El decàleg de la independència - El bloc de Maria Torrents Quadres\nEl decàleg de la independència\n“La batalla per la llibertat és fonamentalment una batalla interna, la de detectar i fer conscients les creences i els límits tant mentals com psicològics a què ens hem encadenat”\n“ Es dintre seu que un home ha d’assolir la llibertat si la vol expressar en la seva vida”\nPer a fer els continguts exposats al meu darrer escrit més fàcils de pair, i atenent els desitjos dels qui s’hi han interessat, intentaré desgranar en diversos punts el que jo considero les reflexions bàsiques que tota persona que sincerament vol la llibertat i la plenitud de la nació catalana, s’hauria de fer.\nAquest decàleg està pensat com una seqüència per a la reflexió, a fi que el significat darrera les paraules ens penetri, i sacsegi fins a trastocar-les totes les manipulacions i mentides amb què la colonització ens ha malejat.\na- La independència de la nació catalana s’inscriu en un període de canvi de consciència profund. La vella manera de veure el món basada en la separació i la competència, i que ha engendrat una manera de fer basada en l’abús de poder, l’opressió, la força, l’explotació, la quantitat, la mentida, la manipulació i el caos ha entrat en una crisi profunda. És evident que el seu camí ha arribat al final. Aquesta manera de veure el món, tot i que era un pas potser necessari en l’evolució de la humanitat, i ha reportat beneficis i avenços en diversos camps, s’està demostrant ineficaç per a satisfer les demandes més profundes i imperioses que estan inscrites en el cor de la Realitat, i que homes i nacions estan cridats a expressar.\nb- La nova consciència que està emergint i, en la qual la independència de la nació catalana s’ha d’inscriure, si vol representar un pas endavant i estar en harmonia amb aquest procés d’eclosió de consciència en què està embarcada la humanitat, sap amb la convicció que dóna la Visió del cor, que tota la Realitat és fonamenta en un patró de perfecció, basat en la plenitud, o sigui, l’expressió de totes les seves possibilitats, i en l’ordre, l’harmonia implícita en tota expressió perfecta.\nLa llibertat no és res més ni res menys que l’expressió, sense interferències, d’aquest patró de perfecció que hem d’actualitzar en el nostre fer quotidià.\nc- La situació actual de la nació catalana és la d’un emmascarament absolut del seu patró de perfecció únic i genuí. Actualment la nostra nació sobreviu esquifida, distorsionada i malejada per un procés de colonització no reconegut, que ha anat erosionant la percepció del nostre ésser nacional. Aquest procés de colonització, iniciat subtilment a partir del Compromís de Casp, ha emprat la brutalitat física i legal, la traïció i la mentida per a enfonsar la nació catalana en el menyspreu i el menysteniment, escapçant el caràcter i la vitalitat del nostre poble, i fent així possible la usurpació per part dels estats espanyol i francès d’allò que no els correspon.\nd- Aquesta colonització s’ha acarnissat en els dos elements fonamentals que configuren la nació catalana: el territori, el nostre cos nacional, i la llengua, l’ànima de la nació.\nAmb una estratègia a llarg termini i congruent amb la finalitat que es persegueix: la total assimilació de la nació catalana dins els estats espanyol i francès, s’han anat diluint els referents i el sentiment d’unitat nacional, sobretot:\n1- esquarterant el territori en províncies, comunitats, i dividint-lo entre els dos estats.\n2- esclafant la llengua, en un primer període amb la brutalitat física i la prohibició legal, i ja en l’etapa “democràtica” amb una triple estratègia:\nde divisió i enfrontament lingüístic, elevant a la categoria de llengua les varietats dialectals, propiciant així la secessió i l’enfrontament, atiat des dels sectors espanyolistes, i recollit amb absoluta inconsciència per amplis segments dels qui treballen per la llengua. Fruit d’aquesta estratègia han sorgit els termes: llengua valenciana, escola valenciana…\nde progressiu ofec de l’ús públic de la llengua que la revifalla postfranquista havia permès, amb:\nl’abassegadora presència dins la nació catalana de mitjans de comunicació en llengua castellana, i francesa al Nord.\ni, amb la imposició d’un bilingüisme en el millor dels casos,(recordem l’oficialitat única de les llengües imposades, el castellà i el francès, a la Franja i a la Catalunya del Nord, respectivament), que s’ha demostrat l’eina perfecte per a anar reduint l’espai que li pertoca naturalment al català (és en el marc legal del bilingüisme que s’han emparat les darreres actuacions judicials i polítiques contra el català, tot al llarg de la nació)\nde degradació progressiva del model de llengua, propiciat per la presència massiva de les llengües castellana i francesa, al Nord, i per la negligència absoluta dels poders públics responsables, que no han fet res per a mantenir un model de llengua genuí. El català que es parla i s’escriu en molts sectors de la nostra nació és més un patuès, un clònic del castellà traduït al català, que la llengua rica i original de Verdaguer i d’Estellés\nUn model de llengua tant deteriorat dificulta enormement l’espurna creativa, i n’assegura la substitució de manera imperceptible.\ne- Els darrers responsables de la nostra colonització són les elits polítiques, econòmiques, culturals i religioses que exerceixen dins la nació catalana.\nLes classes que són al poder han acceptat secularment la submissió, l’escapçament i la progressiva dissolució de la nació catalana, a canvi de poder, diners, i per un factor que no poden reconèixer, però que és determinant en la seva manera de fer: la feblesa de caràcter que engendra la traïció a la pròpia nació, i que desenvolupa des de l’aversió fins a la negligència en tots els temes identitaris.\nUna mostra encara calenta en són les declaracions del Sr. Pujol fa pocs dies a una cadena de TV estatal on deia que ara ja no li quedaven arguments contra la independència. Aquestes paraules haurien d’obrir els ulls dels catalans, perquè reconeixen que tots aquests anys la seva tasca i la del seu partit ha estat frenar la independència de Catalunya, intentar de manera suïcida encaixar la nostra nació dins d’un estat que té com a finalitat dessagnar-nos i assimilar-nos. I, el més gros de tot, és que fins i tot ara, que les intencions estatals són inequívoques en aquesta línia, continuen disposats a mantenir Catalunya sotmesa a Espanya si els donen quatre duros en aquest concert econòmic, que segons ells en ha de salvar de tot. Són l’exemple perfecte dels qui durant segles han venut la nostra nació per un plat de llenties.\nEs molt important que els catalans entenguin qui ens ha portat i qui ens manté en aquesta situació d’ofec nacional. Una nació no pot estar tants segles sotmesa si les seves classes dirigents no hi consenten.\nf- La colonització, amb la insidiosa erosió que fa de la vàlua del colonitzat, i dels seus símbols i signes d’identitat, ha contaminat la nostra manera de pensar, de sentir i d’actuar. Ens ha segat la normalitat d’homes lliures i ens ha fet esclaus. Ens ha fet homes incapaços d’expressar amb assertivitat i joia la nostra manera de ser col·lectiva com a catalans, ens ha fet homes esporuguits propensos a justificar-se a tort i a dret, per allò que els home lliures fan amb absoluta naturalitat : decidir, manar i mostrar la seva plenitud dins de la pròpia nació.\ng- L’objectiu final de la independència ha de ser la creació de les condicions polítiques i legals que facin possible l’expressió de la nostra manera de ser, del nostre patró de perfecció col·lectiu. Aquest és l’objectiu primordial de tot ésser sigui individual o nacional.\nPer tant l’expressió del propi ésser nacional en plenitud i en harmonia amb la resta de les nacions del món s’ha d’entendre com el marc imprescindible i necessari que permetrà el desplegament equilibrat de tots els altres objectius: econòmics, socials….\nh- La independència ha d’implicar un procés de regeneració nacional que desemmascari la colonització que patim i n’asseguri la desaparició a tots els nivells: d’idees, de tics de caràcter, d’ús dels signes i símbols propis……..\nNomés una regeneració profunda i real evitarà la consecució d’una independència borda, on l’objectiu prioritari siguin els diners i on les distorsions d’idees i l’escapçament del caràcter continuïn campant a l’ample i reproduint els mateixos errors que patim ara.\ni- Aquesta regeneració ha de ser especialment enèrgica. Ha de revertir els efectes que ha generat la colonització a tots nivells, i especialment allà on ha mostrat major virulència: el territori i la llengua.\nCal que els qui portin el timó tinguin la Visió clara d’allò que s’ha d’aconseguir, i no cessin, insubornables a les intimidacions i les pressions de què seran objecte, fins a restituir la independència de tot el nostre territori nacional, i la oficialitat única del català, els dos elements definidors de la nació catalana. Qualsevol concessió a la confusió, a les limitacions, i a la destrucció que ha portat a terme la colonització en aquests dos temes, implicarà una independència de poca volada i que haurà negligit la tasca fonamental que tenim al davant: retornar la plenitud a la nació catalana, especialment en aquells aspectes que li són consubstancials.\nHi ha una feina per fer, la independència, i s’ha de fer ben feta.\nI això ens porta al darrer punt de la nostra reflexió, i al més fonamental\nj- El resultat final del procés d’independència està íntimament lligat a la integritat i fidelitat al país dels homes i dones que en dirigeixin el timó.\nEls actuals dirigents polítics fan del vici, virtut. No es qüestionen els grans mals que pateix la nostra nació: la submissió política i la colonització. Ni els seus nefastos efectes: la divisió nacional, la galopant decadència lingüística i cultural, la sagnia de talents humans i materials…….no, la seva màxima preocupació és anar fent la viu viu en el marc de la legalitat vigent, per il·legítima que sigui, per nociva que sigui. El seu caràcter queda reflectit, en plena embranzida contra la llengua, en una esperpèntica i vomitiva promesa de fidelitat a Espanya si ens respecta la identitat. Quina identitat? se’ls hauria de preguntar. La d’aquesta pelleringa de llengua que la seva connivència amb Espanya ens ha deixat? La d’unes províncies que s’ignoren entre elles?Els actuals dirigents, com a gestors que són d’una colònia, es mostren incapaços de pensar en plenitud quan es tracta de la nació catalana. S’acontenten amb les engrunes que l’estat els tolera, negant sistemàticament l’expressió plena de qualsevol aspecte de la vida nacional. Aquesta actitud genera en els catalans una frustració i un automenyspreu permanent. Una situació contra natura com aquesta és absolutament inestable i de manera inevitable tendeix a cercar l’equilibri per la via menys conflictiva, el de la dissolució definitiva dins d’Espanya i França.\nEns sobren polítics mesells.\nI ens calen homes fidels al país i a la Veritat, ens calen líders amb visió d’estat, prou astuts per apamar acuradament tant els colonitzadors com els col·laboracionistes interns, prou coratjosos per encara-s’hi amb l’arma de la veracitat, prou generosos per comprendre la desfeta anímica dels catalans.\nEns calen líders amb l’autoritat innata que desintegri la mentida i els falsos tòpics que ens tenen encadenats, i desfent els grillons mentals i vitals que ens atrapen, retornin a aquest poble, la confiança, l’orgull i l’estima que durant segles li han arrabassat.\nEns calen líders empesos per l’esperit que guia la nostra nació en aquestes hores crucials.\nHomes que s’hagin desfet del llast colonitzador, que és la gran xacra de l’actual classe política, i visquin ancorats en la Visió de la Catalunya lliure i plena que ha guiat tots els grans homes de la nostra història.\nNomés homes d’aquesta talla podran garantir una independència que impliqui una profunda regeneració. Una regeneració que escombri els límits i les inèrcies que ens corsequen i posi uns fonaments sòlids i legítims per al futur de la nostra nació.


Apartment Pitelli -SP- 39 La Spezia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nConvenientment situat a Lerici, Apartment Pitelli -SP- 39 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Lerici. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, cuina americana, nevera, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Pitelli -SP- 39 no troba competidors en cap categoria.\nBarri Pitelli La Spezia Centre Pitelli Biassa\nDescompte a Apartment Pitelli -SP- 39


Alemannisch • Bahasa Indonesia • Bahasa Melayu • British English • Bân-lâm-gú • Canadian English • Cymraeg • Deutsch • English • Mirandés • Nederlands • Tiếng Việt • Türkçe • català • dansk • español • euskara • français • galego • hrvatski • italiano • lietuvių • occitan • polski • português • sicilianu • svenska • čeština • Ελληνικά • македонски • русский • українська • العربية • فارسی • مصرى • پښتو • नेपाली • বাংলা • മലയാളം • ไทย • 中文 • 中文（繁體） • 日本語 • 한국어\nAquesta fotografia d'una gavina va ser la primera imatge de qualitat per promoure's a l'estat de fotografia destacada\nImatges de qualitat són diagrames o fotografies que compleixen certs estàndards de qualitat (que són sobretot tècnics) i són valuoses per als projectes Wikimèdia. A diferència de fotografies destacades, cal que les imatges de qualitat siguin l'obra de una col·laboradora o un col·laborador de Wikimèdia Commons; no han de ser extraordinàries o excepcionals, sinó simplement ben composades i generalment ben executades.\nHi ha actualment 269.591 imatges senyalades com imatges de qualitat, que és aproximadament 0,364% dels imatges disponibles (74.115.081).\nAquesta pàgina destaca imatges recentment promogudes que compleixen les normes per a les imatges de qualitat. Si penseu que una imatge específica compleix els criteris, podeu nominar-la a Commons:Quality images candidates. Totes les imatges de qualitat poden trobar-se dins la categoria Imatges de qualitat. Podeu navegar les imatges de qualitat de país.\nImatges de qualitat són subdividides en tres grups. Cadascuna imatge pot col·locar-se en un o més d'aquests grups:\nFotografies amb mèrit tècnic especial. Aquestes imatges es poden fer servir com eines de referència per ensenyar i explicar conceptes de fotografia.\nFotografies amb un tema específic. Aquest grup conté subgrups com "ocells" i "estructures fetes per l'home".\nFotografias creades d'una manera específic. Per exemple, les animacions i les fotografies creades amb l'ús d'un microscopi.\n(Abans d'afegir noves imatges a aquestes pàgines, vegeu Commons talk:Quality images.)\n1 Imatges de qualitat per mèrit tècnic\n1.3 Control de moviment\n1.4 Profunditat de camp\n2 Imatges de qualitat per subjecte\n2.6 Menjars i begudes\n2.8 Fenòmens naturals\n2.13 Postes i sortides de sol\n2.14 Obras d'art\n3 Imatges de qualitat per subjecte\n3.2 Imatges no fotogràfiques\nImatges de qualitat per mèrit tècnic\nImatges de qualitat per subjecte\nEstructures fetes per l'home\nAltres fotografies de plantes\nImatges no fotogràfiques\nRetrieved from "https://commons.wikimedia.org/w/index.php?title=Commons:Quality_images/ca&oldid=568645811"\nThis page was last edited on 12 June 2021, at 06:36.


L'artista Alvar Suñol exposa la seva pintura al Castell de Benedormiens - Diari de Girona\nL'artista Alvar Suñol exposa la seva pintura al Castell de Benedormiens\nPresenten el quadre de grans dimensions «Plenitud» que presidirà la futura sala d'acte i de plens\nÀlvar Suñol. ddg\nLes sales d'art del Castell de Benedormiens de Castell d'Aro inauguraran avui l'exposició pictòrica retrospectiva d'Àlvar Suñol Passat i present 1954-2015. L'acte (20 h) comptarà amb la presència de l'artista i amb la presentació a càrrec del crític i historiador de l'art Daniel Giralt-Miracle.\nLa mostra es podrà visitar fins al 23 d'agost amb entrada gratuïta. L'exposició ofereix un conjunt de 50 quadres de diverses èpoques de l'artista, que també queden recollides en el catàleg editat per l'Ajuntament amb motiu de l'exposició.\nTambé es presentarà en públic el quadre de grans dimensions Plenitud, que Suñol cedeix al consistori perquè presideixi la futura sala d'actes i de plens de la Casa de la Vila, que es començarà a reformar després de l'estiu.\nAquesta és la segona mostra de l'estiu al Castell de Benedormiens de Castell d'Aro, després que a finals de juny s'exhibís la trilogia fotogràfica Mi Mirar, de l'autor basc Juan Muguruza.


Appartement Dettwiller Estrasburg França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n16 Rue de Dettwiller, Cronenbourg Est, Estrasburg, França, 67200 - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartement Dettwiller\nAl visitar Cronenbourg, vosté es sentirà com a casa a Appartement Dettwiller, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Cronenbourg. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, àrea de fumadors.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, ventilador, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Appartement Dettwiller és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Cronenbourg.\nTots els tipus de viatgers (21) Parelles (1) Viatgers en solitari (5) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (3) Grups (4)


Catalunya supera en sis centèsimes el dèficit públic del 0,7% fixat per tot l'any - Empordà\nCatalunya supera en sis centèsimes el dèficit públic del 0,7% fixat per tot l'any\nLa Generalitat redueix el dèficit un 40%, fins als 1.549 MEUR, en relació amb els set primers mesos del 2014\nACN 29.09.2015 | 17:44\nBlísters de monedes de 2 i 1 euros ACN\nCatalunya va acumular un dèficit de 1.549 MEUR, el 0,76% del PIB, entre gener i juliol. Així, durant els primers mesos del 2015 la Generalitat ja supera en sis centèsimes el límit imposat per l'estat espanyol per tot l'any, del 0,7%. Tot i això, en el darrer any Catalunya ha aconseguit reduït el dèficit un 40% en termes monetaris, ja que fins al juliol del 2014 es van gastar 2.574 MEUR més dels que es van ingressar, fent un dèficit de l'1,31% del PIB, cinc punts per sobre de l'actual. El 0,7% permès ja es va superar al juny, quan Catalunya va registrar un dèficit del 0,75%. A l'estat espanyol, el dèficit fins a l'agost ha estat del 2,53% davant del 3,36% registrat en el mateix període del 2014.\nA banda de Catalunya, vuit autonomies que a finals de juliol ja superaven el 0,7% imposat per l'Estat. La que té un dèficit més elevat és Extremadura (1,42%), seguida de Navarra (1,39%), Múrcia (1,30%), Andalusia (1,2%), el País Valencià (1,02%), l'Aragó (0,95%), Madrid (0,75%) i Castella i Lleó (0,71%). No hi ha cap autonomia que tingui superàvit però la que més s'hi acosta és Navarra, amb un dèficit del 0,01%. En total, les autonomies van gastar 7.900 MEUR més dels que van ingressar, de manera que, de mitjana, el dèficit va ser del 0,73%, tres centèsimes per sobre del límit fixat pel ministeri d'Hisenda.\nPer la seva part, durant els primers vuit mesos de l'any l'Estat va registrar un dèficit de 27.324 MEUR, un 22% menys respecte al mateix període del 2014. En termes de PIB, el dèficit equival al 2,53%, vuit punts menys que el 3,36% registrat l'agost del 2014.\nPel que fa al dèficit consolidat del conjunt de les administracions públiques, el que la Comissió Europea té en compte alhora de fixar els límits permesos, va situar-se en el 2,90% entre el gener i el juny. El sostre imposat per Brussel·les per tot l'any 2015 és del 4,2%, un objectiu que el ministeri d'Hisenda confia que podrà assolir.


Acaba una campanya electoral marcada per la sentència del procés\nEl govern espanyol porta als tribunals la censura parental de Múrcia\tEl govern espanyol porta als tribunals la censura parental de Múrcia\nL'independentisme pot aconseguir la majoria absoluta a Catalunya · Rivera pot ser el gran damnificat d'unes eleccions en què Sánchez quedarà molt lluny del resultat que anhelava\nLa campanya electoral de les eleccions del 10-N ha estat la més curta de les que s’han fet a l’estat espanyol des de 1977. Una setmana en què els partits espanyols s’han centrat a atacar l’independentisme, amb una deriva reaccionària del PSOE cap a les posicions de la dreta respecte de Catalunya. Només Unides Podem ha mantingut una política de mà oberta i d’empatia amb l’independentisme.\nERC, JxCat i la CUP poden segellar per primera vegada la victòria per majoria absoluta de l’independentisme en unes eleccions espanyoles. Les expectatives són altes, amb els dos grans partits calcant el resultat del 28-A i la CUP entrant per primera vegada al congrés espanyol. La sentència i les protestes han impulsat l’independentisme, que també pot veure’s beneficiat de l’estancament del PSC.\nAl País Valencià, la coalició Més Compromís intentarà millorar el resultat del 28-A, en què només Joan Baldoví va obtenir l’acta de diputat a Madrid. Per la seva banda, l’aspiració de Més Esquerra és que Guillem Balboa aconsegueixi de portar la veu de les Illes a Madrid després del resultat del 28-A, en què la candidatura de Veus Progressistes es va quedar sense representació.\nPel que fa als partits espanyols, Pedro Sánchez no obtindrà la victòria que li auguraven les enquestes i que li xiuxiuejaven els seus assessors. Sánchez va provocar la repetició de les eleccions vetant totes les opcions de fer un govern amb Pablo Iglesias. El desig de pactar amb Ciutadans no va poder fer-se realitat per la negativa d’Albert Rivera a parlar amb Sánchez. Les protestes a Catalunya contra la sentència del procés se li han girat en contra, a més de l’exhumació de Franco, de la qual pràcticament no n’ha tret rèdit polític. A més, la crisi amb la fiscalia ha agreujat la posició de Sánchez.\nIglesias resistirà. Unides Podem mantindrà el resultat o baixarà lleugerament, però això permetrà que el secretari general de Podem continuï en la primera línia política la legislatura vinent. Semblava que l’entrada a la cursa de Més País, la candidatura de l’ex-dirigent de Podem Íñigo Errejón, podia fer-li molt mal, a Iglesias. Tanmateix, les enquestes assenyalen que Errejón quedarà molt lluny de les expectatives creades.\nEls nervis de Rivera li han jugat una mala passada en una nova campanya en què el dirigent de Ciutadans ha estat molt per sota de les expectatives. Totes les enquestes publicades auguren una trompada del seu partit, que juntament amb la mala maror interna pot acabar costant-li la carrera política. Rivera podria haver estat vice-president d’Espanya amb un pacte entre Ciutadans i el PSOE, però la deriva cap a la dreta, el nacionalisme espanyol més reaccionari i els pactes amb Vox l’han arrossegat a una posició de debilitat que només un resultat digne pot salvar.\nLa caiguda de la intenció de vot a Ciutadans ha beneficiat Pablo Casado i Santiago Abascal. L’extrema dreta creixerà en vots i escons i pot obtenir un gran resultat, i Casado aconseguirà recuperar terreny i enfortir-se com a cap de l’oposició en una legislatura en què continuarà desgastant Sánchez. Abascal ha aprofitat la presència mediàtica per marcar perfil, mentre que la cara moderada de Casado ha fet que recuperi els votants més centristes. No obstant això, la dreta espanyola continuarà a l’oposició.


Ànima - capítol 155\nEntrevistem la cantant Martirio i el seu fill guitarrista, Raúl Rodríguez. Els dos artistes presenten al Festival de Jazz de Barcelona el disc que han\nfet conjuntament com a homenatge a Chavela Vargas, amb qui van compartir els dos últims concerts que la cantant mexicana va fer en vida a Ciutat de Mèxic i a Madrid.\nLa reportera Júlia Bertran parla de "Matx de pallassos", un espectacle inclòs al festival Temporada Alta de Girona i que ens ha permès disseccionar una professió que no només s'ocupa de divertir els nens i que, a poc a poc, es trasllada de la pista de circ a l'escenari teatral.\nEn l'àmbit musical, aquesta setmana farem parada a Lleida amb la segona edició del Live Sessions Day, un festival que promou artistes emergents nacionals i internacionals en diferents espais de la ciutat i que està rebent la visita dels programadors d'alguns dels festivals europeus més destacats. Coincidint amb aquesta cita, un reportatge del periodista Jordi Turtós fa un repàs a l'escena musical de les terres de Ponent.\nEntrevistem la cantant Martirio i el seu fill guitarrista, Raúl Rodríguez. Els dos artistes presenten al Festival de Jazz de Barcelona el disc que han fet conjuntament com a homenatge a Chavela Vargas, amb qui van compartir els dos últims concerts que la cantant mexicana va fer en vida a Ciutat de Mèxic i a Madrid. La reportera Júlia Bertran parla de "Matx de pallassos", un espectacle inclòs al festival Temporada Alta de Girona i que ens ha permès disseccionar una professió que no només s'ocupa de divertir els nens i que, a poc a poc, es trasllada de la pista de circ a l'escenari teatral. En l'àmbit musical, aquesta setmana farem parada a Lleida amb la segona edició del Live Sessions Day, un festival que promou artistes emergents nacionals i internacionals en diferents espais de la ciutat i que està rebent la visita dels programadors d'alguns dels festivals europeus més destacats. Coincidint amb aquesta cita, un reportatge del periodista Jordi Turtós fa un repàs a l'escena musical de les terres de Ponent.\nÀnima - capítol 154\nEntrevistem el director de teatre Àlex Rigola, que torna al Teatre Lliure per estrenar l'obra "El policía de las ratas", adaptació d'un dels contes de\nl'escriptor xilè Roberto Bolaño, a qui Rigola coneix bé després d'haver muntat un espectacle monumental sobre l'obra "2666".\nLa reportera Júlia Bertran ens porta a veure "I love TV", una comèdia sobre la televisió que firmen alguns dels dramaturgs que han sorgit de la factoria de la Sala Flyhard o que hi han estrenat textos seus, com ara Jordi Galceran. Ell és un altre dels protagonistes del programa, perquè, amb l'èxit d'"El crèdit", es consolida com un dels nostres autors més taquillers. Hem estat amb ell en un dels cursos que fa a l'escola de L'Obrador de la Sala Beckett.\nI en l'àmbit musical, hem tingut el privilegi d'entrevistar, amb un piano al davant, Chucho Valdés, fill del també pianista cubà Bebo Valdés i una de les estrelles del Festival de Jazz de Barcelona.\nEntrevistem el director de teatre Àlex Rigola, que torna al Teatre Lliure per estrenar l'obra "El policía de las ratas", adaptació d'un dels contes de l'escriptor xilè Roberto Bolaño, a qui Rigola coneix bé després d'haver muntat un espectacle monumental sobre l'obra "2666". La reportera Júlia Bertran ens porta a veure "I love TV", una comèdia sobre la televisió que firmen alguns dels dramaturgs que han sorgit de la factoria de la Sala Flyhard o que hi han estrenat textos seus, com ara Jordi Galceran. Ell és un altre dels protagonistes del programa, perquè, amb l'èxit d'"El crèdit", es consolida com un dels nostres autors més taquillers. Hem estat amb ell en un dels cursos que fa a l'escola de L'Obrador de la Sala Beckett. I en l'àmbit musical, hem tingut el privilegi d'entrevistar, amb un piano al davant, Chucho Valdés, fill del també pianista cubà Bebo Valdés i una de les estrelles del Festival de Jazz de Barcelona.\nEl programa "Ànima" d'aquest dilluns, 21 d'octubre, que presenta i dirigeix Toni Puntí, ha entrevistat el director de teatre i dramaturg Jordi Casanov\nas, ànima de la Sala Flyhard i artífex de la reivindicació de tota una nova generació de nous dramaturgs (Cristina Clemente, Marta Buchaca, Guillem Clua, Marc Crehuet...).\nEl programa "Ànima" d'aquest dilluns, 21 d'octubre, que presenta i dirigeix Toni Puntí, ha entrevistat el director de teatre i dramaturg Jordi Casanovas, ànima de la Sala Flyhard i artífex de la reivindicació de tota una nova generació de nous dramaturgs (Cristina Clemente, Marta Buchaca, Guillem Clua, Marc Crehuet...). Entre els seus projectes en marxa, Casanovas és coautor i codirector de l'obra "La revolució no serà tuitejada", actualment en cartell al Teatre Lliure. Aprofitant aquest espectacle, la reportera Júlia Bertran ha volgut desvirtualitzar alguns usuaris de Twitter que difonen continguts culturals a la xarxa. El reporter Jofre Font ens redescobreix "Sonrisas y lágrimas", l'obra que fa més de 40 anys que emociona espectadors de mig món i que ara es presenta com a musical de gran format al Teatre Tívoli de Barcelona. Ens hem preguntat en un reportatge què té aquesta història ensucrada perquè agradi tant. Aquesta setmana també veurem "música amb els ulls" i desgranarem la programació de l'onzena edició del festival In-èdit de documentals musicals. Música i històries de músics a la gran pantalla.\nÀnima - capítol 152\nEl programa "Ànima" d'aquest dilluns, 14 d'octubre, que presenta i dirigeix Toni Puntí, ha seguit pas a pas un dels projectes més engrescadors del fes\ntival Temporada Alta de Girona. Es diu "Primera plana" i ha aconseguit idear, escriure, assajar i representar, en només 24 hores, quatre peces teatrals centrades en notícies de l'actualitat. En aquest període, també s'ha fet un càsting de 16 actors seleccionats entre un centenar de candidats.\nEl reporter Jofre Font ens explica, des de dins i des de fora de l'escenari, l'espectacle de cabaret "The hole", que ha triomfat a Madrid i que ara prova fortuna al Teatre Coliseum de Barcelona amb La Terremoto de Alcorcón fent d'amfitriona.\nAquesta setmana ens hem tancat a les sales d'assaig dels joves ballarins i coreògrafs que participen en la segona edició del Festival Sâlmon, consagrat a la dansa més emergent.\nI l'"Ànima" d'avui també fa una incursió a la programació del Festival de Jazz de Barcelona amb la participació del crític de jazz i director del programa "Sputnik", Roger Roca.\nEl programa "Ànima" d'aquest dilluns, 14 d'octubre, que presenta i dirigeix Toni Puntí, ha seguit pas a pas un dels projectes més engrescadors del festival Temporada Alta de Girona. Es diu "Primera plana" i ha aconseguit idear, escriure, assajar i representar, en només 24 hores, quatre peces teatrals centrades en notícies de l'actualitat. En aquest període, també s'ha fet un càsting de 16 actors seleccionats entre un centenar de candidats. El reporter Jofre Font ens explica, des de dins i des de fora de l'escenari, l'espectacle de cabaret "The hole", que ha triomfat a Madrid i que ara prova fortuna al Teatre Coliseum de Barcelona amb La Terremoto de Alcorcón fent d'amfitriona. Aquesta setmana ens hem tancat a les sales d'assaig dels joves ballarins i coreògrafs que participen en la segona edició del Festival Sâlmon, consagrat a la dansa més emergent. I l'"Ànima" d'avui també fa una incursió a la programació del Festival de Jazz de Barcelona amb la participació del crític de jazz i director del programa "Sputnik", Roger Roca.\nÀnima - capítol 151\nEntrevistem el director Joan Ollé, que reestrena el seu espectacle/homenatge a la capital catalana, "À la ville de... Barcelona", i prepara muntatges\ncom "Doña Rosita la soltera", de Federico García Lorca, que estrenarà al TNC.\nAquesta setmana també parlem de dansa i obrim la nova temporada del Mercat de les Flors de Barcelona, un espai consagrat a les arts del moviment.\nEn l'àmbit escènic, també hem estat amb una de les companyies que fa més temps -10 anys- que té presència continuada a la cartellera, "Planeta Impro", un col·lectiu que treballa amb un registre -la improvisació teatral- que té regles pròpies.\nUn reportatge de Jordi Turtós parla de músics que toquen amb músics, d'aquells instrumentistes a qui molts solistes mai no volen renunciar i que formen part indissoluble dels seus projectes.\nLes presentacions de Toni Puntí, al programa d'avui, estan gravades a la Fundació Tàpies de Barcelona.\nEntrevistem el director Joan Ollé, que reestrena el seu espectacle/homenatge a la capital catalana, "À la ville de... Barcelona", i prepara muntatges com "Doña Rosita la soltera", de Federico García Lorca, que estrenarà al TNC. Aquesta setmana també parlem de dansa i obrim la nova temporada del Mercat de les Flors de Barcelona, un espai consagrat a les arts del moviment. En l'àmbit escènic, també hem estat amb una de les companyies que fa més temps -10 anys- que té presència continuada a la cartellera, "Planeta Impro", un col·lectiu que treballa amb un registre -la improvisació teatral- que té regles pròpies. Un reportatge de Jordi Turtós parla de músics que toquen amb músics, d'aquells instrumentistes a qui molts solistes mai no volen renunciar i que formen part indissoluble dels seus projectes. Les presentacions de Toni Puntí, al programa d'avui, estan gravades a la Fundació Tàpies de Barcelona.\nÀnima - capítol 150\nTEMPORADA ALTA, A "ÀNIMA"\nEl programa "Ànima", que presenta i dirigeix Toni Puntí, visita aquest dilluns, 30 de setembre, la ciutat de Gi\nrona com a epicentre del festival Temporada Alta, un aparador del bo i millor de les arts escèniques amb una forta presència internacional. Toni Puntí entrevista el director del festival, Salvador Sunyer.\nUn altre focus d'interès el situem a Terrassa, que celebra una edició més del Festival TNT de noves tendències escèniques. I, en l'àmbit teatral, aquesta setmana també hem entrat als camerinos de la nova, i jove, Kompanyia (així, escrit amb "k") del Teatre Lliure.\nI en el capítol musical, ens acostem a l'escena soul catalana i celebrem una edició més del festival Petits Camaleons de Sant Cugat del Vallès, dirigit al públic infantil.\nTEMPORADA ALTA, A "ÀNIMA" El programa "Ànima", que presenta i dirigeix Toni Puntí, visita aquest dilluns, 30 de setembre, la ciutat de Girona com a epicentre del festival Temporada Alta, un aparador del bo i millor de les arts escèniques amb una forta presència internacional. Toni Puntí entrevista el director del festival, Salvador Sunyer. Un altre focus d'interès el situem a Terrassa, que celebra una edició més del Festival TNT de noves tendències escèniques. I, en l'àmbit teatral, aquesta setmana també hem entrat als camerinos de la nova, i jove, Kompanyia (així, escrit amb "k") del Teatre Lliure. I en el capítol musical, ens acostem a l'escena soul catalana i celebrem una edició més del festival Petits Camaleons de Sant Cugat del Vallès, dirigit al públic infantil.\nÀnima - capítol 149\nAquest dilluns, 23 de setembre, el presentador i director d'"Ànima" (33), Toni Puntí, entrevista Sílvia Pérez Cruz dies abans que la cantant participi\n-conjuntament amb Serrat, Noa, Barbara Hendricks i Miguel Poveda- en el concert per a la investigació de l'Alzheimer que organitza la Fundació Pasqual Maragall.\nEn l'àmbit musical, també ens acostem a la figura de Paco Ibáñez. El cantant se'ns mostrarà més proper que mai en un concert únic programat en la distància curta, a la sala Jamboree de Barcelona, acompanyat de tres músics de primer nivell, Gorka Benítez, Mario Mas i Horacio Fumero.\nAquesta setmana, la reportera Júlia Bertran actualitza el mapa de la música en directe posant l'accent en els bars que també funcionen com a espais per fer-hi concerts.\nI el reporter Jofre Font aprofita les Festes de la Mercè de Barcelona per radiografiar el panorama del nou circ català. El reportatge descobreix joves companyies que estan donant nou impuls en un llenguatge que combina força, risc, destresa i humor.\nAquest dilluns, 23 de setembre, el presentador i director d'"Ànima" (33), Toni Puntí, entrevista Sílvia Pérez Cruz dies abans que la cantant participi -conjuntament amb Serrat, Noa, Barbara Hendricks i Miguel Poveda- en el concert per a la investigació de l'Alzheimer que organitza la Fundació Pasqual Maragall. En l'àmbit musical, també ens acostem a la figura de Paco Ibáñez. El cantant se'ns mostrarà més proper que mai en un concert únic programat en la distància curta, a la sala Jamboree de Barcelona, acompanyat de tres músics de primer nivell, Gorka Benítez, Mario Mas i Horacio Fumero. Aquesta setmana, la reportera Júlia Bertran actualitza el mapa de la música en directe posant l'accent en els bars que també funcionen com a espais per fer-hi concerts. I el reporter Jofre Font aprofita les Festes de la Mercè de Barcelona per radiografiar el panorama del nou circ català. El reportatge descobreix joves companyies que estan donant nou impuls en un llenguatge que combina força, risc, destresa i humor.\nEl darrer programa de l'any és un especial de Nadal, on tenen cabuda tota mena de recomanacions culturals adreçades a aquestes festes. Us avancem les\ncites imprescindibles d'aquestes dates, us proposem els regals més originals i selectes vinculats al món de la cultura i us acostem als esdeveniments culturals més recomanables de les grans ciutats estrangeres per a aquells que passin les festes fora de casa. El programa també compta amb una actuació especial de dos grups que interpreten les seves cançons junts al plató: Anímic i El Petit de Cal Eril.\nÀnima - capítol 148\nXAVIER ALBERTÍ I JUAN DIEGO BOTTO, A "ÀNIMA"\nEl programa "Ànima" entra al Teatre Nacional de Catalunya el dilluns 16 de setembre per entr\nevistar el nou director artístic, Xavier Albertí, i desgranar amb ell la programació del TNC, que proposa autors tan diversos com Harold Pinter, Tennesee Williams, Espriu, Lorca, Serafí Pitarra o el jove Josep Maria Miró.\nAquesta setmana també hem estat amb l'actor Juan Diego Botto, que estrena al Teatre Lliure "Un trozo invisible de este mundo", un text que ell mateix ha escrit i que aborda qüestions com l'exili i la immigració.\nEn l'àmbit teatral, la reportera Júlia Bertran ens descobreix quines són les claus que han convertit una historia d'amor gai -"Smiley", que firma Guillem Clua- en un fenomen de la cartellera.\nI el programa també ha anat al Mercat de Música Viva de Vic, que celebra 25 anys amb un concert que reuneix tres generacions de la música catalana. El reporter Jofre Font ha passat les hores prèvies al concert amb Jaume Sisa, Quimi Portet i el mallorquí Joan Miquel Oliver, tres músics amb un univers molt personal.\n"Ànima" és un magazín d'arts escèniques presentat i dirigit per Toni Puntí. El realitzador és Àngel Leiro, i el productor, Carles Blanco. S'emet al 33 els dilluns a partir de les 23.00.\nXAVIER ALBERTÍ I JUAN DIEGO BOTTO, A "ÀNIMA" El programa "Ànima" entra al Teatre Nacional de Catalunya el dilluns 16 de setembre per entrevistar el nou director artístic, Xavier Albertí, i desgranar amb ell la programació del TNC, que proposa autors tan diversos com Harold Pinter, Tennesee Williams, Espriu, Lorca, Serafí Pitarra o el jove Josep Maria Miró. Aquesta setmana també hem estat amb l'actor Juan Diego Botto, que estrena al Teatre Lliure "Un trozo invisible de este mundo", un text que ell mateix ha escrit i que aborda qüestions com l'exili i la immigració. En l'àmbit teatral, la reportera Júlia Bertran ens descobreix quines són les claus que han convertit una historia d'amor gai -"Smiley", que firma Guillem Clua- en un fenomen de la cartellera. I el programa també ha anat al Mercat de Música Viva de Vic, que celebra 25 anys amb un concert que reuneix tres generacions de la música catalana. El reporter Jofre Font ha passat les hores prèvies al concert amb Jaume Sisa, Quimi Portet i el mallorquí Joan Miquel Oliver, tres músics amb un univers molt personal. "Ànima" és un magazín d'arts escèniques presentat i dirigit per Toni Puntí. El realitzador és Àngel Leiro, i el productor, Carles Blanco. S'emet al 33 els dilluns a partir de les 23.00.\nÀnima - capítol 147\nEl programa parla de la Fira de Teatre al Carrer de Tàrrega i entrevista el ballarí i coreògraf Toni Mira, director de l'espectacle inaugural d'aquest\na cita imperdible amb les arts escèniques.\nA través d'un reportatge de Jofre Font també ens preparem per al Mercat de Música Viva de Vic, on diverses bandes catalanes, com Els Pets o La Iaia, presentaran els seus nous discos.\nAquesta setmana també hem estat amb un dels artistes més singulars del nostre panorama musical, Víctor Bocanegra.\nEl programa parla de la Fira de Teatre al Carrer de Tàrrega i entrevista el ballarí i coreògraf Toni Mira, director de l'espectacle inaugural d'aquesta cita imperdible amb les arts escèniques. A través d'un reportatge de Jofre Font també ens preparem per al Mercat de Música Viva de Vic, on diverses bandes catalanes, com Els Pets o La Iaia, presentaran els seus nous discos. Aquesta setmana també hem estat amb un dels artistes més singulars del nostre panorama musical, Víctor Bocanegra.\nÀnima - capítol 146\nPACO MIR, CONCHA BUIKA I DELTEBRE DANSA, A L'ÚLTIM "ÀNIMA" DE LA TEMPORADA\nEl programa "Ànima", que presenta i dirigeix Toni Puntí, entre\nvista aquest dilluns, 8 de juliol, en l'última emissió d'aquesta temporada, l'actor de Tricicle Paco Mir. Acaba de dirigir la comèdia "La banqueta", que coprotagonitzen Pep Ferrer i Ricard Borràs, però també ens explica detalls de "Bits", l'últim espectacle de Tricicle, i d'un projecte engrescador per a aquest Nadal.\nEl reporter Jofre Font ha viscut intensament la primera setmana del Festival Grec i ens ho explica al programa. També hem entrevistat la cantant Concha Buika, que prepara una actuació a l'amfiteatre del Grec de Montjuïc amb el repertori del seu últim disc, "La noche más larga".\nLa reportera Júlia Bertran ha conviscut amb els professors i ballarins de mig món que participen en el festival Deltebre Dansa, que coordina el coreògraf Roberto Olivan.\nI, com un avançament del curs que ve, també hem estat a París amb la companyia de teatre de gest Mummenschanz, que celebra 40 anys de virtuosisme visual damunt dels escenaris. Aquest setembre actuen a Barcelona.\nPACO MIR, CONCHA BUIKA I DELTEBRE DANSA, A L'ÚLTIM "ÀNIMA" DE LA TEMPORADA El programa "Ànima", que presenta i dirigeix Toni Puntí, entrevista aquest dilluns, 8 de juliol, en l'última emissió d'aquesta temporada, l'actor de Tricicle Paco Mir. Acaba de dirigir la comèdia "La banqueta", que coprotagonitzen Pep Ferrer i Ricard Borràs, però també ens explica detalls de "Bits", l'últim espectacle de Tricicle, i d'un projecte engrescador per a aquest Nadal. El reporter Jofre Font ha viscut intensament la primera setmana del Festival Grec i ens ho explica al programa. També hem entrevistat la cantant Concha Buika, que prepara una actuació a l'amfiteatre del Grec de Montjuïc amb el repertori del seu últim disc, "La noche más larga". La reportera Júlia Bertran ha conviscut amb els professors i ballarins de mig món que participen en el festival Deltebre Dansa, que coordina el coreògraf Roberto Olivan. I, com un avançament del curs que ve, també hem estat a París amb la companyia de teatre de gest Mummenschanz, que celebra 40 anys de virtuosisme visual damunt dels escenaris. Aquest setembre actuen a Barcelona.\nÀnima - capítol 145\nEl programa "Ànima", que presenta i dirigeix Toni Puntí, visita aquest dilluns, 1 de juliol, la cantant mallorquina Maria del Mar Bonet, que ha presen\ntat un disc, "Fira encesa", en què musica poemes de Bartomeu Rosselló-Pòrcel. La cantant també participa, el 10 de juliol, en el concert del centenari de Salvador Espriu que es farà a Arenys de Mar.\nEl reporter Jofre Font s'ocupa del festival de teatre "Al Carrer" de Viladecans i també dels 40 anys de Comediants. I la Júlia Bertran fa parada en algun dels festivals de música més destacats del calendari d'estiu, el PopArb, el Faraday i el Cruïlla.\nAquesta setmana també posem el focus en un projecte que, ni que sigui pel nom, ens toca de prop. És l'espectacle "L'ADN de l'ànima", una barreja de hip-hop i flamenc amb músics de primera divisió que podrem veure al Festival Grec.\nI el tancament del programa el protagonitza el Festival "Poesia i +" de la Fundació Palau de Caldes de d'Estrac, en què músics i poetes es donen la mà.\nEl programa "Ànima", que presenta i dirigeix Toni Puntí, visita aquest dilluns, 1 de juliol, la cantant mallorquina Maria del Mar Bonet, que ha presentat un disc, "Fira encesa", en què musica poemes de Bartomeu Rosselló-Pòrcel. La cantant també participa, el 10 de juliol, en el concert del centenari de Salvador Espriu que es farà a Arenys de Mar. El reporter Jofre Font s'ocupa del festival de teatre "Al Carrer" de Viladecans i també dels 40 anys de Comediants. I la Júlia Bertran fa parada en algun dels festivals de música més destacats del calendari d'estiu, el PopArb, el Faraday i el Cruïlla. Aquesta setmana també posem el focus en un projecte que, ni que sigui pel nom, ens toca de prop. És l'espectacle "L'ADN de l'ànima", una barreja de hip-hop i flamenc amb músics de primera divisió que podrem veure al Festival Grec. I el tancament del programa el protagonitza el Festival "Poesia i +" de la Fundació Palau de Caldes de d'Estrac, en què músics i poetes es donen la mà.


La Pobla de Segur és la segona població més important del Pallars Jussà, amb una superfície de 34 km2. Actualment ronda els 3.000 habitants, i la seva economia es basa principalment en una vida comercial de gran riquesa i en l'agricultura i la ramaderia.\nLa Pobla de Segur està situada a uns 525 m sobre el nivell del mar i gaudeix d'un clima benigne durant tot l'any, tenint en compte la seva situació al Prepirineu.\nLa vila està dividida pel riu Flamisell, que separa els dos nuclis més importants de població. A l'entrada per la carretera general C-13 (abans C-147) venint des de Tremp, trobem a mà esquerra un polígon industrial i de serveis i, a la dreta, una àrea de vacances amb edificis moderns i ben situats davant de la capçalera del pantà de Sant Antoni i la desembocadura del riu Noguera Pallaresa. El mercat setmanal se celebra cada dimecres, festius inclosos. Les festes més emblemàtiques de la ciutat són sant Miquel, el 8 de maig, i la Verge de Ribera, el 18 de juny, que coincideix amb la Fira Promopallars, on s'exposen tota mena d'articles autòctons, tant de la vila com dels pobles veïns.\nOficina de Turisme - Pallars Jussà\nTurisme Baix Pallars - Gerri de la Sal, Peramea...\nOficina de Turisme - Pallars Sobirà\nVisita per les instal·lacions de l'antic molí d'oli de la Pobla de Segur. Aquest molí disposa de tota la maquinària que s'utilitzava antigament per elaborar l’oli. A la planta inferior hi ha els arxius fotogràfics i documentals de la vila. L’escultura de sant Josep de la façana és obra de l'escultor Josep Llimona. Pel que fa a la casa Mauri, és un palauet modernista, que integra materials i una decoració que entronquen amb aquest estil. Els mosaics són obra de Lluís Bru. Actualment és propietat de l'ajuntament de la Pobla de Segur. El complex disposa d'uns jardins de l'època.\nVine a l'Espai Raier i coneix la història d'aquest antic ofici de transformació de la fusta i transport fluvial pel riu. Aquí, hi trobaràs les eines que s'utilitzaven, una mostra dels vestits tradicionals, un fons bibliogràfic molt important i un rai de tamany real. També podràs informar-te sobre la Diada dels Raiers, una festa declarada d'interès nacional i que celebrem el primer cap de setmana de juliol.\nEns trobaràs a la Plaça de les Pobles, al costat de l'estació del tren.\nHorari: caps de setmana de 11:30 a 13:30 i de 16:00 a 17:30 .\nPreu pels viatgers del tren: 2 €/persona\nLa vall Fosca és una vall estreta que s'estén de nord a sud, per la qual s'obre pas el riu Flamisell, fins a desembocar al riu Noguera Pallaresa, a l'altura de la Pobla de Segur. En aquesta vall podem visitar dos punts importants: d'una banda, el telefèric dels llacs i, de l'altra, el Museu de la Central Hidroelèctrica de Capdella.\nSerra del Boumort - La brama del cérvol\nLa serra del Boumort és un massís muntanyós que arriba als 2.070 m d'altitud, situat molt a prop de la Pobla de Segur. En aquesta zona, cada tardor es pot viure el zel dels cérvols, un fenomen conegut com a crit de la brama. Els visitants poden veure els cérvols i sentir l'eco de les fortes bramades que ressonen a tot el Boumort.\nEl congost de Collegats és un corredor natural molt estret que forma el riu Noguera Pallaresa abans d'arribar a la Pobla de Segur. Abans la carretera hi passava, amb nombrosos giravolts que anaven resseguint el traçat espectacular de Collegats. Actualment, es pot visitar a peu i en bicicleta i gaudir de les formes geològiques més impressionants.\nL'estany de Montcortés es troba a 30 minuts de la Pobla de Segur en direcció nord, entre la vall Fosca i el Pallars Sobirà. És un espai idíl·lic per als més romàntics. Es troba a 1.065 m d'altitud i té una extensió de 500 m de diàmetre per 35 m de profunditat.\nVista aèria de La Pobla de Segur\n22/08/2019 Salardú Country Rock Festival.\n23/08/2019 VIa Trobada al port de Tavascan.\n24/08/2019 VIIa Trobada al port de Boet.


Conveni per reduir vaixella de plàstic d'un sol ús. Compromís 2020. | GOB Menorca\nConveni per reduir vaixella de plàstic d'un sol ús. Compromís 2020.\nDm, 18/09/2018 - 12:48\nEls Amics de la Mar de Menorca i el GOB han signat un conveni per col·laborar per tal que a les festes marineres que organitza l’associació no s’emprin en endavant plàstics d’un sol ús.\nLa vaixella de plàstic no reutilitzable (com plats, gots i coberts) és un dels residus més comuns que es generen a Menorca i que és fàcil que es descontrolin amb el vent o les pluges, acabant al mar o al medi terrestre. Però poden tenir alternatives fàcils.\nUna d’elles és canviar el plàstic fi per una vaixella reutilitzable, com va decidir fer aquest any l’associació Amics de la Mar. D’aquesta manera, la mateixa vaixella serveix per incomptables festes.\nEn cas que la dimensió o les característiques de la festa no permetin recuperar els materials i netejar-los, també es pot optar per usar vaixella biodegradable. En aquest sentit, el GOB impulsa un programa perquè el màxim d’associacions de Menorca abandoni la vaixella de plàstic d’un sòl ús i opti per una alternativa més respectuosa amb el medi.\nDavant l’enorme problemàtica que ja s’evidencia per la presència de plàstic generalitzat al mar, es vol donar una passa per reduir el consum d’aquest material quan és fàcilment substituïble. Per aquests motius, s’anima a les associacions que organitzen festes periòdiques a que se sumin a aquesta iniciativa a fi que, en 2020, Menorca hagi reduït de manera significativa el seu consum innecessari de plàstic.\nElena replied on Dm, 18/09/2018 - 13:18 Enllaç permanent\nI els particulars on la podriem comprar aquest tipus de vaixella?\nClaudi Sentí ruera replied on Dm, 18/09/2018 - 16:22 Enllaç permanent\nOn comprar veixella biodegradable i compostable\nSi us interesa, em podeu enviar un correu a info@e-brum.com, i jo us enviaré un catàleg per tal de que pogueu triar quin producte us interessa. També podeu contactar amb mi al 600 599 553. Em dic Claudi\nGOB replied on Dm, 18/09/2018 - 13:49 Enllaç permanent\nEn l'actualitat és molt\nEn l'actualitat és molt difícil per als particulars poder aconseguir una vaixella biodegradable i compostable d'un sol ús, a no ser que es recorri a internet. És per això que un dels objectius del projecte és crear una demanda prou gran com perquè els comerços incorporin aquest tipus de vaixelles als seus estocs. Ja hem parlat amb alguns d'aquests comerços i sembla que hi ha una voluntat per oferir el producte, però encara no hi ha res tancat\nRenovables al PTI fa 5 hores 54 minuts\nRenovables al PTI fa 1 dia 2 hores\nPTI: proposta per al.legacions del GOB sobre energies renovables fa 1 dia 10 hores\nMolt bona feina! Enhorabona! fa 1 dia 14 hores\nPort de Maó fa 2 dies 3 hores


L'Assemblea General Ordinària de la FEEC es farà de forma telemàtica - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nNotícies - 08/04/2021\nL’Assemblea General Ordinària de la FEEC es farà de forma telemàtica\nassemblea , Catalunya , Excursionisme , Muntanya , Sentlamuntanya , Sommuntanya\nLa Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC) convoca a totes les entitats i clubs federats a l’Assemblea General Ordinària que es farà de forma telemàtica per segon cop. L’assemblea es farà el pròxim dissabte 8 de maig, a les 10 del matí en única convocatòria.\nEntre els punts més destacats, l’ordre del dia de l’Assemblea de la FEEC inclou l’aprovació de la memòria d’activitats de l’exercici vençut, l’aprovació dels comptes anuals de l’exercici econòmic del 2020 i l’estat de comptes a 31 de desembre, entre altres punts amb ratificacions o resolucions de propostes que pugin fer les entitats.\nAprovació dels comptes anuals de l’exercici econòmic del 2020 i de l’estat de comptes a 31 de desembre\nUn cop finalitzada l’Assemblea General Ordinària en convoca a les entitats i clubs a l’Assemblea General Extraordinària de convocatòria d’eleccions de la Junta Directiva de la FEEC. A l’ordre del dia també hi ha l’aprovació, si s’escau, del reglament i el calendari electoral.\nUn calendari que en cas de ser aprovat per l’assemblea portaria a celebrar les eleccions per triar la nova junta electoral de la FEEC el pròxim 12 de juny.\nRelació de les entitats presents amb dret a vot i nombre de vots possibles en funció dels vots corresponents per entitat segons socis declarats.\nAprovació, si s’escau, de la convocatòria d’eleccions a la Junta Directiva de la FEEC.\nNomenament per sorteig de la Junta Electoral.


Trastorn adaptatiu en càncer: És un diagnòstic adequat?\nInici » Blog » PSICOONCOLOGIA » El trastorn adaptatiu en càncer\nUn dels trastorns que inclouen els principals manuals de diagnòstic és el Trastorn Adaptatiu. Aquest es diagnostica a les persones que, davant d’una situació estressant, han tingut una reacció personal més intensa de l’esperada. Ara bé, quan a algú li diuen que té càncer és francament difícil distingir si la seva reacció és “l’esperada” o és “exagerada”. Parlem del diagnòstic de trastorn adaptatiu en càncer.\nQuè és el Trastorn Adaptatiu\nEls trastorns mentals es diagnostiquen (o s’haurien de diagnosticar) després d’un procés d’avaluació acurat i complet, amb les proves necessàries, i l’ús d’un manual de diagnòstic. El manual especifica els criteris per confirmar o descartar qualsevol psicopatologia en una persona. Els dos manuals de diagnòstic més utilitzats al nostre entorn són el DSM 5 (Manual de Diagnòstic i Estadístic dels Trastorns Mentals, cinquena edició), elaborat per l’Associació Psiquiàtrica Americana, i la CIM-10 (Classificació Internacional de Malalties, desena edició), elaborat per l’Organització Mundial de la Salut.\nUna de les malalties mentals que contemplen aquests manuals és el Trastorn Adaptatiu. El trastorn adaptatiu té aquestes característiques:\nUna persona que ha viscut o viu un esdeveniment estressant manifesta símptomes emocionals o del comportament.\nAquests símptomes apareixen poques setmanes després de l’esdeveniment estressant i desapareixen quan la situació es normalitza.\nEls símptomes són superiors al que es pot esperar atesa la rellevància de l’estressor i afecten de manera important la vida i les activitats diàries.\nEls efectes es poden notar en l’estat d’ànim, en forma d’ansietat, en la salut física o amb l’abandonament de responsabilitats.\nCom a exemples per fer aquest diagnòstic, els manuals (concretament la CIM-10) proposen: el dol per una pèrdua, una separació, emigrar a un altre país o tenir la condició de refugiat. Afecta a un 5-20% de les persones que demanan ajuda mèdica i ho pot fer a qualsevol edat.\nCom es relaciona aquesta patologia amb el càncer\nEl trastorn adaptatiu en càncer és un dels més diagnosticats. Aquesta revisió d’estudis indica que és assignat a entre el 3,6% i el 55,7% de pacients oncològics. Són xifres molt dispars perquè els estudis inclosos a la revisió són molt diferents entre ells. De manera resumida, reben el diagnòstic de trastorn adaptatiu:\nEl 55,7% dels pacients en estadis avançats de la malaltia i en tractament psicològic. Precisament és el malestar emocional el que els porta a buscar ajuda psicooncològica.\nEl 50% dels pacients amb càncer d’ovari previ a la cirurgia.\nEn pacients oncològics ambulatoris es presenta, aproximadament, en el 43,7%.\nI en pacients en fase terminal, la prevalença de trastorns adaptatius se situa entre el 10,6% i el 26,5%.\nRepassem més dades descrites per aquesta revisió. Entre les causes que porten al diagnòstic de trastorn adaptatiu en càncer hi ha el dolor i l’impacte emocional de la malaltia. Els pacients concològics amb més risc de tenir aquests símptomes són els més joves o els d’edat més avançada, els que no estan casats, els qui tenen poc suport social i els que també tenen altres malalties. Finalment cal destacar l’elevat risc d’intent de suïcidi que tenen les persones amb càncer i amb aquesta psicopatologia.\nPer què és poc adequat diagnosticar Trastorn Adaptatiu en càncer\nEn repassar les característiques del trastorn adaptatiu hem vist que es considera que la reacció a l’esdeveniment estressant és superior a la que es pot esperar. I aquí radica la qüestió. Com ha de reaccionar una persona quan li diuen que té un càncer? O quan li diuen que no es podrà curar? Si decidim que hi ha una resposta esperable vol dir que si la seva reacció és més intensa la podem qualificar d’exagerada?\nEl càncer ho canvia tot. Amenaça la vida i altera el present i el futur per sempre. Professionalment jo no m’atreveixo a qualificar d’exagerada la reacció d’una persona a la malaltia. Per més intensa que sigui aquesta reacció. Pot haver-hi situacions en les quals sí que podrem parlar de reacció exagerada. Per exemple, quan algú manifesta símptomes de trastorn adaptatiu amb un diagnòstic de varicel·la o amb l’arribada de la menopausa. Però no davant d’un procés oncològic.\nEl diagnòstic de trastorn adaptatiu en càncer implica oblidar que les reaccions a aquesta malaltia són molt variades, i totes igual de respectables. No és adequat -i no ajuda- dir-li a una persona que ha reaccionat més de l’esperable, com si la malaltia que té no fos més que una pedra a la sabata.\nArticle anterior: Preguntes i respostes sobre psicooncologia\nArticle següent: Parlar del càncer amb els fills


El personal del MACE compta amb un nou conveni col·lectiu\nPublicat el Dimecres, 09 Desembre 2020 17:52\nEl personal del Museu d'Art Contemporani d’Eivissa compta amb un nou conveni col·lectiu que regula les condicions laborals dels treballadors i treballadores.\nEls treballadors i treballadores del Patronat Municipal del Museu d'Art Contemporani d’Eivissa compten amb un nou conveni col·lectiu laboral. Aquest matí s'ha realitzat la signatura del conveni col·lectiu amb el alcalde d’Eivissa, Rafa Ruiz, la regidora de Recursos Humans, Estefania Torres, i representants sindicals.\nEl conveni s'haurà d'aprovar per la Junta Rectora del Patronat i entrarà en vigor a partir de la seva aprovació per part del Ple de l'Ajuntament d'Eivissa i tindrà una vigència fins al desembre de l'any 2023.\nPer a l’alcalde d’Eivissa, Rafa Ruiz, la signatura d'aquest conveni significa assolir una de les fites que aquest equip de govern ha volgut posar en marxa i és que tots els treballadors i treballadores de l’Ajuntament d’Eivissa disposin d’un conveni que els equipara a la resta de col·lectius laborals de l’Ajuntament’.\nS’ha de tenir en compta que ens els darrers tres anys s’han actualitzat els convenis laborals del patronat d’Esports, el patronat del MACE i s’ha creat un conveni laboral pel Patronat de Música que mai havia comptat amb conveni propi.\nDes de l’any 1992 els treballadors i treballadores del Patronat del MACE no havien disposat d'una actualització del conveni. Amb la signatura d'aquest conveni els tres Patronats Municipals, de Música, d'Esports i el Patronat del MACE, disposen d’un conveni propi actualitzat.


Marc Recha prepara el debut de la seva cinquena pel·lícula al Festival de Locarno\nEl director català Marc Recha ja té enllestida la seva última pel·lícula. El film es presentarà al Festival de Locarno, a Suïssa. "Dies d'agost", la cinquena història del director català, és una "road movie" que pretén fer reflexionar sobre la memòria històrica dels anys de la guerra. Es tracta, alhora, d'un diari autobiogràfic que barreja realitat i ficció. A més, per primer cop Marc Recha se situa també al davant de la càmera, en un cara a cara amb el seu germà bessó, David Recha.\n22/07/2006 - 20.53 Actualitzat 25/07/2006 - 18.13\nCom sempre, es tracta del tipus de cinema fresc i poc convencional que li ha donat reputació en els circuits de cinema d'autor a països com França o Itàlia. No és casualitat que, "Dies d'agost", fent honor al seu títol, es vesteixi de llarg al Festival Internacional de Locarno a Suïssa, a principis del proper mes d'agost.


La delegada del govern espanyol carrega contra els CDR - Diari Jornada\nLa «intolerància és deplorable» però també qui «ho propicia», assegura.\nLa delegada del govern espanyol carrega contra els CDR\n| 03 d'ag, 2018 - 11:34\nLa delegada del govern espanyol a Catalunya, Teresa Cunillera, ha traslladat la seva «solidaritat» després que els CDR protestessin davant de les seus dels partits independentistes aquest dijous. «Així no es defensen les idees, sinó en el debat en escoltar; no les comparteixo en absolut» ha dit en una entrevista a 'El Món a RAC1'.\nCunillera ha advertit en aquest context que la «intolerància és deplorable» però també qui «ho propicia». «No contribuïm de cap de les maneres que un brot d'intolerància sigui tolerat o aplaudit, i això passa sovint», ha afegit en recordar que s'han pintat i llençat ous contra algunes seus del PSC.


MWC 2015: Galaxy S6, la nova fornada de Samsung que no es doblega | Economia | EL PAÍS Catalunya\nGalaxy S6, la nova fornada de Samsung que no es doblega\nEl fabricador coreà vol competir contra la gamma alta d'Apple amb dos models\nBarcelona 1 MAR 2015 - 23:08\tCET\nEl nou Galaxy. Samsung\nSamsung no ha escatimat en mitjans. Un centre de convencions sencer per presentar la seva última creació i retransmissió en directe a través de YouTube incrustada com a publicitat en els principals mitjans de comunicació del món, inclòs EL PAÍS. Una forma de guanyar presència i rellevància abans que la fira obri les portes de manera oficial.\nSense vores, amb colors i molt més robust, així és el nou model de Samsung. JK Shin, president i conseller delegat de Samsung, va exercir de mestre de cerimònies per revelar la seva nova filosofia: “El que ens ha fet número 1 en mòbils són dues paraules, innovació constant”.\nSamsung vol renovar-se\nHuawei s'avança a Apple i llança el seu propi ‘smartwatch’\nMobile World Congress: una dècada a Barcelona\nDues aplicacions catalanes opten a ser la millor del món feta per una ‘start-up’\nUna sola carcassa en què cap tot, amb el metall a la vora com una declaració d'intencions; adéu a les crítiques per fer servir plàstic. Samsung, per fi, posa metall a la gamma alta. Molts consumidors no entenien que després de pagar més de 500 euros no tinguessin un aparell més robust a les mans. Han reforçat la superfície amb Gorilla Glass, una classe de vidre reconegut per la seva resistència\nSeguint l'empremta d'Apple, surt amb dos models, S6 i S6 Edge, amb una pantalla més gran i la seva vora corbada. Les novetats en el maquinari se centren en dues qüestions clares: una càmera i una connexió millors, cosa que agradarà a les operadores, arxius de més definició i més consum de dades. Surt a la venda el 10 d'abril amb grandàries de 32, 64 i 128 gigues.\nVa haver-hi moments que feien una mica de vergonyeta, com quan van buscar la implicació del públic. Un punt massa infantil i poc professional va tenir preguntar a l'auditori: “No és el telèfon amb el qual voleu fer enveja als amics? I no es doblega”. Una clara referència a Apple i al seu iPhone 6 Plus. Els colors en què sortirà volen apropar-se a les joies: blanc perla, negre safir, oro platí, blau topazi i verd esmeralda.\nUna altra de les crítiques més dures que s'havia fet als últims models de la firma havia estat la complexitat de la seva interfície, atapeïda de complements que en complicaven l'ús. Han tornat a la senzillesa. Més neta, més clara i més semblant a l'Android que proporciona Google.\nVa tenir un punt massa infantil i poc professional preguntar a l’auditori: “No és el telèfon amb el qual voleu fer enveja als amics?"\nEl control de càmera permet fer fotos i afegir filtres gairebé a l'instant. No es mantenen al marge de la febre selfie. Al contrari, la càmera frontal és de cinc megapíxels, mentre que la posterior es queda en 16, però amb matisos interessants, un mode per a llum escassa, sense flaix, per superposició d'imatges i disparador ultraràpid.\nLa bateria és el punt més feble de qualsevol mòbil, especialment els de pantalla generosa, com aquest, de 5,1 polzades. “No podem fer la bateria que no s'acabi mai, però, sí, que la càrrega sigui la més ràpida de la indústria”, van insistir. Això es tradueix en quatre hores d'ús amb només 10 minuts de càrrega. “El doble de ràpid que l'iPhone 6”, va subratllar el directiu. La gran novetat que inclouen és la càrrega sense fil. El seu pla passa per tancar acords amb cafeteries i restaurants perquè aquesta tecnologia es converteixi en una norma que digui adéu al carregador.\nSamsung Pay és un intent d'igualar Apple en pagament mòbil. El seu sistema usarà la tecnologia NFC, un xip que ja va voler utilitzar Google per popularitzar l'ús del telèfon com a cartera. “Cap dada es guarda al mòbil, tampoc en els servidors de Samsung”. Visa, American Express, Chase Bank i Bank of America són alguns dels seus aliats. Als EUA començarà a funcionar a l'estiu.\nMalgrat el focus en el mercat de consum, va haver-hi referències al desitjat sector professional. Van revelar la integració amb diverses plataformes de dades, però no va haver-hi ocasió, segurament, tampoc, ganes, de trencar la teatralitat amb una cosa tan vulgar com els diners. No se'n sap el preu. Tampoc no van fer referència a un dels canvis més rellevants d'aquesta nova generació, es prescindeix del processador de Qualcomm, líder en el sector mòbil. A diferència de l'any passat, només es va parlar d'aquests models, res de polseres o complements.


Detinguts 71 membres d'una xarxa de narcotraficants que operava entre Espanya i Suècia - Empordà\nDetinguts 71 membres d'una xarxa de narcotraficants que operava entre Espanya i Suècia\nS'intervé 1.700 kg de haixix, 500 kg de marihuana, 55.000 unitats d'un fàrmac substitut de l'heroïna i diverses armes\nBarcelona | 12·08·21 | 19:11\nUn moment de l'operació policial que ha desmantellat una xarxa de narcotraficants que actuaven a Espanya i Suècia GUÀRDIA CIVIL\nACN Barcelona.-Agents de la Guàrdia Civil, la Policia Nacional i la NOA sueca han desarticulat una xarxa de narcotraficants suecs i polonesos que operava a diversos països europeus, principalment a Espanya. Hi ha hagut 71 detinguts. Segons la policia, la investigació va començar el 2018 i es va identificar alguns dels criminals a les províncies de Barcelona i Màlaga. Durant tota l'operació, s'ha intervingut 1.700 kg de haixix, 500 kg de marihuana, 55.000 unitats d'un fàrmac opiaci fet servir com a substitut de l'heroïna, 5 kg de cocaïna i 23 kg d'amfetamina. També s'ha confiscat diverses armes, com dos subfusells, un fusell Kalashnikov AK-47, vuit armes curtes, una granada de mà, cinc pistoles d'aire comprimit i 400 cartutxos.\nA més, s'ha intervingut 592.000 euros en efectiu, 1.850.000 euros en comptes bancaris i bitcoins per valor de 15.000 euros. També s'ha bloquejat 64 immobles per valor de més de 14 MEUR, s'ha intervingut 30 vehicles i embargat 23 més, s'ha interceptat 3 embarcacions, 15 rellotges de luxe, 30 obres d'art i diversos equips informàtics.Investigació en quatre fasesLes investigacions van començar a finals del 2018, amb diverses sol·licituds d'ordres europees d'investigació per part de Suècia sobre un grup que acudia a Espanya per negociar la compra d'estupefaents.\nEls individus estaven directament relacionats amb diversos grups criminals suecs que es disputen el control de la distribució d'estupefaents a Estocolm i Göteborg, i que han causat la mort d'unes 50 persones a l'any per ajustaments de comptes.En una primera fase de la investigació, es va identificar una empresa de trasllats sueca utilitzada per transportar la droga des d'Espanya fins a Suècia. Es va intervenir diversos enviaments, un d'aquests a Estocolm, on es va interceptar 55.000 unitats d'un fàrmac opiaci utilitzat com a substitut de l'heroïna i es va detenir el seu receptor.\nMés tard es va intervenir 85 kg de marihuana a Göteborg i es va detenir dues persones més. Dies després es va fer registres domiciliaris a Suècia i a Espanya, amb dos detinguts a Suècia i dos més a Espanya, aquests dos detinguts quan preparaven 265 kg de haixix per a un altre transport. En una segona fase es va detenir a Madrid un dels criminals mes violents segons la policia que havia liderat molts dels atacs armats a la capital sueca. Estava catalogat per l'EUROPOL com a objectiu de valor. Paral·lelament a Suècia es va detenir set investigats més.\nDurant la investigació es va detectar que l'organització també introduïa haixix a Espanya des del Marroc, sota el casc d'embarcacions recreatives. Dies més tard s'extreia de sota els vaixells amb taules de surf modificades amb ganxos i suports de subjecció que connectaven amb motors de propulsió subaquàtics. Després la droga s'enviava a països europeus oculta dins de diversos objectes a través d'empreses de paqueteria o oculta entre mercaderia legal a camions de gran tonatge.Durant la tercera fase en total s'ha fet 30 registres, 21 a Espanya, 7 a Suècia i 2 a Portugal, i s'ha detingut 47 persones.\nEn un d'aquests registres els agents van trobar, entre altres armes de foc, un subfusell de guerra Kalashnikov AK-47 i una granada de fracturació M52. Es va incauta gairebé una tona de haixix, 500 kg de marihuana, 23 kg d'amfetamina i 5 kg de cocaïna, així com diversos vehicles, 439.000 euros i material informàtic. Paral·lelament s'ha investigat com les organitzacions blanquejaven els fons, que es produïa sobretot a través d'inversions en immobles de luxe a Marbella. S'ha estudiat més de 100 empreses espanyoles, i s'ha localitzat i bloquejat 64 immobles de luxe i terrenys. En aquesta última fase s'ha fet 15 registres, s'ha embargat 23 vehicles i s'ha incauta diners en efectiu, en comptes bancaris i i bitcoins, per valor de més de 55 MEUR. També s'ha intervingut quatre pistoles, un fusell amb silenciador, una escopeta i cinc armes d'aire comprimit. S'ha detingut nou persones a Espanya i una més al Brasil.


Aïllament en sòls i canonades. Evita fugides o pèrdues\nPel que fa a l'aïllament de terres i canonades és important tenir en compte diversos factors que hi influeixen.\nT'ajudem a conèixer els principals materials que es fan servir per mantenir un aïllament tèrmic idoni i evitar fugues d'aigua.\n"Amb un bon aïllament el teu edifici consumeix menys energia."\n"Un mal aïllament comporta pèrdues\nd'energia i un malbaratament d'aigua."\nEl més habitual per a l'aïllament d'edificis és utilitzar com a material el poliestirè. És un dels millors aïllants tèrmics, és lleuger i resisteix la humitat i els impactes. No es podreix, floreix ni descompon.\nTipus de materials utilitzats per a l'aïllament de terres:\nPoliestirè expandit (EPS) El conegut com a Porexpan.\nÉs menys dens que l'extrudit, per la qual cosa s'utilitza per als interiors de parets.\nPoliestirè extrudit (XPS) S'incorporen planxes d'aïllament tèrmic que, si és possible, s'apliquen directament sobre el paviment o sobre una capa de morter. Les planxes d’XPS no han de quedar exposades a l'aplicació final d'ús; per això cal fer un acabat amb altres productes.\nAls habitatges que tenen conduccions d'aigua calenta, tant per a calefacció com per a aigua calenta sanitària, és important un aïllament correcte de les canonades.\nSi tenim pèrdues, assolir la temperatura adequada és molt més costós.\nEls materials més eficients són:\nEscuma elastòmera: és una escuma flexible fabricada amb cautxú natural o sintètic.\nEscuma de polietilè: és una escuma polimèrica orgànica d'estructura cel·lular tancada i també és un material flexible.


Enric Llorens: d’abril 2011\nPublicat per Enric Llorens a 17:52 Cap comentari:\nCuriositats de la Feria de Abril de Barcelona 2011 (2)\nSeguim amb les troballes a la feria. Una atracció que, aprofitant les actuals disputes entre el Barça i el Madrid, possiblement aquests dies farà furor. Marca un “penalti” al Madrid. Per “només” 3 euros cal pots xutar contra el Madrid, cal fer caure dues bitlles, no valen rebots. Si us fixeu la cosa no és tan senzilla, camuflat sota la moqueta hi ha un esgraó que desvia la direcció de la pilota.\nPublicat per Enric Llorens a 11:43 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: festes, foto, humor\nCuriositats de la Feria de Abril de Barcelona 2011 (1)\nIndependentment de l’opinió que cadascú pugui tenir sobre la “Feria de Abril de Barcelona” passejar una estoneta pels seus carrers sempre depara alguna sorpresa, quelcom per comentar.\nA la feria et pots topar amb casetes engalanades amb millor o pitjor gust, parades de venda multitud de productes – des de barrets, a llaminadures, passant per formatges o penjolls -, expositors amb menjars exquisits i altres que no ho són tant. Però també, com no podia ser d’una altra manera en un lloc on passa tanta gent, pots veure tot tipus de personatges: des de la família que surt a passejar, als estols de joves que van de gresca, a grups de diferents tribus urbanes, a la parrella endiumenjada, a les senyores vestides de “rocieres”, i molts, molts,“frikis”.\nPrimer dia feria, són les 7 la tarda i encara no està inaugurada oficialment, mentre estem donat un tomb amb el meu amic Jaume ( ja fa gairebé fa trenta anys que ens coneixem) “descobrim” un cartell a un dels “mesones”que ens crida l’atenció: “Pan Pallés con Jamón”. Un nou tipus de pa? O serà una falta d’ortografia com un pa de pagès?\nPublicat per Enric Llorens a 11:01 Cap comentari:\nPublicat per Enric Llorens a 11:51 1 comentari:\nCom que sóc l’únic que aprecia el dolç a casa ja fa anys que no entren mones. Per Pasqua fa temps que no em delecto amb un bon pastís de xocolata. En dies com avui, en que els telenotícies ens parlen de les diferents obres d’art que ens ofereixen el pastissers, em fan venir dentetes.\nEnguany, però, he tingut sort. Una visita a cal sogre i la meva cunyada m’ha ofert un tall de Sachertorte. No me’n he pogut negar i en qüestió de segons tenia al davant el plat amb una bona porció de pastís. Mig en conya m’he queixat una mica i he dit que, per acabar d’amorosir el plat, trobava a faltar una mica de nata. Dit i fet, nata a dojo.\nLa Sachertorte amb nata estava genial!\nPublicat per Enric Llorens a 21:22 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: cuina, festes, receptes\nPintades que fan història i pintades que empastifen les ciutats\nLa necessitat de “marcar” territori no és exclusiu dels animals; també és important entre els humans. Voler deixar empremta sembla que és inherent a la nostra condició. En tenim mostres al llarg dels temps: les coves prehistòriques, el gravats de Pompeia o moltes de les parets de les nostres ciutats...Política, amor, reivindicacions, art, protestes, ... qualsevol tema és possible.\nMurs pintats són sinònim de vida? Són de ganes de comunicar o simples bretolades? Totes les pintades són legítimes? Embruten o fan història?\nUs deixo amb una genial pintada que vaig veure a la plaça George Orwell a Barcelona, em va fer gràcia, té la seva conya, és interpretable. Llàstima que dos minuts més tard, al Pas de l’Ensenyança, en vaig veure una d’idèntica. L'encant de l’original havia desaparegut, el missatge havia perdut intensitat, havia passat a ser una simple pintada que empastifava la meva ciutat.\nPublicat per Enric Llorens a 17:45 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, foto, graffiti, politica\nLes promeses s’han de respectar i complir, i més si són als fills. Feia temps que li “devíem” i ahir, aprofitant que ell treballava fins tard el vam anar a recollir per anar plegats a sopar.\nSi estàs al carrer de la Fruita -just al costat del Palau de la Generalitat- i vols anar caminant fins al carrer Balmes amb València, si a més és Sant Jordi i et vols estalviar aglomeracions, no ho tens gens fàcil.\nIntentar sortejar la multitud de compradors de llibres, curiosos, turistes, badocs i enamorats és complicat. Estàvem cansats i no volíem haver de passar per la Rambla. Per estalviar-la i no haver de tornar a transitar entre les paradetes de llibres la millor opció que se’m va ocórrer era desplaçar-se pel Raval. Un ruta diferent: El Call, Boqueria, Hospital, Egipcíaques, Àngels, Montalegre, Valldonzella, Tallers, Gravina, creuar Pelai, arribar a la Ronda i enfilar Balmes. Un camí més llarg, més sinuós però ben distret i sense aglomeracions.\nI com sempre que es passeja per aquests carrers et torbes amb alguna cosa que et crida l’atenció. Aquesta vegada ha estat un petit dibuix que homenatja i recorda al pintor Ocaña; Una senzilla composició feta sobre un paper d’aquells amb sanefa que s’utilitza en pastisseria, penjada al vidre d’una porta d’una casa al carrer de les Egipcíaques. Un detall que m’ha fet recordar altres temps...\nOcaña, el transgressor, el provocador, el militant homosexual que va lluitar per la llibertat en i per a una Barcelona que despertava del franquisme. Uns dels personatges que va marcar la vida de la Rambla de finals dels 70. Ocaña el pioner que ens va deixar un gran llegat: ens va fer més oberts i tolerants.\nPublicat per Enric Llorens a 11:39 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: activisme, Barcelona, cultura\nPublicat per Enric Llorens a 16:24 Cap comentari:\nDestrucció del medi, contaminació, pèrdua de biodiversitat, sobreexplotació del territori... els humans estem malmeten el nostre entorn. Prendre consciència, utilitzar els recursos naturals d’una manera responsable,satisfer només les necessitats bàsiques i alhora admetre que formem part d’un tot ... aquestes són algunes de la raons per les que cada 22 d’abril es celebra el dia de la terra.\nEstem estirant més el braç que la màniga. El nostre planeta està malalt, en perill, però no tot està perdut, encara som a temps de rectificar. Tenim el destí de la terra a les nostres mans, es qüestió d’escollir el camí adequat. Necessitem educació, democràcia i participació dins del més escrupolós respecte per tot el que ens envolta. Hem de deixar de malbaratar recursos, de viure per sobre de les nostres possibilitats. Però ser més austers no ha de significar viure pitjor, hem d’habitar el món d’una manera diferent, més solidària. Els nostres descendents humans, però també animals i vegetals, ens ho agrairan.\nPublicat per Enric Llorens a 12:02 Cap comentari:\nHumor polític. Els invents d’en Trias (6). La fustabicicleta\nQuan no es una cosa és una altra, els convergents barcelonins mai estan d’acord amb res. Però si d’alguna cosa destaquen en la seva oposició és l’especial mania que tenen al servei de transport en bicicleta -el Bicing- a Barcelona.\nAvui mateix el regidor Eduard Freixedes, ha tornat a criticar: “CiU carrega contra el Bicing”. Freixedes, entre d’altres coses ha explicat que ha arribat el moment d'impulsar un replantejament d'aquest sistema per tal de millorar la seva eficàcia.\nTot fa pensar que des de l’equip d’en Trias, l’etern candidat a l’alcaldia de Barcelona, tenen una carta amagada. Fonts properes a l’aspirant parlen de la propera presentació d’un nou prototip de bicicleta que, segons els seus promotors, haurà de revolucionar el món de les dues rodes a la ciutat de Barcelona. Desprès de moltes indagacions, hem aconseguit part del dossier secret: es tracta d’una bicicleta revolucionària, aerodinàmica i lleugera, feta només amb peces de fusta. Aquí en teniu una foto del nou vehicle futurista.\nEtiquetes de comentaris: eleccions, foto, humor, xavier trias\nDimarts 19 d’abril, un brètol o un pertorbat –les diferents versions encara no ho acaben d’aclarir- ha calat foc a la cripta de la Sagrada Família. Sortosament, a part de l’ensurt i la gran fumarada, no s’ha de lamentar grans danys personals. Sembla però que la sagristia de la cripta ha quedat força malmesa i caldrà reconstruir-la.\nL’alcalde Jordi Hereu ha interromput la seva activitat programada per visitar el lloc dels fets interessar-se per la situació, mentre Xavier Trias estava fent campanya al districte d’Horta. Simptomàtic. Trias calculant que no pot treure cap rendiment electoral de la situació ha decidit passar de tot i seguir “predicant”. Recordeu, en canvi, la seva oposició al túnel de l’AVE? Recordeu les continues crides alarmistes d’en Trias al•ludint el perill que corria la Sagrada Família? Recordeu que Trias va callar quan, com deien els estudis del tècnics, la tuneladora va passar pel costat de la Sagrada Família i no va passar res?\nSempre he tingut la sensació que en Trias era bel•ligerant contra el túnel per tal d’aglutinar un sector de població que d’una manera legítima creia en el possible perill. Sempre he cregut que a en Trias no li importava la seguretat del temple, el que volia era treure’n profit. Qualsevol cosa per treure’n rendiment electoral.\nAmb l’actitud d’avui d’en Trias s’han aclarit les coses. Un incendi ha servit per clarificar el panorama, si no pot treure suc electoral en Trias no mourà un sol dit, sense rèdit no interessa.\nAvui el foc purificador ha actuat i ha desemmascarat al candidat Trias.\nPublicat per Enric Llorens a 22:03 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, eleccions, Hereu, xavier trias\nPublicat per Enric Llorens a 18:37 2 comentaris:\nPublicat per Enric Llorens a 12:34 1 comentari:\nEm plau mirar el cartell que en Rubén Pellejero ha fet pel del saló del còmic d’enguany. És Barcelona. M’agrada el cartell, m’agrada Barcelona.\nPublicat per Enric Llorens a 21:45 Cap comentari:\nDesprès d’una llarga setmana per fi dissabte a la tarda. Poder seure al sofà de casa amb una coca-cola zero de llauna ben freda a la mà i veure per la tele un gran pel·lícula de l'oest -Rio Grande de John Ford amb John Wayne i Maureen Ohara- no té preu.\nPublicat per Enric Llorens a 19:03 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: cine, tradicions\nAmor matern equivocat o simplement ganes de jugar?\nPublicat per Enric Llorens a 20:06 1 comentari:\nPublicat per Enric Llorens a 22:56 2 comentaris:\nFer el burro, fer el porc, fer bestieses... Els humans com ens creiem superiors als animals -cosa que no vol dir que ho siguem- ens permetem el luxe de definir les accions d’algunes persones amb frases fetes que utilitzen suposats comportaments animals. Habitualment es tracta d’afirmacions despectives i , quan es fan en política, amaguen la incapacitat dialèctica i la manca d’arguments del seu emissor.\nEn Xavier Trias, l’etern candidat de CiU a l’alcaldia de Barcelona, ha gosat qualificar de “fer la mona” a l’alcalde Hereu. Trias acusa a Hereu d’irresponsable i d’instrumentalitzar la protesta contra les retallades just el mateix dia que el Parlament de Catalunya ha aprovat una moció que insta al govern a que els serveis educatius, sanitaris i socials de la ciutat de Barcelona no es vegin afectats per les retallades del Govern ( i això li diu fer la mona!)\nFlac favor fa Trias als ciutadans i ciutadanes de Barcelona quan insulta al seu alcalde per defensar els interessos de la ciutat. Em fa l’efecte que en Trias està veient que el recolzament favorable de la població a la posició seu alcalde s’incrementa. El cap de l'oposició barcelonina veu que dia que passa es complica més la seva possibilitat de guanyar les eleccions i “se li ha pujat la mosca al nas”...\nI com no té argument polítics busca el titular fàcil amb un insult barat. Quina animalada!\nPublicat per Enric Llorens a 18:28 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: animals, eleccions, Hereu, politica, xavier trias\nUs presento un magnífic exemplar de femella de Pithecopaga jefferyi, per entendrens una àguila menja micos, o simplement l’àguila filipina.\nQue n’és de bonica!\nPublicat per Enric Llorens a 22:37 Cap comentari:\nNo sóc gaire amant de la verdura. Me la menjo quan toca, però no faré mai un pas de més per aconseguir-la si tinc a l’abast un bon plat de pasta. Les mongetes tendres les tolero, el bròquil i la coliflor no em desagraden, però odio els pèsols i els espinacs. I avui parlarem d’espinacs.\nDe petit em deien que els espinacs donaven força, em posaven com exemple la vitalitat i energia que adquiria en Popeye el Mariner per esbatussar a tort i a dret al seu etern enemic Brutus. Amb el anys he sabut que el binomi espinacs – força és una fal•làcia. Les fulles verdes de la Spinacia oleracea amb prou feines aporten algun valor calòric i energètic.\nFa uns dies que em sento fluix; la primavera, les inacabables hores a la feina, la tensió, els caps de setmana ocupats, dormir poc... En definitiva vaig cansat, estic esgotat. Estic sense piles. I com que no m’agraden els espinacs ni tampoc aporten cap tipus d’energia addicional avui he anat a la farmàcia a comprar-me un complex vitamínic. No és que hi cregui gaire amb aquets tipus de fàrmacs però el fet de pagar 17,10 euros et fa pensar que d’alguna cosa haurà de servir, si més no de fer més riques a les farmacèutiques. Ara una temporadeta amb una pastilleta al dia, d’aquí un temps us explico que tal m’ha anat.\nEtiquetes de comentaris: consumidors\nNo tot és política, us presento una mare orgullosa, contenta i feliç.\nImatges com aquesta ens han de fer reflexionar. Els centenars i centenars de motoristes no van a cap concentració de “motards”, ni es desplacen per assistir a un esdeveniment esportiu, simplement el que fan és intentar tornar a casa seva. Viuen a la costa sud de Java i retornen cap a les seves llars costaneres de Cilicap desprès d’una alerta -sortosament sense conseqüències- de Tsunami.\nEl possible Tsunami era una factible seqüela d’un terratrèmol de gran intensitat, 7,1 graus de l’escala de Richter, que s’havia produït a la zona i que va portar més de 700 morts, habitatges destrossats, desolació... Més misèria sobre la que ja existia.\nEls diaris no n’han parlat gaire, Indonèsia no és Japó, no hi ha centrals nuclears implicades, ni indústries multinacionals. Java no és notícia. Els “occidentals”, els del “primer món”, tanquem ells ulls davant les aglomeracions humanes sense cap tipus de garantia, davant la pobresa, les guerres o la fam... sempre que no ens afectin sembla com si no existeixin.\nNo en estem fent un gra massa? Em sembla que estem estirant massa la corda.\nPublicat per Enric Llorens a 13:36 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ètica, foto, tolerància\nDivendres vaig anar a veure “Inside Job” película documental que ens explica el que ja sospitàvem: el què, qui i com de l’actual crisi. Val molt la pena.\nCom quan era petit i acabava de veure una peli d’indis vaig sortir del cinema encès, indignat i amb ganes de gresca contra els dolents.\nPublicat per Enric Llorens a 20:49 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: cine, corrupció, crisi, politica\nSi Trias surt escollit crearà una “taula de seguiment de la crisi”\nLlegeixo que al Consell de Federació de CiU han aprovat el programa electoral. En la seva intervenció Trias ha promès que “el primer que farem” si CiU té el govern de la ciutat és impulsar “una taula de seguiment de la crisi”.\nCiU ja ha encarregat a diversos dissenyadors estrangers les propostes de taula. Aquí teniu les dues taules finalistes. De moment la que té més possibilitats de ser escollida és la de la que encapçala l’article, les seves grans rodes faciliten el “seguiment” de la crisi que és molt bellugadissa, fugissera i multidireccional.\nDe totes maneres son molts i influents els personatges de dins de la coalició que prefereixen l’altre model, l'anomenat “retallada”; pragmàtics com són alegen al seu favor que, un cop s’hagi acabat el “seguiment” de la crisi, la taula sempre es podrà aprofitar a la sanitat privada (la pública ja l’haurà desmantellada en Mas).\nPublicat per Enric Llorens a 16:36 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: crisi, eleccions, foto, humor, xavier trias\nFacilitar la mobilitat dels ciutadans hauria de ser un deure de les administracions. Crec que anar d’un lloc a un altre sense gaires impediments és un dret de les persones. Ara bé, el que ja pot ser més discutible es quin és el mitjà de transport més adient per aquests trasllats. Sortosament sembla que comença a estar socialment convingut que, a les ciutats, ni econòmicament ni ecològica és convenient el transport en vehicle privat (llevat la bicicleta i en menor grau la moto). El que cal és, doncs, potenciar l’utilització del transport col•lectiu.\nA Barcelona el transport urbà i públic és força bo, no es perfecte però és bo. El que hem tingut la sort i l’oportunitat de viatjar a altres ciutats europees tenim la certesa que, llevat rares excepcions, els barcelonins no tenim raons de queixa. Una periodicitat raonable, un velocitat adequada i una accessibilitat digne d’elogi fan que els transports de Barcelona estiguin a la capdavantera d'Europa.\nPerò amb un transport eficient no n’hi prou, els ciutadans i les ciutadanes es mereixen més. Cal garantir que tots i totes en puguin gaudir, que els més desafavorits no es sentin ni siguin marginats.\nA Barcelona els transports urbans públics (metro, tramvia, autobús) estan subvencionats; es a dir l’administració paga part del cost del viatge o, el que és el mateix, els usuaris no paguen el cost real del seu viatge. Però amb això tampoc n’hi ha prou. Hi ha col•lectius de la població, en especial la gent gran i les persones amb poc recursos econòmics i amb una discapacitat reconeguda, que amb aquesta subvenció no en tenen prou. I és aquí on entra la Targeta Rosa.\nLa Targeta Rosa a Barcelona és un document que permet als seus tenedors la possibilitat d'utilitzar una sèrie de serveis i avantatges en àmbits tan diferents com la cultura, la salut, l’esport, el lleure i també al transport. Actualment 253.000 persones són les beneficiades, amb les dues modalitats targeta rosa que existeixen: la gratuïta (48,6%) i la reduïda (51.4%). Però els socialistes barcelonins amb això no en tenen prou, saben que la crisi econòmica es forta i castiga en especial a les famílies i a les persones grans sense recursos i, es per això, que han fet una gran proposta.\nLa proposta d’en Jordi Hereu és que si els socialistes guanyen les properes eleccions municipals ampliaran les prestacions de la Targeta Rosa de Barcelona. L’oferiment es concreta en la universalització per les persones de més de 65 ja sigui en modalitat gratuïta o reduïda (segons els ingressos). També es facilitarà que les persones entre 60 i 64 s’hi puguin acollir si tenen ingressos per sota els salari mínim interprofessional. 154.000 barcelonins i barcelonines en sortiran beneficiats.\nEn moments de crisi mentre el govern convergent d’en Mas suprimeix impostos als rics i retalla prestacions socials en salut, ensenyament o cultura, els socialistes encapçalats per en Jordi Hereu proposen ampliar els beneficiats per la Targeta Rosa.\nMentre uns retallen altres proposen, encara creieu que tots els polítics són iguals?\nPublicat per Enric Llorens a 22:08 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: crisi, eleccions, Hereu, politica, serveis socials\nPublicat per Enric Llorens a 13:20 2 comentaris:\nLes Corts: un equipament necessari i que la Generalitat té pendent d'obrir\nL’octubre de 2010 es van acabar les obres. Un magnífic equipament que ha costat a la Generalitat una inversió de 6,6 milions d’euros i que s’ha construït sobre un solar cedit pel l’ajuntament de Barcelona. Són les tres plantes superiors d’un edifici que ja ofereix altres serveis de tipus sanitari i, en especial, és la seu del nou centre d’atenció primària del barri de les Corts (el CAP de Montnegre).\nLes tres plantes sense usar estan destinades a residència per a 48 persones amb malalties mentals, 25 places d’integració pre-laboral i un club social amb 70 places per donar suport a la integració i a la inserció.\nA les Corts tres plantes que haurien d’estar a ple rendiment i dedicades persones amb algun tipus de discapacitat mental romanen buides. I mentre que més d’una cinquantena de famílies esperen la millora de la seva angoixosa situació el govern d’en Mas, l’autodenominat govern del millors, segueix amb la seva retallada dels drets de les persones i de les famílies.\nPer cert, me’n oblidava recordar que en Xavier Trias, l’etern candidat de CiU a l’alcaldia de Barcelona, fa el de sempre: calla davant la ineficàcia del govern de la Generalitat i posa per davant els interessos del seu partit abans que els dels ciutadans i ciutadanes de Barcelona. Flac favor als més desvalguts.\nPublicat per Enric Llorens a 16:50 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, Les Corts, serveis socials, xavier trias


Valls demana a Canadell que la Cambra de Barcelona continuï sent un referent i defensi l'interès general\nPublicat 13/6/2019 15:58:58CET\n"Tenim la confiança que sobre aquesta base sòlida es constituirà una acció de govern que permetrà que la Cambra continuï sent aquest referent del qual ens sentim orgullosos", ha sostingut Valls, en referència al llegat que deixa.\n"Avui es tanca una etapa que ha estat una mica llarga", ha valorat Valls i ha remarcat que un dels assumptes principals durant el seu mandat han estat les infraestructures i, especialment, l'Aeroport del Prat.\nValls ha estat president de la Cambra de Barcelona des del 2002 i serà rellevat per Joan Canadell i Mònica Roca, membres de la candidatura Eines de País, impulsada per l'ANC i que va obtenir 31 de les 40 cadires en el ple de la corporació.\nValls ha ressaltat que la Cambra de Barcelona s'ha convertit en un referent per generar opinió sobre l'àmbit econòmic i les infraestructures, i que ha consolidat el seu prestigi amb una opinió rigorosa i independent.\nValls ha indicat que acaba el seu mandat al capdavant de la Cambra de Barcelona amb un patrimoni net de 43 milions d'euros, davant dels 27 milions que hi havia quan va arribar, i que deixa una institució de gran solidesa econòmica i una bona posició financera: "La Cambra ha fet un esforç molt important per adequar-se".\nEn el torn de preguntes, Valls ha rebutjat entrar a valorar declaracions fetes per Eines de País, la candidatura que ha guanyat les eleccions al ple de la Cambra: "No faré cap comentari".\nNo obstant això, ha recalcat que la corporació ha estat independent de la política als llarg dels 17 anys del seu mandat, cosa que ha subratllat que ha permès el seu èxit i consolidar el seu prestigi i reputació: "La Cambra no ha estat mai sotmesa a cap interès", ha reiterat Valls i ha subratllat que no ho ha estat ni amb el Govern espanyol ni amb el Govern.\nHa exposat que l'única cosa que ha fet com a president ha estat "barallar-se" amb l'Executiu central en qüestions com el grau d'execució pressupostària de les inversions a Catalunya i la disposició addicional tercera de l'Estatut.


Compte que et menjaran\nAutor: Equip docent dels cursos residencials MCECC\nParticipants: 30 infants dividits per grups.\nTreball de continguts de coneixement del medi natural.\nPosar en valor la rellevància de la cadena tròfica.\nPromoure el respecte al medi natural.\nConèixer el funcionament de la cadena tròfica.\nCeres facials (3 colors)\nTargetes blaves (aigua)\nTargetes vermelles (menjar)\nHabitualment, fomentem als nostres infants i joves el respecte al medi natural anant d’excursió a la muntanya, fent campanyes de sensibilització, etcètera. Sovint, combinar continguts amb actituds sembla una tasca complicada. I si pensem en apropar aquests conei-xements a través d’un joc de rol, on els infants siguin els propis protagonistes de la història?\nPer iniciar el joc de rol cal que, prèviament, escollim el nombre d’animals que volem que intervinguin en la cadena tròfica. Hem de tenir en compte que els infants es divideixen en grups i cadascun d’aquests representa un animal. En aquesta fitxa us proposem l’exemple de cadena tròfica amb tres animals (llops, gallines i cucs).\nEl repte que ha d’aconseguir cada grup d’animals al finalitzar el joc és el de mantenir el nombre màxim de supervivents del seu grup tot eliminant a les seves preses, com en el regne animal.\nPer fer-ho cal tenir en compte que:\nCada animal s’identifica amb un color i símbol a la cara.\nCada infant disposa de tres vides.\nDurant el joc s’estableixen tres bases (espais controlats per un monitor):\nEl cementiri: Lloc on aniran els ani- mals que han estat menjats pels seus depredadors.\nLa menjadora: Espai on els animals aniran a buscar menjar.\nEl bevedor: Zona on els animals aniran a buscar aigua.\nEl sistema de caça pot ser escollit pels infants dins d’aquestes tres opcions:\nLluita de galls.\nPedra, paper i tisora gegant.\nLluita de polzes.\nEls participants es col·loquen lliurement per l’espai de joc. Cada vegada que dos infants es trobin hauran de lluitar per la seva supervivència (amb el sistemes de caça proposats).\nDurant la caça, si guanya el depredador, la presa perdrà una vida i ho haurà d’anar a notificar al monitor del cementiri. Si, per contra, guanya la presa, aquesta podrà marxar sense poder ser atrapada de nou pel mateix depredador.\nEn el cas que un infant perdi les tres vides, haurà de quedar-se al cementiri esperant que un membre del seu grup li proporcioni aigua (targeta blava) i un altre que li doni menjar (targeta vermella) amb l’objectiu d’obtenir tres vides més. L’aigua i el menjar l’aconseguiran els infants quan vagin a buscar-ho a la base corresponent.\nAl finalitzar el temps establert per l’equip de monitors, es farà recompte dels animals vius de cada grup i el més nombrós serà el guanyador.\nDesprès cal aprofitar aquest espai per introduir conceptes i reflexions relacio- nades amb el medi natural.\nAl finalitzar el joc de rol el grup d’infants i monitors es reuniran per valorar com ha anat l’explicació.