FILADIS: El trage dels valencians, com a trage faller.\nEste article ha sigut publicat, per la Falla Colònia d'Aldaia, este mateix any de 2012.\nComençarem este article fent un poc d’història del que ha sigut el trage utilitzat per als actes festius fallers. En primer lloc, veurem allò que s’ha ocorregut amb el trage de la dona.\nEncara que l’inici de les falles és molt antic i ja vinculat des dels seus inicis al que podríem cridar una festa de barriada, l’estructuració de la festa fallera és molt mes recent.\nPodríem dir que l’any 1931, encara que a març, inclús no s’havia produït el triomf electoral de les candidatures republicanes en les grans ciutats, en l’ambient d’estes ja es respirava el canvi.\nÉs precisament en eixe any, quan es proclama la primera fallera major de València, a més amb el contradictori titol que en aquells moments s’establix com a Reina Fallera, titol que inclús es manté en el cas de Gandia. També en aquell moment es creá l’anomenat Comité Central Faller, antecedent del que acabaria sent Junta Central Fallera, en el dit comité participaven molt activamente el Cercle de Belles Arts de València i l’Associació del Rat Penat.\nFins no cap a molts anys, les falles consistien en una acumulació d’objectes inservibles que col·locats amb evident gràcia, conformaven un monument efímer que prompte seria past de les flames. El mencionat comité, sería des d’eixe moment potenciador dels aspectos artístics per mitjà de distincions, reforçant així, la figura de l’artista faller.\nLes noves autoritats republicanes, van continuar donant un cert suport als actes festius fallers, encara que segons pareix sense molt d’espenta, no obstant la població de la ciutat, cada vegada participava mes en els dits actes, i la festa començava a convertir-se en una atracció per a visitants, de pas per la ciutat i que després elogiaven al tornar als seus punts d’origen.\nÉs al finalitzar la Guerra Civil, quan el nou règim franquista, aprofita l’ocasió per a donar un fort impuls a la festa, en principi substituïx el nom de Comité, que per descomptat sonava massa esquerrà, pel de Junta Central Fallera. Per a Sant Josep de 1940, es convoca el primer concurs de cartell anunciador de les falles i s’obliga que les comissions es convertisquen en associacions plenament constituïdes i amb els seus estatuts legalitzats. A la reina fallera, també se li canvia el titol, que encara que tan desacordat amb la Republica se li havia mantingut, passant a denominar-se Fallera Major i al seu voltant es crea un acompanyament que serà conegut per Cort d’Honor, a la manera de què amb anterioritat havien tingut les Reines dels Jocs Florals.\nPerò a pesar d’este manifest suport de les autoritats, també es van produir algunes topades dels fallers amb les autoritats, especialment quan estos van pretendre airejar en els seus actes les senyeres junt amb la bandera nacional, de manera que el governador Planas de Tovar, va ordenar retirar les senyeres. L’estratègia utilitzada per a l’any següent per la Junta i les autoritats locals, va ser la del “piloteig” i es va proclamar com a Fallera Major a l’esposa del Generalíssim, la senyora Carmen Polo de Franco, que encara que no decliná el titol, si ho va fer en l’assistència als actes, que va assistir en la seua representación la filla del general Aranda.\nEn aquells moments, només existien 42 associacions falleres i només es vestia la fallera major. Hauria que esperar a la dècada dels 40-50, quan algunes d’estes associacions, també crearen el titol de fallera major i la visten de fallera, encara que moltes de la resta de falleres continuen vestint a la manera usual. És llavors quan es multipliquen noves associacions, cas de la de la plaça del Pilar, que ho fa en 1953.\nPerò comencem a entrar en matèria del que realment es pretén en este article. Com hem dit en tot l’anterior, les dones participen de la festa d’una manera significativa pel que fa al lluïment, ja que l’acte festiu les enaltix com s’havia fet en els Jocs Florals, però no forma part de la junta directiva de l’associació, que contínua sent “cosa d’hòmens”. Les dones comencen a vestir-se amb un topictípic trage que vol recordar el que erròniament suposaven que havien utilitzat antigament les llauradores de l’Horta Valenciana, basant-se especialment en els que algunes senyoretes de l’aristocràcia valenciana de la segona mitat del segle XIX, havien anat a recepcions reals en representació de València.\nEn el cas dels hòmens, no hi havia cas, ells vestien dignament amb el seu trage bo de cada dia, en la majoria dels casos, el que s’haurien fet per a casar-se i exercien amb el seu càrrec de president, tresorer, vocal o simple associat. En determinat moment, la jaqueta del trage va ser substituïda per una altra jaqueta realitzada a manera de què van portar els llauradors de mitjan del XIX, de ras negre. A partir d’eixe moment, el trage de l’home es convertix en trage de faller i que hui despectivament, algunes persones criden de cucaracha”. Crec que tampoc cal oblidar-se que en realitat no és més que un pas en l’evolució de la indumentària fallera. Simplement on no hi havia un\ntrage establit, es va formalitzar u.\nEn l’actualitat pareix que els fallers caminen en un altre sentit. Segons pareix el sentir general del món faller, és que el trage del faller ha de coincidir amb el trage tradicional del llaurador valencià. Des del meu punt de vista ho veig correcte, ja que lògicament, si les falles són la representació festiva de la ciutat de València i actualment de gran quantitat de pobles, dels que no ho ha Sicut antany, és motiu suficient, perquè si estem en la necessitat inventar-nos un trage faller, utilitzem i potenciem el que per tradició han utilitzat els nostres avantpassats. De qualsevol manera, i encara que ho faré mes avant, vull ressaltar que el perill residix en els sastres o modistes, que al dia de hui els ha donat per denominar-se indumentaristes i que no tenen ni p….de l’assumpte.\nPassarem ara a descriure el trage tradicional valencià:\nEn primer lloc tenim la camisa. És esta roba la primera que es vist i la més imprescindible. Molts llauradors valencians durant les èpoques antigues, per a estar en el camp durant l’estiu, era l’única roba que portaven. Simplement la cenyien amb un cordell o la faixa a la cintura i no es posaven el calçó fins que havien de tornar a casa. Sempre s’ha realitzat de llenç blanc i la seua forma no ha variat substancialment des del segle XIII.\nLlaurador jove amb sols que la camisa, cabell llarg, solt i les\npolseres sobre la cara. Tocat amb el gorro catalá que critica\nCabanilles com a impropi. Dibuix de Josep Ribelles i Helip.\nCom a complement per a cobrir de cintura cap avall, es col·locava el calçotet, cridat per nosaltres saragüells. El mateix que la camisa, sempre es confeccionava de llenç blanc. Consistia en dos camals molt amples, que s’unien amb una costura i a les que se’ls col·locava una peça romboïdal, per a donarlos mes joc. Se cenyia amb una beta a la cin-tura i de llarg es quedava aproximadamente per damunt del genoll.\nSaragüells de llenç casolà. Procedixen d’Aldaya.\nCol·lecció Ferrandis- Bermejo.\nComplementàriament el llaurador i especialmente a partir del segle XVIII, feia ús d’una faixa d’estam, de filadis o mescla d’ambdós: La dita faixa consistia en una tira allargada de quasi tres vares de llarg i una tèrcia d’ample, amb flecs en ambdós extrems i normalmente de color roig carmesí. En un dels extrems es doblegava i cosia per a formar una butxaca que es tancava amb una anella de llautó. El llaurador per a vestir solia cenyir-la fluixa, però quan tènia que fer algun esforç, la cenyia amb força.\nGeneralment caminava descalç i sense calces, evitant així el gasto inútil del calçat. No obstant això, quan tornava cap a casa o tènia que circular per terreny pedregós o que haguera perill de clavar-se algun objecte punxant, es col·locava unes espardenyes d’espart, que cridem de “ramalet”.\nEl cabell solia portar-se llarg, en cabellera o lligat amb una cinta que ho arreplegava, se sap també d’un cert costum de deixar-se polseres penjant sense arreplegar. El cap per a les labors agrícoles, es cobria amb un barret de palla, per a resguardar-se del sol.\nSi era hivern, per a abrigar el tors sobreposava una espècie d’ajustador o armilla, construïda de llenç o de llana, la majoria de les ocasions de color blanc i ocasionalment d’altres colors, entre els que predominava el blau.\nFins ací, era el trage de cada dia per al treball i inclús per als diumenges. En els dies de celebracions o quan per algun motiu ho requeria, el vestit era més luxós. En eixes ocasions, el llaurador sobreposava sobre el calçotet un segon calçó construït de llana o seda, en ocasions quasi tan ample com este. El calçó ample de llana, per estar de vegades tintat amb una substància colorant anomenada “negrilla”, va rebre eixe nom.\nLlaurador valencià en dia de festiu. Porta saragüells de\n“negrilla”, faixa de seda ratllada, còfia de seda i jupa.\nGravat de Juan de la Cruz Cano i Olmedilla.\nEl mateix ocorria amb el tors, si era estiu, li sobreposava una casaca curta a la que cridaven capotet o jupa, però que la majoria de les vegades no cenyia i simplement la deixava caure sobre un dels muscles, quedant com un simple adorn. La dita casaca curta no solia formar conjunt amb el calçó, sent teixit i color distints del d’este.\nLa faixa, el que tenia possibilitats, en compte de ser d’estam o filadis, la substituïa per una de seda fina, que moltes vegades era ratllada. Altres vegades, feia utilització d’un cinyell de cuiro brodat que li sèrbia per a portar l’anella, el pedrenyal i l’esca; també el cinyell-canana en què portava preparats els tirs, en cas de portar arma de foc.\nCinturó-canana de badana brodada amb seda.\nVa formar conjunt amb un colet datat l’any 1803.\nEl cabell, en compte de portar-ho solt o lligat amb cinta, era arreplegat per una ret de seda o còfia, amb llargs alborços i subjectar al cap amb una cinta. Solia complementar este tocat la muntera, que era a manera d’una gorra de vellut, pelfa o drap. De vegades i en cas de sol, la gorra era substituïda per un barret d’amples ales i copa baixa, cridat per este detall de “copino”.\nTaulellet que representa a un valencià de finals del segle XVIII.\nPorta calçó estret, jupa, còfia, barret de “copino”, sabates amb sivella i calces.\nMuseu Nacional de Ceramica Manuel Gonzalez Martí.\nFaixa de seda ratllada de finals del segle XVIII o primers del XIX.\nProcedix d’Aldaia. Col·lecció Ferrandis-Bermejo.\nPer a estes ocasions el llaurador utilitzava calces de seda, estam o fil, que arribaven fins a la part de davall dels genolls, on les subjectava amb unes lligues o lligacames. D’estes mitges les hi havia amb peu o senseell, este últim model, lògicament evitava molts pedaços pel desgast, la qual cosa implicava un menor gasto i faena de manteniment.\nEl calçat consistia en unes espardenyes fines de cànem, dels que hi havia distints models i que se subjectaven a la cama per mitjà de cintes, que podien ser negres o de colors. El llaurador poques vegades solia fer ús de la sabata, que només utilitzava per al dia de la seua boda i posteriorment només de vegades molt especials.\nEn els dies de freds intensos o en actes religiosos, com assistir a bodes o soterrars, el llaurador es cobria amb una capa de drap grosser negre, o un capot amb mànegues del mateix material. També hi havia capes de seda i de colors mes vistosos, no per necessitat havien de ser negre.\nNo sempre per a resguardar-se del fred es va utilitzar la capa, existien també les anomenades mantes morellanes, que eren de cuadros de colors blaus i blancs, eren de grans dimensions i formaven en una de les seues vores un punta que en cas de pluja, es tirava sobre el cap i servia també per a protegir-se d’ella. Hi ha un error actual a cridar manta morellana a la mostra que es fabricava generalment en la ciutat de València. La morellana es fabricava més sovint en Bocairent i Ontinyent, encara que conservava el nom de la població de Morella.\nLa manta de mostra, era utilitzada pel llaurador en dies festius i quasi com un element de passeig i lluïment, per la qual cosa comunament en compte de portar-se cobrint el cos es deixava caure sobre els muscles. Era de vius colors i portava un floc mes historiat i amb alborços, cosa que no solia portar la morellana que portava un floc molt simple.\nManta de mostra. Mitjan del segle XIX. Procedix d’Aldaya.\nFreqüent era que es portara algun arma defensiva, que solia consistir en un pal que els llauradors utilitzaven amb la màxima destresa i del que existixen fins tractats de la manera d’utilitzar-los, com els existixen de l’esgrima que és la pròpia dels cavallers. L’altre element defensiu, solia ser la navaixa de grans dimensions anomenada “faca”.\nNavaixa de probable producció valenciana, de finals del segle XVIII.\nNo sempre el llaurador va portar en dies festius el calçó ample, altres vegades, se feia servir també del calçó estret a manera de què es portava en les ciutats per menestrals i oficials dels diversos oficis i estaments. Els dits calçons estrets, se solien fer ocasionalmente també de sedes i de diversos colors. Era este un dels trets que induïen a diferenciar la gent de la ciutat, dels de l’Horta. Altres elements diferenciadors, podrien ser les calces, que en el cas dels de la ciutat, solien ser de peu i amb cuadret brodat; o els sombrers que en la ciutat solien ser de cresol; o les sabates que substituïen moltes vegades a les espardenyes i portaven sivelles d’argent.\nDel que s’ha dit anteriorment cap descripción literària, s’adapta tant com la que fa el nostre cèlebre i reconegut botànic Josep Cabanilles Palop en les seues Observacions: “Es aquí el lienzo casi la única tela que usan los labradores para el campo, cuyo vestido se reduce á camisa, calzoncillos anchos y chaleco muy corto, todo de lienzo, faxa de estambre ó seda, y alpargates, sin calcetas ni otro abrigo aun en el invierno.\nCubrianse antes la cabeza con monteras de terciopelo de figura hemisférica, con caídas semi circulares una á cada lado; hoy se ven muchos con sombreros gachos y gorros catalanes, alterando así el vestido nacional. En los días de fiesta añaden una chupita corta de seda, filadis, ú otra tela decente que llaman capotét (casaquilla corta), un segundo calzón ancho de lana llamado de negrilla, pañuelo de seda al cuello con un nudo á la punta, medias que no llegan á la rodilla, con sus ligas de seda, alpargate fino ó zapatos; y en el invierno capa de paño azul, ó de otro mas basto pardo, llamada borreguera.\nLa capa anuncia ceremonia ó frío; en las demás oca siones, quando no van á trabajar, llevan el capotét al hombro sin meter los brazos en las mangas, de modo que es regular envejecer y llegarse á destruir esta especie de chupa sin haber servido jamás para ajustar el cuerpo: dexan crecer el pelo, que es casi siempre negro, y lo recogen en una redecilla de seda, matizada alguna vez con oro. La ligereza y limpieza se descubre en este trage nacional, que dexa el cuerpo con entera libertad. Tienen descubiertos los brazos, piernas y casi siempre el pecho…”\nPerò ja no vull fer mes llarg este article i passaré a continuació a desenrotllar la verdadera intenció que em mou a escriure-ho.\nCom ja hem dit quasi al principi, la creació del trage de faller és molt recent i sense cap rigor. Per dir-ho d’alguna forma, és simplemente el substituir la jaqueta del “trage-jaqueta” actual, per una “jaqueta-jupa” d’aspecte de la utilitzada pels llauradors de la segona mitat del segle XIX i com a distinció\nentre ells una banda de tela a manera de faixa que els distingisca en el seu càrrec.\nPerò molts fallers, influenciats per la revolución produïda des dels finals de la dècada dels 70, pels grups de balls tradicionals i per les investigacions realitzades per les persones dedicades a l’estudi de la indumentària tradicional, desde l’Associació Valenciana d’Indumentaristes (AVI), han començat a interessar-se per portar com a trage faller, en especial per a alguns actes de mes lluïment, la qual cosa hem estat descrivint amb anterioritat i que constituïx d’alguna manera nostre trage tradicional o nacional.\nEl perill actual consistix en el fet que quan es va crear l’Associació Valenciana d’Indumentaristes l’any 1983, era amb la intenció que la denominació d’indumentariste, fora utilitzada per les persones dedicades a l’estudi d’esta com a ciència o com a disciplina. Com açò en realitat no ha sigut així, ja que el títol ha sigut apropiat per tota una sèrie de persones que veient la possibilitat de traure-li partit al títol, han muntat botigues i tallers dedicats a confeccionar roba fallera, davall del ressonant títol de “Indumentària Valenciana”.\nL’indumentarista que s’oculta ara davall el rètol d’una botiga d’Indumentària Valenciana, és excepte en casos que es podrien comptar amb els dits d’una sola mà, un total desconeixedor del que diu i fa. Inclús podria dir que fins eixos pocs que saben fer-ho bé, es prostituïxen fent coses que no haurien de fer, amb tal de quedar bé amb el client i continuar omplint la butxaca.\nDeixaré de costat el vestit de la fallera, que com haurà observat el lector, no forma part essencial d’este article, ja que quan l’estimat amic que em va proposar escriure-ho, em va demanar simplement que fera un articule de com haurien de vestir els hòmens que per als actes fallers, es visten a la “valenciana”. Com açò és el que precisament vull expressar, només faré crítica de la indumentària de l’home.\nÚltimament, s’advertix al veure passar algunes falles, que alguns dels fallers que desfilen, ho fan vestits de casaques, amb colors cridaners i inapropiats, amb sabates de colors, i altres detalls mes, que en la seua època eren interpretats com un símbol clar d’efeminació i que en el seu moment es va\ncridar “a lo petimetre”. Algun inclús pareixen “el rei de la França”.\nTampoc vull fer-me molt pesat i dir massa “barbaritats”, finalitzaré l’article, ja que en este tema sóc molt religiós, amb un parell de rogatives o peticions, inclús crec que trauria en processó a algun sant, sempre que ajudara.\nLa primera als comerciants, eixos que ja he citat, i que tenen un retol en la seua botiga que diu Indumentària Valenciana. A ells pregue, que deixen de mal informar els seus clients aconsellant-los sobre el que desconeixen. Que es limiten a cosir, ja que de algo cal viure, però que es deixen d’inventar. El trage històric, “és el que és”, o millor dit, “va ser el que va ser”. No cal fer elucubracions per a fer-ho distint, ja no sols del què va ser, sinó inclús del de la botiga del costat.\nEn segon lloc al faller o client potencial d’eixa botiga, que no demanen que els facen un trage distint, espectacular, que al passar en la desfilada o acte, la gent que ho veu tinga la necessitat dir: Tomaaaaaaaaaaaa… eixe com va. Que clar…segons l’observador tindrà una percepción distinta.\nEn tercer lloc, com a reflexió, tinguem en compte que els nostres avantpassats van ser unes persones respectables que van viure unes condicions molt dures i que vestien més be pobrament, però amb dignitat i un cert estil. No els ridiculitzem utilitzant uns trages que ells mai s’hagueren posat.\nPer a finalitzar, vos diré que la indumentària popular és un tema d’estudi complicat, del que jo després de mes de 30 anys dedicantli pràcticament tot el temps que em queda disponible després de la meua professió, crec que sóc inclús un autèntic novell.\nInvestigador, col·leccionista i vicepresident de l’Associació Valenciana d’Indumentaristes.\nPublicado por Vicent Ferrandis en 15:57


Pixels i dopamina. La teva altra vida a la pantalla | CCCB LAB\nCaptura del joc Minecraft.\nDe l’ampli ventall de pantalles que formen la nostra quotidianitat només n’hi ha una en la qual pots morir i renéixer. Pots ser honest o brètol, alien, giny o humà, guanyador o perdedor. Només en una pots conduir el desenllaç d’un món fantàstic com si la complexitat de l’univers depengués del teu enginy i la teva traça.\nNo es tracta de la pantalla que defineix el qui l’observa com a espectador. No és la caixa tonta per la qual s’aboquen a la realitat els «couch potatoes» que Sartori va anomenar despectivament homo videns: una massa passiva de zombies teledirigits. Com a part de l’encanteri, la pantalla joc exorcitza l’espectador del seu paper «passiu» per convertir-lo en un «gamer», un interactor. Sense les accions del jugador no hi ha trama ni desenllaç: la gràcia radica en la interacció.\nLa pantalla joc, ara també amb la mediació de ginys com la Wii i la Kinect, crida l’usuari a intervenir en la narració de manera física i cognitiva. L’obliga a pensar, moure’s, gesticular per conduir el seu avatar en el món de l’animació gràfica on tot sembla possible. És al mateix avatar delgamer a qui li passen les coses, no pas a un actor amb qui aquest es pot identificar o no.\nCom tota pantalla, la del joc també suscita odi i admiració, inspira mites i certeses. Si vint anys enrere se suposava que els videojocs interessaven només homes adolescents amb patologies com el desig d’evasió, avui és possible dir que es tracta de la indústria més important en el món de l’entreteniment, on empreses com Nintendo, Square-Enix, Ubisoft o Blizzard es disputen un tron sempre canviant segons els horitzons que descobreixen les tecnologies i la creativitat. Els números són contundents: segons l’Entertainment Software association, només el 2010 els consumidors es van gastar més de 2.500 milions de dòlars en jocs, hardware i accessoris. El jugador mitjà té uns 37 anys i en porta 12 d’entrenament, i la comunitat gamer és un 42 per cent femenina.\nSensació i intel.lecció es conjuguen en el si de la pantalla joc, que s’ha sabut valer de la resta de les pantalles per generar el seu relat i que ha retornat a la cultura popular personatges i gestes reconeguts, des de Mario Bros i Pacman fins a Halo, Counter Strike, Call of dutie i Dead or Alive.\nLa pantalla joc és la pantalla del 3D, la del món reinventat, cada vegada més mimètica en termes tècnics i fantàstica alhora. La dels videojocs comparteix amb la pantalla publicitària la falta d’innocència en la lluita per la seducció. A la seva recepta es cuina a la perfecció un món de fantasia que té molt més a veure amb la naturalesa humana que no pas amb la ficció. Els seus productors saben que aquells personatges amb ninetes més grans i parpelleig pausat són percebuts com més sociables i atractius (D. Weibel, et al. 2009) i que aquells gamers representats per avatars més bells acostumen a comportar-se amb més seguretat per l’anomenat «Efecte Proteu» (N. Yee i J. Bailenson, 2007). Coneixen exactament de quina manera han de dissenyar els seus personatges, sobre la base de teories com la de l’Uncanny Valley, que explica el límit en el qual una animació de trets humanoides ens genera tendresa i empatia o repulsió i incomoditat.\nLa pantalla joc ha afinat el seu èxit traient profit de recerques en el món de les ciències cognitives, la psicologia i la interacció persona-ordinador per entendre la manera en què percebem, de quina manera prenem decisions quan ens envaeix l’emoció, com aprenem a gestionar recursos, a col·laborar amb altres i fins i tot la relació temporal entre la vista i el moviment de les mans.\nÉs probable que la pantalla lúdica posi sota la lupa científica algunes de les idees que Hitchcock practicava per intuïció i Aristòtil ja havia descrit segles enrere sobre composició narrativa. Els conceptes de presència, per exemple, la importància del factor sorpresa en aconseguir que els espectadors se submergeixin en una trama i tinguin la resposta emocional positiva o negativa.\nI quina és la clau de la seducció d’aquesta pantalla? Pioner en recerca en experiència i disseny de jocs, XEODesign va dur a terme un experiment amb uns resultats que suggereixen que la gent juga, no tant pel joc en si mateix, sinó per l’experiència que aquest crea: puntes d’adrenalina, una aventura imaginària, un repte mental o l’estructura que el joc ofereix, com un moment de solitud o en companyia d’amics. La gent juga a jocs per crear experiències espontànies, com la superació d’un repte difícil que li permeti evadir-se de les preocupacions quotidianes, o dedicar-se simplement al que el dissenyador Hal Barwood anomena «l’alegria de resoldre alguna cosa».\nCasos de jocs d’èxit com World or Warcraft o el més recent Minecraft han demostrat que hi ha jocs per a tot tipus de gamer i motivació. S’ha dit que la fascinació pels impecables gràfics 3D i la complexa trama d’acció infinita mantenen atordits els jugadors de videojocs. Ja que, com explicar aquest pressupòsit davant de fenòmens com el de Minecraft en què el propòsit radica a construir el teu món a partir de blocs estil Lego per refugiar-te de criatures sense pietat que ataquen de nit, sense més trama ni neguit estètic?\nEls jocs són la forma més antiga d’educació i jugar és una de les funcions vitals de qualsevol criatura amb capacitat d’aprendre. Jugant aprenem sense adonar-nos-en, experimentem sensacions i posem a prova l’intel·lecte. Com assegura Allen S. Weiss, CEO de NCH Healthcare System, estar immers en un videojoc, tenir el cervell estimulat, pot encoratjar el sorgiment de solucions creatives i l’adaptació a circumstàncies. «Aquestes idees i aquests pensaments es poden aplicar a situacions de la vida real. Els resultats poden ser sorprenentment positius per als individus, les comunitats i la societat en el seu conjunt».\nMentre la resta de les pantalles mostra alguns dels models en què se sosté el nostre món estan en decadència, mentre repeteixen les escenes del col·lapse ecològic, financer i polític, hi ha optimistes de la talla de Jane McGonigal que consideren que els jocs seran els que ens ajudaran a canviar-ho tot. Per a l’autora de «Reality is broken. Why games make us better and how they can change the world» (La realitat està trencada. Per què els jocs ens fan millors i com poden canviar el món), jugar a videojocs és productiu: genera emocions positives, relacions socials més fortes, sentit de consecució i satisfacció, i per a aquells jugadors que són part d’una comunitat, l’oportunitat de construir un sentit de propòsit.\nPer a McGonigal, la realitat està trencada i, per això, milions de persones s’estan moltes hores al dia immersos en videojocs a partir dels quals aconsegueixen una felicitat que no troben en el món real. En aquests entorns els usuaris col·laboren més i millor, es comprometen en la resolució de causes complexes i s’esforcen per triomfar. Els jocs ens fan millors i ens podrien assistir en l’aventura de millorar el món si la ficció girés al voltant de les problemàtiques de la realitat com curar el càncer, lluitar contra la fam al món o aturar el canvi climàtic.\nAixí, batallons de gamers amb habilitats hiperdesenvolupades gràcies a hores d’entrenament en el món virtual podrien resoldre els problemes que pateix la humanitat amb l’habilitat d’un especialista. Al cap i a la fi, si com diu Malcom Gladwell a Outliers: the story of success deu mil hores de pràctica fan un virtuós, un adolescent que juga cada dia a desactivar plantes nuclears acabaria sent un tècnic especialitzat al cap de poc temps. Hi ha 8.765 hores en un any aproximadament, avui dia hi ha més de 500 milions de persones al món jugant a jocs en línia durant una hora cada dia. I un usuari jove acumula de mitjana unes deu mil hores d’entrenament en arribar als 21 anys d’edat. Es tracta gairebé de la mateixa quantitat de temps que passem a l’escola secundària.\nInteractivitat implícita i explícita, joc, realitats alternatives amb una mediació tecnològica: sembla suggeridor que davant de la crisi del model actual, es podria configurar així una educació per al futur. De la mateixa manera, cada vegada són més els tractaments mèdics que utilitzen jocs en espais immersius per oferir als pacients una teràpia de rehabilitació més atractiva. Sense anar gaire lluny, a la Universitat Pompeu Fabra hi ha un projecte del grup de recerca Specs, el Rehabilitation Gaming System, que utilitza jocs en entorns de realitat virtual a fi que els pacients recuperin la mobilitat de les extremitats superiors després d’haver patit un infart cerebral.\nNo obviarem aquí els efectes secundaris de la pantalla joc. Un cervell inundat de dopamina (responsable que els gamers se sentin feliços quan juguen) i amb puntes d’adrenalina podria desenvolupar addicció i encara no són concloents els estudis que intenten explicar la relació entre la violència en el món virtual i el real. Ara, de la mateixa manera que amb la resta de les pantalles, el desafiament radica a dissenyar els continguts indicats per generar dependència i placebo o remei i vitamines.


moianès.net, el portal del Moianès i rodalies - Suave Calentito\nAportacions: Suave Calentito\nEnviat el Dissabte, 17 de juny a les 06:00:00 per Redaccio\nNo traduiré deliberadament el títol, que vaig sentir en un dels meus viatges arreu del món, en un llunya país, de quin nom no puc – per més que m’esforço – en-recordar. Em va cridar l’atenció, l’extrema alegria i la franca cordialitat dels seus nadius, que lluny de la competició i la lluita [ com en el nostre país ] practicaven la cooperació i l’ajuda. Tothom portava una minúscula bossa de vellut, d’un color marro clar ,al cinturó dels pantalons en una butxaca, dins la motxilla, lligada al coll,... i em vaig prometre que ben aviat desvetllaria el seu secret per poder-lo explicar a la meva tornada.\nAbans del vespre d’aquell mateix dia, no tant sols coneixia la utilitat de les bosses de vellut, sinó que jo mateix en duia una al cinturó dels meus pantalons !. La bona gent d’aquell país, tenia el costum d’agrair totes les accions que jo feia, i no tant sols de manera formal – com en el nostre país – sinó que en manifestar-ho es treien la bossa, la obrien i semblava talment que et llençaven al damunt el seu contingut, que era del tot invisible, però que certament transmetia la sensació que ells definien com un suave calentito; no em va costar gaire començar a practicar la costum local, i aquell vespre quan em vaig estirar damunt del llit, em sentia com mai abans, compres, estimat i content de mi mateix !\nLluny de les expectatives dels capitalistes, malgrat l’exponencial increment de les vendes d’estris innecessaris, l’índex de felicitat, anava a la baixa dia rera dia, fins a l’extrem que no es generaven prou recursos per a tractar tots els mals provocats per l’abús de les bosses de color vellut fosc. El país va entrar en un període de decadència econòmica, i pandemies com la fam i algunes malalties associades a la misèria, van tornar a fer-se presents. Els capitalistes insistien en la necessitat d’aplicar més i més frio picante per sortir d’aquesta situació, que finalment va portar al país a fer fallida general.\n© Antonio Mora Vergés"


La Garrotxa inicia el projecte pioner Empreses lingüísticament responsables perquè les empreses es comprometin amb l'ús del català - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a La Garrotxa inicia el projecte pioner Empreses lingüísticament responsables perquè les empreses es comprometin amb l’ús del català\nLa Garrotxa és pionera en l’aplicació del projecte Empreses lingüísticament responsables, un pla proposat pel Servei de Català d’Olot-La Garrotxa perquè les empreses incorporin compromisos relacionats amb la llengua. De moment, al projecte s’han adherit 12 negocis.\nIncorporar conscientment el català en la gestió empresarial com un valor afegit. Aquest és l’objectiu del projecte ‘Empreses lingüísticament responsables’, innovador a tot Catalunya i que s’ha començat a aplicar a la Garrotxa, a instàncies del Servei de Català de la comarca. Es crea un segell que distingirà les empreses que treballen amb consciència per la llengua, una marca que hauria de repercutir positivament amb aquells privats adherits al projecte perquè el consumidor conscienciat identificarà les empreses responsables amb el català.\nLes empreses aniran incorporant els compromisos amb la llengua de forma gradual, i s’han creat quatre fases diferents de treball amb el català. Els adherits rebran assessorament per part del Servei de Català que els hi pertoqui, i és el mateix ens qui certificarà juntament amb Dinàmig si es compleixen els objectius en el termini fixat. A la Garrotxa s’ha iniciat el projecte amb 12 empreses, i la intenció és estendre el model arreu del país.


El que teniu a les mans és un recull d?articles, entrevistes i apunts diversos sobre literatura russa i polonesa fet per una poeta i traductora russa que viu a Catalunya. L?objectiu d?aquest volum és, primer, informar sobre el conjunt d?obres russes ?de les bones!? que s?han publicat darrerament en català i castellà; i segon, convidar el públi...\nEl que teniu a les mans és un recull d?articles, entrevistes i apunts diversos sobre literatura russa i polonesa fet per una poeta i traductora russa que viu a Catalunya. L?objectiu d?aquest volum és, primer, informar sobre el conjunt d?obres russes ?de les bones!? que s?han publicat darrerament en català i castellà; i segon, convidar el públic a llegir autors russos i polonesos que ja coneix (cosa que facilita l?aparició de noves traduccions i reedicions dels clàssics), o bé a descobrir-ne de nous.\nEls autors i els llibres hi són retratats a pinzellades, amb la intenció de presentar-los al públic en textos de lectura amena i fer-li venir ganes de saber-ne més. A vegades l?única obra comentada d?un gran autor és clarament menor: tot i així, mereix ser llegida per la seva condició de raresa, i també per les circumstàncies que l?envolten. En altres ocasions, una novel·la més aviat fallida d?un escriptor extraordinari és un punt de partida per parlar d?un tret de la personalitat de l?autor o d?una altra novel·la seva. També hi ha ressenyes en què, en lloc d?analitzar el llibre, s?analitza el prototip d?un personatge i el seu misteri particular.\nEn cada cas concret, l?autora s?ha deixat portar per allò que li interessava més, tant si era dins com si era fora del llibre, amb el desig de compartir la seva troballa amb un lector encuriosit. I encara, en més d?un article, ha mirat de perfilar algunes amistats entre escriptors, ja que sempre i a tot arreu són un bé escàs.\nBulgakov, Mijail Afanasevich / Dyakonova, Xènia\nRelats de Kolimà II & III (La riba esquerra / El mestre de la pala)


Un motorista de 18 anys ferit en un accident en València\nL'incident s'ha produït este matí\ndimecres, 30 d’octubre 2019 - 14:55h\nEste dimecres de matí, cap a les 11.45 hores, en el carrer d'Isabel de Villena de València, s'ha produït un accident de moto, en el que un xic de 18 anys ha resultat ferit. Fins al lloc, just darrere de la platja de la Malva-rosa, s'ha desplaçat una ambulància de Suport Vital Bàsic (SVB) d'Infermeria i una altra del Servici d'Atenció Mèdica Urgent (SAMU).\nEls servicis mèdics han assistit al jove per politraumatisme, com a conseqüència del colp. Ràpidament, i després de ser estabilitzat per l'equip sanitari, el xic ha hagut de ser traslladat fins a l'Hospital Clínic Universitari de València, segons expliquen fonts del cas. Fins al moment no ha transcendit més informació sobre l'estat de salut de la víctima.\nUn motorista ferit en un accident en xocar amb un cotxe en la Plaça Saragossa de València\n"Rescatat un escalador ferit en el Puig Campana" "Fotos. 2 vehicles xoquen en Benifairó de la Valldigna"


no som a casa... som de viatge: Un matí a l’Òpera\nEn la nostra lluita contra el jet lag ens hem llevat sorprenentment a les 6 a.m.! I ens hem plantat davant el Sydney Opera House. La ciutat ens ha rebut amb un magnífic dia assolellat que hem aprofitat al màxim passejant pels seus barris històrics i visitant amb un guia la seva icona més internacional. No ens ha deixat indiferents. És un edifici impressionant, amb una història arquitectònica molt interessant i a més es troba en un paisatge immillorable.\nL’Òpera de Sydney té gairebé mig segle. La seva edat fa encara més espectaculars les seves formes. Va ser idea de Jorn Utzon (arquitecte danès amb cognom japonès). El disseny va estar a punt de quedar en un calaix, i alguns van arribar a dir que era irrealitzable. Però Utzon va persistir i finalment va tirar endavant, encara que li va costar el càrrec. El govern australià el va retirar del projecte i mai més va tornar a Sydney per veure acabada la seva obra mestra.\nI del monument més emblemàtic als orígens de la ciutat. El barri més antic de Sydney, The Rocks, és ara un idíl·lic espai per passejar i comprar. És curiós que el que ara sembla un poble per gent amb diners era en un inici un cau de mariners beguts i cases de barrets.\nEl Darling Harbour és una antiga zona portuària convertida en un centre d’oci i turisme. Hi ha museus i centres comercials amb botigues i restaurants. Es fa agradable passejar prop del port i apamar la ciutat i el ritme dels seus habitants. Per cert, a Sydney hi ha moltes gavines (mío!) i més ibis que coloms!\nFoto 1: Sydney Opera House\nFoto 2: Detall de la “pell” de l’òpera (feta amb més d’un milió de rajoles)\nFoto 3: Cases del s. XIX de The Rocks\nFoto 4: Darling Harbour\nPublicat per Anna i Felip a 7:39\nAnònim 1 d’octubre de 2009 a les 15:10\nDonde "Memo" ?\nAqui el gatito dice que "....MIAU"\nAnònim 1 d’octubre de 2009 a les 15:21\nAi que preciós!!! És que és una ciutat meravellosa, com tot el país, vaja! Veig que porteu el jet lag prou bé, no?\nSeguirem pendents de la vostra aventura.\nAnònim 2 d’octubre de 2009 a les 3:11\nEs molt bonit espero que tu passis molt bé petons de tota la secció\nAnònim 2 d’octubre de 2009 a les 9:38\nI quan fareu submarinisme?? Perquè això de fotografiar meduses des de la barrera no té mèrit, jejeje. Us aniré llegint atenta, a vore quan cauen les fotos subacuàtiques!\nYolanda 3 d’octubre de 2009 a les 7:49\nEi, quins bons records!!! oi que és una ciutat maquíssima? I l'edifici de l'Òpera és espectacular!!!!


Jornada formativa sobre la implementació del projecte europeu 'Triangulum' a Sabadell | Xarxa Punt TIC\nProjecte 'Triangulum'. Source: Ajuntament de Sabadell\nL'Ajuntament de Sabadell ha participat en el projecte 'Triangulum' i ha generat una estratègia per implementar-lo a la ciutat, amb un seguit d'accions en els camps de la mobilitat, l'energia, les TIC, etc. El 18 de novembre, organitza una jornada formativa i participativa oberta a tothom interessat en les temàtiques d’innovació urbana del nostre entorn local, comarcal o metropolità.\nEl projecte Triangulum, finançat per la Comissió Europea, busca "solucions reals de ciutat intel·ligent" i oferir-les a altres ciutats perquè les puguin replicar.\nAquesta jornada formativa anomenada 'Implementació del projecte europeu Triangulum a Sabadell: Taller final amb agents locals i de les ciutats “far”' tindrà lloc el proper dilluns 18 de novembre de 2019 de 09:30 a 17:30 hores a l’Auditori del Vapor Llonch de Sabadell, amb aquest ordre del dia.\nEl taller, obert a tothom interessat en les temàtiques d’innovació urbana a l'entorn local, comarcal o metropolità, es basa en presentacions i demostracions respecte l’Estratègia d’implementació del projecte Triangulum a Sabadell en els àmbits de mobilitat, energia, tic i desenvolupament econòmic, a fi d’obtenir les opinions i visions dels assistents respecte com completar i millorar la implementació ja realitzada o prevista. Per assistir al taller, cal que indiqueu les vostres preferències respecte les temàtiques en què voleu participar responent a aquest formulari.\nEl taller comptarà també amb la presència de representants de les ciutats “far” del projecte: Manchester (Regne Unit), Eindhoven (Països Baixos) i Stavanger (Noruega) i tindrà un servei d’interpretació simultània anglès-català-castellà.\nTambé, es realitzarà una visita guiada a projectes de Sabadell en reutilització energètica d’aigües residuals i nova flota sostenible d’autobusos urbans el 19 de novembre conjuntament amb representants de ciutats de la “International Climate Initiative” amb places limitades.\nDe igual manera, la presentació sobre els 3 projectes europeus Horizon 2020 en què participa l’Ajuntament de Sabadell, es farà a la fira Smart City Expo World Congress el dia 20 de novembre (Stand de la Diputació de Barcelona).\nPer a tenir més informació sobre aquests esdeveniments, els podeu trobar a la seva agenda. Per a confirmar l'assistència a alguna de les activitats, cal enviar un correu electrònic a innovacio@ajsabadell.cat.\nMonday, 18 November, 2019 - 09:30 to 17:30\nAuditori del Vapor Llonch de Sabadell\nCtra. de Barcelona, 208 Sabadell


Una estrella Michelin en un poble de 150 habitants: "Amb el confinament municipal no ens queda més opció que tancar" La República\nACN Sagàs.-A Sagàs (Berguedà), amb tan sols 145 habitants, hi ha el restaurant Els Casals, amb una estrella Michelin. El local s’ha anat adaptant a les restriccions i ha continuat […]\nACN Sagàs.-A Sagàs (Berguedà), amb tan sols 145 habitants, hi ha el restaurant Els Casals, amb una estrella Michelin. El local s’ha anat adaptant a les restriccions i ha continuat obert malgrat les limitacions per la covid-19. Ara, però, el confinament municipal a tot Catalunya ha fet inviable continuar amb el negoci obert i, per aquest motiu, els responsables del restaurant han decidit abaixar la persiana temporalment. “No veig els meus veïns venint a dinar al restaurant un dimecres, no ens queda cap altra opció que tancar”, explica Oriol Rovira, cuiner del restaurant. El tancament es mantindrà fins que les restriccions per la covid-19 deixin de ser tan limitades. Rovira també ha tancat els dos restaurants que té a Barcelona: El Porc i el Sagàs.\nTenia quilos de tòfona recollides a la seva finca i en el seu punt òptim per servir al restaurant. Ara però, amb Els Casals tancat, el cuiner Oriol Rovira no té més remei que vendre-les a col•legues de feina. Amb el confinament municipal, no pot mantenir obert el restaurant, amb una estrella Michelin, perquè la situació ho fa “insostenible”.Fins ara, s’havien adaptat a cada situació. “Sóc partidari d’obrir per poc que sigui, però arriba un moment que ja no és possible”, lamenta. De moment, ha optat per avançar les vacances dels treballadors i, a partir del 21 de gener, decidirà si els aplica l’ERTO o torna a obrir. Tot dependrà de les restriccions. Rovira lamenta que el Govern apliqui restriccions generals i a última hora, sense temps de maniobra. En un restaurant com el seu, d’alta gastronomia, s’hi afegeix el fet que es treballa amb producte de primera qualitat i de preus elevats. “Pots anular la reserva, però la matèria primera ja l’has comprat”, explica. De moment, ha decidit tancar temporalment el restaurant Els Casals, i també els dos restaurants que té a Barcelona: El Porc i Sagàs. En canvi, just abans del Nadal, ha engegat un nou negoci a Andorra: un hotel de muntanya a Encamp. “Sembla una contradicció perquè és un projecte nou, però al final hi ha coses que són inajornables”, afegeix.


Els millors discos de 2019 segons la crítica (del 20 a l'11) | Enderrock.cat\nArxivat a: Enderrock, Mazoni, menut, Tribade, pascal comelade, hidrogenesse, Premis Enderrock 2020, Miquel Gil, xarim aresté, Pau Vallvé, la casa azul, gertrudis\nHidrogenesse canten a la nostàlgia envoltats d’instruments irreparables o en desús enregistrats entre París i Barcelona. Un disc on nous ritmes i sons es barregen sense pudor amb el pop electrònic.\nL’any del comiat dels escenaris, Comelade entrega una de les obres més rodones. Rodejat dels seus còmplices favorits (Aresté, Pascual, Pinhas, Busquets), lliura una obra tan personal com universal.\nRap transfeminista sense complexos. Crues i directes, el trio canta a ‘las focas, las zorras, las chonis, las dragqueens’ en un debut que vol remoure consciències al ritme de músiques urbanes que marca el DJ Big Mark.\nNo em dona la gana\nEl trio de la Garriga estripa una vegada per totes el ventilador amb una col·lecció de cançons rodones, pensades i arranjades per ser ballades a les festes majors d’estiu. Una increïble col·lecció de hits totals.\nQuart àlbum en solitari del guitarrista flixanco, que s’allunya cada vegada més del blues per endinsar-se en textures cada cop més contemporànies. Irregular, genial, i de vegades excessiu, el disc és una bona mostra de la incontinència creativa d’Aresté. Un treball que acaba amb sis instrumentals d’aroma jazzístic amb Xarim a la trompeta.\nVallvé torna amb noves cançons després de dos àlbums en directe publicats el 2018. Un disc molt més cru que el doble treball anterior, Abisme cavall hivern primavera i tornar (RHRN, 2017). Un treball orgànic enregistrat d’una tirada amb guitarra, baix i bateria, sense pirotècnies. Un disc lluminós, encara que amb un final agredolç.\nJaume Pla reivindica la mala llet en el seu retorn per la porta gran al rock. Un disc estripat i parit des del ventre ple d’allò que el músic de la Bisbal d’Empordà sap fer millor: cançons rodones. Pla es transforma en animal salvatge i reivindica el format de power trio amb l’omnipresent baix de Miquel Sospedra i la bateria d’Aleix Bou.\nLa maduresa emocional ha entrat de ple en el món aparentment naïf com és el de La Casa Azul. Guille Milkyway ha llançat les cançons d’un disc publicat cinc anys després de gestar-se. El barceloní narra de manera costumista la decadència de les relacions de llarga durada a la vida familiar, i ho fa amb la màxima eufòria i èpica.\nEl cantant de Catarroja musica Cassasses, Estellés o Begonya Pozo en el que possiblement sigui el seu millor disc des del referencial Orgànic (Sonifolk, 2001). Un treball polièdric que compta amb una cuidadíssima producció a càrrec d’un Borja Penalba en estat de gràcia i uns músics que aporten el color necessari a cada cançó.\nEl que va ser guanyador del Premi Joventut del Sona9 2018 s’ha convertit en una de les veus indispensables de l’escena musical ebrenca. Carles Blanch és Menut, el músic que ha renovat la cançó d’arrel popular acostant-la a propostes contemporànies com James Blake o Bon Iver amb el primer disc, Terra d’argila (DiscMedi, 2019).\n<< 31-40 << 21-30 01-10 >>


Artur Heras, indispensable - Cultur Plaza\nVALÈNCIA. Artur Heras no necessita ni molta presentació ni massa reivindicació. És magnífic aquí, a Europa i al món. Així ho reconeixen els experts, els sabuts, els crítics i el ciutadà que estima l’art. Molts anys avalen el seu esperit modern i les seues propostes transgressores. Absolutament innovador.\nUn atrevit, un “descarat”, socarrat, amb molt d’estil. Tots sabem que juntament amb Boix i Armengol, els companys de l’ Escola de Belles Arts, es presentaren en societat als anys 60. Un anys on els humans més casposos remenaven les cireres i que allò més pop que podien conèixer era una cassola d’ arròs al forn.\nAls anys 70 inicia l’enlairament en solitari com un cosmonauta terrestre. Artur, sempre a l’avantguarda, farà via i autovia. Més tard autopista i fins i tot corredor mediterrani. Es manifestarà ja tot solet amb “Pren-Pastís”, nom suggerit per un altre imprescindible, Joan Fuster. Pertanyia a l’exposició sobre la vida domèstica. Fruites gegantines, com mutants, maquillant allò més quotidià. Ben surrealista! Des d’aleshores, o una mica abans, ja dibuixava a les parets de Xàtiva en tornar de l’escola, fins avui ha estat un no parar.\nTota mena de propostes i referències s’impliquen a la seua obra. Pop americà, avantguardes, dadaisme, elements onírics, il·lusions òptiques, hiperrealisme gairebé fotogràfic... Un Heras més conceptual conforme vola el temps. És un creador infatigable. Immensa, tremenda, trajectòria. Tècnica i creativitat s’instal·len a la perfecció en tot el camí traçat. Un ideari personal capaç de mostrar-nos l’Artur més mordaç polític, irònic, subtil, poètic i en tota mena de formats. Escultura, pintura, grafisme, il·lustració, collages, contes... El poder de la imatge adquireix tot el sentit en Artur Heras. Motivant, potenciant, la nostra capacitat per tal de ser còmplices del seu art. Actitud moderna i icònica. Personal i rotund. Tot plegat, indispensable!


Sira Domènech: "Les TIC, si es fan servir amb bones pràctiques, són molt útils"\nInici » Formació » Sira Domènech: "Les TIC, si es fan servir amb bones pràctiques, són molt útils"\nLa Sira Domènech\nParticipants de la Mediateca, amb la Sira a la part dreta\nProjecte de tauletes tàctils de la Mediateca\nLa Sira té 65 anys i viu al barri de la Sagrada Família, tot i que els seus origens estan a Ciutat Vella. Cada setmana es desplaça fins al Raval per participar en una activitat relacionada amb les TIC a l'Associació per a Joves Teb.\nDv, 23/09/2016 - 10:52\nEn quina activitat relacionada amb les TIC participes?\nParticipo en el projecte "Senyalem la Memòria" dins l'àmbit de la Mediateca del Raval, que portem a terme en col·laboració amb diferents entitats, col·lectius i persones del barri del Raval.\nQuan et vas iniciar en l’ús d’aquestes tecnologies i perquè?\nEn l'ús de les TIC em vaig iniciar de manera autodidacta per qüestions de feina. Estava en actiu treballant en un centre escolar i era imprescindible començar a fer ús d'aquesta potent eina.\nAra, des que col.laboro a la Mediateca, he progressat en coneixements i millorat les meves habilitats.\nQuines tasques acostumes a fer amb l’ordinador?\nFaig recerques d'informació, PowerPoints, mapeig, treballs amb l'OpenOffice, notícies, escaneig i retocs de fotografia, correccions de textos en català, etc.\nI amb dispositius mòbils, com ara el telèfon «intel·ligent» o la tauleta tàctil?\nAmb la tauleta i el telèfon llegeixo, prenc notes, utilitzo el correu electrònic i apps com la del transport metropolità, La Caixa, Facebook, Instagram. El Google Maps funciona molt bé també...\nQuè t’aporta l’aprenentatge de les TIC?\nTot i que abans era "anti", reconec que les TIC, si es fan servir amb bones pràctiques, són molt útils. El fet de connectar amb les persones ve a ser més àgil, i per fer treballs col·laboratius ens funciona de meravella.\nPer últim, què significa per tu poder aprendre i gaudir de la tecnologia en el marc d’un projecte social i participatiu?\nL'oportunitat de fer servir els dispositius digitals, formar part dels projectes que la Mediateca porta a terme i dels projectes que es desenvolupen al barri del Raval.


Pas endavant per a l’adhesió al conveni pel control del tabac - Altaveu el diari digital d'Andorra\nPas endavant per a l’adhesió al conveni pel control del tabac\nEl Consell General admet a tràmit l’acord que, entre altres mesures, preveu la prohibició de la promoció i publicitat del producte\n06/11/2019 (19:30 CET)\nJover ha defensat el "compromís" de Govern per disminuir el consum de tabac.\nEl Govern ha tramitat al Consell General per a la seva ratificació el conveni marc de l’Organització Mundial de la Salut (OMS) per al control del tabac. El document haurà de ser votat ara al ple del parlament, però un cop en vigor Andorra haurà d’adaptar les obligacions que disposa, que es divideixen en dos grans grups: per una banda, les mesures per reduir la demanda i el consum i per l’altra, per disminuir l’oferta, especialment el comerç il·lícit. Un dels punts que, com ha admès el portaveu de l’executiu, Èric Jover, pot comportar és la supressió de qualsevol mena de publicitat, promoció o patrocini.\nSobre aquest darrer punt, el ministre de Finances ha indicat que “ara cal veure com es desenvolupa”, però l’article 13 del conveni deixa clar que “les parts reconeixen que la prohibició global (...) reduirà el consum dels productes del tabac”. Per tant, en el termini de cinc anys posteriors a l’entrada en vigor de l’acord, “aquesta part adopta mesures legislatives, executives, administratives i/o altres (...) apropiades”. Una possible excepció dependria del que estigui establert a la “Constitució” o als “principis constitucionals”, però sempre caldrà “imposar restriccions a qualsevol forma de publicitat, de promoció i de patrocini”.\nJover ha volgut destacar que la voluntat d’adherir-se al conveni “demostra el compromís del Govern per disminuir el consum”. En aquest sentit, ha recordat que en els darrers anys ja s’han tirat endavant iniciatives per aconseguir aquest objectiu.\nMés ajuts a empresaris del Pas\nEl ministre portaveu ha fet aquestes valoracions en la roda de premsa posterior al consell de ministres, una reunió que ha servit, entre altres coses, per aprovar una nova remesa d’ajuts als empresaris del Pas de la Casa pels talls de la carretera amb França del mes de maig. En concret, s’han atorgat 8.800 euros més a tres sol·licituds, fet que eleva a 68.000 l’import global concedit fins ara. Jover ha indicat que s’han atès ja 71 de les 102 sol·licituds i que, amb la resta, s’està a l’espera de tenir més informació per part dels demandants.\nLa trobada també ha servit per aprovar el reglament relatiu a l’expedició del salconduit andorrà, document que s’ofereix al nacional que, un cop fora del país, perdi el passaport per garantir el seu retorn. Fins ara, en aquests casos la persona havia de demanar un fet per Espanya o França però, a partir d’ara, aquest document podrà ser expedit a les ambaixades del Principat.\nUna altra decisió ha estat la d’incloure l’ictus en el conjunt de malalties el tractament per a les quals està cobert al 100% per la CASS. Se suma a altres patologies com ara la SIDA, l’hepatitis o l’esclerosi.


Torres Guasch, Vicent\nT TO 1 Imatge 2 Col·laboradors 146 Visites Bústia de suggeriments\nTorres Guasch, Vicent (Eivissa 1963) SOC/POLÍT Tècnic superior de Turisme. Ha desenvolupat la seua trajectòria professional a l’empresa privada. El 2005 va ser designat director regional d’una important agència majorista. Entre 2010 i 2011 fou director general de Promoció Turística del Govern de les Illes Balears. Quan deixà el càrrec, continuà a l’empresa privada com a director d’agència de viatges. Des de 1990 és afiliat al Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) i el 2007 entrà en l’executiva de la Federació Socialista Pitiüsa com a representant de l’Agrupació de Santa Eulària des Riu. A les eleccions municipals de 2011 fou cap de llista de la coalició PSOE-Pacte a l’Ajuntament de Santa Eulària des Riu i fou portaveu del seu grup municipal fins a maig de 2015. Es presentà com a cap de llista del PSOE en les eleccions al Consell Insular d'Eivissa de maig de 2015 i, en virtut d'un acord de govern amb el grup Podem-Guanyem fou elegit president, alhora que assumí la cartera de Turisme. En les eleccions de 2019 passà a cap de l'oposició. De 2012 a 2019 fou secretari general de la Federació Socialista d’Eivissa. Des de juny de 2017 és membre de la Comissió Executiva Federal del PSOE (secretari executiu de províncies, cabildos i consells). [EEiF/MCL]\nMaurici Cuesta i Labèrnia [MCL], Enciclopèdia d’Eivissa i Formentera [EEIF]


L'Adrià Royes, de Sant Gregori, insta les famílies en situacions similars a seguir el seu exemple\nsant gregori | oriol puig 17.09.2016 | 00:00\nL´Adrià i l´Atena Royes entrenant-se prop de casa seva, a Sant Gregori. marc martí\nL'Adrià Royes, de Sant Gregori, està ultimant la seva participació a la marató de Saragossa. Ho farà empenyent la cadira de rodes de la seva filla Atena, de catorze anys. Fa un any, Royes era un corredor aficionat que no participava en cap competició i que mai s'havia plantejat arribar a completar una marató. La seva dona va ser qui li va plantejar el repte a finals de novembre passat després de veure la pel·lícula Con todas nuestras fuerzas, on s'explica la història de la família Hoyt, on un pare fa maratons i triatlons acompanyat del seu fill que pateix paràlisi cerebral.\nLa família Royes es va veure identificada amb la història. La filla de l'Adrià, l'Atena, va néixer amb la «síndrome de la claveguera» una malaltia rara (afecta un de cada 200.000 naixements). Té catorze anys i ha passat 17 vegades pel quiròfan per solucionar diferents problemes (budells, anus, uretra, vagina, ronyons, columna vertebral, etc.). Fa dos anys, en una operació per intentar solucionar una desviació a la columna vertebral es va quedar sense mobilitat a les cames. Això va suposar un xoc emocional per a tota la família, especialment per a ella.\n«El repte que ens va plantejar la meva dona va suposar tot un revulsiu», explica l'Adrià Royes. «Vam començar a fer entrenaments, vam comprar una cadira més lleugera que vam adaptar, i vam veure que la cosa anava bé», afegeix. Quatre mesos després completaven la marató de Barcelona. A aquesta la van seguir la de Pamplona, d'aquí a uns dies la de Saragossa i, abans d'acabar l'any, la d'Atenes.\nBarcelona va marcar l'inici del Team Atena, que seguirà fent curses, «per lluitar per una vida més alegre, per superar les dificultats i impediments que comporten les malalties rares i la discapacitat».\n«Sortir a córrer amb la meva filla va suposar sortir del bucle» i que la família «tornés a ser feliç», diu. «Volem que altres famílies que estan en situacions similars provin de seguir els nostres passos. Fer esport, sortir a l'aire lliure i compartir-ho amb els fills discapacitats pot suposar un canvi de paradigma en les seves vides» afegeix.


Lloga una bici elèctrica per gaudir de la muntanya andorrana\nSi ets un fan de la bicicleta i un #mountainlover, aquest estiu no podràs resistir-te a provar una de les nostres bicicletes elèctriques i pedalar per camins de muntanya únics. Podràs llogar-les de manera fàcil i ràpida des de la recepció de l'hotel i escollir l'opció que millor s'adapti a tu.\nExcursions guiades amb monitor\nSi no coneixes bé el terreny o prefereixes anar acompanyat, et proposem que optis per una excursió guiada de bici elèctrica amb monitor expert. És la millor opció per sortir amb total seguretat, no haver d'estar pendent del mapa o del GPS i gaudir amb tots els sentits de la sortida. És una activitat d'estiu molt divertida que et permet gaudir de la natura i conèixer noves rutes. A més és apta per a petits i grans, ja que el monitor s'adaptarà al nivell del grup, i una bona ocasió per fer una sortida en família.\nAl teu aire: per als més aventurers\nSi ja coneixes el lloc com un experimentat ciclista de muntanya i vols viure la teva pròpia aventura, també t'oferim l'opció de llogar una bicicleta elèctrica durant 9 hores. Organitza't el teu dia com més t'agradi i recorre els camins i paratges com vulguis i sense horaris. Podràs gaudir de pedalar amb total llibertat i de les millors rutes de cicloturisme que ofereix Andorra. Consulta aquí les que et proposàvem l'any passat i comença a preparar-te!\nTingues en compte aquestes recomanacions abans de sortir en bici:\nEsmorza com un campió: no surtis amb l'estómac buit. El nostre bufet d'esmorzars etbrinda un munt d'opcions perquè et preparis el que millor s'adapta a tu: amb fruita del temps, smoothiesi sucs naturals, lactis, cereals, diferents tipus de pa, embotits i ous al gust. Per als que els agrada aprofitar les primeres hores de llum obrim ben aviat a les 7.30 h i fins a les 10.30 h.\nEquipa't bé: amb roba còmoda i transpirable, passaràs algunes hores pedalant a la muntanya així que el millor és que et sentis a gust amb la roba que portaràs. Casc: el primer que cal tenir en compte és la teva seguretat. Guants, ulleres de sol i un impermeable: mai està de més, ja que el temps a la muntanya pot canviar d'un moment a l'altre encara que el dia hagi despertat amb un sol espectacular.\nProtegeix-te del sol: tot i que el cel estiguigris i que pugui semblar que no et cremaràs, no te’n refiïs, ja que estàs rodant en alçada i el sol és més fort que a nivell del mar. Posa't crema solar abans de començar la teva excursióen bici.\nHidrata't sovint: beu aigua per anar hidratar-tementre fas exercici.\nMenja una barra energètica o una peça de fruita: durant la sortida fes una pausa per dinar alguna cosa lleugera i mantenir-te bé d'energia. Aprofita per aturar-te en un paratge bonic i així poder fer fotos de paisatges espectaculars.\nSegur ja t'estàs veient pedalant sobre la bici elèctrica descobrint nous racons d'Andorra ... No esperis més, consulta les nostres ofertes d'allotjament i fes la teva reserva per a aquest estiu.


Anàlisi del Paisatge. Mètodes i tècniques de representació cartogràfica i anàlisi integrada del paisatge | FUEIB\nAnàlisi del Paisatge. Mètodes i tècniques de representació cartogràfica i anàlisi integrada del paisatge\n2019-2020 Anàlisi del Paisatge. Mètodes i tècniques de representació cartogràfica i anàlisi integrada del paisatge\nL'anàlisi del paisatge és un element fonamental per a la determinació objectiva de les alteracions que es produeixen en el territori, amb vistes a la seva valoració estètica, la planificació dels seus usos, la restauració de zones degradades o alterades i la redacció de projectes d'adequació i millora paisatgística. Per això, aquest curs es dirigeix a tots aquells interessats en el paisatge i el paisatgisme, i ofereix una formació especialitzada enfocada a la resolució pràctica dels problemes amb els que s'enfronta l'avaluació i la valoració del paisatge, en tant que recurs territorial i actiu social i econòmic.\nAquest curs forma part del Màster en Paisatge i Restauració. Títol propi de la UIB (60 ECTS).\nFinalització: 29 de novembre de 2019\nMatrícula: 09 de juliol de 2019 - 18 d'octubre de 2019


Què visitar en el Dia Internacional dels Museus - Diari La Veu\nEscriba el número 273782\nQuè visitar en el Dia Internacional dels Museus\nDurant dijous dia 18 l'entrada als centres expositius i els monuments municipals és gratuïta\nAquest dijous 18 de maig té lloc una fita assenyalada per als espais expositius valencians. Amb el Dia Internacional dels Museus, València obri les sales i pren els carrers amb tot un seguit d'activitats i mostres d'entrada gratuïta. A més a més, per a facilitar l'accés a tota la ciutadania, dilluns passat s'anunciava que l'EMT posava a l'abast dels usuaris un bus de la línia 5 de manera gratuïta. Cal apuntar que aquesta ruta realitza una circumval·lació amb parada propera als principals museus de la ciutat.\nA la plaça de l'Ajuntament comença la festa museística a partir de les 11:30 hores fins les 20 hores. L'espai acull una instal·lació que podran muntar els visitants. A més a més, en aquest punt es pot recollir un plànol amb els museus senyalitzats.\nEl Centre del Carme, seu del Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana, proposa diferents visites guiades al propi convent i xicotets tasts al voltant de les exposicions temporals que acull l'edifici. A les 18 hores, tindrà lloc una taula redona al voltant de l'exposició de Juan Luís Toboso Reinventar el que és possible / Accionar l'imaginable, una mostra que, a més a més, s'inaugura a les 20 hores.\nL'Institut Valencià d'Art Modern (IVAM) ofereix tallers, visites guiades i inauguracions. En aquest sentit, l'IVAM ofereix la possibilitat de conèixer aspectes de l'exposició Perdidos en la ciudad. La vida urbana en las colecciones del IVAM. Amb la col·laboració d'associacions civils vinculades a l'art es poden fer visites guiades a les mostres Joana Hadjithomas & Khalil Joreige. Two Suns in a Sunset i Helena Almeida. Corpus. A les 20 hores, s'inaugura l'exposició Imagenes de(l) poder. Cartografia de lo invisible de Carmela García.\nBacus jove de la col·lecció Mirades fotogràfiques d'Alberto Adsura. / ALBERTO ADSUARA\nEl Museu de Belles Arts de València dóna la possibilitat de fer diverses visites. Cal fer inscripció prèvia, però la pinacoteca ofereix l'opció de veure la col·lecció permanent per a adults; de fer diverses visites guiades als magatzems i tallers del museu, i, per últim, visitar l'exposició temporal Mirades fotogràfiques d'Alberto Adsuara.\nEspais de la Diputació\nEls espais expositius que depenen de la Diputació de València acullen diversos concerts i activitats. El Museu de Prehistòria de València organitza diferents actes al voltant del lema de l'efemèride: Museus i històries controvertides: dir allò que no es pot dir als museus (de 10 a 19 hores). Per la seua banda, el Museu Valencià d'Etnologia acull un dels concerts del Festival Etnomúsic (20:15 hores) i una visita guiada al voltant de les "històries controvertides als museus" (19 hores). Finalment, el Centre Museístic La Beneficència serà l'escenari d'un dels concerts del Festival 10 Sentidos (19 hores).\nLa ciutat de València segons el plànol del Pare Tosca. / DIARI LA VEU\nEl Museu Valencià de la Il·lustració i la Modernitat (MuVIM) proposa, per a aquest Dia internacional dels Museus, diferents talles, visites i festes d'aniversari. Així doncs, el MuVIM obri el museu als alumnes amb un taller sobre els Drets de les dones i un altre adreçat als adults sobre El llibre i la seua història. Pel que fa a les visites, l'espai ofereix endinsar-se al barri de Velluters per a conéixer La Ruta de la Seda i aspectes sobre el comerç, l'intercanvi i la tolerància. Al llarg de la vesprada, es poden fer visites guiades a la maqueta que exhibeix el MuVIM al seu vestíbul. Entre les activitats del MuVIM per a aquest dia, també proposa la trobada a la Llibreria Dadà, que celebra el seu desé aniversari.\nEls espais expositius locals també s'afegeixen a les celebracions obrint les portes i oferint entrada lliure per a visitar els seus tresors. Al Museu del Corpus-Casa de les Roques es pot gaudir d'una visita guiada per a conéixer els elements de l'antiga Festa Grossa de la ciutat (12 hores). El Museu de Ciències Naturals preveu tres torns de visites guiades, a les 10, les 11 i les 12 hores. De la mateixa manera, la Casa Museu Benlliure es pot visitar a les 10 i a les 12 hores, com també el Museu de la Setmana Santa Marinera, que mostra amb visita guiada diferents elements al voltant del concepte de refugi en la iconografia de la pròpia celebració religiosa del barri valencià. A les 19 hores, el Museu de la Ciutat proposa l'exposició De València a Tournai: arqueologia de les primeres catedrals d'Europa.\nEspais de la Universitat de València\nLa Universitat de València també s'ha sumat a la commemoració internacional a través del Jardí Botànic, que durant aquest dia acull una jornada de portes obertes (de 10 a 21 hores) per a poder fer una visita al museu més verd de València amb entrada gratuïta. Paral·lelament, proposa un taller de pintura a càrrec de Salir con arte.\nEscriba el número 204635


Torró de nata i nabius – THERMOFACILIBO\n31/12/2017 11/12/2018 consol\nAquesta setmana he preparat aquest torró de nata i nabius per les postres de l’última nit d’aquest any. És un torró diferent, original i de color molt viu. Ens el menjarem mentre esperem les dotze campanades. He deixat l’entrada programada perquè es passi sola, quan això passi, ja haurem fet el tastet d’aquest torró.\nEspero que ens agradi!!!\n100 g de nabius vermells deshidratats\n110 g de nata de postres (mínim 35% m.g.)\n200 g d’ametlla molta\n1 punta de ganivet de colorant vermell\nPosar dins el got els nabius i triturar 20 segons a velocitat 10. Retirar dins un bol i reservar.\nSense rentar el got posar la nata i el sucre llustre i, sense posar el cubilet, programar 12 minuts, temperatura varoma i velocitat 2. Mentrestant, folrar una caixa de fusta per torrons amb paper de fornejar, deixant que sobresurti pels laterals.\nAfegir l’ametlla en pols, els nabius triturats reservats i el colorant vermell. Barrejar 15 segons a velocitat 3.\nAbocar dins la caixa de fusta folrada i cobrir el torró amb el paper que sobresurt. Amb les mans pressionar el torró, per compactar. Deixar refredar a la nevera 24 hores.\nServir a porcions.\nSi voleu que quedi més vermell, posar 2 o 3 puntes de ganivet de colorant vermell.\nPrevious Article Trufes de raïm i formatge\nNext Article Estrella de pasta de full amb Nutella


Avui comencem l'sprint final del casal! Ens queden encara sortides, records i experiències per guardar a la motxilla. A continuació teniu el recull setmanal de fotos, esperem que us agradin! :)\nDegut a la logística de la Trobada de Casals d’aquest divendres a Figueres, us demanem puntualitat, ja que els busos sortiran a les 9 del matí. Obrirem la porta cinc minuts abans per passar llista d’assistència i menjador. El bus de P5-1r i 2n-3r sortirà del casal a l’Escola Joana d’Empúries. En el cas del grup de 4t, 5è i 6è, el seu bus sortirà del Pavelló Municipal (al costat de l’Escola Ruiz Amado) i el compartiran amb el Casal Esportiu. Us demanem trobar-nos directament a\nFotos de la tercera setmana d'agost\nBon dilluns! Us deixem a continuació amb algunes fotos de la setmana passada! Aventures i diversió per a tothom: hípica, trobada de casals, riu, gimcanes, planeta màgic, jocs i més jocs...\nFotos de la segona setmana d'agost\nAquesta segona setmana d'agost ens hem tornat a trobar amb el casal esportiu, aquest cop per fer curses! I hem après que el realment important és participar i passar-nos-ho la mar de bé :) Hem continuat els nostres eixos d'animació fent tallers i manualitats, hem sigut experts i expertes culinàries i els més petits hem fet gimcana marrana!! Uooooo!! Riu i platja pels més aventurers! Súper!!!\n2n-3r i 4t-5è-6è marxem d'excursió!\nEPPPP!!! El dia 14 ens acomiadarem de la quinzena marxant nosaltres cap aaaaaal... PLANETA MÀGIC!!!! Us deixem la circular per si la perdeu o no arriba a casa. --> FEU CLIC AQUÍ. La sortida serà de 9 a 13h i recordeu que heu de portar mitjons per poder pujar als inflables. A més, us recomanem que porteu pantalons llargs o malles per relliscar més i millor!\nFotos de l'última setmana de juliol i primera d'agost\nEl mes de juliol va ser una passada! Molt intens, hem viscut un piló d'aventures amb els nostres grups i també tots junts! Ens hem acomiadat d'alguns, hem dit hola a les personetes noves que vénen aquest mes, i ara seguirem gaudint de l'estiu!! Us deixem amb unes quantes fotos :)


Osho: Vida, Amor, Rialla – Manu Paredes – Blog\nOsho: Vida, Amor, Rialla\nAma sense posar condicions perquè l’amor es donar-se\nLa paraula “amor” pot tindre dos significats absolutament diferents; no només diferents, sinó diametralment oposats. Un significat, és l’amor com a relació de parella; l’altre és l’amor com un estat de l’ésser.\nEn el moment que l’amor es torna una relació de parella, es converteix en esclavitud, perquè hi ha expectatives, hi ha exigències i hi ha frustracions, i un esforç d’ambdós costats per a dominar. Es converteix en una lluita pel poder….\nL’amor com un estat de l’ésser és una paraula totalment diferent. Significa que tu simplement ames; no estàs establint una relació de parella. El teu amor és com la fragància d’una flor. No crea una relació; no et demana que sigues d’una forma determinada, que et comportes de certa manera, que actues de certa forma. No exigeix res. Simplement comparteix. I en aquest compartir, tampoc existeix el desig de rebre una recompensa. El mateix compartir és la recompensa.\nQuan l’amor es converteix per a tu en una fragància, té una tremenda bellesa i posseeix quelcom que està molt per damunt de la, mal anomenada, humanitat. Té una mica de diví.


Ricard Muñoz: “Queden 11 finals i el Manlleu és la primera” - FC Barcelona\nHomeSeccionsHoquei PatinsPrimer EquipNotíciesRicard Muñoz: “Queden 11 finals i el Manlleu és la primera”\nRicard Muñoz: “Queden 11 finals i el Manlleu és la primera”\nEl tècnic blaugrana destaca que l’equip osonenc jugarà sense complexos i que “qualsevol relliscada pot ser important” “Depenem de nosaltres mateixos i si seguim fent la feina com fins ara de ben segur que les coses sortiran bé”, comenta Reinaldo García\nRicard Muñoz donant instruccions als seus homes. FOTO: Arxiu FCB\nRicard Muñoz i Reinaldo García han atès els mitjans informatius aquest dilluns com a prèvia del partit que aquest dimarts enfronta el Barça amb el Manlleu al Palau Blaugrana (18.15 h, Barça TV i www.fcbarcelona.cat). “Tant de bo ens ajudi el públic, l’OK Lliga està molt igualada i nosaltres hem de fer bé la feina. Venim d’una derrota i serà important superar-ho”, ha comentat el tècnic blaugrana, que ha destacat que s’ha d’aprendre de les derrotes: “Hem de treure conclusions crítiques de les derrotes i també de les victòries. No vam tenir encert a Sant Hipòlit, aquesta petita falta de sort i encert no ens va fer guanyar. Estem en bona línia, que és la correcta”.\nPel que fa al rival, el Manlleu de Quim López, Ricard Muñoz explica que des del vestidor es respecta al màxim l’equip osonenc: “No ens podem fixar en la classificació del Manlleu. Són equips que vénen sense complexos, amb precaucions també, i tenen una motivació extra. Respectem tots els equips per igual i ells s’estan jugant la permanència i haurem de treballar molt”. Finalment, Muñoz ha dit que “el Liceo està molt sòlid durant tota la temporada i qualsevol relliscada pot ser important". "Ens queden 11 finals -ha afegit- i la primera és el Manlleu”.\n“Depenem de nosaltres mateixos, com estàvem fent i de ben segur que les coses sortiran bé. Demà és un gran dia poliesportiu al Palau, hi ha dos partits i espero que la gent vingui primer a veure’ns i després es quedin a veure el futbol sala i tant de bo visquin una remuntada”, ha comentat un Reinaldo García que sap que no serà fàcil contra el Manlleu: “Venim de perdre i encarem cada partit com si fos l’últim, hem de sortir amb les millors armes i guanyar el partit contra el Manlleu, que segur que ens complicarà les coses”.\n“Hem de treballar les coses que no vam fer bé i de ben segur que tornarem al camí del triomf”, ha dit Reinaldo.\nVictòria de líder (5-3)\nL’Alcoi, el rival a quarts de la Copa


L’Ajuntament d’Altafulla torna a netejar el sotabosc de la muntanya de Sant Antoni\nUn cop reeditat el conveni de col·laboració entre l’Ajuntament d’Altafulla i la Societat de Caçadors ‘La Coma’, el consistori ja ha posat en marxa les tasques de neteja del sotabosc de la muntanya de Sant Antoni. Amb l’acord, que va posar-se en marxa ja fa cinc anys, hi ha la voluntat de prevenir els incendis forestals a la població durant la temporada d’estiu.\nLes feines que durant dos dies es realitzen en un dels pulmons verds del municipi, se situen a l’entorn de l’Ermita de Sant Antoni i són bàsicament de prevenció i adequació. La regidora de Medi Ambient a l’Ajuntament d’Altafulla, Montse Castellarnau, ha explicat que “les actuacions se centren, principalment, en la neteja del sotabosc, els tallafocs i els camins per a la prevenció de focs i per al pas dels Bombers en cas d’emergència”.\nCastellarnau ha explicat que la neteja es du a terme a mitjans de maig per evitar que després de les pluges de la primavera i abans de l’arribada de la calor la vegetació torni a créixer. En aquest sentit, la regidora de Medi Ambient ha afegit que “també s’aprofitarà per senyalitzar els possibles passos i punts d’intervenció per facilitar la tasca dels Bombers si es declarés un incendi”.\nEn un altre context, Montse Castellarnau ha explicat que el consistori també treballa en altres punts del terme municipal, com és el cas de la zona dels Munts d’Altafulla, on el passat estiu va calar-se foc. La regidora ha insistit que l’Ajuntament té la mirada posada també en aquest punt, i ha destacat “la importància del desbrossament d’algunes finques amb la vital col·laboració dels veïns i la Brigada Municipal”.


MITJA MARATÓ COSTA BARCELONA MARESME 2017 | Atletisme Català\nInici Barcelona MITJA MARATÓ COSTA BARCELONA MARESME 2017\nMITJA MARATÓ COSTA BARCELONA MARESME 2017\nEl diumenge, 26 de març, amb una participació propera als mil atletes, arriba una nova edició de la MITJA MARATÓ COSTA BARCELONA MARESME 2017. Una mitja que enguany ha presentat com a novetat la possibilitat de participar en una cursa paral•lela de 5 kms. Tot plegat en un dels circuits més ràpids del territori català, entre Pineda, Santa Susanna, Malgrat i Calella. Aquesta és una prova oficial del Gran Premi Challenge Diputació de Barcelona.\nLa sortida dels participants a la Mitja Marató Costa Barcelona Maresme serà a les 9.30 h, just 5 minuts després es donarà el tret de sortida pels atletes de la cursa dels 5 km.\nPel que fa als esportistes destacats, el marroquí RADOUANE NOUIR i el letó DIMITRI SERJOGINS, tots dos del CLUB LA SANSI són els màxims favorits a la victòria absoluta, mentre que en fèmines les candidates a emportar-se aquesta edició de la Mitja són l’atleta marroquí del FC Barcelona HASNA BAHOM (guanyadora al 2009, 2011 i 2013), l’atleta boliviana del Club La Sansi JANET BECERRA (guanyadora al 2014 i 2016) i la catalana RAQUEL PARRADO també del Club La Sansi (guanyadora del 2012). Davant l’alt nivell en categoria femenina, l’organització ha lliurat els dorsals 1, 2, i 3 a la Hasna, la Janet i la Raquel, respectivament.\nCom en la passada edició, s’organitzarà una FIRA DEL CORREDOR, dissabte a la tarda (c/ església, 333), on els atletes podran recollir el DORSAL, tot i que també es podrà fer el mateix dia de la prova, a partir de les 7:30 h (Plaça Catalunya). Junt amb el dorsal, l’organització lliurarà la SAMARRETA TÈCNICA COMMEMORATIVA que tornarà a ser un model de la marca esportiva JOMA.\nDonat que és una de les proves més ràpides del territori europeu, l’organització posarà una desena de LLEBRES a diferents rimes 1:20, 1:25, 1:30, 1:35, 1:40, 1:45, 1:50, 1:55 i 2:00.\nAquest any els atletes trobaran més avituallaments, que serà més sostenibles, ja que es repartiran les begudes en gots de cartró.


Pàgina 1 de 48. Resultats: 716. Ordenats de més antic a més recent de més recent a més antic per títol (a–z) per títol (z–a) per modificació (antic primer) per modificació (nou primer) per inserció (antic primer) per inserció (nou primer) per tipus per rellevància\nPartit de futbol juvenil A.C. (Tèxtil Maristany).\nPartit de futbol juvenil A.C. al camp proper a la Proquima. Equip de Tèxtil Maristany.\nAMMM > Fons d'Antoni Poch Gimferrer > Fotografies > Partit de futbol juvenil A.C. (Tèxtil Maristany).\nAMMM > Fons d'Antoni Poch Gimferrer > Fotografies > Reportatge 5660.\nAMMM > Fons d'Antoni Poch Gimferrer > Fotografies > Reportatge 8682.\nFestivitat del Corpus Christi. Catifes de flors i altars col·locats als carrers de Malgrat. Grups de nens i nenes que han celebrat la primera comunió en processó, així com altres col·lectius que porten els seus penons, homes amb ciris, nenes vestides d’àngels, escolans, i autoritats civils i religioses (aquestes últimes sota pal·li i portant la custòdia).


Liam Gallagher anuncia la ruptura del seu últim grup, els Beady Eye\nTornen les conjectures sobre la possible reunió dels Oasis, encara que els germans Gallagher no han confirmat res. A l'octubre del 2015 se celebrarà el 20à aniversari de la publicació de '(What's the story) morning glory?'\nLondresLiam Gallagher ha anunciat la ruptura del seu grup Beady Eye, que va formar el 2009 després de la dissolució dels Oasis, la banda que liderava amb el seu germà Noel. En el seu compte de Twitter, Gallagher ha afirmat: "Els 'Beady Eye' s'han acabat. Gràcies pel vostre suport. LGx".\nEl petit dels Gallagher, de 42 anys, va formar els Beady Eye amb els excompanys de grup Gem Archer, Andy Bell i el bateria Chris Sharrock, alhora que el seu germà Noel fundava els Noel Gallagher's High Flying Birds.\nDos discos i poca repercussió\nEls Beady Eye van publicar el seu àlbum de debut, 'Different Gear, Still Speeding', l'any 2011. Dos anys després arribaria 'BE'. Tots dos àlbums van arribar a situar-se entre els cinc primers llocs de les llistes de més venuts però el grup només va aconseguir col·locar un senzill en el 'top 40', 'The Roller'. El febrer passat, els Beady Eye van anul·lar una actuació al festival Coachella a Califòrnia (EUA) i posteriorment van anunciar la ruptura amb l'agent Scott Rodger.\nTornen els Oasis?\nLa notícia difosa en les últimes hores a les xarxes socials ha alimentat conjectures que Liam i Noel, que s'havien barallat, podrien tornar a unir-se com a Oasis, si bé tots dos músics es mostren ambigus respecte a la seva reconciliació. El 2 d'octubre del 2015 farà vint anys del llançament del popular segon àlbum de la banda fundada el 1991 a Manchester, '(What 's the story) Morning Glory?', fet que podria ser el pretext per tornar junts a l'escenari.


El Banc Mundial preveu un enfonsament del 9,1% de l'economia de l'eurozona aquest any i un repunt del 4,5% el 2021 - MésEconomia\nEl Banc Mundial preveu un enfonsament del 9,1% de l’economia de l’eurozona aquest any i un repunt del 4,5% el 2021\nL'organisme calcula una caiguda del PIB de les economies avançades del 7% i d'entre un 5,2% i un 8% a nivell mundial\nEl Banc Mundial preveu que el PIB de l’eurozona s’enfonsi un 9,1% aquest any com a conseqüència de la pandèmia de covid-19 i que repunti amb un creixement del 4,5% el 2021. L’organisme empitjora així les darreres previsions per a l’economia de la zona euro publicades pel Banc Central Europeu, que preveu una caiguda del 8,7% del PIB de la zona euro i un repunt del 5,2% el 2021. Segons el Banc Mundial, les economies avançades –EUA, zona euro i el Japó- patiran una contracció del 7% el 2020 i un repunt del 3,9% el 2021. A nivell mundial, l’organisme preveu, en el millor dels escenaris, una caiguda del PIB global del 5,2% amb un repunt del 4,2% el 2021. En el pitjor dels escenaris, l’enfonsament de l’economia mundial pot arribar a ser del 8%.\nSegons les perspectives del Banc Mundial, les economies avançades són les més perjudicades per la pandèmia, amb una caiguda del 7% en l’activitat econòmica, mentre que la covid-19 farà caure un 2,5% les economies emergents aquest any. Segons apunta l’organisme, les economies dels EUA i del Japó es contrauran un 6,1% el 2020.\nL’informe ‘Perspectives econòmiques mundials’, en el qual s’indica que les projeccions estan fetes amb “un grau d’incertesa inusual”, apunta a la “recessió global més profunda en vuit dècades”. A més, alerta que un allargament en el temps de la covid-19, “agitacions” financeres o un replegament de comerç internacional poden provocar un enfonsament de l’economia encara més important.\nA més, el Banc Mundial preveu una disminució dels ingressos per càpita d’un 3,6% aquest any, cosa que avisa “empenyerà milions de persones a la pobresa extrema”. Des del 1870 no es registrava una disminució del producte per càpita en tantes economies, segons l’organisme.\nEn l’informe, el Banc Mundial assenyala que els efectes de la covid-19 estan sent especialment importants en els països més afectats per la pandèmia, però també en els més dependents del comerç internacional, el turisme, les exportacions e productes bàsics i el finançament extern.\nL’organisme també indica que la pandèmia està agreujant les “vulnerabilitats” ja existents en les economies emergents i en desenvolupament i alerta que la suspensió de les classes i el difícil accés a serveis primaris de salut tindrà “repercussions a llarg termini en el desenvolupament del capital humà”.


Els joves catalans d'entre 14 i 19 anys que llegeixen diaris només en castellà són cinc vegades més que els que ho fan només en català La República\nEls joves catalans d’entre 14 i 19 anys que llegeixen diaris només en castellà són cinc vegades més que els que ho fan només en català\nEl 21,6% dels joves catalans d’entre 14 i 19 anys només llegeix diaris en castellà, davant del 3,8% que ho fa només en català, segons dades de l’estudi de la Fundació Audiències de la Comunicació i la Cultura (Fundacc) i el Baròmetre de la comunicació i la cultura presentat aquest dimarts a Barcelona. D’altra banda, encapçalen el rànquing de premsa diària a Catalunya ‘El Periódico’, ‘La Vanguardia’ i ’20 Minutos’, mentre que en televisió ho fan Antena 3 TV, TV3 i Tele 5, segons recull l’estudi. En ràdio, l’emissora de caràcter generalista més escoltada és Catalunya Ràdio, seguida de Cadena Ser i Rac 1.\nEn concret, pel que fa a la premsa diària a Catalunya, encapçalen el rànquing ‘El Periódico’, amb 728.000 lectors; ‘La Vanguardia’, amb 593.000, i ’20 Minutos’, amb 468.000 lectors. Els segueixen, per aquest ordre, ‘El Mundo Deportivo’, ‘Metro’, ‘ADN’, ‘Qué!’, ‘Sport’, ‘El País’, ‘El Punt’, ‘Marca’ i ‘Avui’. Al país valencià encapçalen aquest rànquing ‘Levante-EMV’, amb 276.000 lectors; ‘Información’, amb 257.000, i ‘Marca’, amb 203.000 lectors. Quant a les Illes Balears, la premsa diària està liderada per ‘Última hora’, amb 204.000 lectors; ‘Diario de Mallorca’, amb 109.000, i ‘Qué!’, amb 70.000 lectors.\nRespecte a les revistes i publicacions periòdiques mensuals de pagament al territori de parla catalana, les més consumides són ‘Muy interesante’, amb 429.000 lectors; ‘National Geographic’, amb 255.000, i ‘Saber Vivir’, amb 225.000 lectors. Pel que fa a les revistes i publicacions setmanals a Catalunya, encapçalen el rànquing ‘Pronto’, amb 447.000 lectors; ‘Hola’, amb 333.000, i ‘Lecturas’, amb 276.000.\nEl rànquing de ràdio a Catalunya l’obre, en les de caràcter generalista, Catalunya Ràdio, amb 602.000 oients, seguida de Cadena Ser, amb 462.000 oients, i Rac 1, amb 270.000. La més escoltada de temàtica musical és Los 40 Principales, amb 541.000 oients, seguida de Flaix FM/Ràdio Flaixbac, amb 321.000, i Cadena Dial, amb 261.000 oients. Finalment, la primera en temàtica informativa és Catalunya Informació, amb 83.000 oients, seguida de Radio Marca, amb 42.000 oients.\nQuant a televisió, el rànquing de l’audiència acumulada mitjana diària a Catalunya està encapçalat per Antena 3 TV, amb 2.049.000 d’espectadors (i amb un ‘share’ del 14%); TV3, amb 2 milions d’espectadors (25,7% de ‘share’), i Tele 5, amb 1,9 milions d’espectadors (18% de ‘share’). Per aquest ordre, les segueixen TVE 1, Canal Cuatro, La Sexta, K3/33, La 2, 8TV, CNN+, Canal 3/24, BTV i Canal 9. A les Illes Balears encapçalen la llista Antena 3 TV, Tele 5 i TVE 1.\nPel que fa a l’ús d’Internet al territori de parla catalana (amb dades dels últims 30 dies dels enquestats), Catalunya l’ha fet servir en un 48,8%; les Illes Balears, amb un 46,9%, i el país valencià, amb un 34,3%.\nRespecte al perfil dels lectors, dels 14 als 19 anys un 21,6% llegeixen en castellà, davant del 3,8% que ho fa en català, i el 7,3% que consumeix en els dos idiomes. També s’extreu de l’estudi que, en la classe social alta-mitjana alta, un 51,3% dels lectors consumeix ‘El País’, seguit de l”Avui’, ‘La Vanguardia’, ‘El Periódico’ en català, ‘El Punt’ i ‘El Periódico’ en castellà.\nQuant a l’idioma dels productes, la diferència més elevada es troba en el cinema, on del 95% que el consumeix, un 91% ho fa en castellà, seguit de la música, on del 74% que n’escolta, el 65% ho fa en castellà, i els llibres, que del 96% que en llegeix, un 71% ho fa en castellà.\nPel que fa a la ‘penetració’ de cada mitjà en majors de 14 anys, la televisió encapçala el rànquing, amb un percentatge de penetració del 87,5%; la segueixen els medis exteriors com tanques publicitàries o parades del bus, amb un 55,6%; a continuació es troben les revistes i les publicacions periòdiques, amb un 52,2% de penetració, i a la cua hi ha Internet, amb un percentatge del 26,3%.\nLa Fundació Audiències de la Comunicació i la Cultura i el Baròmetre de la comunicació i la cultura han elaborat l’estudi amb prop de 40.000 entrevistes a Catalunya, el país valencià i les Illes Balears, i amb dades des del novembre del 2006 fins a l’octubre passat.


De Retòrica. La comunicació persuasiva :: Editorial UOC - Editorial de la Universitat Oberta de Catalunya\nCol·lecció: Manuales, Manuals\nLa paraula és un instrument de transformació del món, de cooperació social i de domini. L'element comú a aquests efectes és la capacitat persuasiva de la comunicació .I l'origen del seu estudi apareix entre els antics amb la retòrica. El tema d'aquest llibre és la retòrica, l'art de convèncer. Després d'una interessant visió històrica, l'autor tracta d'una realitat apassionant i inquietant: l'ús polític del llenguatge i els seus efectes persuasius. I conclou amb la reflexió sobre l'influx d'aquest fenomen en la identitat de la persona.


Youth Hotel Apartments Salalah Salalah Oman - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSaadah Street, P.O. Box 3087, Saadah, Salalah, Oman - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Youth Hotel Apartments Salalah?\nMés informació sobre Youth Hotel Apartments Salalah\nConvenientment situat a Salalah, Youth Hotel Apartments Salalah és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 15 Km, i normalment només es triga 20 minuts per arribar a l'aeroport. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Estadi Al-Saada, Aeroport Salalah, Rotonda Burj A'Nahdah.\nA Youth Hotel Apartments Salalah, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\n48 habitacions que es distribueixen sobre 1 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa, telèfon. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Youth Hotel Apartments Salalah.\nLaith, Unió dels Emirats Àrabs


Denuncien 4 lleidatans per desplaçar-se a segones residències - Teleponent\nInici Coronavirus Denuncien 4 lleidatans per desplaçar-se a segones residències\nDenuncien 4 lleidatans per desplaçar-se a segones residències\nLa Urbana a Lleida denuncia en total 63 persones per saltar-se el confinament aquest dijous\nImatge d'un control de la Guàrdia Urbana de Lleida al passeig de Ronda de Lleida per controlar la mobilitat\nLa Guàrdia Urbana de Lleida ha denunciat en les darreres hores 63 persones per incomplir el confinament decretat amb la declaració de l’estat d’alarma, 28 de les quals durant el dimecres. Quatre de les persones denunciades han estat sorpreses quan viatjaven en els seus vehicles, dues d’elles amb els seus fills, per dirigir-se a les seves segones residències\nAquest dijous, fins al migdia, la Urbana ha aturat 2.110 vehicles i ha denunciat 35 persones en diversos dispositius organitzats per controlar la mobilitat durant l’estat d’alarma i evitar desplaçaments a les segones residències. Els agents també han denunciat de matinada un taxista i la seva passatgera que anava de copilot sense cap justificació per incomplir el confinament.\nAquest dimecres la Guàrdia Urbana va denunciar un home, de 42 anys i veí de Lleida, per tinença de substàncies estupefaents després de trobar-li una quarantena de pastilles de trankimazin i de diazepam, les quals van ser comissades. L’home també va ser denunciat per incomplir el confinament. El mateix dia, els agents van denunciar un altre home, en aquest cas de 61 anys i veí de Lleida, per consumir cervesa a la plaça de Mossèn Jacint Verdaguer. En aquest cas va ser denunciat per consumir begudes alcohòliques a l’espai públic, també, per incomplir el confinament. El cos també va denunciar un passatger d’un autobús urbà per molestar a la resta dels viatgers i no guardar la distància mínima de seguretat.\nArticle anteriorDetenen dues persones per la mort del seu cunyat a Lleida\nArticle següentTroben mort en ‘extranyes circumstàncies’ l’ós Cachou a la Val d’Aran


El govern belga proposa oficialment que la família reial pagui impostos - CCMA\nEl govern belga proposa oficialment que la família reial pagui impostos\nEl primer ministre ha presentat davant del Comitè de Reformes Institucionals la proposta, segons la qual la família reial haurà de contribuir amb impostos per les rendes individuals, especials o l'IVA. També variaran les assignacions econòmiques: se'n limitaran les quantitats i els destinataris, i seran incompatibles amb qualsevol altra funció remunerada.\nRedacció 04/06/2013 - 10.38 Actualitzat 04/06/2013 - 11.42\nLa família reial belga. (Foto: Reuters)\nL'executiu belga proposa oficialment que la família reial pagui impostos. El primer ministre, Elio Di Rupo, ha presentat davant del Comitè de Reformes Institucionals la proposta de modificació de la llei que gestiona el pressupost de la monarquia i que inclou com a novetat l'obligació de pagar impostos. Els membres de la reialesa hauran de contribuir a l'Estat amb impostos per les rendes individuals, especials o l'IVA. També variaran les assignacions econòmiques: se'n limitaran les quantitats i els destinataris, i seran incompatibles amb qualsevol altra funció remunerada.\nTot i que la reina Fabiola podrà continuar rebent una dotació, quedarà limitada en no poder excedir els dos terços de l'assignació que li pertoca a l'hereu a la corona.\nLa família real no haurà de declarar una part de la dotació, la que correspongui a un alt càrrec en l'exercici de les seves funcions. Ara bé, tota la resta de la seva assignació s'inclourà en un informe públic anual i estarà sotmesa al control del Tribunal de Comptes.\nLa reforma sobre la casa reial belga s'ha accelerat des de fa uns mesos per l'enrenou que va generar la proposta de la reina Fabiola, que va intentar crear una fundació per evitar que els seus hereus haguessin de pagar l'impost de successió.


El 9 de març s'obre la preinscripció als cursos de català per a adults\nEl 30 de març comencen els cursos de català per a adults del CNL de l’Hospitalet de nivell bàsic, elemental, intermedi i suficiència presencials de 45 hores, i els cursos en línia de nivell intermedi i suficiència amb la plataforma Parla.cat (www.parla.cat).\nEl dia 9 de març s'obre la inscripció als cursos. En aquest període només es matricularà l’alumnat dels cursos bàsics. Els interessats a fer cursos dels nivells elemental, intermedi i suficiència podran matricular-se a partir del 16 de març. La inscripció es farà a la seu del CNL de l'Hospitalet (c. de la Mare de Déu de la Mercè, 20, 3r).\nEn aquesta inscripció s’ofereixen més de 1000 places i els cursos es repartiran pels diferents barris de la ciutat. Hi haurà, també, dos cursos de nivell bàsic en col·laboració amb el SOC. Aquests cursos estan totalment subvencionats per als inscrits a l’atur. Al llarg del trimestre, a més a més, s’aniran oferint nous cursos, tant de continuïtat com de nivell Bàsic 1, adreçats a les persones que volen iniciar l’aprenentatge de la llengua.


Aniversari de Lliures – Lliures\nPrevious item Comunicat Lliures - En...\tNext item Comunicat Els Lliures ...\nAniversari de Lliures\nAvui fa un any de la fundació de Lliures!\nSi bé és cert que vam néixer com un moviment polític a mitjans de l’any 2016, els Lliures esdevinguérem un partit polític el 16 de juny del 2017.\nCelebrem, doncs, el nostre primer aniversari com a formació política. I malgrat tenir molt recorregut per endavant, amb la voluntat de seguir creixent dia a dia, Lliures s’ha convertit ja en un projecte polític veritablement integrador, amb unes bases que mantenen la combinació perfecta entre persones experimentades en el món de la política i persones que no han fet mai política activa i que aporten un aire de frescor, il·lusió i renovació.\nFruit de la situació que vivim a tots nivells i, malauradament, per la creixent fractura social, més que evident, molts ciutadans que fins ara mai havíem sentit la necessitat de participar en política, ens hem sentit cridats a implicar-nos i comprometre’ns amb un projecte com el de Lliures. Hem apostat per assumir la nostra part de responsabilitat com a persones que ens estimem Catalunya i que veiem com, poc a poc, l’essència de la nostra terra va desapareixent.\nAvui en dia, les institucions catalanes s’han convertit en administracions que, lluny de procurar fer la vida millor a les persones, serveixen únicament per atiar el foc de la discòrdia i fer-nos difícil i preocupant el nostre dia a dia. Vivim una etapa en la que sentir-te catalanista sembla que sigui dolent, a ulls dels dos blocs enfrontats. Però nosaltres creiem que és tot el contrari i volem treballar per, des del catalanisme, fer que Catalunya sigui de nou una societat en pau i que avança.\nEls uns, radicalitzats en un nacionalisme cada cop més dur i danyí. Els altres, contraris a reconèixer l’evident singularitat catalana com a terra amb una cultura, una llengua i unes tradicions que mereixen ser promogudes i respectades. No són bons moments, sens dubte, per la Catalunya que tots hem estimat sempre i que estem disposats a recuperar des de la nostra tasca, el nostre entusiasme i amb Lliures ben representat a les institucions.\nCom ha reiterat el nostre president, l’Antoni Fernàndez Teixidó, i els nostres portaveus, cal que ens arremanguem definitivament per construir una societat que fugi dels populismes i de la demagògia partidista per abraçar definitivament les llibertats individuals de tots els que la formem. Per dir-ho senzill: nosaltres que veiem orfes de representació les nostres idees hem de seguir treballant per situar-les a les institucions, allí on millor es poden defensar.\nAmb el catalanisme, l’humanisme i les idees liberals per bandera, des de l’Equip Executiu del partit us convidem a no defallir en la consolidació d’una Catalunya autònoma plena, que defugi de lideratges funestos i utopies que només porten frustració per centrar-se en les persones.\nDes de Lliures estem convençuts que el catalanisme no ha mort. Ans al contrari, ara cal reivindicar-lo més que mai. Serà, de fet, la millor fórmula per superar l’atzucac al que les dèries d’un bàndol i l’immobilisme de l’altra part ens han portat. Volem, de la teva mà, recuperar el seny i l’estabilitat per a la nostra terra.\nEstem molt orgullosos que formis part de Lliures, un partit europeista, catalanista, liberal i humanista, capaç de representar els interessos de tots els catalans i que busca que al nostre petit país retorni la convivència i les ganes de seguir progressant.\nAvui que Lliures fa un any, com a responsable de relacions amb la militància, vull aprofitar per agrair-vos la vostra implicació a tots els afiliats i simpatitzants. Cada dia sou més els valents, que heu dit prou, que heu decidit passar a l’acció i que demostreu que a Catalunya cal estimar-la no només amb el cor si no també amb el cap.\nMoltes gràcies per la vostra il·lusió, la vostra perseverança i la vostra feina.\nTot el que estem aconseguint és gràcies a vosaltres. Seguim endavant!\nLLIURES ETS TU.\nResponsable de relacions amb la militancia\nEquip Executiu dels Lliures