpat equilibrat al dia i aquest curs es continuarà desenvolupant aquest programa.\nD’altra banda, Eclèctic Festival d’arts escèniques des de la discapacitat tracta de fomentar la igualtat d’oportunitats i el potencial creatiu de tothom, especialment de les persones amb discapacitat. Durant els mesos de novembre i desembre tindrà lloc la seva IV edició.\nAmb les aportacions de l’Obra Social La Caixa, l’Ajuntament de Tarragona reforçarà aquestes dues campanyes que ja desenvolupa i que tenen una important repercussió social i cultural.


Blog de Mas Albornà » L’ocupacional se’n va de vacances\nDiversió al parc d’atraccions del Tibidabo\nVisitem el Parc Samà de Cambrils\nL’ocupacional se’n va de vacances\nPer fi ha arribat el dia! Finalment, els usuaris del centre ocupacional han iniciat el seu període de vacances d’estiu. Un mes per anar a llocs i fer les coses que la resta de l’any no poden anar ni fer. Durant aquests dies no hi ha obligació de respectar horaris ni complir amb cap programa d’activitats. Aquí tothom pot fer el que vulgui, on vulgui i quan vulgui.\nUsuaris i monitors es van acomiadar momentàniament per uns dies amb un vermut per a tots enmig d’un ambient festiu que ja anticipava les vacances. Que ho passeu molt bé i gaudiu d’aquests dies. Ens veiem el 3 de setembre!\nAquesta entrada va ser publicada el Wednesday, 1 de August de 2018 a les 10:56 i està classificada sota: Institucional\t. Pot fer un seguiment dels comentaris d'aquesta entrada gracies al feed RSS 2.0. Pot deixar un comentari, o enviar un trackback des del seu propi lloc.


Un any més, el Consell de Col·legis d’Administradors de Finques de Catalunya, s’adhereix a la campanya que realitza anualment L’Institut Català de les Dones (ICD) en el marc de la commemoració del Dia Internacional per a l’eliminació de la violència envers les dones que se celebra cada dia 25 de novembre.\nEnguany, el lema de la campanya és: Les dones tenim dret a viure lliures de violències sexuals, que anirà acompanyat de l’etiqueta #LliuresISensePor.\nAquesta acció anirà centrada, per segon any consecutiu, en la sensibilització i en la lluita contra les agressions sexuals. La periodista Ariadna Oltra ha redactat el Manifest Unitari que ha estat consensuat per la Generalitat de Catalunya, les diputacions i les entitats municipalistes.\nA la web de l’ICD es poden trobar els materials de la campanya institucional de sensibilització i també tota la informació sobre els actes institucionals que s’organitzen al voltant del dia 25 de novembre i l’accés a la guia de recursos sobre violència masclista.


Almenys 5 morts en un atemptat suïcida amb cotxe bomba a Somàlia - Diari de Girona\nAlmenys 5 morts en un atemptat suïcida amb cotxe bomba a Somàlia\nEl grup terrorista Al-Shabaab reivindica l'atac, que va causar greus danys materials a edificis\neuropa press/ddg 02.09.2018 | 23:50\nDiversos edificis es van veure afectats per l'explosió. reuters\nDiversos edificis es van veure afectats per l'explosió.\nAlmenys cinc persones van morir i 14 van resultar ferides, entre elles sis nens, per l'explosió d'un cotxe bomba amb un terrorista suïcida al volant en un barri del nord de la capital de Somàlia, Mogadiscio, segons va confirmar el servei d'emergències de la ciutat. Com s'esperava, el grup terrorista Al-Shabaab va reivindicar l'atemptat, un més del degoteig d'atacs setmanals a Mogadiscio perpetrats per aquesta organització. «Estem darrere de l'atac suïcida. Hem atacat l'oficina del districte, on hi havia una reunió. Hem matat 10 persones fins al moment, després donarem detalls», va anunciar el portaveu d'operacions militars del grup, Abdiasis Abu Musab.\nL'atac va tenir lloc prop d'una seu de Govern i un mercat. Segons van explicar diversos testimonis, l'explosió va causar greus danys materials als edificis adjacents. En comptes de fer-lo explotar al mig del carrer, el conductor va dirigir el vehicle contra l'edifici, que va resultar completament destruït.