L'Spar Citylift Girona es reforça amb l'alera-pivot Leia Dongue (Ceglèd) - Diari de Girona\nL'Spar Citylift Girona es reforça amb l'alera-pivot Leia Dongue (Ceglèd)\nA l'espera del trànsfer la nova jugadora podria estar en condicions de debutar diumenge contra el Mann Filter\nredacció | girona 03.01.2019 | 12:31\nL'Spar Citylift Girona ha acabat la primera volta de la Lliga Femenina com a campió d'hivern i es manté invicte a Europa, on espera rival per a la següent eliminatòria de l'Eurocup. L'equip d'Èric Surís només ha perdut un partit i aquest curs aspira a tot. I no només els resultats ho confirmen, sinó també d'altres gestos com el que s'ha confirmat avui, per potenciar encara més una plantilla de luxe però curta: el fitxatge de l'aler-pivot moçambiquesa Leia Dongue, de 27 anys, procedent del Ceglèd hongarès, fins a final de temporada.\nDongue, alera pivot d'1,85m., arriba per disputar només les competicions FEB, ja que té condició d'extracomunitària. Per tant podrà competir a la Lliga Dia i a la Copa de la Reina del mes de març, però no a l'Eurocup. Leia Dongue, nascuda a Moçambic un 24 de maig del 1991, és la nova cara de la plantilla de l'Spar Citylift Girona. Va començar a destacar gràcies a la seva primera medalla d'or a l'African Champions Cup l'any 2008. Més tard, durant les temporades 2015 i 2017, va aconseguir-ne dos més, així com dos meritoris títols d'MVP en el mateix torneig.\nAmb experiència en diversos equips de la lliga espanyola, com són Al-Qázeres l'any 2016 o el Gernika en el segon tram de la passada temporada, arriba per aportar intensitat i potència a la zona interior de la plantilla. Actualment, Dongue es trobava disputant la lliga hongaresa amb el Ceglèd, i ajudarà a completar la plantilla en la posició de quatre, després de la lesió de Bea Sánchez a l'inici de temporada. A l'espera del transfer, la nova incorporació podria debutar aquest mateix diumenge a Fontajau davant Mann-Filter (18.00).


Oferta: Responsable de Negoci i de Projectes en Economia Agroalimentària i dels Recursos Naturals. a CREDA\nCREDA-UPC-IRTA és una Fundació dedicada a la investigació i transferència tecnològica en les ciències socials relacionades amb el sector agroalimentari. Fundada el 2006, compta amb un capital humà jove i dinàmic, i és actualment un referent a Catalunya i Espanya.\nLocalitat : Centre de Recerca en Economia i Desenvolupament Agroalimentari-UPCIRTA (CREDA), Castelldefels (Barcelona)\nJornada: completa de 37,5 hores setmanals en horari de matí i tarda\nNivell: 7.1. de la escala de suport de l’ IRTA\nRetribucions: 30.635,67€ bruts anuals (amb l'aplicació del Decret Llei 3/2010) més part de variables en funció dels objectius del programa.\nDurada del contracte: Contracte laboral temporal d'un any, amb possibilitat de continuïtat.\nCol·laborar en la definició d’ estratègies per a la consolidació i establiment de noves relacions amb el sector agroalimentari, tant en l’àmbit nacional com internacional.\nImpulsar les activitats de contractació i captació de recursos del sector públic i privat, així com la transferència de resultats, en l’àmbit de l’Economia Agroalimentària.\nVetllar per la consecució dels objectius i indicadors estratègics relacionats amb el seu àmbit d’aplicació.\nGarantir la identificació de oportunitats de concertació amb el sector.\nDonar valor als resultats de la recerca: estudi d’oportunitats de negoci, plans d’explotació comercial de serveis, entre d’altres. Planificar, executar i realitzar el seguiment i el control de les activitats davant les demandes empresarials i sectorials concretes.\nElaborar les propostes de projectes i fer el seguiment necessari durant la fase de negociació i/o avaluació. Actuar com a gestor financer, vetllant conjuntament amb el Director del Centre, de l’execució estratègica- financera de l’activitat del CREDA.\nCoordinar i realitzar la gestió administrativa i financera durant l’execució dels projectes, tant derivats de convocatòries públiques com de contractes amb el sector privat.\nRecolzar als investigadors per a garantir la captació eficient de fonts de finançament privades a través de la formalització de contractes RDT amb empreses relacionades amb el sector industrial agroalimentari.\nNegociació de la propietat intel·lectual relacionada amb els resultats de la investigació (patents) CREDA-UPC-IRTA és una Fundació dedicada a la investigació i transferència tecnològica en les ciències socials relacionades amb el sector agroalimentari. Fundada el 2006, compta amb un capital humà jove i dinàmic, i és actualment un referent a Catalunya i Espanya.\nValorització dels resultats d’ investigació: estudi d’oportunitats de negoci, plans d’explotació comercial de serveis, etc)\nPlanificar, executar i realitzar el seguiment i control d’activitats davant demandes empresarials i sectorials concretes. Programar l’ ús dels recursos per l’organització.\nMillorar contínuament l’eficàcia dels processos relacions amb el seu àmbit, revisant-los per la seva continua adequació i integració en el Sistema Integrat de Gestió del CREDA.\nFacilitar el recolzament necessari directe a la Direcció del CREDA en qüestions administratives, operacionals i estratègiques del programa, participant en el Comitè de Coordinació.\nParticipació i atenció a les auditories.\nTitulació en Enginyeria Agrònoma, Econòmiques, o similar.\nExperiència superior a 3 anys en l’àmbit del Sector Agroalimentari\nDomini del català, espanyol i anglès.\nDisponibilitat per a viatjar. - Coneixements avançats en ofimàtica i estadística.\nTitulació superior a la requerida especialment en Llicenciatura o Grau en Ciències Econòmiques, Administració d’Empreses o Enginyeria Agrícola o Industrial.\nEstar en possessió d’un títol de màster relacionat amb les funcions del lloc a desenvolupar.\nConeixement dels programes de promoció de la R+D+i, nacionals i internacionals.\nExperiència en transferència, divulgació i relacions amb empreses.\nAmplis coneixements en gestió administrativa.\nEs valorarà l’experiència laboral en centres d’investigació així com l’experiència internacional (mobilitat en organitzacions estrangeres i/o estades en organitzacions europees).\nConeixements de negociació, màrqueting i gestió comercial.\nHabilitats de negociació i direcció\nAlta Capacitat de comunicació i presentació d’idees\nCapacitat de construcció de relacions\nLideratge de persones i equips multidisciplinaris\nTrametre el CV amb una carta de motivació indicant la referència 03/15 fins al dia 30 de juny de 2015 a: chema.gil@upc.edu o bé a l’adreça postal: CREDAUPC-IRTA; Edifici ESAB; Parc Mediterrani de la Tecnologia; Esteve Terradas, 8; 08860-Castelldefels (Barcelona)\nPolítica d’integració : reserva de la plaça en un primer torn al personal discapacitat.\nOfertes de treball Recerca Treball a Catalunya\nEtiquetas: Ofertes de treball Recerca Treball a Catalunya


L'exposició 'Amnistia Ara' d'Òmnium recull més de 250 signatures a Olot - Ràdio Olot\nL'exposició ‘Amnistia Ara' d'Òmnium recull més de 250 signatures a Olot\nLa mostra es va instal·lar aquest diumenge davant l’església de Sant Esteve. Hi han instal·lat 200 cel·les amb fotografies i bolígrafs que representen els barrots. La iniciativa busca seguir recollint signatures en favor de l’amnistia per als “presos polítics”.\nLa campanya ha tingut una bona rebuda a Olot, malgrat que el confinament perimetral ha impedit que els visitants d’altres pobles poguessin participar de la iniciativa i signar. Abans de la firma per l’amnistia, la persona que col·labora amb la causa retira un bolígraf d’una de les cel·les i d’aquesta manera simbolitza que “s’allibera” part de la instantània. Després, s’emporta el bolígraf a casa. La presidenta d’Òmnium a la Garrotxa, Núria Bataller, ha explicat que confia poder recollir el màxim de signatures possibles a la comarca, tot i les circumstàncies actuals.\nA l’exposició itinerant d’ahir es van recollir més de 250 signatures, però l’entitat ja n’acumula més de 300 des que va començar la campanya. Estan a l’espera de poder tenir més punts de recollida de signatures, ja siguin botigues o espais físics. El confinament municipal no hi ajuda, però des de l’entitat ja han avançat a Ràdio Olot que quan s’aixequin les restriccions es desplaçaran als municipis. De moment, Òmnium Cultural ha instal·lat un centenar de punts fixos arreu de Catalunya per recollir adhesions per l’amnistia i el dret a l’autodeterminació. L’objectiu és aconseguir el màxim de suport possible de la ciutadania per tal que l’estat espanyol “reconegui l’existència d’un conflicte polític a Catalunya.\nOne Response to “L’exposició ‘Amnistia Ara’ d’Òmnium recull més de 250 signatures a Olot”\nRICARD Massanella Pujolar\nVa ha tope 👍👏🏻👏🏻\n223 queries in 0,736 seconds.


OLOT 'Ciutat dels Detalls' - 14/11/2019 - 12:44\nEs farà en un sector del barri de Pequin i utilitzarà el model de contenidor tancat que funciona amb targeta identificativa. La prova s'inicia aquesta setmana i durarà sis mesos\nL'any 2017 es van realitzar proves pilot de diferents models de recollida de residus a la Garrotxa. Es tractava de determinar quin dels sistemes oferia més garanties per tal de complir amb els objectius marcats per la Unió Europea i la Generalitat de Catalunya que estableixen la necessitat d'anar avançant en la selecció de residus fins arribar, progressivament, al 65% a l'any 2035.\nA Olot, actualment s'està seleccionant un 42% dels residus i al conjunt de la Garrotxa un 41%. Amb aquestes xifres a l'horitzó, durant el mes de juny passat es va iniciar una nova prova a Argelaguer i al barri de Can Blanc de Santa Pau. Aquesta vegada amb un sistema d'accés als contenidors limitat per als usuaris autoritzats mitjançant una targeta identificativa.\nA partir d'aquest divendres 15 de novembre començarà una prova pilot per provar el funcionament d'aquest sistema en un sector d'Olot. Afectarà un total de 360 habitatges (entre domicilis particulars i activitats) de la zona compresa entre el carrer Madrid i el carrer Toledo, des de la confluència amb el camí de la Teuleria i fins al carrer Puig Roig, així com els carrers més propers.\nAquest àmbit d'actuació presenta una importància rellevant, ja ha que de permetre, per primera vegada, verificar la idoneïtat del model en una zona urbana. Les característiques d'aquests sectors, diferents de les d'Argelaguer i Santa Pau, amb una important presència de blocs de pisos, una densitat de la població elevada, existència d'activitats econòmiques i una estructura urbanística favorable per la recollida de residus, així ho fan possible.\nTot i que a partir del dia 15 de novembre s'iniciaran les tasques d'informació dels veïns i el repartiment de les targetes identificatives amb visites a tots els domicilis que formaran part d'aquesta prova pilot, els nous contenidors no s'instal·laran a la via pública fins al 25 de novembre. Seran contenidors d'envasos lleugers, matèria orgànica, paper i cartró i fracció resta i només els podran obrir els habitants d'aquesta zona que hagin estat autoritzats mitjançant una targeta personalitzada.\nEn una primera fase d'aquesta prova pilot no serà necessari l'ús de la targeta, ja que els contenidors es podran obrir prement el polsador d'activació del sistema, oferint així un temps d'adaptació al nou sistema. Serà a partir del dia 2 de desembre quan els contenidors quedaran completament tancats i únicament es podrà fer ús d'ells amb la targeta identificativa de cada usuari.\nPel que fa a l'ús de les bosses, cada usuari podrà fer servei de qualsevol tipus de bossa a excepció pel paper i cartró que aquest es dipositarà a l'interior del contenidor granel. Serà necessari que cada usuari enganxi a la bossa de deixalles un codi QR que serà entregat juntament amb la targeta.\nL'ús de la targeta i dels codis QR, permetran fer un seguiment de la utilització del servei, identificant els hàbits correctes i incorrectes dels ciutadans i també, en un futur, l'aplicació d'unes taxes d'escombraries més justes.\nAquestes proves estaran en funcionament durant sis mesos i si es confirma que el model funciona i dona garantires, s'estudiarà el desplegament a nivell comarcal d'acord amb el Pla de Gestió de Residus comarcal.\nDels resultats de les proves pilot d'Olot, Argelaguer i Santa Pau es disposarà de la informació necessària per dur a terme, a nivell de comarca, el desplegament del nou model de recollida de residus definit en el Programa de Residus Municipals de la Garrotxa 2018 – 2023, i que han de permetre poder assolir els nivells de selecció fixats en les normatives vigents.\nEls dies 15 i 19 de novembre a les 19h, tècnics del SIGMA realitzaran una sessió informativa al local social del barri de Pequin (situat a l'avinguda Santa Coloma número 99), on s'explicarà el funcionament del nou model de recollida i repartiran les targetes identificatives personalitzades al veïns que hi assisteixin.\n#olot #provapilot #residus


La selecció balear de pàdel de menors guanya el campionat d’Espanya tant en categoria masculina com femenina | Sports de ca Nostra\nLa selecció balear de pàdel de menors guanya el campionat d’Espanya tant en categoria masculina com femenina\nEscrito por lorenzo el 28/09/15 • En la Categoría Polideportivo\nAquest cap de setmana s’ha celebrat a Aguilas (Múrcia) el Campionat d’Espanya de Pàdel de Menors per Autonomies que comprèn infantils, cadets i júnior. Les seleccions de la Federació Balear que estan dirigides per Robert Saba sota la coordinació de Paco Navarrete es van proclamar campiones després de vèncer per 2 a 1 a Castella-la Manxa els nois, a… Extremadura les noies.\nL’ascens a primera divisió s’havia aconseguit ja el dissabte, després que els balears guanyessin 3 a 0 a Castella-Lleó i les dones per 2-1 a Navarra.\ndotze parelles han representat a Balears en el Campionat, dos per període d’edat. Els flamants campions han estat:\nMasculins: Clar / Dominguez i Navid / Matemales (junior), Navarrete / Mora i Fernández / Medina (cadets) i Marqués / Luna i Izan / Parmigiani (infantils)\nFemenins: Moragues / Pieras i Fullana / Moreno (junior), Castillo / Ruiz i Xamena / Borrás (cadets), Cañellas / Sáiz i Vidal / Barjau (infantils).\nEl nivell del pàdel balear comença a fer-se amb els majores d’Espanya, doncs recordem que fa tot just un mes les bessones Paula i Sara Dols es van proclamar campiones d’Espanya de benjamins.


Mor Jorge Arandes, exdirector de RNE i TVE a Catalunya\nEl periodista Jorge Arandes, exdirector de RNE i de TVE a Catalunya, ha mort aquest dijous als 91 anys, ha informat RTVE en un comunicat.\nNascut a Barcelona el 1929, va debutar a la ràdio el 1947 a Ràdio Miramar i es va especialitzar en programes musicals, presentant el 1949 a RNE a Catalunya al costat de Federico Gallo el programa 'Fantasía'.\nEl 1960 es va incorporar a TVE amb el concurs 'Gane su viaJe' i més endavant va presentar el programa 'Canciones para su recuerdo'.\nEl 1964 va ser nomenat director de RNE i delegat de TVE a Barcelona, sota la seva direcció es va crear l'emissora en català de RNE -Ràdio 4- i va ser un dels creadors de el programa 'Protagonistas' de Luis de l'Olmo.\nPosteriorment, el 1978 va ser director de TVE a Catalunya i més tard cap de programes de TVE, el 1983 va posar en marxa la cadena Radio Salud i el 1986 va ser nomenat president de l'Associació Professional Espanyola d'Informadors de Premsa, Ràdio i Televisió.\nDurant la seva llarga trajectòria, Arandes va obtenir nombrosos reconeixements com el Premi Ondas, el Premi Nacional de Radiodifusió i l'Antena d'Or.


Entrevista al Ramón Berge, pagès de Can Roda - Celler Can Roda\nTreballar amb la natura és un risc perquè ella és la que mana, però és fantàstic. Veus el resultat en el celler, i et deixa una satisfacció molt enriquidora al veure que ha valgut la pena l’esforç de tot l’any.\nAquest mes us volem apropar al cultiu de la vinya, bàsic per obtenir aquests vins ecològics tan excepcionals, i que necessita tantes hores de treball. Per això us presentem el Ramón Berge, pagès de Can Roda, que juntament amb l’Ahmed són els encarregats de treballar tot l’any les nostres vinyes.\nL’entrevistem per saber com és la seva feina en el dia a dia i conèixer la seva opinió sobre el futur de la viticultura en el nostre territori.\nA continuació, trobaràs amb una entrevista molt personal i honesta sobre el món de la vinya, i plena d’història. No pots deixar-la passar!\nQuè vas pensar quan et vam proposar de cuidar les vinyes i treballar amb nosaltres en aquest nou projecte de la Masia?\nLa veritat que vaig quedar molt sorprès, ja que va ser en un moment una mica especial, que el recordaré mentre volti per aquest món. Després de moltíssims anys de no cuidar vinyes, potser és l’últim que m’hagués passat pel cap, i a més cuidar vinyes que de jovenet havia anat a collir raïms per guanyar diners i posar gasolina a la moto. Quant em vau explicar el què volíeu fer no m’ho vaig pensar gens, i ara mateix no ho canviaria per res. Treballar amb la natura és un risc perquè ella és la que mana, però és fantàstic.\nT’agrada cuidar i recuperar vinyes velles del nostre entorn?\nLi tinc molt de respecte, perquè segons el temps que fa, ens domina. Però quant ajudes a fer viure aquests troncs tan vells, i donen fruit, és una satisfacció que és difícil d’explicar. Al igual que tenir un any tan dolent com el passat. Tampoc es pot explicar la decepció tan gran que t’envolta. Voltar pel mig de les vinyes, per mi és com voltar per el pati de casa.\nQuè en penses d’anar recuperant les vinyes del nostre entorn i cuidar les per tal de que al final es pugui veure tot l’esforç en el vi?\nÉs una mica difícil d’explicar, les sorpreses que et dona la vida. Estem cuidant vinyes que el meu oncle va arrencar del bosc per sembrar-les com les de Torrento. Gairebé totes les altres a saber qui les cuidava. I ara ser jo el que esta per aquí el mig, m’agrada. I després de tot axó, veus el resultat en el celler, que et deixa una satisfacció molt enriquidora al veure que ha valgut la pena l’esforç de tot l’any. Però en compte, que ja tenim que començar l’anyada que ve.\nTota la vida has viscut a Martorelles, què és el que més t’agrada d’aquestes muntanyes que envolten el nostre poble? Podries dir-nos alguna singularitat especial?\nSi, sóc fill de Martorelles, però vaig estar vivint durant 10 anys a Granollers, i ara he anat més cap a les muntanyes de la Serralada de Marina, estic vivint a Sta. Maria de Martorelles. Jo, cap a casa. Gràcies al nostre retorn, sóc a Can Roda. Son unes muntanyes que fins fa un temps no molt llunyà estaven plenes de vinyes i cirerers.\nQui no ha provat les cireres de Martorelles? Si ara fas un vol per les muntanyes de la Serralada trobes un cirerer al vell mig del bosc, no és que hagi nascut allà el mig, sinó que vàren ser sembrats amb feixes plenes de cirerers o al mig de les vinyes. Això vol dir que el que ha nascut allà al mig, és el bosc, perquè s’han deixat els conreus. Per això recuperar vinyes d’aquestes m’omple moltíssim.\nT’agraden els vins que s’obtenen a partir del raïm de les vinyes que tu cuides?\nHome, només faltaria! La nostre feina l’intentem fer el millor que podem, fins i tot a vegades hem de corre per arribar a cap, però el nostre secret el tenim amb l’Enric, l’enòleg, que els hi dóna el toc de gràcia. La veritat que en tenim de molt bons.\nAixí doncs, el Ramón és un apassionat del territori i dels vins que conrea. Vine a fer una visita al celler i a tastar els nostres vins per entendre’l encara millor. A què esperes?


Donat - Amor als nois - Bl - Bl Manga - Bl Webtoon - Yaoi - Yaoi Manga - Yaoi Hentai\nDonat Mitjana 4.3 / 5 fora de 4\nN / A, té 7.1K vistes\ndrama, màniga, Romanç, Troç de vida, Yaoi\n“Està molt ficat dins meu i no puc treure’l del cap. La veu de Mafuyu és una arma insana i perillosa. Aquell dia, vaig començar a sentir que tocar la guitarra i jugar a bàsquet, que tant m’agradaven molt abans, s’estaven tornant avorrits ”.\nUenoyama coneix a Mafuyu, que té una guitarra trencada. En el moment que Uenoyama acaba d’arreglar la guitarra, Mafuyu s’adhereix completament a ell. No obstant això, escoltar la cançó de Mafuyu per casualitat deixa una profunda impressió a Uenoyama.\nCapítol 41 Juliol 22, 2021\nCapítol 40 Juliol 22, 2021\nCapítol 39.1 Juliol 22, 2021\nCapítol 39 Juliol 22, 2021\nCapítol 38 Juliol 22, 2021\nCapítol 37 Juliol 22, 2021\nCapítol 36.1 Juliol 22, 2021\nCapítol 36 Juliol 22, 2021\nCapítol 35.1 Juliol 22, 2021\nCapítol 35 Juliol 22, 2021\nCapítol 34 Juliol 22, 2021\nCapítol 33.1 Juliol 22, 2021\nCapítol 33 Juliol 22, 2021\nCapítol 32.1 Juliol 22, 2021\nCapítol 32 Juliol 22, 2021\ncapítol 31.1 Juliol 22, 2021\nCapítol 31 Juliol 22, 2021\nCapítol 30 Juliol 22, 2021\nCapítol 29 Juliol 22, 2021\nCapítol 28.1 Juliol 22, 2021\nCapítol 28 Juliol 22, 2021\nCapítol 27 Juliol 22, 2021\nCapítol 26 Juliol 22, 2021\nCapítol 25 Juliol 22, 2021\nCapítol 24 Juliol 22, 2021\nCapítol 23 Juliol 22, 2021\nCapítol 22 Juliol 22, 2021\nCapítol 21 Juliol 22, 2021\nCapítol 20 Juliol 22, 2021\nCapítol 16.1 Juliol 22, 2021\nCapítol 11.1 Juliol 22, 2021


La Junta Electoral descarta la petició d'inhabilitar Torra de manera immediata - Diari de Girona\nLa Junta Electoral descarta la petició d'inhabilitar Torra de manera immediata\nEl PP, Cs i Vox havien demanat el cessament del president de la Generalitat com a diputat després de la condemna per desobediència per no retirar les pancartes amb el llaç groc dels edificis públics en període electoral La JEC rebutja satisfer la demanda perquè la sentència encara no és ferma\nagències/ddg 24.12.2019 | 19:02\nTorra, durant el seu judici per desobediència el novembre passat. europa press\nTorra, durant el seu judici per desobediència el novembre passat.\nLa Junta Electoral Provincial de Barcelona va desestimar ahir les peticions del PP, Ciutadans (Cs) i Vox perquè li fos retirada la credencial de diputat de Parlament al president de la Generalitat, Quim Torra, que ha estat recentment inhabilitat però la sentència no és ferma.\nEn una resolució, la Junta Electoral Provincial recorda que la sentència que condemna el president Torra a un any i mig d'inhabilitació per exercir càrrec públic no és ferma, i que no es donen els supòsits per procedir a retirar-li la seva credencial com a diputat fins que la causa judicial no hagi conclòs.\nLa Junta Electoral Provincial entén que, al contrari del que indicava Torra i el representant legal de la seva formació, JxCat, sí que és competent per resoldre la petició presentada per PP, Cs i Vox, perquè encara que és el Parlament qui ha de decidir les causes d'incompatibilitat, aquestes no guarden relació amb l'aplicació d'una sentència d'inhabilitació per desobediència.\nDesprés d'indicar que «el dret de sufragi passiu és un dret fonamental reconegut per la Constitució» i que està «dotat del màxim grau de protecció jurídica», la Junta Electoral recorda que «no hi ha cap precedent» que avali l'aplicació de la retirada de la credencial d'un diputat «que a més és president de govern d'una comunitat autònoma».\nSí que n'hi ha, puntualitza, en els casos d'alcaldes condemnats per delictes contra l'Administració Pública vinculats a la corrupció, però aquest no és el cas sobre el que es pronuncia, ja que Torra ha estat condemnat «per la seva activitat en la condició de president del govern de la Generalitat».\n«Aquesta junta no pot ignorar -afirma en el text de la resolució- que la pèrdua de condició de diputat va associada a la pèrdua de condició de president a l'empara del que disposa l'article 67.2 de l'Estatut de Catalunya aprovat per referèndum i amb rang de llei orgànica».\nAdverteix en aquest punt que les causes de cessament com a president de la Generalitat «estan regulades en l'article 67.7 de l'esmentada norma estatutària, i en ella només es contempla el cessament per al compliment d'una pena d'inhabilitació per sentència judicial ferma».\nSegons la Junta Electoral, resulta necessari «harmonitzar l'aplicació de dues lleis d'igual rang legal, i tractant-se de l'aplicació d'una norma que restringeix els drets de representació política, a qui gaudeix del principi de presumpció d'innocència, això ens obliga a una interpretació restrictiva».\nA més, puntualitza la resolució, en aplicació «del principi d'interpretació restrictiva i proporcionalitat de les normes limitadores del dret a sufragi passiu» s'ha de tenir en compte que, a diferència dels casos analitzats anteriorment (alcaldes condemnats per corrupció), Torra ha estat condemnat per desobediència a una pena de 10 mesos de multa i un any i sis mesos d'inhabilitació.\n«Això -subratlla- constitueix penalment la condemna per un delicte de caràcter menys greu d'acord amb el que disposa l'article 33.3 del Codi Penal». La decisió de la Junta Provincial de Barcelona conté un vot particular d'un dels seus integrants, el vocal no judicial Pablo Nuevo López.\nPetició pel «tercer grau»\nEn paral·lel, la Coordinadora de l'Advocacia de Catalunya va demanar al Govern que apliqui «ja» el tercer grau als «presos polítics». En un comunicat, la plataforma de juristes considera que el segon grau no és cap «benefici penitenciari» sinó la «manera» de complir la pena. La coordinadora recorda que la Generalitat té competència en l'execució de la legislació de l'Estat en matèria penitenciària, i que la llei vigent preveu la possibilitat d'accedir al tercer grau sense necessitat d'haver extingit una quarta part de la condemna.\nDGAIA: Tremolor de cames.\nLa creació d'un nou «macrocàmping» a Garriguella no agrada als ecologistes.


serveis - honoraris\nData publicació: 17/05/2000\nNúmero publicació: 24\nAny publicació: 12\nData document: 10/05/2000\nSumari: Edicte de 10-5-2000 pel qual es procedeix a la publicació dels honoraris notarials.\nPer acord de Govern de data 3 de maig del 2000 i d'acord amb el que estableix l'article 5.1 de la Llei del notariat, de 28 de novembre de 1996, es procedeix a la publicació dels honoraris notarials.\n1. Documents sense quantia\nper plets: 10.000 PTA (60,10 euros).\naltres poders (generals i especials): 15.000 PTA (90,15 euros)\nsi hi hagués més de dos poderdants, es percebran 3.000 PTA (18,03 euros) per cada un d'excés.\nsi hi hagués més de cinc apoderats, es percebran 500 PTA (3,01 euros) per cada un d'excés.\nRevocació de poders\n(més nota de revocació i eventual carta de notificació):\n10.000 PTA (60,10 euros)\nTestaments i codicils:\n15.000 PTA (90,15 euros).\n(sense adjudicació de béns): 30.000 PTA (180,30 euros)\n15.000 PTA (90,15 euros) (simple) o 45.000 PTA (270,46 euros) (amb heretament).\nReconeixement de fills:\nNomenament de tutor, emancipacions:\n1. Actes de presència que impliquin sortida del notari del despatx: 25.000 PTA (150,25 euros) (més el que correspongui per sortida de despatx segons núm. 8)\n2. Actes de protocol.lització de documents: 20.000 PTA (120,20 euros), més 100 PTA (0,60 euro) per cada full que excedeixi de 10.\n3. Acta de dipòsit de testament o codicil clos o hològraf: 15.000 PTA (90,15 euros).\n4. Acta d'obertura de testament o codicil clos: 15.000 PTA (90,15 euros).\n2. Documents de quantia\nFins 999.999 PTA 30.000 PTA(180,30 euros)\nDe 1.000.000 a 1.999.999 PTA 35.000 PTA (210,35 euros) +0,5%\nDe 2.000.000 a 2.999.999 PTA 40.000 PTA (240,40 euros) +0,4%\nDe 3.000.000 a 3.999.999 PTA 44.000 PTA (264,45 euros) +0,4%\nDe 4.000.000 a 4.999.999 PTA 48.000 PTA (288,49 euros) +0,4%\nDe 5.000.000 a 5.999.999 PTA 52.000 PTA (312,53 euros) +0,4%\nDe 6.000.000 a 6.999.999 PTA 56.000 PTA (336,57 euros) +0,4%\nDe 7.000.000 a 7.999.999 PTA 60.000 PTA (360,61 euros) +0,4%\nDe 8.000.000 a 8.999.999 PTA 64.000 PTA (384,65 euros) +0,4%\nDe 9.000.000 a 9.999.999 PTA 68.000 PTA (408,69 euros) +0,3%\nDe 10.000.000 a 10.999.999 PTA 71.000 PTA (426,72 euros) +0,3%\nDe 11.000.000 a 11.999.999 PTA 74.000 PTA (444,75 euros) +0,3%\nDe 12.000.000 a 12.999.999 PTA 77.000 PTA (462,78 euros) +0,3%\nDe 13.000.000 a 13.999.999 PTA 80.000 PTA (480,81 euros) +0,3%\nDe 14.000.000 a 14.999.999 PTA 83.000 PTA (498,84 euros) +0,3%\nDe 15.000.000 a 15.999.999 PTA 86.000 PTA (516,87 euros) +0,3%\nDe 16.000.000 a 16.999.999 PTA 89.000 PTA (534,90 euros) +0,3%\nDe 17.000.000 a 17.999.999 PTA 92.000 PTA (552,93 euros) +0,3%\nDe 18.000.000 a 18.999.999 PTA 95.000 PTA (570,96 euros) +0,3%\nDe 19.000.000 a 19.999.999 PTA 98.000 PTA (588,99 euros) +0,3%\nDe 20.000.000 a 49.999.999 PTA 101.000 PTA (607,02 euros) +0,2%\nDe 50.000.000 a 99.999.999 PTA 161.000 PTA (967,63 euros) +0,1%\nDe més de 100.000.000 PTA 211.000 PTA (1.268,14 euros) +0,1%\na) Préstecs i crèdits personals o amb garantia hipotecària: reducció d'un 25%.\nSi l'operació és conseqüència d'una compra-venda immediatament anterior, la reducció serà del 50%. En ambdós casos, amb un mínim de 30.000 PTA (180,30 euros).\nb) Si els drets d'escriptura són de càrrec de corporacions públiques o partits polítics: reducció del 50%.\nc) Reconeixement de deute: si l'operació és conseqüència d'altra immediatament anterior, reducció del 50%, amb un mínim de 30.000 PTA (180,30 euros).\nd) Carta de pagament (ÀPOCA): reducció d'un 75%, amb un mínim de 20.000 PTA (120,20 euros).\ne) Operacions amb preu convingut anteriorment: es facturarà segons els honoraris que s'apliquen als documents de quantia, per bé que tenint en compte el valor real dels béns del temps de l'atorgament de l'escriptura.\nf) Compra-venda posterior a promesa autoritzada pel mateix notari: reducció del 50% respecte dels honoraris que s'apliquen als documents de quantia, amb un mínim de 30.000 PTA (180,30 euros).\ng) Constitució d'usdefruit: reducció del 50% respecte dels honoraris que s'apliquen als documents de quantia, amb un mínim de 30.000 PTA (180,30 euros).\nh) Elevació a públic de contractes privats de quantia: s'aplicarà les normes aplicables als documents públics de quantia.\ni) Fons d'inversió: fins a 1.000.000.000 PTA, es meritaran honoraris fixes de 200.000 PTA (1.202,02 euros). A partir d'aquell import, s'aplicarà 0,1% sobre l'excés. En la seva cancel·lació, s'aplicarà una reducció d'un 75%, amb un mínim de 50.000 PTA (300,51 euros).\nj) Segregació, divisió, agrupació, agregació i reparcel.lació de finques: reducció del 50% respecte dels honoraris que s'apliquen als documents de quantia, amb un mínim de 50.000 PTA (300,51 euros).\nk) Resolució de contractes: reducció del 50%, amb un mínim de 30.000 PTA (180,30 euros).\nl) Donacions i altres actes en que no hi hagi intervenció de preu: les normes previstes a la present s'aplicaran sobre el valor real declarat pels atorgants, amb un mínim de 30.000 PTA (180,30 euros).\nSuplement per còpia autèntica que excedeixi del nombre d'atorgants: 3.000 PTA (18,03 euros).\nCòpies autèntiques: 3.000 PTA (18,03 euros). Si té més de 25 fulls, 5.000 PTA (30,05 euros). Amb plànol (format superior a A-3), es meritaran addicionalment 350 PTA (2,10 euros) per plànol.\nCòpies autèntiques d'instruments públics que es trobin a l'arxiu general de protocols o a l'arxiu històric nacional: Les còpies d'instruments que es trobin a l'Arxiu General de Protocols o a l'Arxiu Històric Nacional meritaran 7.500 PTA (45,08 euros). Amb plànol (format superior a A-3), es meritaran addicionalment 500 PTA (3,01 euros) per plànol.\nCòpies simples: meritaran 1.000 PTA (6,01 euros).\n4. Testimonis i Legalitzacions\nEls testimonis d'autenticitat de la fotocòpia d'un document meritaran 2.000 PTA (12,02 euros). Si el document consta d'una pluralitat de fulls, meritaran, endemés, 100 PTA (0,60 euros) per cada full.\nLa legalització de firma meritarà 2.000 PTA (12,02 euros); per cada firma de més compresa en el mateix document, es meritaran 500 PTA (3,01 euros).\nSoc. Responsabilitat Limitada. 75.000 PTA (450,76 euros)\nSocietats Anònimes: meritarà els mateixos honoraris que s'apliquen als documents de quantia, amb un mínim de. 95.000 PTA (570,96 euros).\nAltres 50.000 PTA (300,51 euros)\nModificació d'estatuts: 30.000 PTA (180,30 euros)\nLes modificacions consistents en l'augment o reducció del capital social meritaran els mateixos honoraris que s'apliquen als documents de quantia.\nElevació a públic d'acords socials: 30.000 PTA (180,30 euros)\nDissolució de societats: 35.000 PTA (210,35 euros)\nConstitució d'associacions: 30.000 PTA (180,30 euros)\n6. Diligències d'adhesió, ratificació o altres:\n5.000 PTA (30,05 euros)\n8. Sortides del despatx:\nPer hora o fracció: 7.000 PTA (42,07 euros)\nEn dies festius o fora de l'horari de treball (per hora o fracció). 10.000 PTA (60,10 euros)\n9. Escriptures d'obra nova\nFixe 60.000 PTA (360,61 euros)\nPer cada unitat immobiliària (diferent de garatge o traster) 5.000 PTA (30,05 euros)\nPer cada garatge 2.500 PTA (15,03 euros)\nPer cada traster 1.000 PTA (6,01 euros)\nSi els garatges o els trasters no constitueixen unitats independents, meritaran uns honoraris globals de 30.000 PTA (180,30 euros) per planta de garatge. Els honoraris es reduiran d'un 25% quan el nombre d'unitats destinades a vivenda excedeixi de 20. Si excedeix de 40, la reducció serà del 35%. Si excedeix de 60, la reducció serà del 40%.\nFins 999.999 PTA 10.000 PTA (60,10 euros)\nDe 1.000.000 a 1.999.999 PTA 15.000 PTA (90,15 euros)\nDe 2.000.000 a 2.999.999 PTA 20.000 PTA (120,20 euros)\nDe 3.000.000 a 3.999.999 PTA 25.000 PTA (150,25 euros)\nDe 4.000.000 a 4.999.999 PTA 30.000 PTA (180,30 euros)\nDe més de 5.000.000 35.000 PTA (210,35 euros) + 0,1%\nEn tots els casos, els honoraris inclouen les comunicacions als Notaris diferents de l'autoritzant de l'acte o contracte, a la Cambra de Notaris i als registres al seu càrrec que siguin preceptives segons la llei.\nAndorra la Vella, 10 de maig del 2000


La Llum groga: Google\nAcabo de mirar les estadístiques de la bitàcola i m'he trobat a una persona que ha vingut aquí des del google. És el primer cop, i això suposo que sempre fa il.lusió. En aquest cas, la persona en qüestió buscava per "trobar parella" i s'ha trobat tot un escrit sobre la inseminació artificial. Em sap greu, si tornes per aquí, jo no tinc cap remei miraculós per trobar parella, t'hauràs d'espavilar per una altra banda... tot i que no recomanaria a ningú trobar parella per internet.\nFa cosa de dos anys, un Nadal, estava avorrida a casa i vaig entrar a un xat. No m'agraden massa els xats. M'hi vaig viciar una miqueta quan estava a la universitat, que a les hores lliures entràvem tots els de la classe en un mateix xat per fer brometes, però ja sabies amb qui parlaves.\nNo m'agrada entrar als xats perquè si no ets habitual no saps amb qui parlar, ningú no et fa cas... a no ser que entris amb nom de noia. Però en aquest cas, et passes l'estona tancant finestretes de gent que vol parlar en privat amb tu.\nPerò aquell Nadal vaig tenir sort (o això vaig creure en aquell moment i durant força temps després). Com que no hi havia massa gent, el nom de dona no em va portar gaires privats, i em vaig posar a parlar amb un noi que semblava molt maco de caràcter i que semblava que tenia moltes coses en comú amb mi.\nEm va demanar el mail. Tot i que no el dono mai, em va semblar que era un bon noi, i li vaig donar. Vam estar molt de temps parlant per mail, i a mi em continuava semblant un bon noi, i em semblava que s'assemblava molt a mi en la manera de pensar.\nVa estar molt de temps demanant-me per quedar. Jo no volia. Però al final, em vaig decidir.\nEm vaig trobar un noi completament diferent. M'havia enviat una foto seva, però el de la foto no era ell. M'havia dit que li agradava la ciència ficció, però no sabia qui era l'Asimov (encara que no sigui lector de ciència ficció, qui no el coneix?). I així, en només uns minuts, tot el que m'havia dit per mail va semblar mentida.\nAl tornar a casa em vaig mirar algun dels mails. I la cosa va confirmar les meves sospites: resulta que l'únic que feia era repetir el que jo deia, fent-me creure que era igual que jo.\nNo he tornat a quedar amb ningú que hagi conegut per internet. Tot i així, fins ara sempre donava la cara i no m'importava dir qui era quan participava en fòrums o altres pàgines d'internet. Últimament he tingut una altra mala experiència per culpa d'això, però això ja és una altra història, que explicaré algun altre dia, que tingui ganes d'escriure i no sàpiga respecte què.\nPublicat per Llum a les 22:41\nDe fet no totes les relacions o amistats per Internet solen ser necessàriament així... però vaja, els casos raros existeixen i tu has anat a petar amb un d'aquests.\nI res, tens tot el dret a queixar-te, evidentment!\n15 de novembre de 2004 a les 23:18\nJa és mala sort, Estranya. D'impresentables i gent maca en pots conèixer independentment del mitjà que facis servir. A mi això de conèixer gent per internet m'ha agafat una mica grandet, casat i amb filla. Però la meva cunyada, per exemple, ha tingut un nen amb un xicot que va conèixer per internet. És un noi que em sembla avorrit, però a ella no, òbviament, i en tot cas és un tros de pa. Es dedica a fer carreteres (o a estudiar-ho: feia enginyeria civil), era el típic tècnic que treballava molt i no tenia temps de res. No treballava perquè encara estudiava, estava fent l'enèsim màster, al Canadà, i estava molt aïllat. I ara mira. -- Antoni http://www.quaderns.net\n16 de novembre de 2004 a les 5:25\nSí, suposo que sí, que vaig tenir mala sort. A tot arreu hi ha impresentables i bona gent. He conegut gent molt maca per internet, però mai he arribat a conèixer a ningú més cara a cara. Potser és millor així, sense tenir un desencant al conèixer a la gent.\n16 de novembre de 2004 a les 17:58


Tot aquest obscurantisme numèric i aquesta submissió al sistema és el que ha comportat, com no pot ser d’altra manera, la pèrdua de popularitat que els sindicats han patit en els últims anys.\nQUÈ SE N’HA FET D’AQUELLA PANA?\nI qui diu pana, diu dels jerseis de llana de coll alt d’en Marcelino Camacho. Tot plegat, metàfores per visualitzar la gran pregunta: què se n’ha fet d’aquells sindicats que no tan sols foren capdavanters de la lluita obrera, sinó que també foren punta de llança de la lluita antifranquista? Què se n’ha fet d’aquells sindicats que omplien esglésies i sacristes amb assemblees i reunions i feien vessar els carrers de manifestants actius i combatius? Què se n’ha fet d’aquells sindicats que eren forts i gaudien del suport dels treballadors?\nEm venen al cap aquestes preguntes arran d’una altra de les píndoles de l’Alfons Duran-Pich, en la que afirma que “les estructures dels sindicats acceptats pel Sistema, seguiran vivint còmodament dels pressupostos generals de l'Estat i es manifestaran sorollosament el primer de maig, com marca el protocol”.\nM’agradaria pensar que aquest cop l’amic Alfons s’equivoca, perquè sóc dels que creuen que uns sindicats forts, lliures i independents, són imprescindibles per a qualsevol societat que vulgui gaudir d’una bona salut democràtica. Però, si les coses no canvien molt, penso que amb aquesta afirmació, lamentablement, també tindrà raó.\nAquells sindicats dels quals parlava al principi, fa molt que van deixar d’existir i, un cop engolits pel sistema, van començar a actuar com ho fan tots els agents que en formen part: muntant estructures sobredimensionades, que no els eren necessàries, i que els van obligar, per mantenir-les, a renunciar a tot allò que els era més propi i identificatiu, i ha haver d’apel·lar constantment a tots els mantres de qui ha de justificar-se davant dels seus afiliats, que cada vegada són menys, perquè la majoria dels treballadors només els veuen com una organització més, al servei del sistema.\nI quan parlo d’afiliats, ho faig amb les màximes reserves, atès que, junt amb el tema del finançament, s’han convertit en les dues zones fosques a les quals el desconeixement (voluntàriament induït tant pels mateixos actors com per l’administració), ha contribuït a crear interpretacions no necessàriament ajustades a la realitat.\nIntentar saber amb certesa el nombre d’afiliats de cada sindicat és embolicar-se en un inversemblant ventall de xifres molt difícil d’escatir. Tant que crec que, a hores d’ara, ningú pot afirmar amb exactitud quants afiliats té cadascun. Tot i això, la darrera xifra estadística “presumptament” oficial que va donar el govern espanyol corresponent a l’any 2019 indicava que el percentatge d’afiliació sindical a Espanya era d’un ínfim 13,9%, molt per sota d’Itàlia que tenia el 36,1%, el Regne Unit amb el 23% o els EE.UU. amb el 24%. Realment doncs, i encara a despit que puguin estar inflades, són xifres d’afiliació molt baixes, sobretot comparades en les que tenien anys enrere.\nTanmateix, però, tan difícil com saber el nombre d’afiliats, és conèixer d’on procedeixen els seus ingressos. Les pròpies fonts sindicals (dels dos sindicats majoritaris) afirmen que el 70% procedeixen de les quotes dels seus afiliats, el 18% dels pressupostos generals de l’estat i el 12% dels serveis jurídics.\nPerò no sembla gens clar. Primer perquè fent números entre el nombre d’afiliats que diuen tenir i la quota que paguen (fins i tot fent la mitjana de les diferents quotes existents en funció de la situació de cada treballador), no s’avenen gaire en relació amb els pressupostos que remenen. I en segon lloc perquè, pel que fa als ingressos aliens, reben importants quantitats que “oficialment” no surten dels pressupostos generals de l’estat sinó de partides dels diferents ministeris, que es vesteixen de finalistes o directes, tot i que moltes vegades no ho són, i que els reporten una bona picossada, com per exemple el que cobren del Ministeri de Treball pel concepte d’inversió nova i reposició del patrimoni sindical acumulat, el que els paga el SEPE per finançar a la Fundació Estatal per a la Formació i l'Ocupació, els que els assigna com a programes de foment d'ocupació, els percentatges que retenen de les retribucions que cobren els quadres que tenen col·locats als consells assessors o a les comissions executives d’entitats, organismes, caixes, etc. Fins i tot, s’ha de considerar el cost dels alliberats, que normalment va a càrrec de les empreses. I tot això, al marge del garbuix, difícil d’esclarir, que suposa l’ingrés pels delegats sindicals (36 euros per cada delegat) que es cobren íntegrament, tot i que algunes estimacions asseguren que gairebé el 40% d’aquests delegats probablement no existeixen, atès que van ser elegits en empreses que al llarg dels quatre anys de mandat han tancat o han reduït plantilles, però ningú els ha donat de baixa. Sigui com sigui, el que és evident és que la gran quantitat de recursos que reben per aquests tipus de subvencions, directes, indirectes o camuflades, sempre ha estat objecte de controvèrsia, fet al qual contribueix l'escassa fiscalització que tenen, que no recau en el Tribunal de Comptes, sinó que correspon bàsicament a òrgans o comissions de control econòmic creades expressament per a això.\nTot aquest obscurantisme numèric i aquesta submissió al sistema és el que ha comportat, com no pot ser d’altra manera, la pèrdua de popularitat que els sindicats han patit en els últims anys. Hi ha molts que pensen que potser si les subvencions desapareguessin i els sindicats es financessin exclusivament de les aportacions dels seus afiliats, el panorama canviaria, perquè, diuen, no té gaire sentit creure’s que algú pot mossegar la mà que li dona menjar. D’altres, més cauts, no creuen que les subvencions als sindicats corrompin el concepte original d'aquestes organitzacions, atès que consideren que tenen el mateix dret a rebran que d’altres agents econòmics i socials, però, malgrat això, sí que troben a faltar més transparència en els seus números. I aquí és on rau l’autentica clau de volta, perquè cada dia costa més fer actes de fe quan manca la transparència.\n(Publicat a El 9 NOU de 25-06-2021)


L’Associació Celíacs de Catalunya ha triat Mataró per celebrar la jornada lúdica i reivindicativa amb la que habitualment celebren el Dia Internacional de la Celiaquia, que té lloc el 17 de maig. El recinte firal del Parc Central acollirà una fira d’empreses que produeixen i comercialitzen alimentació sense gluten i durant tot el dia s’hi faran activitats per a infants i adults, com un espectacle de circ, una batucada o una sessió musical amb Ràdio Flaixback.\nA les 12.30 h està prevista la lectura del manifest reivindicatiu del Dia Internacional de la Celiaquia, que aquest any incidirà en les necessitats de millorar la detecció i diagnosi de la celiaquia.\nUna guia contra la infradiagnosi\nL’Agència de Salut Pública de Catalunya, en col·laboració amb l’Associació de Celíacs i els col·lectius de metges implicats, ha elaborat una guia breu recollint el diagnòstic de la malaltia celíaca. La simptomatologia de les persones celíaques ha anat canviant al llarg dels anys. Així, temps enrere, es diagnosticaven sobretot infants, amb les panxes inflades i que presentaven diarrees sovint. Ara però, hi ha una gran varietat de quadres simptomàtics, i fins i tot persones asimptomàtiques, en els malalts de celiaquia i aquest fet en dificulta la detecció precoç i el tractament, amb les complicacions, per a la salut de les persones, que això comporta.\nPer això, i per estendre els coneixements més nous en la malaltia i sensibilitzar la població, i sobretot els professionals sanitaris, de l’atenció primària, s’ha editat aquesta breu guia per repartir als 360 centres d’atenció primària amb informació sobre la malaltia. Així, per exemple, metges i infermeres hi podran trobar la definició de la malaltia, els grups de risc, el cribratge que cal fer, els criteris de derivació i el diagnòstic de confirmació, així com el seguiment que s’ha de fer del pacient. L’elaboració de la guia es completarà amb l’organització de seminaris especialitzats amb el mateix objectiu.\nEvitar el “Via Crucis”\nD’aquesta manera, es vol millorar la formació dels professionals sanitaris i corregir l’infradiagnòstic que pateixen els malalts de celiaquia. Es calcula que 1 de cada 100 persones pateix aquesta malaltia, cosa que a Catalunya representaria 75.000 persones i es calcula també que 9 de cada 10 persones no ho saben. Per superar aquest problema, el Parlament va aprovar una resolució el novembre passat, que instava al Govern a adoptar mesures per a millorar la qualitat de vida dels celíacs, i per això, Salut Pública ha treballat en aquesta direcció.\nSegons el secretari de Salut Pública, Anton Mateu, actualment es presenta una ‘’miscel·lània’’ de quadres que fan difícil el diagnòstic de la celiaquia i provoca que molta gent pugui estar molts anys per esbrinar la causa del seu malestar, ja sigui a través de cansament, diarrees o estrenyiments. Olga Cuesta, presidenta de l’Associació de Celíacs de Catalunya, assegura que molts malalts pateixen un autèntic ‘’via crucis’’ fins que se’ls diagnostica correctament la malaltia.\nAlerta amb les modes\nLa cap de la Unitat de Celiaquia de l’Hospital Sant Joan de Reus, Gemma Castillejo, recalca la importància de la sensibilització i ha alertat de la moda de les dietes sense gluten que perjudiquen els afectats per celiaquia. Creu que no hi ha cap motiu per treure el gluten d’una dieta si no hi ha un diagnòstic ferm. Actualment, aquest diagnòstic es fa amb una anàlisi de sang i, en funció dels resultats es deriva a una biòpsia que ha de confirmar la malaltia. Castillejo ha advertit que, deixar de prendre gluten pot suposar un fals negatiu a les proves si es fa abans del diagnòstic.


Llibres, píxels i valors - Vivian Gornick, lúcida crítica. M. Rosa Buxarrais ens acosta 13 pensadores de l'educació a reivindicar - RTVE.es\nLlibres, píxels i valors - Vivian Gornick, lúcida crítica. M. Rosa Buxarrais ens acosta 13 pensadores de l'educació a reivindicar\nLlibres, píxels i valors - 20 de maig de 2018\nAls seus 83 lúcids anys és una de les veus més reconegudes en temes de crítica i assaig contemporani dels EUA. Vivian Gornick parla de la patològica insatisfacció, és professora d'escriptura creativa a la New School i assegura que hi ha hagut un despertar, un canvi social i una revolució de gènere. Té manuscrits com "La Dona Singular i la Ciutat" i "VIncles Ferotges". Sap seduir a través de les paraula i el discurs. Assegura que fa servir la seva pròpia experiència per escriure, narrar a través de les emocions.\nVivian Gornick assegura que encara queda molt camí per recórrer, que tot el que varen reivindicar fa 40 anys va crear una base per a generacions posteriors. Ara són conscients d'aquesta part de la història. Una reflexió seva és que s'ha d'aprendre el feminisme des de l'Educació Primària, no s'ha d'ensenyar com una política sinó com un comportament social.\nEntrevistem a Rosa Maria Buxarrais, doctora en Pedagogia que ha coordinat "Una mirada femenina de la educación moral". Un treball que recopila el pensament pedagògic de dones nascudes a finals del s.XIX i meitats del s.XX. 13 dones pensadores, filòsofes, psicòlogues i escriptores pioneres en criteri propi femení i pedagògic. Edith Stein, María Zambrano, Hannah Arendt, Astrid Lindgren, Simone Weil, Nel Noddings, Virginia Held, Carol Gilligan, Victoria Camps, Martha Nussbaum, Amy Guttmann, Seyla Benhabib i Judith Butler.\nTot i tenir diferents postures tenen elements comuns com la necessitat en educació de l'enfortiment del criteri propi, abordar la capacitat de crítica i de responsabilitat. Stein arriba a l'empatia com a punt de partida per l'accés al món dels valors. Per ella una mestra no s'ha de limitar a treballar amb lliçons o sermons morals, sinó que ha d'integrar les relacions cordials. Hannah Arendt parla de conceptes com la llibertat individual, la democràcia, la política, l'ésser humà com a pensador actiu, participació cívica, acció i comprensió\nAstrid Lindgren autora de Pippi Calzaslargas deia "no tracto d'educar o influir en els nens que llegeixen els meus llibres, l'únic que m'atreveixo a esperar és que els meus llibres contribueixin a desenvolupar una actitud més conscients, humana i democràtica en els nens que els llegeixin". Concepte de llibertat i autonomia, de mantenir la il·lusió per un futur millor. Nel Noddings apunta que la llar és el primer lloc de trobada educatiu i el reivindica. demana la inclusió educativa de totes les nenes i nens amb els seus talents, habilitats i interessos propis. Aposta perquè es parli de guerra, pobresa, refugiats, delinqüència, racisme, sexisme perquè són temes que generen i permeten la reflexió i la discussió.\nVirginia Held reforça la idea que l'empatia o l'interès pels altres, l'esperança o la indignació davant la crueltat poden ser essencials per desenvolupar postures morals adequades. Treballar a les aules el respecte i la tolerància. Marta Nussbaum reclama l'enfocament de les capacitats humanes, l'educació hauria d'aconseguir que les persones fossin funcionalment competents per dirigir la seva pròpia vida.\nEn definitiva apostar per valors democràtics, deliberar, reflexionar de manera crítica, argumentar les pròpies idees, escoltar i valorar altres opinions. Cooperar a la recerca de la millor solució i argument.\nveure més sobre "Llibres, píxels i valors - Vivian Gornick, lúcida crítica. M. Rosa Buxarrais ens acosta 13 pensadores de l'educació a reivindicar" veure menys sobre "Llibres, píxels i valors - Vivian Gornick, lúcida crítica. M. Rosa Buxarrais ens acosta 13 pensadores de l'educació a reivindicar"\nEls últims 317 programes de Llibres, píxels i valors\nNou Hombres de papel. Santi Giménez. Editorial Catedral Per a descarregar: Botó dret i seleccionar l'opció "Guardar enllaç com..." o "Guardar destí com..." Completo 27:58 8% pasado domingo\nHombres de papel. Santi Giménez. Editorial Catedral pasado domingo L'hotel sempre ha estat un teatre d'operacions ideal per imaginar tot tipus de guerra lliurades dins d'una conducta humana. Un lloc fora del temps on sempre passen coses. Un escenari lligat a la lite...


Converteix-te en mecenes del projecte "Verifiquem les eleccions" | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Actualitat / Converteix-te en mecenes del projecte "Verifiquem les eleccions"\nConverteix-te en mecenes del projecte "Verifiquem les eleccions"\nEl portal Verificat, el primer fact-checker de Catalunya, posa la lupa a les declaracions dels candidats de les eleccions catalanes de 2021 i llança una campanya de crowdfunding per poder contractar més periodistes de cara a la campanya electoral.\nConverteix-te en mecenes fent la teva aportació a la campanya!\nVerificat és una plataforma de fact-checking sense ànim de lucre de Catalunya que treballa per a verificar el discurs polític i el contingut que circula tant a les xarxes socials com a l'educació per al consum crític de la informació. El fact-checking, o la verificació de la informació, és una branca del periodisme que es dedica a contrastar amb fets i dades el discurs polític i la desinformació que circula a les xarxes socials. El Col·legi de Periodistes de Catalunya hi col·labora amb la voluntat d'esdevenir un objectiu de gremi.\nLa situació de pandèmia ha provocat una gran circulació de dades falses i fake news a les xarxes i, en aquest clima, arriba a Catalunya una campanya electoral tensa en què el rigor informatiu serà més important que mai. A través del projecte "Verifiquem les eleccions", l'organització vol aconseguir el finançament mínim per tal de poder remunerar l’equip base que verificarà els candidats. D'altra banda la campanya també vol donar continuïtat al seu treball, assegurar els salaris del primer trimestre del 2021 per a tot l'equip, contractar més fact-checkers per al període electoral i seguir desmentint rumors sobre la COVID-19.\nJa podeu convertir-vos en mecenes del projecte realitzant una aportació a través d'aquest enllaç.


Talentosos sense talent - Diari de Girona\nSe suposa que m’hauria de sentir dolgut. No formo part del selecte grup de VIPs espiats per Pegasus. Per què el software espia d’última generació hauria de tafanejar la meva caixa negra? Farien bé psicòlegs, psicoanalistes i altres redemptors de la psique d’examinar els nostres mòbils. Mentre nosaltres mentim per defecte especialment a qui ens ha d’espantar els fantasmes del cervell, els nostres mòbils sempre diuen la veritat. Ni el senyor Villarejo s’ha dignat a telefonar-me per –amb l’excusa de fer-la petar– poder gravar el que no explicaria ni a l’Estel, una gossa border collie que em fa sentir important cada vegada que entro a casa. La cinta ni a Wallapop tindria sortida! Tampoc cap agència de detectius ha seguit mai les meves passes. Un amic meu, una mica cràpula, em confessà que un home de gavardina gris no els deixa de petja. No és que la meva dona es malfiï de mi, em diu sorneguer, de qui no es refia és de les seves amigues. La meva parella no té aquests maldecaps. Considera que és impossible que es tornin a donar les circumstàncies –atziagues segons ella– que propiciaren que un malentès en una butaca de platea en la representació de Luces de Bohemia acabés per un efecte dòmino en una seducció fatal. El high de dopamina em confongué, diu a les amigues de bridge.\nEspero que entengueu la meva admiració per la gent important. Per la gent que obre i tanca els diaris, pels qui obren i tanquen els telenotícies, pels qui quan es retiren els organitzen un sopar al Ritz i els regalen un rellotge d’or i una caixa del millor blended scotch whisky. Persones que als primers cabells blancs els diaris els preparen un obituari.\nNo us equivoqueu. Quan parlo de personatges importants no penso en artistes, científics o polítics que gràcies al seu talent o a una intel·ligència afuada han contribuït al progrés i al benestar de la humanitat. No. Que aquestes persones se’ls reconegui el seu talent no té cap mèrit. És el que toca. El que admiro és la projecció social que han aconseguit uns personatges que no posseeixen cap mena de virtut, cap mena de talent. Crec sincerament que el mèrit dels qui han aconseguit un reconeixement social sense que ningú s’ho expliqui és molt superior als exitosos amb talent.\nQuina mena de combustible utilitzen els talentosos sense talent per deixar enrere els talentosos de veritat? Com ha de ser la seva força de voluntat capaç de derruir murs inexpugnables i caminar sobre la superfície d’oceans com un salvador? Quina resplendor irradia la seva mirada per crear al seu voltant una aura d’admiració i fervor? Peter i els seus principis sobre la incompetència humana no ens serveix. Tot el contrari. Els nostres talentosos sense talent com més s’allunyen del seu nivell de competència –la majoria la deixaren a primària, uns pocs a l’escola bressol– més excel·lència aconsegueixen.\nEls nostres pseudotalentosos han trobat en la política una terra de fer pipes. S’hi troben com peix a l’aigua. Però qui no ha tingut la temptació de mirar entre les bambolines de la xerrameca d’un eminent psiquiatre, d’un epidemiòleg innovador, del conductor del nostre programa preferit, d’un tertulià motivat, d’un pintor de moda o d’un novel·lista que ha fet petites les llibreries!\nA la comunitat dels qui no posseïm el talent necessari per destacar en gairebé res que no sigui la insubstancialitat ni el talent per arribar a ser VIP sense talent, ens saltaren les llàgrimes dels ulls el dia que el mestre Puyal recollí el premi de Català de l’Any. El català de l’any sou tots vosaltres... Era el nostre abanderat. Sabíem que si ell recollia el premi era perquè a l’escenari no hi cabíem tots els que vivíem en les catacumbes de l’anonimat.


El Festival Internacional de Teatre Integratiu tomba prejudicis - Diari de Santa Coloma\nEl Festival Internacional de Teatre Integratiu tomba prejudicis\nDemà, divendres 7 de novembre i fins el dia 10, arrencarà la 11a edició del FITI, el Festival biennal Internacional de Teatre Integratiu de Santa Coloma de Gramenet, protagonitzat per persones amb diversitat funcional, que amb el lema «Fem inclusió, fem revolució», torna a esdevenir una eina de transformació social per canviar mirades, tombar prejudicis i sensibilitzar cap a altres realitats poc conegudes.\nAmb aquesta finalitat, s’han programat diverses estrenes de teatre i dansa, així com altres activitats. El FITI, organitzat per la companyia Alquimistes Teatre i l’Ajuntament, és una plataforma que permet a les companyies artístiques inclusives de tot el món donar visibilitat a les seves creacions escèniques. El Sagarra acull aquest any el gruix d’un programa protagonitzat per produccions teatrals catalanes i nacionals, tot i que també hi té cabuda la reflexió, amb una taula rodona i la projecció cinematogràfica de l’èxit de taquilla Campeones.\nEl passat dimarts va tenir lloc la presentació d’aquesta 11a edició, amb la presència de l’alcaldessa, Núria Parlon, la tinenta d’alcaldessa de Cultura, Petra Jiménez; la codirectora de la Companyia Alquimistes Teatre i codirectora artística del FITI, Verónica Ramirez, i el director del Teatre Sagarra, David Marín. «Quan veieu que el teló s’obre, penseu que esteu veient un escenari del canvi. S’han de deixar enrere els estigmes i les mirades», assegurava a l’acte la codirectora d’Alquimistes Teatre i del FITI, Verónica Ramírez.\nEl teló s’obrirà el dia 7 de novembre amb la proposta de teatre escolar De quin color volem el mar? (11 h), de Els Dofins. Els organitzadors del certamen, Alquimistes Teatre, també estrenaran Rebelión en la Granja (dia 9, 20.30 h) i es comptarà amb dues propostes destacades: una de teatre, Qui ets? (dia 8, 21 h), de l’escriptor i periodista Màrius Serra, i una altra de dansa, Society (dia 10, 19 h) amb la companyia sevillana i referent internacional, Danza Mobile.\nLa projecció de Campeones, de Javier Fesser, serà el 7 de novembre (19h). També es mostrarà el vídeo clip Som amics, producció dels artistes locals Javi Jareño i Alex Mas, amb la participació d’Alquimistes teatre (dia 9 h, 20.30 h). La Taula Rodona Protagonistes Nosaltres tindrà lloc el dia 8 (18 h), a la Sala Miquelet, on hi participaran ponents integrants de diferents formacions artístiques inclusives. El mateix dia, a la plaça de la Vila, hi haurà una trobada amb la Colla de Tambors i Bombos Cipriano Nogues i una cercavila que arribarà al Teatre Sagarra (20 h).\nArticle anteriorLes infermeres de l’Esperit Sant utilitzen armilles per evitar interrupcions durant la preparació de medicaments\nArticle següentReto mayúsculo para volver a sumar


El fotoperiodista Jordi Borràs fa una conferència als estudiants del Grau en Mitjans Audiovisuals | Tecnocampus\nEl fotoperiodista Jordi Borràs fa una conferència als estudiants del Grau en Mitjans Audiovisuals\nEstudiants del Grau en Mitjans Audiovisuals de l’Escola Superior Politècnica van assistir el divendres 9 de novembre a una classe magistral sobre fotografia a càrrec del fotoperiodista Jordi Borràs, que aquest 2018 ha publicat el llibre Dies que duraran anys (Ara Llibres, 2018).\nLa ponència s’emmarcava dins de l’assignatura optativa de quart curs Fotografia Documental, impartida pels professors Cristòfol Casanovas i Joan Safont, i es tracta d’una activitat pensada per apropar els universitaris al món laboral. En aquest sentit, els estudiants van tenir la oportunitat de conèixer de primera mà el fotoperiodisme com a sortida professional a través de l’experiència de Jordi Borràs, que va fer un repàs per la seva trajectòria professional. També va explicar les bases i el procés de la producció i edició de llibres, moment on es va debatre sobre temes vinculats a la propietat intel·lectual i als drets d’imatge.\nEl Dia Mundial de la (...) Següent


Quan el dia aixeca després d'una nevada\nEl cap de setmana passat va nevar. Dissabte. Al Pirineu. A cota 600. Una mica, tampoc és que quedés tot colgat de neu. Passa sovint. No era una nevada excepcional. Però aquí dalt es va armar un caos circulatori que va fer que la Seu quedés incomunicada durant unes hores. A coll de Nargó és va haver de tallar la carretera, cosa totalment inusual. La van tallar els Mossos perquè els cotxes no anaven preparats. La carretera de Puigcerdà no la van tallar, es va tallar per sí sola, amb cotxes creuats a la carretera. Els del temps no ho van encertar massa, havia de nevar a cotes altes i els va agafar una mica amb els pixats al ventre però tampoc n'hi havia per tant. Era cap de setmana i les màquines no sé si és que descansen però la que puja a Calbinyà no va aparèixer en tot el dia i en alguns moments hagués fet falta. I em sembla que no va ser l'únic tram que es va quedar sense pentinar. N'hem d'aprendre encara del país del costat que sempre tenen carreteres i carrers impec…\nCultes i independentistes, regressió irracional?\nA casa meva sempre m'han ensenyat que si creus que tot el món s'equivoca, potser ets tu qui va equivocat. I més si els que creus que no tenen raó formen part d'una èlite cultural. Doncs hi ha algú que es pregunta com pot ser que una societat catalana culta i escolaritzada com ningú pugui equivocar-se tant desitjant la independència del seu país. Ho expressa així un catedràtic de Madrid, el senyor Enrique Gil Calvo, en un article a El País. Evidentment, dins els seus arguments i estupefacció per aquest transtorn mental dels catalans més cultes hi entra la comparació amb l'Alemanya Nazi i el seu tret identitari. Aquest fet ja no em provoca cap reacció, ni bona ni dolenta. Un amic meu em diria que a això se li diu habituació. Senyal que és esport nacional comparar-nos amb aquesta gent unionista i exterminadora dels anys 30. El senyor en qüestió escriu des de la seva poltrona de Madrid, no pas des del rovell de l'ou. No viu ni pateix la situació de la pob…


La guerra química | ReusDigital\nLa historiadora Adrienne Mayor publica "Fuego griego"\nper Jordi Cervera Nogués, Reus | 4 de juny de 2021 a les 08:35 |\nL'editorial madrilenya Desperta Ferro Ediciones, especialitzada en temes històrics ha publicat Fuego griego, de la historiadora Adrienne Mayor. D'entrada, el subtítol ja resulta força aclaridor, Flechas envenenadas y escorpiones. La guerra química i biològica en la Antigüedad. En aquesta línia, els seguidors de la sèrie Joc de trons van poder veure el poder devastador del cobejat Foc valiri, una adaptació personal de Martin del foc grec, una creació dels guerrers grecs per defensar Constantinoble del setge dels musulmans.\nAquest foc que cremava de cop i que no s'apagava, s'ha estudiat molt i tot i que no era tan letal com el de la sèrie, es creu que era una barreja líquida de nafta, sofre (molt inflamables) i d'amoníac, que aportava l'oxigen per anar-lo revifant. Els científics també creuen que l'efecte de combustió sobtada es produïa gràcies a l'efecte de la calç viva que, en contacte amb l'aigua, podia assolir altes temperatures i, com a qualsevol incendi químic, com més aigua s'hi afegia més s'escampava.\nAmb aquesta prèvia, Adrienne Mayor, historiadora i folklorista clàssica, especialitzada en mites precientífics i tradicions orals que ha publicat llibres sobre les amazones, les guerres no convencionals, la roba enverinada o el cavall de Troia, s'ha abocat a la singularitat d'aquest projecte, proposant un llibre absolutament fascinant, ric i ple de saviesa, sense oblidar un punt d'humor carregat d'erudició. Fuego griego és la demostració que el present i el futur s'emmirallen en el passat encara que no sempre sigui obvi. Els atacs terroristes amb àntrax, les famoses armes de destrucció massiva, els enverinaments de dipòsits d'aigua, la guerra química, els gasos nerviosos no són en absolut invents contemporanis i el llibre s'encarrega d'analitzar-ho i de demostrar-ho.\nTota mena de verins aplicats a les puntes de les llances o de les fletxes, enverinament de pous o corrents d'aigua, menjar contaminat, substàncies hipnòtiques o armes zoològiques són els precedents documentats d'aquesta manera subtil i letal de plantejar la guerra. Mayor planteja un assaig divulgatiu que es llegeix amb la mateixa intensitat que una novel·la d'intriga. És, de fet, un sorprenent catàleg que demostra que la imaginació humana no té límits i que és capaç d'aprofitar tot allò que té al seu voltant, sigui animal, vegetal o mineral per convertir-ho en aliats perillosos i sovint mortals.\nTot serveix a l'hora de guanyar la guerra, d'anorrear l'enemic sigui com sigui. L'autora contraposa la realitat històrica amb els elements actuals però també planteja dilemes morals a l'hora d'utilitzar algunes d'aquestes matèries perilloses que ajuden a fonamentar la idea que els humans són la única espècie capaç de treballar conscientment en la seva pròpia autodestrucció a gran escala.\nEn aquest sentit, la lectura de Fuego griego ens permet conèixer els verins que impregnaven les fletxes, les bombes d'argila farcides d'escorpins, vespes o xinxes, els escurçons convertits en material d'atac o la carronya utilitzada com un element de propagació de malalties. Adrienne Mayor ens demostra que la guerra bruta no és una prerrogativa contemporània i que Babilonia, Grècia, Roma, Xina, Israel i una llarga llista de països i de cultures van treballar per aconseguir maneres pràctiques i no sempre obvies per poder destrossar l'enemic.\nI un altre dels atractius del llibre és precisament posar de manifest els mètodes per aconseguir aquests sistemes d'atac i de destrucció, copiats sovint d'altres enemics, iniciant així unes cadenes d'experimentació i de millora que no feien altra cosa que augmentar el potencial bèl·lic dels diferents exercits. Mayor arrodoneix les brillants i amenes explicacions del llibre amb mapes, cronologies, imatges i tot un seguit de material complementari que enriqueix l'obra i que la converteix en un llibre sensacional i amb una gran capacitat d'obrir camins i de dibuixar rutes alternatives al coneixement històric.\nDos Punts, Adrienne Mayor, Jordi Cervera, 'Dos Punts', 'Fuego griego'


900 grams de bacallà morro\n3 cullerades de cafè de sucre\nEn una cassola amb aigua escalfar el bacallà amb el llorer, la farigola i el pebre negre una mica picada. Reservar una mica del brou.\nEscórrer el bacallà i netejar-lo de pell i espines, laminar i reservar.\nEn una altra cassola fer un caramel amb dues cullerades de sucre i una mica d'aigua. Afegir el suc de tres taronges i el d'una llimona. Barrejar bé amb una espàtula de fusta. Mantenir calent.\nTallar en juliana les escorces de tres taronges --- just les parts exteriors --- i blanquejar en aigua bullint durant tres minuts. Escórrer-les i passar-les a una altra cassola amb aigua freda, la resta del sucre i un pessic de sal. Posar-ho tot a bullir a foc moderat durant deu minuts.\nMentrestant, treure la pell blanca de les últimes taronges esmentades i partides en quarts.\nPosar en una cassola el bacallà amb el caramel, les escorces i les quarts de taronja. Mullar-lo amb part del líquid de la cocció de les escorces, així com el brou reservat. Mantenir el conjunt calent, però sense que arribi a bullir.\nEn el moment de servir, escórrer el bacallà i passar-ho a una safata o font. Cobrir amb els quarts de taronja ben posats. Escampar-hi l'escorça de les taronges blanquejades. Ruixar amb la salsa i servir calent.\nReferència recepta: 0107 Categoria: 2onr Plat Temporada: Tot any


La consellera portaveu del Govern, Meritxell Budó, en roda de premsa aquest dimarts JORDI BEDMAR / GENERALITAT\nBarcelonaEl Parlament i el Govern plantaran el rei Felip VI. La portaveu de l'executiu, Meritxell Budó, ha dit aquest dimarts que cap membre del Govern assistirà a l'entrega de premis de la Barcelona New Economy Week, que presidirà el monarca, al costat del president espanyol, Pedro Sánchez, aquest divendres a Barcelona. Sí que ha dit, però, que el conseller d'Empresa, Ramon Tremosa, assistirà en "altres tipus d'esdeveniments" posteriors, ha aclarit en la roda de premsa posterior al consell executiu.\nSegons Budó, el Govern només espera que "el rei dels espanyols" demani disculpes a la ciutadania pel discurs del 3 d'octubre del 2017, quan no va condemnar la violència policial exercida contra els votants en el referèndum i, en canvi, va avalar la repressió contra els votants.\nEl president del Parlament, Roger Torrent, en el ple d'aquest matí Bernat Vilaró // Acn\nEl mateix farà el president de la cambra catalana, Roger Torrent, que ha confirmat que el Parlament no enviarà cap representant a l'acte. "Nosaltres tampoc hi assistirem", ha afirmat en una entrevista a Antena 3. Una baixa que també se suma a la de l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau. Torrent considera que el rei "no és ben rebut" a Catalunya per "una majoria de catalans" i ha tornat a retreure al monarca el discurs del 3-O.\nDesprés de la polèmica per l'absència de Felip VI en l'acte d'entrega dels despatxos judicials, la presència del monarca a la Barcelona New Economy Week servirà a la Moncloa per intentar apaivagar les crítiques dels partits de l'oposició i enviar un missatge de suport a la monarquia. Ahir el ministre de Justícia, Juan Carlos Campo, intentava emmarcar aquesta visita en la "normalitat" i la justificava pel fet que la sentència sobre la inhabilitació del president Quim Torra ja s'ha fet pública i ja ha quedat enrere el tercer aniversari de l'1-O. Una línia que també van seguir ahir des d'Unides Podem, que no van reproduir les crítiques de fa uns dies contra el rei, a diferència dels comuns, que no es van estar de reprovar aquesta visita.\nSigui com sigui, el cas és que al costat de Felip VI no hi seran els màxims representants de les tres principals institucions del país: la Generalitat, el Parlament i l'Ajuntament de Barcelona. Mentre l'independentisme continua retraient al monarca el seu discurs del 3 d'octubre del 2017 i insisteix que no és ben rebut a Catalunya, Colau va justificar la seva absència per la presumpta corrupció que afecta el rei emèrit. Sí que el rebran els CDR, que ja han convocat una mobilització per recordar al monarca "que no és benvingut".\nFelip VI Roger Torrent Parlament Monarquia


“El fet xarnego és un fenomen genuí català” | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nBriggitte Vasallo és escriptora, periodista, feminista i xarnega. Dissabte presentarà el Festival de Cultura Txarnega, a la Fabra i Coats de Barcelona, dins dels actes de la Primavera Republicana\nBarcelona 11 ABR 2019 - 11:24\tCEST\nBrigitte Vasallo, periodistam escriptora, feminista i xarnega. CONSUELO BAUTISTA EL PAÍS\nBrigitte Vasallo (Barcelona, 1973) és una xarnega militant. I, esclar, catalana. És periodista, escriptora, feminista. Parla un català nadiu perfecte i ara s’està llegint un llibre en gallec. Dissabte serà la cap visible d’una trobada important a Barcelona: el Festival de Cultura Txarnega (així, amb tx), que, juntament amb el grup Emboscada Col·lectiva, pretén obrir un espai de debat sobre el fet de ser xarnego (així, amb x, com mana l’ortografia catalana). “A més d’un espai per plantejar preguntes i compartir experiències i estratègies, és un homenatge a les nostres famílies, que van arribar a Catalunya entre els anys cinquanta i setanta fugint de la misèria”, diu.\nPregunta. D’on sorgeix la idea de fer un festival com aquest?\nDiem que som un país plural, però després hi ha una identitat nacional que no accepta aquesta pluralitat d’origen\nResposta. Això neix d’un esforç col·lectiu de les nostres famílies. Hem passat de famílies analfabetes a famílies amb estudis superiors, que som a la universitat, generant cultura des dels grans equipaments, Cultura amb majúscula. Hem arribat a aquests espais, als espais museístics. Aquí proposem que els xarnegos ens expliquin coses, la seva història. Molts ens han dit: “Jo què hi faig, en un museu? No hi tinc res a explicar”. Doncs sí que en tenen, i això és el que reivindiquem: històries que ens interessen. Molts dels que van arribar a Catalunya eren analfabets i, per tant, no han deixat un arxiu del que van viure. S’ha estudiat el fenomen de l’arribada, el del barraquisme, el desarrollismo, però tenim poques històries que ens ajudin a dibuixar un mapa social.\nP. Són molts els que pensen que el concepte “cultura xarnega” és contradictori?\nR. No hem volgut fer una parrillada xarnega, hem volgut fer un “festival de cultura xarnega”. Som les primeres generacions alfabetitzades de la família, i això ha estat un ascens cultural tan bèstia! En una sola generació ens ha donat fins i tot un idioma. Perquè això tan senzill que diem de parlar castellà o gallec a casa i parlar català a fora no és un procés tan senzill. La llengua materna es transmet, i nosaltres hem tallat aquesta transmissió. Són preguntes que ens volem fer i que volem respondre’ns col·lectivament. I jo les trobo poc amenaçadores.\nP. Ho diu perquè ha rebut molts insults a les xarxes socials?\nR. Quan hi ha milers d’opinions contra algú a les xarxes, això ja és violència, no és opinió. Hi ha hagut molta gent, en especial molts homes, que m’han explicat que xarnego s’escriu amb x. Com a mínim, ho trobo curiós. Jo soc catalana, sé com s’escriu aquesta paraula. Si l’he escrita amb tx ha estat per una raó una mica mes complexa. Hi ha mitjans de comunicació que han posat el nom del festival amb x, que és com si haguessin posat Primavera so, i no Primavera sound. Crec que hi ha gent que s’ha sentit agredida només per la paraula i que aquesta ha estat una excusa per atacar.\nP. La paraula xarnego continua sent un insult?\nR. És clar que sí. I ho seguirà sent fins que no la fem nostra. El programa Polònia, de TV3, per exemple, s’està reapropiant d’un insult: polaco. Doncs nosaltres ens reapropiem de la paraula xarnego, que tots els diccionaris recullen com a insult.\nP. El xarneguisme és un moviment obrer?\nR. Cal reflexionar sobre la diferència que hi havia entre les catalanes obreres i originàriament de classe baixa i aquestes persones que s’anomenaven xarnegues. També sobre quina diferència hi havia entre els xarnegos paios i els xarnegos gitanos. Per exemple, des del Camp de la Bota, on van compartir barraques, primer van col·locar a la Mina la població paia. Són subtileses… Però és que arribem a un punt en què sembla que el debat vagi de qui són bones persones. Això és ridícul.\nP. Ha millorat la situació en els últims anys o s’està perdent pluralitat?\nR. Estava molt tranquil·la pensant que el procés aquí estava sent exemplar… però sempre he sospitat que era una qüestió de temps. Si plantejar una cosa com és la catalanitat xarnega està sent tan complicat, què passarà quan plantegem la catalanitat marroquina, o la peruana…? Ja està passant. El cas dels xarnegos és la punta de l’iceberg d’un fenomen en què, en altres casos, com el dels xarnegos gitanos, s’hi creua el racisme. Ara, la majoria de xarnegos no tenim aquest problema perquè som blancs. Diem que som un país plural, però després hi ha una identitat nacional que no accepta aquesta pluralitat d’origen, que demana que s’oblidi. I no podem permetre que s’oblidin els orígens.\nP. El fenomen xarnego és només català?\nR. És un fenomen que passa a tot arreu, però el fet xarnego en concret és genuïnament català. Aquesta paraula és catalana. És el que ens costa de fer entendre, que no és un fenomen de Múrcia, d’Andalusia o de Galícia, és de Catalunya. I hi ha hagut uns partits polítics espanyolistes que s’han fet, no sabem com, portaveus dels xarnegos i han començat a aprofitar-se’n des d’una i altra banda. Llavors, des d’espais que no tenen a veure amb partits polítics hem dit: Pareu! Un moment, un moment: som catalans, això és innegable.\nP. Us sentiu agredits?\nR. Les identitats bastardes estan sota vigilància. Tothom ens assenyala com a traïdors. Et situïs on et situïs sempre acabes sent traïdor d’algú. Aquesta és també la diferència entre els catalans pobres que també van migrar a Barcelona en aquella mateixa època i els que van venir de fora de Catalunya: quan hi ha un tema nacional pel mig, a un català d’origen no se li diu ‘ves-te’n al teu país’. A mi m’ho diuen i jo pregunto: ‘Quin és el meu país?’\nP. Influeix més la nacionalitat o la classe social?\nR. Això no va ben bé de la sang. Jo crec que és una intersecció d’origen i de classe. Una cosa interactua amb l’altra. El fet que tothom té orígens de tot arreu és evident, però en el tema dels xarnegos, la família majoritàriament no era catalana.\nP. La integració ha de ser a tots els nivells, doncs.\nR. L’escola catalana, per exemple, va ser una iniciativa xarnega. Per aprendre. Les famílies que arribaven sense saber català volien que les seves criatures no trobessin sostres de vidre. I un era la llengua. La gent volia aprendre bé el català i poder parlar com qualsevol altre català de família catalana.\nP. Però aquest raonament era molt compartit? No hi ha hagut molta gent que va renunciar al català perquè amb el castellà ja en tenia prou?\nR. I tant! Però pensem que la gent que va migrar en aquella època venia de la misèria. Demanar-los que fessin segons quins processos em sembla excessiu… Potser també tenen dret a no fer-los. Podem esperar les següents generacions: estem parlant de gent que prou en va tenir amb fer tot el que va fer.\nP. En l’àmbit cultural, creu que hi ha menys ponts ara que, per exemple, a l’època de Vázquez Montalbán, que, d’alguna manera, era un pont entre la literatura xarnega i l’originària catalana?\nR. No n’estic segura. El que sí que tinc clar és que en la literatura en català hi ha una qüestió de nacionalisme. Hi ha unes dinàmiques editorials a tot arreu que fan que quan et planteges en quin idioma escrius no sempre tinguis la llibertat d’escollir-lo. Hi ha fins i tot una qüestió de mercat i de precarietat literària que et fa decantar per una llengua o per una altra. Creure que la llengua que esculls en l’àmbit literari és una decisió poètica, és pensar que encara som a l’època de Baudelaire i de Flaubert… I no, això és una qüestió molt més material.\nP. A les manifestacions feministes del 8 de març, la majoria de lemes i de pancartes eren en castellà…\nR. No m’hi vaig fixar. Però crec que el català, de tan protegit, està hipervigilat. Se’ns hauria de deixar jugar una mica més amb la llengua, perquè les llengües hi són per jugar, per poder fer cartells… I hi ha una cosa que és el català xarnego, el que parlen, per exemple, els del Baix Llobregat, que està molt penalitzada a l’espai públic. Potser igual que el català del Priorat o el de l’Empordà, també hem d’incorporar el català xarnego. Miguel Poveda, que és de Badalona, té un disc meravellós en català que es diu Desglaç. Doncs va ser l’Enrique Morente qui li va dir que ho fes. Li va dir: “Si jo fos català, fa molt que hauria fet un disc en català”. I llavors s’hi va atrevir, i canta en xarnego. Aquesta idea del “no m’hi atreveixo” també s’ha de posar sobre la taula, justament si el que volem és protegir el català i fer que la gent parli català. Tot plegat té a veure amb una pregunta: a qui pertany la llengua? Per a mi, pertany al poble. Indiscutiblement. No en termes nacionals, esclar, sinó en termes clàssics, la llengua és de la gent.\nP. Catalunya serà xarnega o no serà?\nR. Hem d’entendre que qualsevol identitat cultural funciona per barreja. Crec que qualsevol cultura que vulgui sobreviure ha d’aprendre a incorporar, a embrutar-se i a contaminar-se. Estic convençuda que és l’única manera.


Appartements Crystal Beach Saint Francois Guadalupe - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nplage des raisins clairs, Saint Francois, Saint Francois, Guadalupe, 97118 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartements Crystal Beach\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Saint Francois, no busqui més enllà de Appartements Crystal Beach. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAppartements Crystal Beach ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant.\nL'ambient de Appartements Crystal Beach es reflexa en cada habitació. aire condicionat, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com platja privada, piscina exterior, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Appartements Crystal Beach no troba competidors en cap categoria.\nCal que informeu el Appartements Crystal Beach de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 600 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


enero 2018 – Página 2 – LA VEU D'ONDARA\nEL PLE DE L’AJUNTAMENT RENDEIX HOMENATGE ALS JUTGES DE PAU D’ONDARA DURANT 12 ANYS\nJuan Felipe Roselló i José Antonio Alarcón, Jutge de Pau titular i suplent d’Ondara que han cessat en el seu càrrec després d’exercir-ho des de 2005, van rebre per part de la corporació el seu agraïment i una placa commemorativa\nOndara, 26.01.18. Ahir, el ple de l’Ajuntament d’Ondara, en la seua primera sessió d’enguany, va realitzar un homenatge de reconeixement pels serveis prestats als Jutges de Pau cessants, Juan Felipe Roselló (titular) i José Antonio Alarcón (suplent), els que han estat 12 anys en els càrrecs de Jutge de Pau d’Ondara; havent expirat els seus nomenaments el passat 20 de desembre de 2017. Tots els membres de la corporació es van posar en peu mentre l’Alcalde d’Ondara, José Ramiro, en nom de l’Ajuntament, els dedicava unes paraules, i a continuació, els lliurava sengles plaques commemoratives.\nL’Alcalde va expressar el seu especial agraïment a Juan Felipe Roselló i José Antonio Alarcón per “lluitar per la justícia, la pau i la concòrdia de totes les veïnes i els veïns; durant aquests 12 anys han demostrat la seua forma discreta d’actuar al servei del poble, i és ben conegut per tots que la seua labor l’han fet sempre amb il·lusió pel seu treball”. Per això els va lliurar la placa de reconeixement com a “mostra de la nostra gratitud i felicitació pel treball ben fet des de 2005 fins ara”. Per la seua banda, Juan Felipe Roselló va agrair la confiança a la corporació per aquest acte, i va agrair a totes les persones que han estat aquests anys al seu costat. Especialment, va tindre unes paraules d’agraïment cap a Juan Ginestar, el treballador municipal del jutjat que ha treballat amb ells durant aquests 12 anys. Així mateix, va oferir la seua col·laboració a les noves Jutgesses de Pau d’Ondara titular i suplent, Juana Peris i Magdalena Amalia Server, en tot el que necessiten. Després de la sessió, tots els regidors de la corporació, junt amb els Jutges de Pau cessants i les noves Jutgesses de Pau, van posar per a la foto d’homenatge.\nD’altra banda, el ple d’anit va aprovar els tres punts de l’orde del dia. Va ser aprovada per unanimitat la proposta de la Regidoria de Cultura per a subscriure un conveni de col·laboració amb el Circuit Cultural Valencià per a la co-organització i co-patrocini de la programació escènica, musical i audiovisual. La moció va ser llegida per la Regidora de Cultura, Raquel Mengual. Respecte a la proposta per a la millora de l’ocupació pública, la moció de la FVMP va ser llegida per la Regidora de Personal i d’Hisenda, Raquel López. Va ser aprovada per unanimitat de tots els grups polítics. En la moció s’inclou l’acord d’adoptar totes les mesures necessàries per a impulsar, dins del marc de les competències atribuïdes a l’Administració Local, la negociació de l’Oferta d’Ocupació Pública de l’any 2017 i dels pròxims anys; i d’analitzar i, si és el cas, adoptar les mesures necessàries per a fer efectiva l’oferta d’ocupació pública extraordinària que contemple les places ocupades de manera temporal per personal interí o indefinit no fix durant aquests últims anys.\nFinalment va ser aprovada, amb els vots a favor de l’Equip de Govern (PSPV-Compromís) i en contra del PP, la proposta per a establir un sistema públic de pensions amb millor capacitat de redistribució i reducció de les desigualtats. La moció va ser exposada per la Regidora d’Atenció Social, Mª Carmen Velázquez, i rebatuda pel Regidor del PP, Isidro Catalán, qui va assenyalar que, en el tema de les pensions, estant el Pacte de Toledo que es negocia per tots els partits, no veien la raó de ser perquè en aquest ple municipal es presentara una moció per a aquesta millora.\nCOMPETICIÓ DE NATACIÓ LLIGA CEMA A LA PISCINA MUNICIPAL D’ONDARA – DISSABTE 27 DE GENER\nOndara, 24.01.18. Aquest dissabte 27 de gener a les 16:30 hores tindrà lloc a la Piscina Municipal d’Ondara la IV Competició de Natació Escoles- Lliga CEMA 2017-2018. En aquesta trobada esportiva participen nadadors de categoria pre-benjamí, benjamí, aleví, infantil, cadet i junior, en les modalitats es crol i esquena. Les escoles de natació que participen són: Aqualia Dénia, Poble Nou de Benitatxell, Pego, Benissa, Tonus El Verger, i Ondara.\nCRÒNICA ESCOLA MUNICIPAL DE BÀSQUET D’ONDARA – 20 GENER 2018\nDÉNIA B 20 – 54\nEl dissabte el benjamí es va desplaçar de bon matí a Dénia.\nCal dir que el marcador no justifica el partit, ja que els xiquets i les xiquetes de Dénia varen aconseguir fer molts atacs però amb la mala sort de no aconseguir anotar. No obstant, la nostra sensació no va ser d’anar guanyant de 30, però si que aquesta vegada el nostre equip va estar molt encertat en el tir, i va fer molts bons contraatacks, acabant en anotació, que van ser els que van marcar la diferencia. Continuem el bon ritme i esperem seguir igual en els partits vinents.\nPEDREGUER 61- 27 ESCOLES ESPORTIVES ONDARA\nEl darrer dilluns ens vam desplaçar a la veïna Pedreguer per disputar el partit aplaçat d’aquesta jornada. El partit començà amb un marcador molt igualat posant-se les ondarenques fins i tot davant en el marcador. No va ser fins l’inici de la segona part on les jugadores del Pedreguer van desplegar tot el seu potencial fent un parcial de 15-0. Tot i l’esforç de les nostres per defendre les ràpides eixides al contraatac no és pogué fer res davant un equip molt ben estructurat i decidit a endur-se el primer lloc de la classificació. Pel que fa a la millora de les nostres, es va demostrar que ja han perdut la por a enfrontar-se a rivals d’aquesta entitat i van jugar tot el partit amb una intensitat digna on l’únic que és pot dir és que la seua millora no té parada i ens endurem a tot segur grans il·lusions amb aquesta generació, ja que, hi ha jugadores que només fa tres mesos que han començat a jugar a bàsquet.\nCB TEIXERETA 47-54 ESCOLES ESPORTIVES ONDARA\nPrimer desplaçament per a l’aleví masculí A cap a Ibi per jugar front el CB Teixereta, equip en poques referències. Les condicions en les quals es donava el partit no eren les més adequades, tot i que aquest equip és immens des del primer fins l’últim jugador. Degut a la baixa d’algun jugador important i la pista exterior on ens varen fer jugar (cosa impròpia d’aquest nivell) amb tot el que això comporta, i perquè per moments feia vent que dificultava el joc, es presentava un partit ben complicat. El partit començava igualat en el primer quart, però a partir d’ací els locals, més acostumats a les condicions, anaven ampliant l’avantatge fins els 8 punts al descans. En aquest període, els nostres es mentalitzaren que no estaven defenent com de costum i que necessitaven apretar per poder tenir opcions d’endur-se la victòria. Una vegada tornat del descans, tot això es plasmà al camp i es va veure una defensa més intensa que dificultava molt aconseguir una cistella per l’equip local. El cinquè quart fou la clau, arribant a empatar el marcador al final del mateix. I l’últim els nostres estaven ja decidits a emportar-se la victòria, fent un quart molt bo, jugant bones situacions de joc i fent valdre la qualitat d’este equip. Una vegada més, aquest equip trau la mentalitat que els caracteritza i de lluita fins el final, aconseguint una victòria molt valuosa d’una pista molt complicada.\nSEGUROS MERIDIANO FUNDACIÓN LUCENTUM 45-4 ESCOLES ESPORTIVES ONDARA\nEl passat dissabte els nostres joves jugadores realitzaren la seua primera eixida a Alacant per a disputar el seu partit front al Lucentum. El partit es plantejava complicat des de l’inici per als nostres degut a importants baixes, no obstant, eixiren amb moltes ganes de competir el partit i així fou durant el primer quart. A partir d’aquest moment es va notar la clara superioritat física del equip alacantí amb cistelles molt fàcils de baix l’anella arribant al marcador final de 45-4 tancant acta. Animar als joves jugadors per a que aprenguen d’aquest partits front a rivals complicats i a seguir treballant.\nONTINYENT 48- ESCOLES ESPORTIVES 7\nAquest dissabte ens van desplaçar a Ontinyent per jugar el partit d’aquesta jornada. Ens vam trobar amb un equip molt i molt fort, que no ens va deixar quasi ni respirar. El partit començà amb un parcial molt dolent de 12-0 on les nostres jugadores no van poder fer res del seu joc característic ja que una defensa en zona ofegava a les nostres obligant a tirar de ben lluny. No va ser fins el segon quart quan les nostres van agafar un poc el to del partit eixint al contraatac i anotant els pocs punts que al cap i la fi farien en aquesta jornada. Les xicones es veien desbordades en tot moment, perquè la defensa era canviant de zonal en estàtic a pressionant a tota pista. La primera vegada que aquest equip s’enfronta amb un equip tant i tant poderós, ja que, compta amb tres jugadores de la selecció valenciana de bàsquet. Be, aquests partits ens fan més forts i ja esperem el dia que les jugadores d’Ontinyent tornen a Ondara per gaudir amb un equip que ens posi les coses més difícils.\nDÉNIA BASQUET 51-57 ESCOLES ESPORTIVES ONDARA\nL’equip infantil masculí es desplaçà fins Dénia per jugar diumenge de mati el seu partit. Partit que es presentava igualat i on l’equip estava convençut que es podia guanyar. Els nostres eixiren al partit dominant i des del primer minut per davant en el marcador i deixant clar que anaven a pel partit. El començament de segon quart va ser favorable als locals, aconseguint empatar el marcador, però dues cistelles finals dels nostres els posava per dalt. Fins el descans continuà la tònica, per davant en el marcador, on els nostres estaven realitzant un bon joc d’equip però on la mala sort en les finalitzacions i amb les nombroses errades en el tir lliure no varen deixar a l’equip allunyar-se més en el marcador, arribant al descans amb 5 punts d’avantatge. Després del descans, un mal parcial dels nostres perdut de 7 posava per davant a l’equip local. Però, aquest fou contrarestat per un altre parcial per part del visitants en el següent arribant als 8 punts dalt en el marcador. L’últim quart va servir per certificar la victòria visitant. Gran partit dels nostres amb gran caràcter i bon joc i demostrant que es pot competir davant qualsevol equip i enduent-se la victòria el millor equip sobre la pista.\nESCOLES ESPORTIVES ONDARA 57- ÍLLICE 17\nUna setmana abans comentàvem que si aquest equip tornava a ser intens i jugar com un «EQUIP» ens donarien alegries i la primera fou aquest dissabte. Després d´una setmana de reflexió per les males sensacions dels últims partits els nostres jugadors volien demostrar de tot el que són capaços i des del primer minut de partit desenvoluparen una pressió a tot camp que sorprengué als jugadors d´Elx i donaren una gran exhibició d´intensitat i d´encert que donà com a resultat un marcador de 31-6 al final del primer quart.\nAl començament del segon quart continuà el mateix plantejament amb una defensa molt ordenada que l´Íllice no podia superar i al minut 6 del segon quart es tancà l´acta amb el resultat final de 57-17.\nBon partit dels nostres, amb un gran sacrifici físic i, sobretot, amb moltes ganes de fer-ho bé i divertir-se. Eixe és el camí. Llàstima que no foren tot bones notícies ja que David Pascual és lesionà el turmell i es perdrà els pròxims partits. Des de l´Escola de Bàsquet li enviem molts ànims i esperem que es recupere molt prompte.\nESCOLES ESPORTIVES ONDARA B 59 – 40 CB LA VILA\nCanvi d’actitud i de joc per part del nostre cadet B que a pesar de les baixes i lesions de dos dels seus jugadors, va competir amb intensitat tot el partit.\nAquest equip planteja una segona volta amb nous aires i millorant en el seu joc d’atac. Dissabte de matí, en Ondara, els assistents a l’encontre començaren a veure jugadors de basquet motivats i amb fam de victòries ja que gràcies a una segona part espectacular, els ondarencs marcaren la diferència en l’encontre amb 19 punts a favor en el basquetaveratge i unes molt bones sensacions de cara a la següent jornada contra l’Ontinyent, a hores d’ara líder en la classificació empatat amb els nostres i el Teulada. Esperem que els nostres recuperen als seus lesionats per a la propera jornada i puguen seguir gaudint del joc que estan realitzant.\nESCOLES ESPORTIVES ONDARA 33-39 C.B. GENOVÉS\nEl dissabte es va disputar en el pavelló d’Ondara el primer partit de la segona volta per a l’equip junior femení, que s’enfrontava front al Genovés. Degut al desconeixement del nivell del nou grup, les nostres eixiren a jugar a divertir-se i a fer el millor bàsquet que saben. El partit començà igualat per part dels dos equips, amb un marcador ajustat i destacant sobretot les defenses, no obstant a partir del segon quart un baixó de concentració per part de les nostres va permetre a l’equip visitant allunyar-se en el marcador amb un resultat de 12-24. Després del descans les nostres jugadores eixiren més motivades creient amb la remuntada i així ho demostraren, augmentant el nivell defensiu i sobretot aconseguint cistelles fàcils guanyant el tercer quart amb un parcial de 12-8. En l’últim quart, aconseguiren posar-se a tan sols 6 punts de l’equip rival, però malauradament no fou suficient i arribaren al marcador final de 33-39. Animar a les jugadores per a que comencen a veure un bon joc i a competir aquesta segona volta.\nONDARA CELEBRA PLE ORDINARI EL DIJOUS 25 DE GENER 2018\nOndara, 23.01.18. L’Ajuntament d’Ondara celebrarà el dijous 25 de gener de 2018 a les 20:30 hores una sessió ordinària del Ple de la corporació Municipal amb el següent Ordre del Dia:\n1.- EXP. 2507/2017. Aprovació acta de la Sessió anterior (21 de desembre de 2017).\n2.- EXP. PLENS/2018/1. Decrets de l’Alcaldia Presidència. Donar compte.\n3.- EXP. 2530/2017. MATÈRIA 1000. Proposta de la Regidora de Cultura de sol·licitud d’adscripció del municipi d’Ondara al Circuit Cultural Valencià.\n4.- EXP 132/2018. Proposta sobre l’acord per a la millora de l’ocupació Pública.\n5.- EXP 139/2018. Proposta per a establir un sistema públic de pensions amb major capacitat de redistribució i reducció de les desigualtats.\n6.- Homenatge reconeixement pels serveis prestats als Jutges de Pau cessants.\n7.- EXP. PLENS/2018.1. Informes de l’Alcaldia Presidència.\n8.- EXP. PLENS/2018/1. Precs i Preguntes.\nLA JORNADA PER A EMPRESARIS I AUTÒNOMS D’ONDARA “Factura electrònica a les administracions públiques” S’AJORNA PER AL DIJOUS 25 DE GENER\nLa jornada per a empresaris i autònoms d’Ondara prevista per a aquest dimecres 24 de gener s’ha ajornat, i finalment se celebrarà el dijous 25 de gener a la Casa de Cultura d’Ondara\nLa Jornada per a empresaris i autònoms d’Ondara “Factura electrònica a les administracions públiques”, se celebrarà el 25 de gener en dos horaris: 13 i 19 hores.