el blog de Nou Camping: 2011\nel blog de Nou Camping\nGaudeix de la muntanya amb nosaltres. Serán unes vacançes que mai oblidarás!\nPuck cinema a les Valls d´Àneu\nUna de les Activitats que tindrá l´Esbaiola´t a Esterri d´Àneu es la participació de Puck cinema.\nConsiderat posiblement com el cinema més petit del món. Al seu interior només hi caben 7 persones.\nMentres uns poden veure les películes de cinema d´animació d´autor, els altres farán tallers i finalment per tothom "Coca i xocolatada".\n- Divendres 15: La Guingueta d´Àneu\n- Dissabte 16: Espot\n- Diumenge 17: Valencia d´Àneu\nPublicat per blog del noucamping a dissabte, de juliol 16, 2011\n4t Festival de Teatre ESBAIOLA´T\nLa setmana que bé arribe el 4t Festival de Teatre Esbaiola´t, enguany com a novetat han fet uns llibrets amb tota l´informació de l´event, més allotjaments i restaurants de la zona.\nImprescindible perque us pugueu preparar una bona escapada a les Valls d´Àneu amb tota la família.\nEl podeu descarregar aqui\nFESTA MAJOR LA GUINGUETA D´ÀNEU\nAquest cap de setmana 8 - 10 de Juliol es la Festa Major de la guingueta d´Àneu. Per qui no hagui estat mai per aqui, es el poble on está situat el càmping. Esperem amb il·lusió que vingui molta gent i disfruti de la festa amb nosaltres.\nNo us ho pergueu...i diumenge xocolatada gratuïta per tots!!\nFulletó de la Festa Major de La Guingueta\nPublicat per blog del noucamping a divendres, de juliol 08, 2011\nActivitats Juliol Valls d´Àneu\nCom tots els mesos us deixem les activitats que es fan a la Vall d´Àneu.\nPROGRAMA DE LES FALLES D´ISIL\nJa tenim el programa de les Falles d´Isil, pot´s descarregar-lo aqui.\nPublicat per blog del noucamping a divendres, de juny 10, 2011\nNou asfaltament al càmping\nEstem asfaltant la carretera general del càmping!!avui acabem.\nIoga a la Guingueta\nPublicat per blog del noucamping a dimecres, de juny 08, 2011\nLes botigues surten al carrer!!\nVIII CUITA EL SOL AL MONTEIXO\nDissabte 11 i diumenge 12 de Juny es realitza la tradicional Cursa de muntanya "Cuita el sol al Monteixo". La sortida es al poble d´Àreu, tan aviat com el sol abandoni la plaça. Hi ha que pujar al cim del Monteixo (2.902m)abans no us atrapi la seva ombra.\nA part al mateix poble hi haurà una petita Fira amb productes artesans, i una demostració de "gossos d´atura".\nEl diumenge al matí será l´entrega de premis.\nAquesta cursa s´ha fet molt popular amb els anys i cada vegada es reuneix més gent.\nMés informació e inscripcions: http://www.cuitaelsol.org\nPublicat per blog del noucamping a diumenge, de juny 05, 2011\nFIRA A POBLA DE SEGUR, 18 i 19 DE JUNY\nAbans de Sant Joan i les Falles d´Isil arribe la Fira de Pobla de Segur. Será un cap de setmana ple de diversió, cultura, artesanía,etc...si t´animes, ja ho saps, envian´s un correu per dir-nos que vens per anar a la Fira i et prepararem un preu especial.\nFESTA DE SANT JOAN A SORT\nEl dia 24 de Juny, com tots els anys hi haurà una Fira d´artesanía a Sort i l´excibició típica de la "xollada d´ovella amb tisora". Un expectacle que es realitza als jardins del centre de Sort.\nSi encara no conèixes la zona, aprofita aquestes dates per fer-ho!!\nFESTA MAJOR D´ALINS\nEl dia de les Falles d´Isil, també començen les Festes al poble d´Alins. Es un poble petit i acullidor, molt típic de muntanya. La Festa a la nit es amb orquesta en viu.\nFALLES D´ISIL, 23 DE JUNY\nLes Falles d´Isil, es una festa declarada d´interès nacional. Hi ha molt bon ambient, bona música i sobretot molta, molta gent!!!\nActivitats Juny Planes de Son\nPublicat per blog del noucamping a dissabte, de juny 04, 2011\nEclipse total a Planes de Son\nEl proper dia 15 de Juny hi haurá un Eclipse total de lluna, no deixes passar l´oportunitat i amb els recursos astronòmics de les Planes de Son, ho podrás veure com mai t´has imaginat.\nPublicat per blog del noucamping a divendres, de juny 03, 2011\nEstem treballant perque a tot el càmping hi hagui una bona cobertura d´internet WIFI. La tecnología no deixa d´avançar, i amb ella molta més gent necessita estar conectat.\nEsperem que d´aquesta manera, el estar de vacançes no signifique estar desconectat de tot. Podrás estar al dia dels teus correus, navegar per la red, etc...\nSi no tens ordinadó portatil, netbook, tablet o smartphone, no hi ha problema, nosaltres tenim un ordinadó a la recepció perque et puguis conectar quant vulguis.\nPublicat per blog del noucamping a dijous, de juny 02, 2011\nSortides Nodic Walking\nEl nou esport de moda, ha tingut una gran acollida al Pallars Sobirà. Les Valls d´Àneu han programat noves sortides per als mesos de Juny, Juliol, Agost, Setembre i Octubre.\nPer la gent que s´allotgi amb nosaltres es totalment gratuït. Les sortides serán de 3 hores aproximadament, i constarán de guiatge, assegurança i lloguer de pals. Cal fer inscripció prèvia.\nSi us interesa apendre el Nordic Walking, o ja l´heu probat i voleu repetir, us oferim un 30% de descompte en tots els nostres allotjaments.\n(oferta vàlida només per els caps de setmana de les sortides i pendent de disponibilitat. No s´accepten gossos als bungalows ni mobil-homes).\nSETMANES TEMÀTIQUES VALLS D´ÀNEU\nPer aquest estiu 2011, les Valls d´Àneu han creat unes ofertes increíbles, separades en Setmanes Temàtiques, tant si eres amant de la cultura, de l´esport, de les festes tradicionals, etc...de segur que trobaràs la Setmana Temàtica més apropiada per tú.\nSi ens dius quina oferta t´agrada et prepararem una estada al càmping amb bungalows de fusta a un preu únic!!!!\nPodeu demanar més informació al nostre email o per telèfon:\ntlf recepció: 973 62 62 61\nPublicat per blog del noucamping a dijous, de maig 19, 2011\nRUTES GUIADES AMB BTT BERET-ESTERRI\nPublicat per blog del noucamping a dilluns, d’abril 11, 2011\nNou Centre BTT a les Valls d´Àneu\nFa molt de temps que les Valls d´Àneu lluita perque es reconeguin les seves rutes en BTT com a centre. Ara per fi, ho han aconseguit. Son 11 rutes de diferents nivells, desde fàcil a molt difícil, i amb durades de 30 minuts la més curta a 3 hores la més llarga. Si voleu donar-li una ullada, aqui us deixem el link de descàrrega: http://dl.dropbox.com/u/24953711/Rutes%20BTT/Folleto%20Rutes_BTT.pdf\nPublicat per blog del noucamping a dijous, de març 31, 2011\nSORTIDES AMB BTT PER LES VALLS D´ÀNEU\nHan començat les sortides amb BTT per les noves rutes establertes a les Valls d´Àneu, hi han sortides amb nivell moderat i altres per als més experts.\nTotes les sortides están obertes a tothom, així que si t´agrada la btt, l´esport, la natura i coneixer gent que tingui els mateixos gustos que tú, no deixes passar l´oportunitat.\nDe segur que pasarás una estona molt divertida!!!\nSi voleu estar amb nosaltres amb bungalows de fusta dieu-nos que veniu per fer les rutes amb BTT i gaudireu d´un descompte del 15%....aqui l´esperit esportiu es prémia!!!!\nPublicat per blog del noucamping a dissabte, de març 26, 2011\nSuper Oferta en Forfaits a Baqueira Beret!!\nAquests preus només els podrás disfrutar amb estàncies mínimes de 3 nits, pero si pots escapar-te per uns dies de casa, aprofita i vine a disfrutar de la gran calitat de neu que hi ha ara a Baqueira Beret.\nSi vols aprofitar aquesta gran oferta amb nosaltres, amb un preu a partir de 49€/dia tindrás estància amb bungalows de fusta, calefacció amb estufa ecològica de llenya prensada i forfait.\nEstem a 15 min de pistes!!!\nConsulta disponibilitat ara: noucamping@noucamping.com\ntlf. 973 62 62 61\nPublicat per blog del noucamping a dimarts, de març 22, 2011\n3ª Cursa Espot Tamarro Race\nCom fa 3 anys, Espot organitza la popular Cursa Tamarro Race, una cursa divertida, gratuïta, que inclou focs artificials, botifarrada per tots i un dia plé de diversió.\nNo t´ho perguis i vine a gaudir de la neu a les pistes d´Espot-esquí, les pistes més familiars dels Pirineus!!!\n2ª Marxa amb Raquetes Valls d´Àneu\nPublicat per blog del noucamping a dissabte, de març 05, 2011\nActivitats Valls d´Àneu, Març\nOBSEQUI CLIENTS NOU CAMPING\nObsequiem amb un VAL DE DESCOMPTE per l´Estació de Servei La Torrassa a tots els clients del càmping!!! (descompte de 0.02€/litre de carburant)\nL´Estació de servei de la Torrassa, situada a 1.5km del càmping i de camí a les pistes de Gran Pallars, es el lloc ideal on pendre un bon esmorzar o berenar. Amb un increíble preu de 4.00€, podeu disfrutar d´un entrepà amb pà recien horneat, beure i un cafetó calentet. Perfecte per agafar forçes abans de l´ejercici o per recuperar-les després.\nPublicat per blog del noucamping a dilluns, de febrer 07, 2011\nPIRENA 2011 Y COPA DEL MÓN DE TELEMARK\nEl cap de setmana del 11 al 13 de Febrer les pistes de Gran Pallars estarán repletes d´esdeveniments. I el Dissabte a la nit uneix-te a la gran festa d´Espot.\nESPOT ESQUI: COPA DEL MÓN DE TELEMARK PROGRAMA:\n-10:00h-Inici de la Competició GIANT SLALOM a la Pala.\n-20:00h-Entrega de premis i sorteig públic de dorsals (a la carpa d´Espot).\n-10:00h-Inici de la Competició SPRINT a l´Estadi.\ni després...."BOTIFARRADA" POPULAR I MÚSICA EN DIRECTE!!\n-10:00h- Inici de la Competició CLASSIC a la Pala.\n-15:00h-Entrega de premis a la cota 2000 de l´estació.\nPORT-AINÉ: PIRENA 2011\nPublicat per blog del noucamping a dimecres, de febrer 02, 2011\n17 LLIGA CATALANA SNOWBOARD PORT-AINÉ\nAquest cap de setmana a Port Ainé es celebrará la 17 Lliga Catalana Snowboard. Aqui us deixem el programa:\n-8:30-9:30h: Inscripció categoria OPEN+entrega dorsals Cota 2000 (davant hotel Port-Ainé).\n-10:45h- Rondes classificatòries.\n-13:00h: Rondes finals.\n-15:00h: Entrega de premis al mateix Park.\nACTIVITATS FEBRER VALLS D´ÀNEU\nWEB I EMAIL DEL NOU CAMPING\nSi vols rebre les actualitzacions al teu correu...\nLlacs del Pallars\nWebcam d´Esterri d´Àneu\nWeb dels Refugis de Catalunya\nTren de Pobla de Segur\nConsorci turisme Valls d´Àneu\nBlog del Refugio de Certascan\nfolleto activitats hivern-primavera Parc Nacional d´Aigüestortes\nAjuntament de La Guingueta d´Àneu\nwebcam,comunicat de neu,meteorologia,etc...\nWebcams de tv3\nblog del noucamping\nEstem treballant perque a tot el càmping hi hagui...


Pavelló de Sarrià de Ter, dissabte 8-12-2007. Només d'entrar una visió de cares molt conegudes, altres no tant i unes quantes més de totalment desconegudes. Velles generacions, generacions madures, generacions joves, generacions adolescents, generacions en gestació. A l'escenari encenen el foc uns Banda Bassotti força inspirats. Els segueixen els Obrint Pas combatius com sempre i amb una grata sorpresa final: en Juanra, de Kop, després de tants anys de presó, a l'escenari cantant el Zu Atrapa Tu Arte de Kortatu! Quina eufòria en pocs minuts! A l'ambient, entre olor de ratafia, cervesa i porros, un sentiment de pertànyer a un poble que camina decididament cap a la seva llibertat. Acaben els concerts uns Mesclat divertits, innovadors i actuals, amb una bona dosi de folk i rock regat amb compromís. Però la festa no acaba aquí. Envoltada d'amics i amigues, la ballaruca es perllonga fins gairebé a l'alba. Entremig de tanta festa, també moments de ràbia per la causa del concert, per aquesta manca de llibertat d'expressió que patim en molts casos. Però tornant a casa, posant-me al llit, tancant els ulls, més que mai m'he reafirmat en la convicció que també vull ser partícep de la utopia de viure, de lluitar per la meva llibertat personal, per la lliberat del meu poble. Tal i com diuen els Obrint Pas a la cançó "L'últim combat", he lluitat i he fracassat, però encara em queda combat per tirar endavant. Continuaré plantant cara la utopia, perquè deixi de ser-ho i es converteixi en una realitat. No em rendiré, perquè la victòria ens sorprendrà si la continuem buscant!


Vetar els senadors de Vox sense acabar al TC, el nou front jurídic al Parlament\nBarcelona. Dimarts, 13 de Abril 2021. 14:13\nActualitzat: Dimarts, 13 de Abril 2021. 16:16\nMés enllà de la investidura, abans que acabi el mes d'abril, cal que el Parlament designi quins són els vuit escollits que envia al Senat com a representants de la cambra catalana. Així ho estipula el reglament, que preveu que el ple triï vuit senadors de manera proporcional entre els grups parlamentaris. El resultat obtingut per Vox, quarta força a l'hemicicle, obre un nou front jurídic, ja que, segons la llei, li correspondria com a mínim una plaça. Els grups estudien com barrar el pas a la ultradreta sense acabar al Tribunal Constitucional. Hi ha el precedent del veto que l'independentisme va articular contra Miquel Iceta ara fa dos anys i que va acabar a la taula del TC.\nL'assumpte ha estat motiu de discussió durant la reunió de la Mesa d'aquest dimarts, segons confirmen a ElNacional.cat fonts parlamentàries, que asseguren que els lletrats no ho tenien gens clar.\nEl que estipula el reglament al seu article 152 és que la Mesa fixa amb els portaveus dels grups parlamentaris el nombre de senadors que corresponen proporcionalment a cada grup. Tradicionalment s'han fet servir dos mètodes. O la Llei d'Hont o el sistema de restes majors. Aplicats als resultats del 14-F, això voldria dir que al PSC, ERC i Junts els tocarien dos senadors a cadascun i que a Vox i la CUP els en correspondria un a cadascun. Això segons la Llei d'Hont. Amb restes majors, n'hi hauria tres per al PSC, dos per a ERC i Junts i un per a Vox.\nUn cop decidit el repartiment, cada grup proposa els seus noms i és el ple qui acaba votant. És aquí on els grups independentistes veurien l'escletxa per curtcircuitar els candidats proposats per Vox, com van fer amb Iceta. Llavors els socialistes van queixar-se que la Mesa optés per una votació binària, de sí o no, en comptes de permetre que fos per papereta, una opció que no hauria pogut impedir el nomenament d'Iceta.\nEl precedent d'Iceta\nDiverses fonts consultades per aquest diari admeten que si s'opta per bloquejar els noms proposats per Vox, això obriria l'enèsima batalla jurídica amb el Tribunal Constitucional. El partit liderat per Ignacio Garriga podria demanar un recurs d'empara a l'alt tribunal, com ja va fer en el seu dia Miquel Iceta.\nEn el cas del primer secretari del PSC, l'independentisme va impedir que arribés al Senat, dinamitant així l'operació de Pedro Sánchez perquè el dirigent català presidís la cambra alta. Iceta va assistir al TC. El seu recurs, però, va acabar decaient perquè els socialistes catalans van acabar proposant un substitut sis mesos després. Per tant, el Constitucional no es va acabar pronunciant sobre el cas.\nAlgunes de les veus consultades per aquest mitjà apunten que apostar per la via del bloqueig a Vox podria convertir-se en un bumerang. "Viuen del victimisme", recorden, i expressen el seu recel perquè un veto als seus senadors pugui acabar contribuint al seu ascens. En qualsevol cas, el que sí que vaticinen és que serà el proper gran conflicte obert al Parlament. I no queden gaires dies perquè s'escenifiqui.\nRetorn a l'hemicicle\nA banda de la designació dels senadors, la Mesa estudia com poder reprendre l'activitat a l'hemicicle. Fins ara, els plens que s'han convocat, el de constitució i les dues sessions d'investidura, s'han celebrat a l'auditori per garantir la distància de seguretat.\nL'alternativa que es plantejarà al Procicat és tornar a l'hemicicle, però fent que els diputats s'expandeixin i ocupin, també, l'espai reservat per a la premsa, per poder deixar una cadira buida enmig.\nBorràs, Granados i Caula a la reunió de la Mesa del Parlament. / ACN\nEl nou Parlament Vox culpa TV3 de "dimonitzar-los" perquè els tirin pedres: "S'ha acabat la pau" Marina Fernàndez Torné


La vacuna que et ficaran a Espanya en funció de l'edat que tens\nEls fàrmacs de Pfizer, Moderna, AstraZeneca i Janssen s'administraran segons l'edat o condició de risc\nper Miguel Cuartas 01/04/2021 19:20h\nEspanya ha rebut aquesta mateixa setmana més de dos milions de vacunes de Pfizer/BioNTech, Moderna i AstraZeneca després dels últims enviaments realitzats per aquestes farmacèutiques.\nAquesta notícia és una fita, ja que és la primera vegada que arriba tal elevat nombre de dosis al nostre país des que va començar la campanya de vacunació, el passat 27 de desembre de 2020.\nA més, el pròxim 19 d'abril també estarà disponible la vacuna de Janssen, filial de Johnson & Johnson. A partir d'aquí, les quatre vacunes aprovades per l'Agència Europea del Medicament (EMA) s'inocularan entre els ciutadans espanyols segons la seva edat o situació de risc.\nLes vacunes de Pfizer/BioNTech i Moderna estan adjudicades per a les persones majors o de risc, a més d'estar destinades a una gran part del personal sanitari i sociosanitari.\nGrups 1 i 2: persones majors i grans dependents en residències, personal sanitari i sociosanitari que els atén i els professionals sanitaris i sociosanitaris que estan en primera línia contra la Covid, si bé gairebé totes aquestes persones ja estan immunitzades per complet\nGrup 3A: resta de personal hospitalari i atenció primària, professionals d'odontologia, higiene dental i altre personal sanitari que atengui pacients sense mascareta durant més de 15 minuts\nGrup 4: grans dependents i els seus cuidadors\nGrup 5: persones majors de 80 anys\nEn acabar amb aquests grups, es vacunaran les persones de 70 a 79 anys (grup 5B) i de manera simultània els malalts crònics amb risc molt alt, com per exemple: persones amb trasplantaments d'òrgan sòlid i llista d'espera per a aquest, persones en hemodiàlisi i diàlisi peritoneal, càncer d'òrgan sòlid en tractament amb quimioteràpia citotòxica, càncer de pulmó en tractament amb quimioteràpia o immunoteràpia, infecció amb VIH immunodeprimits, persones amb immunodeficiència primària i persones amb Síndrome de Down amb més de 40 anys.\nDesprés d'aquests grups, les persones entre 60 i 69 anys (grup 5C) també es vacunaran amb aquesta dosi. A més, en principi els menors de 60 anys amb condició de risc (grup 7) també s'han de vacunar amb aquest fàrmac o amb un altre que estigui disponible si n'hi hagués.\nLa Comissió de Salut Pública espanyola va decidir dimarts passat treure el límit d'edat fixat per a la vacuna d'AstraZeneca i la Universitat d'Oxford, marcat fins ara en 65 anys. Malgrat tot, si atenem una qüestió pràctica, tan sols se sobrepassarà aquesta edat per a vacunar a treballadors essencials, ja que de manera general es vacunarà fins als 65 anys d'igual manera. Per això, amb aquesta vacuna d'AstraZeneca es finalitzarà la vacunació dels grups de població prioritaris per la seva activitat essencial.\nGrups 3B i 3C: personal sanitari i sociosanitari de segona línia, incloent-hi a fisioterapeutes, dentistes, personal de salut pública, entre altres col·lectius\nGrups 4: segons la seva edat i la quantitat disponible de vacunes, alguns grans dependents o els seus cuidadors també podrien rebre la dosi d'AstraZeneca, en lloc de les d'ARNm\nGrup 6: col·lectius en actiu que tinguin una funció vital en la societat (Forces i Cossos de Seguretat de l'Estat o docents)\nSanitat expressa en l'actualització 5 que la vacuna de Janssen «es podrà utilitzar de manera paral·lela a les vacunes d'ARNm per a incrementar el ritme de vacunació dels grups de major edat».\nGrup 5A: Persones de 80 i més edat que encara no hagin estat vacunades\nGrup 5B: 70 i 79 anys\nGrup 5C: 66 i 69 anys\nAl seu torn, en ser monodosis, la vacuna podria ser utilitzada per a col·lectius vulnerables socialment o econòmicament (persones sense llar i temporers), persones difícils de vacunar (amb autisme profund, discapacitat intel·lectual o malaltia mental amb molta agitació, etc...) o aquelles amb dificultats per a captar-les per a la vacunació.\nÚltima hora: Forta baixada de la xifra de defuncions per coronavirus a Espanya\nLa proposta d'un municipi català al Govern per poder reobrir l'oci nocturn


La celebració del Dia sense Cotxes d’aquest divendres preveu restriccions al trànsit | betevé\nA la via Laietana i al carrer Gran de Gràcia es limitarà el pas del vehicle privat i es tallaran 76 carrers\nRedacció | dijous, 21 de set. del 2017, a les 17.45\nDivendres 22 de setembre se celebrarà a Barcelona el Dia sense Cotxes en el marc del Dia Mundial sense Cotxes. L’Ajuntament aconsella els ciutadans que es desplacin a peu, en bici o en transport públic durant aquesta jornada. Hi ha programades més d’un centenar d’activitats per fomentar la mobilitat sostenible\nBarcelona celebra aquest divendres el Dia sense Cotxes, coincidint amb el Dia Mundial sense Cotxes, amb l‘objectiu de demostrar que una altra tipus de mobilitat, més sostenible, és possible. Així ho afirma Carles Reyner, intendent i portaveu de la Guàrdia Urbana. Reyner aconsella aquest divendres deixar el cotxe privat a casa, anar a peu o en bici i apostar pel transport públic. Això sumat al desplegament d’un dispositiu especial de la policia local de la ciutat garantiran minimitzar les afectacions sobre la circulació.\nHi haurà restriccions a dues de les vies principals de la ciutat: la via Laietana i Gran de Gràcia. Es limitarà el pas dels vehicles privats per potenciar la circulació del transport públic i de formes de transport més sostenibles, com circular a peu o en bicicleta. A la via Laietana s’implantarà un carril bidireccional al centre de la calçada i eliminarà el trànsit privat de pujada i el carril esquerra de baixada. La pujada serà exclusiva per al bus, taxi i autocars. El carrer Gran de Gràcia, entre l’avinguda de la Diagonal i la plaça de Lesseps, estarà tallat al trànsit de les 11 a les 21 h. Paral·lelament es tallaran 76 carrers secundaris. En aquestes vies es faran activitats alternatives per fomentar la mobilitat.\nImportància d’un dia sense cotxes\nCarles Reyner, intendent i portaveu de la Guàrdia Urbana, ha explicat que la ciutat té un nivell de soroll i de contaminació atmosfèrica molt alts que poden afectar la nostra salut. A banda, cal tenir present, ha dit Reyner, els 9.000 accidents de trànsit que van tenir lloc l’any passat a Barcelona amb 11.000 ferits, 200 d’aquests greus, i 28 morts. ”[…] anar en cotxe té un cost que hem de reconèixer i l’alternativa a això és apostar per anar en bici o a peu.” Reyner ha afegit que les mobilitzacions d’aquests dies, amb talls de trànsit, contribueixen encara més a apostar pel transport públic.\nDavant les mobilitzacions al voltant del referèndum de l’1 d’octubre, Reyner ha dit que no preveuen cap canvi en la planificació inicial a menys que es tracti d’un motiu justificat. “Si pel què fos hi hagués algun imponderable, alguna causa de força major, que des del punt de vista de la lògica, del sentit comú, fes necessari suspendre alguna cosa, ho faríem”, ha dit en una entrevista al programa bàsics de betevé.\n— bicicleta — cotxe — Guàrdia Urbana — trànsit


Concentració per a la defensa del drets dels informadors. Dempeus pel periodisme: la nostra precarietat és la teva desinformació - SPC Sindicat de Periodistes de Catalunya - Sindicat de Professionals de la Comunicació\nInici/Comunicats/Concentració per a la defensa del drets dels informadors. Dempeus pel periodisme: la nostra precarietat és la teva desinformació\nDijous, 5 de novembre, i seguint la crida la Federació Internacional de Periodistes (FIP), a la què pertany l’SPC a través de la Federació de Sindicats de Periodistes (FeSP), es farà a Barcelona una concentració d’informadors i de treballadors dels mitjans de comunicació per fer arribar a la Generalitat les nostres peticions per afrontar la crisi que afecta el sector i que afecta la tasca professional i el dret a la informació de la ciutadania.\nLa convocatòria és unitària i la firmen el Col·legi de Periodistes, CC.OO., l’SPC, UGT i UPIFC-Sindicat de la Imatge. La concentració es farà a les 12 del migdia a la plaça de Sant Jaume. Una delegació demanarà ser rebuda per la Presidència de la Generalitat, i li lliurarà el manifest conjunt, donant peu a poder-li expressar les queixes i peticions del sector.\nCom podreu llegir en el text del manifest són més de 1.500 els periodistes inscrits com a tals a les oficines d’atur de Catalunya i més de 400 les persones afectades aquest any per EROs, retallades de plantilles, reconversions i altres mesures.\nPer això us convidem a participar en la concentració i mostrar el rebuig davant de tanta reestructuració que ha aprofitat la crisi per “fer neteja” laboral i professional. Els lemes de la jornada són prou il·lustratius: Dempeus pel periodisme: la nostra precarietat és la teva desinformació.\nBarcelona, 2 de novembre del 2009


‘Encara hi ha algú al bosc’ arriba Mallorca amb els testimonis de dones violades i dels fills\nL'actriu Magda Puig en una de les escenes de l'obra de teatre "Encara hi ha algú al bosc" Oriol Casanovas/TNC\nMeliha Merdjic només tenia 13 anys quan les tropes sèrbies, amb l’ajuda de l’exèrcit popular iugoslau, van ocupar la seva ciutat, Visegrad, al nord-est de Bòsnia i Hercegovina. El seu testimoni és un dels més esfereïdors que es poden imaginar. Els soldats van matar una vintena de membres de la seva família, la majoria homes i nens. Ella va haver de veure com degollaven el seu germà de 16 anys. A les dones les van torturar i violar. Van sobreviure ella i la seva mare, que va estar segrestada en un antic hotel, a disposició dels soldats. “Tot el que es va fer va ser un treball pensat i sistemàtic. Així s’esborra el passat i la gent ja no torna, perquè no té on tornar”, diu Melilha. Aquell lloc infaust avui és un balneari de luxe. “La guerra sobre el terreny va acabar fa 25 anys, però per a mi la guerra encara no ha acabat”, assegura. Aquesta és una afirmació que comparteixen totes les víctimes de la violència sexual de la guerra de Bòsnia (1992-1995). Els Acords de Dayton van suposar la fi política del conflicte, però queda la metralla psicològica: els malsons i la por, la falta de reconeixement, la negació dels fets, la burla de la justícia, la desmemòria de les institucions, tot això continua sent sal a la ferida.\nEncara hi ha algú al bosc és el títol del projecte que recull alguns supervivents de la violència sexual a Bòsnia –entre 25.000 i 50.000 dones van ser violades com a arma de guerra i hi ha centenars de fills nascuts de violacions– i els dona veu i altaveu. I s’ha d’anomenar projecte perquè, si bé va néixer amb la idea de convertir-se en un espectacle de teatre basat en la novel·la Como si yo no estuviera de Slavenka Drakulic, la rigorosa i colpidora recerca periodística de Teresa Turiera-Puigbò, juntament amb el director Joan Arqué Solà i la dramaturga Anna Maria Ricart Codina, que van localitzar i entrevistar els testimonis i van viatjar a Bòsnia fins a set o vuit vegades al llarg de tres anys, va fer que decidissin aixecar el seu propi relat i que aquest acabés tenint tres potes: l’espectacle teatral, que es podrà veure al teatre Principal de Palma (11 i 12 de febrer) i l’Auditori de Manacor (13 de febrer); el documental, que s’emet aquest dimarts a IB3 Televisió, i una exposició de fotografies d’Oriol Casanovas.\nL’espectacle vol donar veu a les grans oblidades –encarnades per Montse Esteve, Judit Farrés, Ariadna Gil, Erol Ileri, Òscar Muñoz, Pep Pascual i Magda Puig–, però també posar de manifest “on érem nosaltres el 1992, què en sabíem de la guerra i què hi fèiem, què hi feia Europa i què hi fem ara”, diu Anna Maria Ricart. “A nosaltres ens queda a la memòria pels Jocs Olímpics, però a dues hores de vol d’aquí a Sarajevo passava el que passava”, afegeix. L’eufòria que es vivia a Barcelona era tragèdia en una altra riba de la Mediterrània. “L’obra és com una bufetada. T’obliga a pensar que coses tan terribles continuen passant avui, i què hi fem nosaltres i què no davant de l’horror que tenim al voltant”, diu Ariadna Gil, fent referència als camps de refugiats i a les dones que arriben embarassades. Per jugar aquest pla més actual i europeu, els actors s’interpreten a ells mateixos i a la vegada representen les víctimes reals, s’expressen amb les seves paraules i gestos. “Ens hem plantejat quin dret tenim a parlar del dolor d’altres persones. Elles ens ho han demanat: "Parleu-ne perquè a nosaltres no ens fan cas, som les oblidades del conflicte”, recorda la dramaturga Anna Maria Ricart.\nTeatre Principal de Palma arts escèniques Agenda cultural


Publicat 02/01/2019 09:10CET\nGuinjoan, considerat un dels pares de la música contempornia a Catalunya, va néixer a Riudoms (Tarragona) el 1931 i va estudiar al Conservatori Superior de Música del Liceu de Barcelona i a l'École Normale de Musique de París.\n"El primer dia del 2019 ens deixa una notícia trista. Ha mort Joan Guinjoan, una de les figures clau de la creació musical a casa nostra i un dels nostres grans ambaixadors culturals a tot el món. Ens deixa un catleg extens i polidric que tenim el deure de continuar difonent", ha destacat la Conselleria en el seu missatge a Twitter.\nEntre els seus concerts simfnics destaquen 'Verbum', 'Sincrotró-Alba' i les obres per a violoncel, i va ser distingit amb el Premi Nacional de Música, concedit tant per part de la Generalitat com pel Ministeri de Cultura.\nEl 2004, va estrenar al Liceu la seva pera 'Gaudí', i, el 2012, amb motiu del seu vuitant aniversari, es van celebrar una srie d'actes i concerts d'homenatge als principals auditoris espanyols, entre els quals destaca el programa Carta Blanca que li va dedicar l'Orquestra Nacional d'Espanya.\nAixí mateix, Guinjoan va destacar en el camp de la musicologia i de la crítica musical al Diari de Barcelona --entre el 1964 i el 1970-- i va ser cofundador i director fins el 1994 del Centre de Documentació i Difusió de la Música Contempornia.


- Només la teva visió ja m'allibera!\nPublicat per Maijo Ginovart a 2:32 Cap comentari:\nLa fisonomia del conte, les il·lustracions de la portada i guardes, responen a la voluntat de fer de MAMÀ BROU un llibre diferent, trencador, com tot el seu contingut. A hores d’ara crec que potser em vaig excedir. Un pit de dona a la portada i l’altre a la contraportada, fa que possibles lectors es facin cap enrere. I un eixam d’abelles en un cony a les guardes acaba per reforçar aquest punt transgressor. Potser ens hauríem de preguntar per què la nostra societat riu i es tapa la boca tot exclamant, quin atreviment! Per què a les llibreries sempre és a sota dels altres llibres? Quina mena de pudor ens aclapara davant una imatge d’un pit de dona, que ha estat font de vida per a nosaltres i els nostres fills? Què hi ha de pecaminós en els nostres cossos, en Mamà Brou, que molts dels meus coneguts hagin decidit fer-ne un tema tabú? A la meva manera de veure, cap. Evidentment no tothom ha patit un càncer de mama; i no m’he vist a mi mateixa despresa de la feminitat més intrínseca. Educar els nostres fills sexualment farà que el món sigui una mica millor.\nQualsevol que només vulgui veure en aquest petit relat una provocació, o erotisme pur i dur, té motius per fer-ho, no he utilitzat cap filtre per a suavitzar la història que no sigui l’amor que es veneren els protagonistes i la calidesa de les il·lustracions. És el lector qui n’ha de traure les seves pròpies conclusions, però perquè això passi, no us quedeu en la portada. Obriu el llibre (després de comprar-lo) i deixeu-vos encomanar per l’alegria i la generositat dels Brou.\nPublicat per Maijo Ginovart a 12:32 8 comentaris:\nPublicat per Maijo Ginovart a 4:06 1 comentari:\nPublicat per Maijo Ginovart a 12:16 Cap comentari:\n- Jo, Tarzan!\nPublicat per Maijo Ginovart a 10:37 2 comentaris:\nPublicat per Maijo Ginovart a 1:44 2 comentaris:\nPublicat per Maijo Ginovart a 6:21 Cap comentari:


beure vinagre de sidra com aquesta pot ser perjudicial - Remeis Casolans, Febrer 2021\nBeure vinagre de sidra de poma té possibles avantatges, però no si es beu així\nNo deixeu de treure els avantatges que aporten vinagre de sidra de poma; només assegureu-vos que ho feu de la manera correcta.\nEl vinagre de sidra de poma té beneficis potencials per a la salut. Pot ajudar-se en problemes d’estómac, singlot i mal de gola; també pot ajudar a netejar la caspa, acne i possiblement contusions. La llista continua: fes un cop d'ull a aquestes 14 coses sorprenents que pot fer el vinagre de sidra de poma.\nUna manera d’obtenir els avantatges d’aquest líquid és provar beure vinagre de sidra de poma, però és important beure la quantitat correcta de la manera correcta. Si bé ACV pot ajudar a resoldre alguns problemes, pot ser temptador beure’n molta quantitat cada dia. Tot i això, això pot fer més mal que bé. A més, assegureu-vos que no us caureu en aquests mites de vinagre de sidra de poma.\nSiguem sincers: beure vinagre de sidra de poma no és la forma més saborosa d’hidratar-se. Per això, moltes persones opten per obtenir la seva dosi diària prenent un tret del líquid, bevent ràpidament o menjant una altra cosa. D’aquesta manera, poden compensar el gust amarg. Tot i això, amb el pas del temps, això pot ser perjudicial.\nEl vinagre de sidra de poma és altament àcid, que pot danyar l’esmalt dental i possiblement l’esòfag. Per exemple, l’American Dental Association afirma que un contacte perllongat amb el vinagre pot desgastar l’esmalt. Aquesta és la part de la dent que ajuda a mantenir les cavitats i la sensibilitat dental, de manera que voleu mantenir-la en bona forma. Així que si l’utilitzeu per intentar blanquejar les dents o beu vinagre de sidra de poma per obtenir altres possibles beneficis per a la salut, tingueu molta precaució.\nCom en moltes coses, l’equilibri és clau. Tingueu cura de no beure ACV recta. En lloc d'això, considereu un mitjà feliç barrejant una a dues cullerades de VAC en vuit unces d'aigua. Això és el que suggereix Dori Khakpour, RD, CD, CDE, a la seva publicació ACV al lloc de salut de la Universitat de Washington, els EUA sencers. Escriu que “amb la majoria de fins medicinals, no hi ha més de 1-2 cullerades al dia. recomanat ”.\nSi encara trobeu el gust massa fort, proveu d’afegir una mica de mel. De fet, hi ha moltes maneres de gaudir de l’ACV; proveu aquestes delicioses receptes de vinagre de sidra de poma.\nNo se sent com si hagi de deixar de beure vinagre de sidra de poma del tot. Assegureu-vos que primer barregeu-lo amb la quantitat d'aigua adequada perquè no causi danys a llarg termini. Si es pren adequadament, el cos pot obtenir diversos beneficis. Consulteu totes les coses que us passen quan beu vinagre de sidra de poma cada dia.


Petites editorials madrilenyes aposten pel català - VilaWeb\nSorteig d'entrades per als concerts de Miquel Gil a València i Barcelona\tSorteig d'entrades per als concerts de Miquel Gil a València i Barcelona\nIsabel Segura: 'La revolució industrial a Catalunya va ser cosa de dones'\tIsabel Segura: 'La revolució industrial a Catalunya va ser cosa de dones'\nArata Isozaki, autor del Palau Sant Jordi, guanya el premi Pritzker\tArata Isozaki, autor del Palau Sant Jordi, guanya el premi Pritzker\nEl Parlament de Catalunya reclama la recuperació íntegra dels Papers de Salamanca\tEl Parlament de Catalunya reclama la recuperació íntegra dels Papers de Salamanca\nEl Homrani considera 'les llengües de la immigració' un gran actiu per a l'economia catalana\tEl Homrani considera 'les llengües de la immigració' un gran actiu per a l'economia catalana\nConversa amb el poeta Ricard Mirabete a l'Espai VilaWeb\tConversa amb el poeta Ricard Mirabete a l'Espai VilaWeb\nJordi Fosas, nou director artístic de Fira Mediterrània de Manresa\tJordi Fosas, nou director artístic de Fira Mediterrània de Manresa\nS'ha mort l'escultor Manuel Cusachs\tS'ha mort l'escultor Manuel Cusachs\nPetites editorials madrilenyes opten pel català\nRetrat d'editors independents que prenen l'opció d'editar en llengua catalana\nPresentació del llibre 'El club dels mentiders' al CCCB.\nAhir a les set del vespre es va presentar una novetat en llengua catalana a Barcelona, El Club dels Mentiders, clàssic contemporani nord-americà traduït per Núria Molines. L’edició va a càrrec de dues editorials independents de Madrid, que per primera vegada fan una opció per la llengua catalana. Són Errata Naturae i Periférica, que tenen la intenció de publicar cada any algun títol en aquesta llengua. Són editorials madrilenyes que opten pel català. Aquestes dues fan el pas ara, però hi ha més petites editorials espanyoles que publiquen en català de fa temps.\nÉs el cas d’Enrique Redel (1971), editor d’ençà de fa vint anys, però que també ha estat dibuixant i advocat. Ara és editor d’Impedimenta, petita editorial radicada a Madrid, amb dotze anys d’història. L’any 2012 van editar el primer llibre en català, La Filla de Robert Poste, de Stella Gibbons i amb traducció de Víctor Obiols. El seu darrer llibre en català ha estat La llibreria (2018) de Penélope Fitzerald, amb traducció de Jaume Pons Alorda.\n‘Fem llibres tan bonics que a mi em diuen l’editor català’, diu Enrique Redel en conversa telefònica amb VilaWeb. ‘De fet, els meus models de disseny són la Magrana o Quaderns Crema. I continuo admirant-los molt. Tinc molts llibres en català. Estiuejo a Llançà de fa quinze anys. La nostra lluna de mel la vam passar al Port de la Selva. La meva dona, Pilar Adón, és escriptora, i bona part dels llibres els ha escrits allà. Hi ha vinculació. Tinc amics catalans que em parlen en català i jo responc en castellà.’\nRedel afegeix: ‘Nosaltres editem en català perquè els lectors ens ho demanen. Tan simple com això. També hem vist que el llibre infantil es llegeix molt millor en català que no en castellà i per això els agents literaris ens ho van recomanar, i ara gairebé tots els llibres de la col·lecció la Petita Impedimenta els fem també en català. Uns quatre l’any. I he de confessar que el fet que El viatge de Francesca Sanna, amb traducció d’Anna Gorina, guanyés el premi Llibreter ens va llançar del tot.’\nJulián Rodríguez ara podria seguir els passos d’Enrique Redel. La seva petita editorial, Periférica, s’ha unit amb Errata Naturae i comencen a editar en català. El primer llibre, El Club dels Mentiders, és el que es va presentar ahir. Periférica és una editorial nascuda a Extremadura i ara radicada a Madrid, que té dos socis: Paca Flores i Julián Rodríguez. Publica una vintena de llibres l’any. Errata Naturae té també un parell de socis, Irene Antón i Rubén Hernández, i en publica uns trenta. Totes dues coediten llibres. I ara s’han unit per coeditar-ne també en català.\n‘Catalunya és un dels llocs on es reben més bé els nostres llibres. I amb la premsa cultural catalana hi tenim molt bona relació. Personalment, una de les meves poetesses preferides és Marta Pessarrodona. M’he format llegint Foix i Ferrater’, diu Julián Rodríguez, que va néixer el 1968 a Ceclavín, petit poble extremeny a tocar de Portugal, i que abans de ser editor fou autor de llibres de viatges. Ara és professor d’edició a la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona, ciutat que visita molt sovint.\n‘Un dels primers títols que vam publicar amb Errata Naturae va ser Tú no eres como otras madres i vam veure que després una altra editorial el publicava en català i també els funcionava molt bé. Aleshores nosaltres no estàvem preparats per a fer-ho. Ara sí. També ens ha ajudat a fer el pas el fet que a l’empresa dos editors de taula siguin catalans, els maquetadors siguin de Sants i dues de les correctores també siguin catalanes.’\nPerò per a Julián Rodríguez hi ha un altre motiu per a editar en català, justament ara: ‘No és només una obligació personal ni una opció econòmica. No és només un retorn i agraïment a un lloc que ens acull de sempre, sinó que també és una opció per un diàleg allà on actualment només hi ha soroll polític. Ens semblava que era important, i que fos ara, que passessin coses com aquesta.’


Celebracions | Residència Municipal d'Arbeca Medina S.L.\n973 16 07 34\nFelicitats Antonia Sole\nSANT JORDI A LA RESIDÈNCIA\nCelebracions Et pot interessar 07-05-2019\nEl dia 23 d'abril vam celebrar la diada de Sant Jordi a la nostra residència. Va ser un dia preciós, ple de roses per a tots els residents i treballadors a on vam llegir la llegenda de Sant Jordi i v...\nCelebracions Et pot interessar 30-04-2019\nAquests dies de pasqua hem estat ben entretinguts realitzant activitats relacionades amb aquesta festivitat. Hem realitzat tallers de manualitats per a decorar la residència i tallers a on hem parlat...\nEl dia 5 de març vam celebrar el carnaval a la Residència! Primer vam disfrutar d'una magnifica xocolata amb coca per esmorzar i després ens vam disfressar de hippies i vam ballar les cançons més famo...\nAv. President Tarradellas s/n\nHorari de Visites: De 9:00 a 19:30h\nConsultes COVID: infermeriaresidenciaarbeca@gmail.com\n© 2022 Residència Municipal d'Arbeca Medina S.L. - Tots els drets reservats.


“El seny dicta que el més fàcil és la independència” « Reagrupament BCN-Les Corts\n« Ramon Carner: “La independència arribarà abans que la sentència”\nL’entorn de Reagrupament promou un manifest reclamant una ‘candidatura unitària’ de l’independentisme »\n“El seny dicta que el més fàcil és la independència”\nEntrevista a Anna Arqué, responsable de comunicació i d’internacional de la coordinadora de la consulta sobre la independència. Desacomplexada com la coordinadora per la consulta sobre la independència, de la qual és impulsora, Arqué parla sense eufemismes i ofereix la nova mentalitat que mira de fer-se forat.\nQuin diagnòstic político-social fa de la Catalunya d’avui?\nLa fórmula autonomista ha fracassat i hi ha una eclosió d’una força transformadora que és l’independentisme. És una força que dóna il·lusió i esperança, amb fets com el de la Cambra de Comerç, on el Cercle Català de Negocis ha presentat candidatura. Des dels diferents àmbits hi ha apostes sobiranistes.\nPer què considera que l’encaix Catalunya-Espanya ja és impossible?\nPerquè només hi pot haver una sobirania sobre un poble. Un Parlament sobirà. O amb el poble veí estàs encaixat amb una fórmula que no pots existir, perquè estàs sotmès a una sobirania que no és la teva. Per tant, ara mateix, el seny dicta que el més fàcil és la independència. Altres fórmules amb Espanya són arrauxades i no creen més que conflicte.\n¿Creu, doncs, que és més utòpic un projecte federalista que independentista?\nTotalment. És el que estem constatant i vivint. La relació amb Espanya la podrem tenir molt bona des de la sobirania pròpia.\nL’historiador J.B. Culla parla de la “dècada de les decepcions” en el catalanisme polític. Hi està d’acord?\nÉs una època de decepcions per a aquells catalanistes que encara pensaven que una relació amb Espanya era possible. Als que som independentistes no ens ha decepcionat. Al revés, ara vivim un moment de molt positivisme, quan veus companys que deien que l’encaix era possible i ara veuen que no, aleshores s’apropen i entenen que l’independentisme és la solució. D’una manera natural.\nAlgú pot rebatre-li la màxima: l’independentisme no està creixent.\nÉs evident que creix. I no només el concepte o l’afany, sinó l’expressió, el convenciment personal que ja es pot dir i que és possible treballar-hi.\nMolta gent independentista es pregunta si són prou i com s’hi arribarà.\nLa majoria ja hi és i el procés d’independència, el com, ja s’ha iniciat.\nPerò la gent pot pensar “Espanya mai no ens deixarà fer-ho”.\nÉs que hem de tenir clar que Espanya no és la que ens ha de deixar. No és el que ens ha de preocupar. Nosaltres ens farem independents, no l’Estat espanyol, que no ho ha fet ni reconeixent Kosovo. Quan el teixit social mostra a la classe política la seva voluntat, i l’està mostrant, exercint, amb el dret a l’autodeterminació, els polítics ho han de recollir. I aleshores s’haurà de fer valer el dret internacional, al qual estem supeditats, on l’ONU reconeix de ple aquest dret.\nEn aquest sentit, la resistència dels partits catalans a tramitar la consulta al Parlament com la interpreten?\nD’una mancança de voluntat política, segurament perquè el seu discurs encara no reflecteix el que ha de reflectir, la voluntat del poble. Pensem que a les eleccions haurien de plasmar la seva posició envers la independència.\nL’ambigüitat de CiU i PSC no hi ajuda.\nQui defensa que l’última paraula la té la sobirania del poble català és independentista. En aquest procés de l’Estatut, que tothom sap que és amb les regles de joc espanyoles, qui es queixi és perquè està donant la preeminència a la voluntat del poble català per davant del poble veí. Per tant, està sent independentista, o ens enganya. Com que el TC no té competències? Doncs no ho portem a Madrid, la via de l’Estatut passa per Madrid i la seva constitucionalitat, la mateixa que no admet la nostra sobirania, no ens enganyem.\n¿Veu possible que el PSC trenqui la disciplina de vot amb el PSOE?\nNo, tots sabem que avui en dia la política és una política amb pe minúscula, de partit, no majúscula, de país.\nPer tot plegat, ¿creu que estem davant de l’inici d’una segona Transició?\nNo, això seria veure-ho des d’una perspectiva de l’Estat espanyol. El que estem és en un procés d’independència.\nEl moviment de les consultes sobiranistes quina traducció creu que tindrà a les eleccions?\nHi haurà un increment del vot independentista. I una nova oferta electoral, independentista, on milers de persones podran dipositar el seu vot.\nQuè pensa de Laporta? El veu un potencial líder polític?\nLaporta és una persona que estima el seu país i si es decideix a encapçalar una organització política, garantirà que tots els independentistes puguin votar independència.\n¿És recomanable que les noves formacions vagin unides?\nNo només crec que és una possibilitat, sinó que hauria de ser la realitat. L’ideal seria que tots els polítics que ja hi ha i els nous anessin junts, si no les noves forces independentistes hauran de tenir una visió global i anar plegats. I el que no hem de fer és neutralitzar l’independentisme en els seus matisos, sinó gestionar tot el paisatge.\nD’aquí 20 anys, quan es parli de les consultes, com es veuran?\nLa consulta sobre la independència anirà als llibres d’història perquè està significant l’aixecament del poble català en un procés democràtic i pacífic, una revolució social en ple segle XXI, davant d’una situació incoherent on els representants polítics no són capaços ni de portar a debatre el dret a l’autodeterminació al Parlament.\nEntrevista a Anna Arqué, de la coordinadora de la consulta sobre la independència,\npublicada el dijous, 13 de maig del 2010, al diari Avui.\nAquesta entrada fou escrita el dijous, 13/mai/2010 i arxivada a General. Pot seguir les respostes a aquesta entrada a través de RSS 2.0. Els comentaris estan actualment tancats, però pot fer trackback des del seu propi website.


Deu anys de blocs i moltes coses més - Oi?\nOriol Izquierdo: ‘Estem preparats per a fer qualsevol cosa per sobreviure i podem fer-ho sentint-nos creatius i satisfets‘\nEls blocs de +VilaWeb han arribat als deu anys de vida aquest mes de juny\nOriol Izquierdo (Barcelona, 1963) ha estat director de la Institució de les Lletres Catalanes i editor. Amb Dolors Borau, la seva dona, ha escrit Una festa sobre rodes (Cruïlla, 2010), un llibre adaptat a les persones amb paràlisi cerebral, i ha recollit part dels seus poemes a Moments feliços (Edicions 62, 2008). Però des de fa un any la seva vida ha fet un tomb, perquè s’ha convertit en botiguer: ha obert Sopa de Lletres, un negoci d’alimentació al barri d’Horta també dedicat a l’activitat cultural. El canvi de vida l’ha portat a comprovar que ‘estem preparats per a fer qualsevol cosa per sobreviure i podem fer-ho sentint-nos creatius i satisfets’. Amb tot, l’Oriol fa cultura de moltes maneres, i tot plegat ho explica des de fa deu anys al bloc ‘Oi?‘, un dels tres primers que es van obrir a VilaWeb.\n—Com es fa activitat cultural en una botiga d’alimentació d’un barri com Horta?\n—La botiga no és tan sols un local, és un punt de trobada on poden passar moltes coses. N’hi passen que són molt previsibles i habituals en una botiga d’alimentació perquè la gent hi va a comprar menjar, però també hi passen moltes més. Hi pots tenir converses, et poden donar consells que tenen relació amb la salut o que van més enllà. La meva dona i jo som gent del món de la cultura i la literatura i, sense proposar-nos res d’especial, ens hem trobat amb la possibilitat d’organitzar a la botiga alguna activitat que és més pròpia del món de la cultura i de la literatura que no, en principi, del món del comerç i de l’alimentació. De fet, quan vam obrir ja ens vam proposar de crear un petit espai on poguéssim anar més enllà de la relació entre botiguer i client.\n—Què ha passat en aquests actes culturals?\n—Aquesta primavera, d’una manera una mica experimental, hem anat fent una activitat cada mes. N’estem molt satisfets i creiem que en una botiga d’alimentació i en l’espai que es crea al voltant també hi pot haver activitat cultural. En una de les trobades, per exemple, vam organitzar una lectura de La disputa de l’ase d’Anselm Turmeda. Hi van venir seixanta persones. Hi ha moltíssimes activitats que es fan a Barcelona, en entorns més habituals, que no n’aconsegueixen aplegar ni la meitat ni una tercera part. Vam tenir una sorpresa: sí que ve algú del món de la cultura, però una part important de la gent que ve és del barri. I ens diuen que és una sort que ho fem perquè al barri no n’hi passaven, de coses d’aquestes.\n—Quin producte recomanaríeu de la vostra botiga avui?\n—Preguntaria coses al client per saber què li he de recomanar. Li demanaria què li agrada menjar, si li agrada la carn, si li agrada el peix, si és més aviat vegetarià, si ara que fa calor prefereix alguna cosa refrescant o ja li va bé alguna cosa que s’hagi d’escalfar. A partir d’aquí aniríem destriant si amb una de les coques de pizza que tenim, que són artesanals, quedaria satisfet o bé si hauríem de tirar més cap a un bacallà a la mussolina d’all i poma, que és una cosa deliciosa que tenim, o un bon gaspatxo o una crema de verdures. Parlant i dialogant, però sense caure en la tafaneria, aniríem trobant allò que el pot satisfer més.\n—Què n’heu après, d’aquest canvi tan radical d’ocupació?\n—Em sembla que ja ho sabia abans, però ara ho he comprovat. He après que estem preparats per a fer qualsevol cosa. No jo sol, ho dic en plural: l’ésser humà que viu en una societat com la nostra està preparat per a fer moltes coses per sobreviure i, a més, sobreviure sentint-se creatiu, productiu d’una manera que el satisfaci.\n—Vau escriure Una festa sobre rodes, un llibre adaptat a persones amb paràlisi cerebral. En sabeu l’experiència dels lectors?\n—Des de la botiga ens hem trobat gent que ha vingut i ens ha explicat que el fa servir. Sovint són mestres, gent que són davant d’una aula, ja sigui de criatures petites o més grans o amb persones que vénen de fora i no coneixen la nostra llengua. Ha estat molt encoratjador veure que el llibre ha fet el seu recorregut, l’ha fet sol i l’ha fet en un dels espais per al qual el vam pensar. És un llibre que parla de la normalitat d’una persona amb paràlisi cerebral. A més, en parla amb unes eines que fan que aquells qui no tenen facilitat per a comunicar-se puguin fer-ho a través del llibre fins a l’extrem d’explicar la història, gràcies al llenguatge adaptat que hi ha al mateix llibre.\n—També heu escrit un llibre de poesia, Moments feliços. Què és la poesia per a vós?\n—Si em vaig incorporar al món de les lletres va ser perquè d’adolescent escrivia poesia. Vaig anar coneixent gent que també feia poesia i de mica en mica tot plegat es va convertir en un estímul per a entrar en el món de la cultura i l’edició. Abans d’haver publicat cap llibre de poesia vaig començar essent editor, cosa que em va curar de ser poeta. Vaig continuar escrivint poesia però sense pressa i sense cap necessitat de publicar-la. Va ser així durant anys, però va arribar un moment que em vaig adonar que tenia un cert gruix de poemes i vaig pensar que en podia sortir un llibre. Paral·lelament a això va passar una cosa molt determinant a la meva vida que és que es va morir la meva filla i, a part de ser una tragèdia, va ser un fet que va donar sentit a tot el conjunt de poemes que tenia sobre la taula. Vaig escriure’n una part nova arran de la mort de la Clara i així vaig tenir el llibre. Hi ha una experiència de dol, i un intent de superar-lo que potser val la pena de compartir. Això va fer que gosés buscar un editor que hi tingués interès, que, a més, em va fer perdre la por de publicar. Una part dels poemes del llibre ja havien estat publicats al bloc, que va ser una primera finestra per on la meva creació poètica va treure el nas.\n—Al bloc feu entrades que capturen detalls, moments petits.\n—El bloc, a més de ser un retrat de l’activitat més o menys pública que vaig fent, em serveix per a fixar moments de la vida diària, moments que podrien esdevenir un poema o un text literari. Al bloc, sovint, hi ha una cristal·lització del record.\n—Quin moment feliç de la vostra vida diària es podria convertir en una entrada al bloc?\n—No ho sabria dir, perquè la gràcia és que la majoria de moments que van a parar al bloc tenen un punt d’insòlits. Fins i tot els moments de vida diària. Poden ser moments d’allò més normals, però si els reculls és justament perquè de cop i volta han donat lloc a una experiència un punt especial.\n—Quin autor no deixaríeu mai de llegir?\n—M’adono que en tinc molts. La gent quan es fa gran diu que tendeix a anar rellegint cada vegada menys llibres, però jo, com a lector, em sembla que encara sóc força jove i tinc interessos força dispersos. Per exemple a la taula ara mateix hi tinc Dylan Thomas i Enrique Vila-Matas perquè m’interessa tornar-los a llegir. També m’agrada estar atent al que escriuen les noves generacions. I on també paro atenció és en els autors de la meva generació, com ara Màrius Serra, Vicenç Pagès, Josep Maria Fonalleras, Francesc Serés o Jaume Subirana. Són autors que tot allò que fan ho llegeixo. Alguns d’aquests són amics i m’interessen també per la proximitat.\n—Al bloc sovint també escriviu sobre el país. Com creieu que serà el futur pròxim de Catalunya?\n—Crec que serà convuls. I convuls no és un adjectiu negatiu. Penso que els mesos vinents cada dia passaran coses que seran més o menys transcendents, cada dia tindrem la sensació d’anar guanyant algun espai, d’anar pujant algun graó d’aquest camí dificilíssim que com a país hem decidit d’emprendre.\n—Quan creieu que arribarem al final del camí?\n—Jo desitjaria que aquest camí arribés a un port estable com més aviat millor. Però no sé si això pot ser un període de menys de quatre o cinc anys. Amb molta sort seran quatre o cinc anys.\n—El 20 d’abril de 2004, ara fa més de deu anys, què us va portar a començar el bloc?\n—Va ser una invitació d’en Vicent Partal i l’Assumpció Maresma. Em van explicar que estrenaven els blocs i era un moment que en començava l’efervescència. Encara no n’havia arribat l’esclat més fort, però ja es veia que allò tenia recorregut. Jo m’ho havia plantejat d’una manera molt poc seriosa, però quan m’hi van convidar em va semblar que valia la pena de provar-ho. I m’hi vaig llançar. Durant aquests deu anys hi ha hagut moments més sistemàtics i moments de molt silenci, perquè el bloc acaba essent un gènere molt semblant als diaris íntims, que reflecteixen les dinàmiques personals. Hi ha moments que no tens temps o no en tens ganes i, en canvi, alguns altres moments que et pots imposar la disciplina per mantenir la regularitat.\n—Paral·lelament, també heu escrit un bloc com a director de la Institució de les Lletres Catalanes. Què representava l’un bloc i l’altre?\n—Les primeres anotacions com a director de la Institució de les Lletres Catalanes les vaig fer al bloc personal, però aviat vam creure que valia la pena de reforçar la comunicació de la institució donant-li un bloc. Durant un temps vaig mantenir dos blocs, el bloc del director (ILC), que era molt actiu, i el personal, que depenia molt més del moment i les ganes. A vegades algun comentari que no es podia fer al bloc del director el feia al bloc personal. Quan vaig deixar la institució vaig reprendre l’activitat del bloc personal, encara que la feina a la botiga és molt esclava i me n’he distret força. Però ara, després de veure que això de fer deu anys va de debò, per coronar l’aniversari intento fer una nota diària. A veure si me’n surto.\n—En destacaríeu cap apunt del bloc?\n—No tinc gaire memòria, la veritat. De fet, fa poc m’he plantejat de recuperar apunts antics de tant en tant. Però sense haver fet aquest exercici, l’apunt que per mi és més important és el del dia que va morir la meva filla. Em sembla que vaig aconseguir una cosa que no estava segur de poder fer. Em sembla que vaig dir el més difícil de la manera més púdica i menys patètica.\n—Jo diria que el primer record és en Vicent Partal explicant-me que faria Infopista i jo dient-li que sí sense entendre res. Llavors, quan va néixer, vaig entendre què era perquè en vaig fer ús gairebé diàriament. Vaig tenir la sensació que allò no era tan diferent dels mitjans tradicionals, però alhora creava un espai totalment nou on el mitjà el fem entre tots. De mica en mica, vaig veure que l’espai digital fa possible un tipus de relació que no és unidireccional sinó que tots hi podem participar i que la veu de cadascú pot arribar a construir una veu col·lectiva.\n—Sí. Fins i tot en algun moment hi he tingut més implicació, amb el Canal Lletres. Ho sento una mica meu. Crec que VilaWeb m’ha servit a mi i que jo he servit a VilaWeb i a la seva comunitat.\n—Què és el que més us n’agrada?\n—Que, tot i tenir una línia editorial evident, no enganya ningú, manté alerta la mirada crítica. Com tots els mitjans, VilaWeb construeix una realitat, però no oblida que és part d’una realitat més àmplia.\n—De vegades tinc la impressió que és una mica monotemàtica. Entenc que ho sigui i m’agrada que ho sigui, però a vegades penso si no en fem un gra massa. Però suposo que entre tots, amb la interacció que hi ha amb els lectors, si hi ha excessos es corregiran.\n—Que continuï sempre, com ha fet fins ara, un pas més endavant d’allò que cal fer en l’espai de la comunicació i en l’espai digital.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Carnet, Entrevistat per oi | Deixa un comentari. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent


Entrevista a Clara Antúnez, sommelier i nutricionista - Celler Can Roda\nCan Roda, Gastronomia, Vins\nSoc curiosa i amant del coneixement i el món del vi, m’encanta perquè és infinit i sempre diferent, requereix atenció, sensibilitat i formació continua.\nAquest mes us volem apropar al món del vi des d’un punt de vista diferent al que estem acostumats. És per això que entrevistem la Clara Antúnez, sommelier amb molta empenta, doncs és cofundadora i directora d’experiències a La Gastronòmica, empresa dedicada a donar a conèixer el vi i la gastronomia i a assessorar a empreses del món de enogastronòmic (restaurants, càterings, cellers, empreses agroalimentàries…).\nEn aquesta entrevista podràs conèixer una mica més sobre la seva visió curiosa del món del vi i el projectes que té entre mans; entre ells, el Visensitive, que celebrarem al nostre celler el proper dissabte 12 de juny.\nCom va començar el teu interès pel món del vi?\nDoncs va ser una carambola, jo havia fet la diplomatura de nutrició humana i dietètica després un màster de comunicació i gastronomia i em faltava formació en anàlisis sensorial per poder fer una bona educació nutricional. La única professió especialitzada amb el tast era la de sommelier i m’hi vaig tirar de cap. El món del vi, si tens bons mestres, atrapa. I jo em vaig quedar atrapada, però sempre amb una mirada més oberta que un sommelier “tradicional”.\nAmb què t’inspires per crear les teves històries sobre vins?\nEm deixo portar per les sensacions i miro de crear llaços amb el coneixement. La meva mirada de 360º em permet connectar conceptes, disciplines i crec que un aspecte fonamental és tenir molt clar qui és l’interlocutor i/o espectador. No podem explicar un vi de la mateixa manera per un sommelier, per un amant del vi o per un infant. I hem de ser capaços de captivar i fer gaudir a tots i cadascun d’ells. Perquè el vi és un producte que forma part del nostre ADN, i cal que tothom es senti còmode.\nQuins són els teu vins preferits? I per què?\nNecessitaria més preguntes per respondre correctament… per exemple per quin moment? Amb qui me l’he de prendre? Què menjaré? Estació de l’any? Amb quin recipient el podré servir? Etc. Etc.\nSe m’ha posat la pell de gallina amb vins antagònics, soc molt eclèctica amb termes de sabors.\nQuè destacaries dels vins del Celler Can Roda?\nSon vins amb un caràcter i una personalitat fàcils de reconèixer. Entre ella comparteixen frescor i vivacitat.\nQuin és el lloc més singular o espectacular on has portat a terme un dels teus tastos de vins comentats?\nUau, què difícil! En tinc varis clavats a la memòria, però potser un dels més increïbles va ser dins una església romànica del segle XII, amb l’espectacle de vi de violoncel.\nCom és que vas començar a col·laborar amb La Gastronòmica? Què t’uneix a aquest projecte?\nEn Jaume i jo som les ànimes de l’empresa. L’hem parida junts. És una manera de viure.\nQuè és el que més t’agrada de col·laborar amb el dúo Aquell Parell?\nSón uns músics excel·lents, amb molta empenta, sensibilitat i ganes de fer les coses ben fetes. I en tots els espectacles que fem es fa màgia a l’escenari.\nCol·labores amb molts cellers de Catalunya, què et crida l’atenció dels vins de la nostra terra?\nL’aspecte potser més important és que tenim un gruix de vins amb una relació qualitat-preu imbatible, comparant amb molts altres països del món. I lligat a això, però no tant positiu… que fins ara hem estat incapaços de posar-los al pedestal que es mereixen.\nPer acabar, imaginem que amb la teva empenta tens nous projectes en ment. Ens podries avançar quins o de quin tipus?\nSí, no em sé estar parada… des de fa uns mesos estic treballant amb un llibre de gastronomia catalana que travessarà fronteres… L’estem escrivint simultàniament des de Detroit (Estats Units d’Amèrica) i Catalunya.\nCom veieu, la Clara comparteix el seu coneixem no només en els esdeveniments que organitza en els diferents cellers sinó col·laborant en llibres i revistes. Sabieu que es la coautora de la Guia d’Enoturisme de la DO Alella? La seguirem d’aprop per veure què ens té preparats en un futur!\nRecepta del mes: Trinxat de muntanya per maridar amb el nostre vi negre Syrah Garnatxa\n27 gener 2021|0 Comments


Presentació: Economia Solidària i Feminista. Pràctiques inspiradores que fan saltar les costures - XES\nPresentació: Economia Solidària i Feminista. Pràctiques inspiradores que fan saltar les costures\n10 de Febrer de 2021 /en /por adminriceup\n17 de Febrer de 2021 @ 18:00 – 19:30 Europe/Madrid Franja horària\nPresentem un nou llibre de la col·lecció Eines de la XES, una obra col·laborativa entre la Comissió d’Economies Feministes i la Comissió de Publicacions i Formació de la XES, dedicada a les economies feministes on s’expliquen pràctiques amb perspectiva feminista.\nSerà dimecres 17 de febrer a les 18 hores a La Comunal (Riera d’Escuder, 38, baixos, Barcelona).\nÉs un acte amb totes les mesures de seguretat, per tant, és necessari reservar plaça a: cooperativa@laciutatinvisible.coop\nFormació per a noves activistes de Pam a Pam online Presentació llibre Economia Feminista i Solidària a Sant Andreu


Planta on es troben els nius\nCom s'han de prendre les dades de camp?\nPer més informació podeu descarregar-vos la fitxa de camp\nNom i número del carrer on està l'edifici amb nius\nEn aquest apartat cal indicar sempre l'adreça (nom i número del carrer) de l'edifici on hi ha els nius (també en el cas que els nius estiguin situats en una façana de l'edifici que doni a un carrer diferent al de la façana d'entrada).\nS'ha de prendre nota del nom complet oficial del carrer, incloent-hi els termes referents al tipus de via ("carrer", "ronda", etc.) i sense utilitzar abreviatures (per exemple, "carrer del doctor Pearson", no "Dr. Pearson"). Cal anar amb cura a l'hora d'escriure el nom del carrer, ja que hi ha carrers amb noms molt similars que només es diferencien per detalls ben petits (p.ex: "Torrent de les flors" i "Torrent de flors").\nFaçana de l'edifici on són els nius\nAquí cal indicar la façana on són els nius. Generalment es tractarà sempre de la façana principal (d'entrada) de l'edifici però hi haurà casos en què es pot tractar d'una façana lateral (p.ex: cantonades) o del darrera de la casa. S'ha de seleccionar una de les següents opcions:\nFaçana principal (d'entrada a l'edifici)\nFaçana esquerra (mirant de cara a la casa)\nFaçana dreta (mirant de cara a la casa)\nFaçana del darrera\nS'ha de seleccionar una de les següents opcions:\nCasa, pis o bloc de pisos\nMagatzem o nau industrial\nEsglésia o edifici singular\nNúmero de plantes de l'edifici\nS'ha d'anotar el nombre de plantes que té l'edifici, no pas el nombre de plantes on hi ha nius. Per defecte la planta baixa es considera la planta número 1. En el cas d'esglésies, magatzems i altres edificis singulars, el número de plantes sempre es considerarà 1.\nEn aquest apartat s'ha d'indicar a quina planta es troben els nius. Cal tenir ben present que si hi ha més d'una planta amb nius, s'ha d'utilitzar una fila diferent de la fitxa de camp per a cada planta. Les plantes s'han de numerar tal i com es descriu al punt anterior. Cal tenir present que en el cas d'esglésies, magatzems i altres edificis singulars, per defecte el número de plantes sempre es considerarà 1.\nAquí cal indicar el període de temps dedicat a observar els nius de cada planta i localització. Cal utilitzar sempre l'hora oficial (mai l'hora solar).\nHora d'inici de l'observació\nHora de finalització de l'observació.\nEn aquest apartat cal indicar quants nius es troben en cadascun dels següents estats. Cal tenir en compte que cadascun dels nius només es pot assignar a una de les 5 opcions possibles. Per facilitar la feina, els nius s'agrupen en sencers i no sencers.\nEntre els nius que estan sencers s'ha de decidir quants es troben en cadascuna de les següents situacions:\nOcupats per l'oreneta cuablanca\nEs considera que el niu està ocupat per l'oreneta quan es dóna alguna de les següents condicions:\nEs veuen les orenetes entrant i sortint del niu o portant-hi menjar\nEs veuen o se senten els pollets de l'oreneta dins del niu\nS'acumulen femtes fresques sota el niu (i no hi ha dubte de quin niu provenen)\nSi es veuen orenetes construint un niu cal classificar-lo com "en construcció" (vegeu més avall), no pas com a ocupat.\nOcupats per altres espècies\nTot i que no és gaire freqüent, hi ha altres especies d'ocells, per exemple el pardal (Passer domesticus), que poden fer servir els nius d'oreneta cuablanca per a criar-hi. Si es dóna el cas, en aquest apartat cal apuntar quants nius es troben en aquesta situació. Si se sap, s'ha d'indicar de quina espècie es tracta a l'apartat d'observacions.\nSense senyals d'ocupació\nNo tots els nius que estan sencers s'acaben ocupant. A més hi ha nius que tot i que podrien estar ocupats no ho arribem a saber/esbrinar. Cal comptabilitzar en aquest apartat tots els nius que estan sencers però dels quals no s'ha pogut saber amb certesa si estaven o no ocupats per l'oreneta cuablanca o per altres espècies.\nNius no sencers\nEntre els nius que no estan sencers s'ha de decidir quants es troben en cadascuna de les següents situacions:\nNius en construcció\nTrencats o restes\nNius trencats o restes d'antics nius\nEn aquest apartat es pot detallar qualsevol incidència o observació que es cregui rellevant d'esmentar.\nAl full d'instruccions es pot trobar tota la informació sobre com fer els censos i com prendre les dades de camp. La fitxa guia mostra com diferenciar l'oreneta cuablanca d'espècies similars i també descriu com s'han de prendre algunes de les dades del projecte.


de març 2018 ~ Formació Professional\nManifestació en suport al Model Lingüístic del nostre país\n15.3.18 . Tema: Actualitat , Manifestació , somescola\nExposició 'Dones Dibuixades' a l'Escola del Treball\n9.3.18 +FP Tema: Artístics , Còmic , Dona , Exposició , Núria Pompeia\n6 autores revisiten Núria Pompeia\nDones dibuixades es un diàleg entre l’ahir i l’avui de la dona com a autora i com a subjecte de l’humorisme gràfic. Un diàleg que s’estableix entre l’obra de Núria Pompeia i la visió i la versió d’aquesta per part de sis autores contemporànies: Flavita Banana, Carla Berrocal, Raquel Gu, Susanna Martín, Paulapé i Ana Belén Rivero. És també un homenatge obligat a la que va ser pionera solitària en l’art de dibuixar la dona, la seva discriminació, i els absurds de la vida en general, amb ulls de dona i mirada crítica. I alhora vol ser testimoni de la renovació i la multiplicació de les seves hereves en aquest camp de la creació gràfica. Un diàleg, en fi, en què les vinyetes es converteixen en miralls que reflecteixen una inquietant síntesi de canvi i continuïtat a la nostra societat.\nProjecte i direcció: Pepe Gálvez i Alfons López\nFins el 23 de març estarà al hall de l'Escola del Treball de Barcelona en el marc de la celebració del 8 de març Dia internacional de la Dona.\nVisites guiades per a grups amb reserva prèvia a ccoomics@gmail.com\nTrobareu més obra de Núria Pompeia a :\n8.3.18 . Tema: 8 de març , Actualitat , VAGA\nCartells amb els horaris de les parades en els diferents sectors:\nManifestació en suport al Model Lingüístic del nos...\nExposició 'Dones Dibuixades' a l'Escola del Trebal...


Campus Can Ruti: centres de referència units en la recerca i la innovació biomèdica\nEn total al campus treballen uns 3.000 professionals de pràcticament totes les disciplines d’assistència mèdica\nCampus de Salut i Recerca Can Ruti / Javi Torres\nS. Rodríguez Gómez - 08/02/19\nAl Campus de Salut i Recerca de Can Ruti conviuen alguns dels centres més punters en quant a innovació, formació i recerca mèdica de tota Catalunya. És el cas del Institut de Recerca Germans Trias i Pujol (IGTP), un centre de recerca biomèdic públic associat a l’Hospital Germans Trias i Pujol (HUGTP). Acreditat com a centre d’excel·lència per l’Institut Carlos III, s’encarrega de la coordinació de la investigació científica amb els altres centres del campus. La investigació s’estructura en nou àrees de recerca, que donen cobertura a pràcticament totes les disciplines d’assistència mèdica, abarcant gran quantitat de malalties. Les dades són determinants per entendre la magnitud del centre: hi ha 54 grups de recerca i 153 investigadors principals. Tenen 430 assaigs clínics en actius. Ara mateix, l’IGTP es troba entre les 10 institucions de l’àmbit hospitalari a Espanya en innovació. El seu pressupost ascendeix gairebé als 13 milions d’euros.\nAltre centre punter que es troba al campus és l’Institut de Recerca de la Sida IrsiCaixa, fundat l’any 1995 per investigar el VIH/sida i les seves malalties relacionades. Gràcies al coneixement sobre el sistema immunitari acumulat al llarg dels anys el centre ha diversificat la seva recerca i ara treballa també en l’estudi d’altres malalties infeccioses, oncològiques, neurodegeneratives i de l’envelliment. Són 97 els investigadors que treballen al IrsiCaixa i el seu pressupost anual es de 6,4 milions d’euros.\nL’Hospital Germans Trias i Pujol, l’Institut Català d’Oncologia (ICO), la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), l’Institut Guttmann, la Fundació Lluita contra la Sida (FLS), el Banc de Sang i Teixits de Catalunya (BST) i el Centre d’Estudis Epidemiològics sobre les Infeccions de Transmissió Sexual i Sida de Catalunya (CEEISCAT), i l’Institut de Recerca Contra la Leucèmia Josep Carreras són la resta de centres situats al Campus Can Ruti, on en total treballen uns tres mil professionals que ofereixen una assistència puntera estretament lligada a la recerca, la innovació, la docència i la formació.\n“Qui crea a Badalona?”, un procés de debat sobre el model cultural de la ciutat\nEl proper dimecres 17 de juliol, se celebra la primera trobada “Qui crea a Badalona?”, una iniciativa impulsada per diverses entitats i creadores culturals de la ciutat. L’objectiu: debatre sobre el model cultural de Badalona i visibilitzar experiències i necessitats en aquest àmbit, entenent la intercooperació com a eina d'enfortiment i transformació social.\n69 edicions de la Travessia nedant a Badalona\nEl proper 21 de juliol, tindrà lloc la Travessia nedant a Badalona, que arribarà a la seva edició número 69 i estarà organitzada, com des del seu inici, pel Club Natació Badalona. Un club que enguany fa 90 anys.\nA l'estiu, Carreguem-L'I\nDesprés de més d'un any sortint al carrer, L'Independent de Badalona llança aquesta campanya per enfortir el projecte i reimpulsar la publicació a partir del setembre.


Vallesos 6 - Carpeta - La Creu Alta, de poble a barri de Sabadell\nCarpeta Pobles que van ser\nEl municipi integrat a Sabadell el 1904 per un canvi de cromos polític conserva dins de la ciutat trets propis dels tallarets\nManel Camps i Bósser (text)\t, Arxiu Creu Alta (fotografies)\nEl dia 5 d’abril de 1904, el poble de Sant Pere de Terrassa, al qual pertanyia la Creu Alta, desapareixia legalment, en quedar derogada la Mandatòria amb què Carles IV havia autoritzat el naixement d’aquest municipi a la part forana de Terrassa el 7 d’agost de 1800, amb un terme molt ampli que s’estenia des de les esglésies romàniques de Sant Pere fins a l’actual carrer Les Valls de Sabadell.\nL’1 de juliol següent, la partició del terme municipal i l’agregació d’una part de Sant Pere de Terrassa a Terrassa i l’altra a Sabadell es va fer efectiva, amb la qual cosa moria un poble i naixien dos barris, el de Sant Pere, a Terrassa, i el de la Creu Alta, a Sabadell. Acabava així un plet secular entre ambdues ciutats per les terres que, històricament, les han separat.\nVan ser dos polítics, un republicà i l’altre monàrquic, els que es van posar d’acord per defensar els seus respectius interessos electorals i van fer desaparèixer el poble de Sant Pere de Terrassa. L’un era Alfons Sala i Argemí, més tard Comte d’Egara, industrial monàrquic i conservador, diputat a les Corts pel Districte de Terrassa, al qual pertanyia Sant Pere de Terrassa. L’altre, Francesc Pi i Arsuaga, republicà federalista, diputat a les Corts pel Districte de Sabadell, i fill de qui va ser ministre de Governació i president de la Primera República espanyola, Francesc Pi i Margall. La iniciativa va ser d’Alfons Sala i tots dos van acordar promoure a les Corts la Proposició de Llei que era necessària per fer desaparèixer Sant Pere de Terrassa, el municipi que s’interposava entre Sabadell i Terrassa.\nPer a Sala, la Creu Alta, la part del terme de l’antic poble de Sant Pere de Terrassa que feia frontera amb Sabadell, era un focus creixent de republicanisme i, per tant, de vots contraris a la seva opció monàrquica. No li convenia tenir-la al seu Districte electoral, atès que el candidat republicà per Terrassa, Josep Roca i Roca, podia arribar a tenir moltes opcions d'arrabassar-li l'acta de diputat i calia debilitar-lo com fos.\nPer aquest motiu, i pensant en pròximes conteses electorals legislatives i en la necessària expansió del terme de Terrassa, Sala no va dubtar a pactar amb el representant dels republicans federals de Sabadell i a accelerar també les gestions a Madrid per a la desaparició del municipi de Sant Pere de Terrassa i l'agregació de la republicana Creu Alta a Sabadell i de l’actual barri de Sant Pere –nucli més conservador– a Terrassa.\nJosep Roca i Roca, terrassenc, periodista, escriptor i polític. Introductor d'Alejandro Lerroux a Catalunya, va ser l'oponent republicà al comte d'Egara a les eleccions a diputats a Corts per Terrassa l’any 1903. No volia perdre la Creu Alta per assegurar-se així els vots dels seus correligionaris. Va pressionar tothom: diputats, Pi i Arsuaga i el mateix Nicolás Salmerón, president de la Unió Republicana, però no se’n va sortir.\nMarç de 1904: un poble desapareix\nEl 16 de març de 1904, les Corts van aprovar la Proposició de Llei de l’agregació i el 5 d’abril següent va quedar derogada la Mandatòria de Carles IV que autoritzava el naixement del municipi de Sant Pere de Terrassa. El 30 de juny, el governador civil de Barcelona, Juan Sánchez Guerra, va rebre la comunicació del Ministre de la Governació en la qual se l’informava que l’endemà, primer de juliol, l’agregació era efectiva. “Des del dia 1 de juliol –deia la llei publicada a la Gaceta del 6 d’abril– entra en efecte l’agregació de l’Ajuntament de Sant Pere de Terrassa, segons els límits nous dels termes municipals acordats pels ajuntaments de Sabadell i de Terrassa”.\nMentre els propietaris rurals estaven satisfets, els comerciants de la Creu Alta s’enfilaven per les parets perquè amb l’agregació s’esborrava la línia fiscal que els permetia competir avantatjosament amb els comerciants de Sabadell. D’altra banda, el veïnat de Sant Cugat considerava la incorporació del municipi al Partit Judicial de Terrassa com a perjudicial i vergonyosa.\nLa partició del terme municipal de Sant Pere de Terrassa va comportar per a Terrassa un increment de 425 edificis i 1.265 habitants. Per a Sabadell, la incorporació de 767 edificis més i 3.050 habitants nous al cens de la vila. Sabadell i Terrassa van incrementar les recaptacions per consums i amb això van millorar les seves finances, però una de les riqueses més importants es trobava en el subsòl del que va ser l’antic poble de Sant Pere de Terrassa: l’aigua. L’aqüífer existent assegurava el subministrament necessari per a les dues ciutats.\nL’evidència d’una vida anterior\nMés d’un segle després que la Creu Alta (Sant Pere de Terrassa) deixés de ser poble, encara hi perviuen evidències d’aquella altra vida anterior. Els carrers estrets, algunes cases velles i tota la trama urbana del nucli antic ho palesen ben bé. Algunes edificacions, encara ben vives, com els antics safareigs públics, avui convertits en biblioteca municipal, o les velles escoles, avui seu de l’Associació de Veïns del barri, també en són una bona mostra. Alguns carrers o places ho recorden, com ara el carrer de Joan Picañol, l’últim alcalde de Sant Pere de Terrassa, la plaça de la Creu Alta o la plaça d’els Tallarets.\nEs mantenen així mateix ben vius en la memòria i en la vida creualtenca alguns exemples del costum que hi havia de posar motius o sobrenoms a persones, famílies i establiments del barri, com ara ca l’antic, cal morenitu, ca l’enredos, cal pare, cal canyes, ca la roja o el soldabidons, la Carmeta dels diaris, la Maria del vi, el ros de la farina, la patim-patam, la perla negra, etc.\nEls de la Creu Alta, avui encara, són coneguts com a “tallarets”, el sobrenom que els sabadellencs van posar o imposar als habitants d’aquell antic poble avui barri. Sobre l’origen del mot hi ha dues versions principals: si provenia dels ocells del mateix nom que poblaven els camps de la plana creualtenca, o si l’origen era el verb tallar, atès el nombre de carnisseries que hi havia aleshores a la Creu Alta. De fet, la pronuncia més nostrada era taiarets, perquè hi havia el deix de convertir “tallar” en “taiar”. Sigui com sigui, avui encara ser un tallaret o tallareta és ser de la Creu Alta.\nL’església de Sant Pere de Terrassa, a principis del segle XX.\nDiverses mostres de la vigència de la Creu Alta a l’imaginari col·lectiu.\nLes antigues escoles.\nUna imatge de la Festa Major de la Creu Alta d’abans de la desaparició com a municipi, l’any 1904.\nL’àpat de Can Viver\nLa tardor de 1902, a la masia de can Viver de la Torre Bonica, antiga finca de can Maduixer, propietat aleshores de l'exbatlle de Terrassa, Josep Viver, va tenir lloc un dinar, durant el qual el diputat Sala va oferir a Pi i Arsuaga els vots i els impostos republicans de la Creu Alta a canvi dels vots conservadors de Sant Pere i va acordar amb el diputat republicà de presentar conjuntament el projecte legal de partició del muncipi i l’agregació simultània a Sabadell i Terrassa, respectivament.\nAlfons Sala, que era un gat vell de la política, va establir també una “compensació adequada” per a Terrassa en el pacte formalitzat amb el mesell Pi i Arsuaga, consistent en la segregació de Sant Cugat del Vallès, que aleshores pertanyia al partit judicial de Sabadell, en benefici del partit judicial de Terrassa.\nLa Proposició de Llei per a la partició del municipi es va presentar a les Corts el juliol de 1903. La comissió promotora de la llei estava integrada pels diputats Miguel Morayta, el Comte d’Egara, Hilario del Camino, el Marqués de Jerez de los Caballeros i Pi i Arsuaga, que n'era el Secretari. El president era Antonio García Alix.


Desmentim mites sobre la caducitat dels aliments - MENJA, ACTUA, IMPACTA\nInici - Explora continguts - Desmentim mites sobre la caducitat dels aliments\nDesmentim mites sobre la caducitat dels aliments\nUna de les causes principals de malbaratament a les llars és el desconeixement de la diferència entre la data de caducitat i de consum preferent. La coneixes, tu, aquesta diferència?\nT’animes a fer el qüestionari sobre la data de caducitat i de consum preferent? Comprova si ets capaç de distingir quan un producte és apte pel consum i quan no ho és i posa a prova el teu coneixement!\nQuantes preguntes has encertat? Tant si no n’has fallat ni una, com si les has errat totes, et recomanem llegir la resta de l’article per aprendre’n més.\nL’Agència Espanyola de Seguretat Alimentària i Nutrició ho explica així:\nÉs la data en què el productor recomana consumir l’aliment conservant la qualitat prevista en el moment de l’embalatge. Ara bé, després d’aquesta data, és possible que l’aliment encara sigui segur per la ingesta.\nPerò… Què vol dir això de conservar la qualitat prevista? Significa que després de la data en qüestió ja no el podem consumir? En absolut, sempre que se segueixin les instruccions de conservació i que l’envàs no estigui trencat. Ara bé, després de la data de consum preferent, és possible que l’aliment comenci a perdre sabor i textura.\nÉs el dia o mes fins al qual es pot consumir l’aliment de forma segura.\nAixí doncs, no s’ha de consumir cap aliment després de la data de caducitat, per molt que l’embalatge estigui intacte. En cas de congelar l’aliment poc després d’haver-lo comprat, és possible que sigui segur consumir-lo més enllà de la data de caducitat, sempre que es faci com cal. Cal seguir al peu de la lletra les instruccions que figuren a l’envàs: “cuinar sense descongelar” o “dipositar-ho al congelador fins a la data de caducitat”, per exemple.\nAbans de llençar un producte perquè la data de consum preferent ja ha passat, comprova si fa bona cara, si fa bona olor i gust i assegura’t que l’envàs no s’hagi malmès. Si és així, el pots consumir sense problema. També cal tenir en compte les instruccions pel que fa a la seva conservació un cop s’ha obert l’envàs, tal com recomana l’Agència Catalana de Seguretat Alimentària.\nElaboració pròpia. Font: Agencia Española de Seguridad Alimentaria y Nutrición\nQuins aliments solen incloure la data de caducitat i quins la data de consum preferent?\nA grans trets, els aliments frescos com la carn picada o el peix fresc són els que inclouen data de caducitat, ja que són aliments que cal consumir en poc temps o deixen de ser segurs per al consum de les persones.\nEn canvi, els aliments que es comercialitzen amb la data de consum preferent apareixen en productes refrigerats, congelats, dessecats (pasta o arròs) o enllaunats, entre altres com l’oli vegetal o la xocolata.\nEn definitiva, és important parar un moment d’atenció a les instruccions de conservació dels aliments que adquirim, ja que d’altra manera, podem posar en risc la nostra salut o bé malbaratar menjar que es podria consumir amb total seguretat.\nQuè en penses de tot això? Coneixies la diferència entre la data de consum preferent i la de caducitat? Digues la teva! Volem conèixer la teva opinió i experiència per tal que, entre tots i totes, reduïm el malbaratament alimentari.


Pau Gasol, que ha superat aquest dilluns la revisió mèdica prèvia al seu fitxatge amb el quadre blaugrana, ha assegurat que “si tornava a Europa, havia de ser amb el Barça” i ha admès que tot va començar amb una conversa amb Juan Carlos Navarro.\n“Tot va començar amb una conversa amb Juan Carlos Navarro, que a més de ser amic està involucrat en la secció de bàsquet del club. Amb ell vaig parlar sobre la possibilitat que m'estava plantejant tornar a Europa. Hi havia interès per part d'alguns equips europeus, però llavors em vaig plantejar la idea que si havia de tornar a Europa havia de ser amb el Barça”, ha comentat el jugador de Sant Boi de Llobregat als mitjans del club blaugrana.\nAssegura que “tot va ser molt ràpid”, però abans havia de tenir una conversa amb Saras Jasikevicius, que per ell era “fonamental”. Pau Gasol i Saras Jasikevicius van jugar junts al Barça i van coincidir quan el lituà va estar a l'NBA amb Indiana Pacers i Golden State Warriors. “Vam parlar, em va dir com ho veia ell, em va preguntar com estava, com encaixaria amb l'equip i amb el grup, que està en un nivell molt bo i com podria complementar”, ha insistit.\nEn la conversa també es va valorar el període de recuperació en el qual es troba el gran dels Gasol. “Fa pràcticament dos anys que no jugo a bàsquet, que tinc una edat elevada per al món de l'esport i que havíem d'anar a poc a poc. I aquí estic amb un projecte i en una etapa molt bonica, que esperem que funcioni i que farem tot el possible perquè així sigui”, ha dit.\n“Estem ajustant-nos a l'horari encara. Ha estat un canvi, una decisió important, que també comporta un cert component a nivell emocional, tinc moltes ganes i il·lusió de començar, de seguir apropant-me al moment de tornar a la pista i de poder ajudar l'equip”, ha insistit.\nDesprés de les proves físiques i mèdiques, Gasol s'ha apropat al pavelló per saludar al responsable del bàsquet formatiu de l'entitat, Juan Carlos Navarro, amb qui també va ser company d'equip en el Barça durant la seva etapa prèvia de jugador. Gasol també s'ha trobat amb el nou president del Barcelona, Joan Laporta, que ha estat a la ciutat esportiva del club.


\tCOM AJUDAR A LA CRISI HUMANITÀRIA AL IEMEN - QUIN\nCom ajudar a la crisi humanitària al Iemen\nEl primer que cal fer és educar-se.\nAmb més de 24 milions de persones que necessiten ajuda, el Iemen s'enfronta al que el Nacions Unides ha cridat la pitjor crisi humanitària del món.\nDesprés de gairebé sis anys de conflicte continu, el Guerra Civil Iemenita ha devastat el país, deixant centenars de milers de morts i desplaçant molts més. No obstant això, agreujat per una inseguretat alimentària severa i la més gran brot de còlera actualment, així com la pandèmia mundial de coronavirus, la situació ha crescut cada vegada més.\nEnmig del que és efectivament un ' emergència dins d’una emergència , 'El Iemen i la seva gent necessiten ajuda més que mai. Tant si es tracta de donar diners com de temps, consulteu algunes de les maneres de prestar el vostre suport des de l’estranger a continuació.\nEl primer que cal fer és llegir el que passa al Iemen. En poques paraules, el conflicte actual s’està combatent entre els rebels houthi i el govern reconegut internacionalment. A finals de 2014, els houthis, que donen suport al president autoritari destituït Ali Abdullah Saleh i formen part d'una branca dels musulmans xiïtes coneguts com a Zaydis, van prendre la capital de Sanaa i van obligar el successor de Saleh, Abd Rabbu Mansour Hadi, a fugir cap a l'Aràbia Saudita. Aràbia.\ncigarrets després del sexe k. cançons similars\nCreient que els houthis estaven sent ajudats per Iran dominat pels xiïtes , el març del 2015, l’Aràbia Saudita i vuit estats sunnites de majoria musulmana van iniciar una campanya aèria amb l’esperança de derrotar els rebels i recuperar Hadi al poder. Els Estats Units també ho han estat implicat des del principi, proporcionant armes i suport logístic a la coalició dirigida per l’Aràbia Saudita.\nDes del En conflicte 'podcast al Servei d'Investigació del Congrés resum complet detallant la participació dels EUA al Comitè Internacional de Rescat Resum de la pròpia crisi humanitària, no falten recursos per aprofundir en la qüestió.\nPerò, per què és important això? Bé, a part d’aprendre’n més coses tensions del Golf més àmplies , també hi ha més de cinc anys d’evolució a tenir en compte. Per tant, prendre el temps per posar-se al dia és la millor manera d’assegurar-se que es difon informació correcta i actualitzada a través de les xarxes socials.\nSigna peticions i contacta amb els teus representants\nAra que ja esteu familiaritzats amb la participació nord-americana en la crisi, el següent pas és començar a signar peticions. Una vegada més, no en falten en línia, però com a punt de partida, recomanaríem la crida d’Amnistia Internacional per detenció d'armes i Progress America's petició demanant al Senat que posi fi al paper dels Estats Units al Iemen. Dit això, és igualment important posar-se en contacte directe amb els representants electes sobre el tema. Per Comitè Internacional de Rescat pautes , truqueu als vostres senadors al (202) 224-3121 i demaneu-los que parin el suport militar dels EUA i impulsin un acord de pau.\nEn els darrers mesos, la pandèmia ha provocat l'assecat de l'ajut internacional essencial, cosa que ha agreujat encara més el fam en curs i crisis sanitàries . Més de vuit milions de persones s’enfronten a la fam i 16 milions no tenen accés a l’atenció sanitària bàsica, de manera que no cal dir que la forma més eficaç d’ajudar és donant el que pugueu a les organitzacions de la zona.\nUn dels problemes més urgents prové de la caiguda del sistema sanitari del Iemen fa anys i del fet que la meitat de les seves instal·lacions mèdiques han quedat inoperatives. Com a tal, és crucial donar a llocs com Metges sense fronteres o bé Islamic Relief EUA - que, a més de distribuir subministraments mèdics, també fa coses com accedir a fonts d’aigua i arreglar plaques solars.\nAltres organitzacions com UNICEF , MercyCorps , i Mona també són bones opcions, ja que ajuden a distribuir aliments i subministraments a les famílies desplaçades. I per obtenir una forma més creativa de donar, el compte d’Instagram @ NP.Illustrates també suggereix la descàrrega de la donació ShareTheMeal aplicació o L’arròs gratuït , que inclou un joc gratuït que dona 10 grans d’arròs a les persones que ho necessiten mitjançant el Programa Mundial d’Aliments de les Nacions Unides.\nés una cançó de noia molt descarada


Sant Jordi: Un llibre apropa els eixos principals de la democràcia als joves - Empordà\nCRISTINA VILÀ 20.04.2020 | 19:12\nL'autor David Pujol\n«Aquest llibre és el resultat d'una interpel·lació –Pare, què hi fas a l'Ajuntament?– i de l'intent de contestar-la». Així comença el mestre i pedagog David Pujol la introducció del llibre L'Ajuntament explicat a les meves filles, una guia de la «democràcia i de la participació ciutadana amb clara intenció didàctica». El treball va ser finalista al premi nacional d'assaig Francesc Ferrer i Gironès el 2008. La Busca Edicions el publicà però, en fer fallida, va destruir tot el seu fons. Ara, Editorial Gavarres el recupera amb una segona edició.\nL'autor ha actualitzat i revisat aquella primera edició que es nodria de la pròpia experiència com a extècnic municipal de l'Ajuntament de Girona i exregidor a Pau, on viu. En la introducció, incideix en l'escriptura «planera» per fer-lo el més comprensible possible. El resultat són sis capítols on l'autor respon a unes preguntes de les seves filles que ens porten a conèixer els orígens històrics dels ajuntaments, les seves funcions i el seu funcionament. El volum inclou un vocabulari bàsic, un índex molt extens, bibliografia adaptada a totes les edats i, a més, un epíleg especial. El va escriure el catedràtic de Ciència Política de la Universitat de Barcelona i director del Memorial Democràtic, Miquel Caminal (1952-2014), com a pròleg de la primera edició.


No et perdis les properes presentacions de llibre al COPC els dies 14 i 16 de juny: Las relaciones respetuosas, auténticas y libres i El espectro bipolar: ¿Diagnóstico o moda? | COPC - Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya\nNo et perdis les properes presentacions de llibre al COPC els dies 14 i 16 de juny: Las relaciones respetuosas, auténticas y libres i El espectro bipolar: ¿Diagnóstico o moda?\nEn els respectius actes, les reflexions dels textos i dels seus autors seran acompanyades per les de les persones convidades.\nLa setmana del 14 de juny és una setmana assenyalada pel que fa a les presentacions de llibre. En primer lloc, el mateix dia 14, José Fernández presenta Las relaciones respetuosas, auténticas y libres i només al cap de 2 dies, el 16 de juny, es presenta El espectro bipolar: ¿Diagnóstico o moda? , de Joel Paris. Ambdues presentacions són telemàtiques i comencen a les 19 h del vespre.\nDilluns 14 de juny, José Fernández presenta el seu últim llibre, Las relaciones respetuosas, auténticas y libres. L’obra planteja que la qualitat de les relacions que estableix una persona amb els altres, i amb si mateix, és el principal determinant de la seva salut mental i benestar. L’obra planteja, doncs, com són les relacions de qualitat i com identificar els aspectes tòxics de les relacions personals. El seu autor, José Fernández ha format part de grups de treball del Col·legi, és coordinador de parentalitat i actualment participa al COPC com a membre de la junta de la Secció d’Alternatives per a la Resolució de Conflictes.\nPer incriure-us a la presentació, només us cal prémer aquest enllaç\nDimecres 16 de juny és el torn de la presentació de El espectro bipolar: ¿Diagnóstico o moda? es planteja com una conversa debat entre les idees de l’autor, el públic i un seguit de convidats especials de la talla de Guillermo Mattioli, Clara Bardón, José Ramón Ubieto, Marino Pérez, Victoria Vicente i Antoni Talarn. L’activitat versarà sobre l’espectre bipolar, sobre la seva validesa clínica i sobre la seva diagnosi.\nEsperem la vostra assistència i aportacions a les següents presentacions de llibre al COPC.


El Palau Gener i Batet obrirà durant la VII Fira Modernista | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nEl Palau Gener i Batet obrirà durant la VII Fira Modernista\nEn el marc de la VII Fira Modernista del Penedès s’obrirà al públic excepcionalment el Palau Gener i Batet i s’hi realitzaran visites teatralitzades gratuïtes. La primera tindrà lloc el dissabte 14 d’abril a un quart de sis de la tarda, en un primer torn, i a les sis de la tarda en un segon torn. La visita serà guiada i l’Elenc Artístic Arbocenc serà l’encarregat de teatralitzar-la.\nEl diumenge 15 d’abril a les 12 del migdia hi haurà una segona visita, aquest cop no teatralitzada, on tots els visitants podran gaudir del magnífic edifici amb les explicacions ofertes per guia arbocenc, Eduard Jané.\nAquest emblemàtic edifici d’aire neoclàssic fou manat construir l’any 1873 com a residència de l’indià Josep Gener i Batet. Els interiors, tot i les transformacions sofertes, mantenen molts dels espais i decoracions originals. Cal destacar l’antic menjador, amb un notable enteixinat de guix al sostre i les parets empaperades que, sembla, amaguen pintures relacionades amb el cultiu del tabac, origen de la fortuna de Gener.\nL’Ajuntament de l’Arboç ha fet un agraïment públic al Col·legi Residència, titular de l’edifici, per la seva cessió en el marc de la VII Fira Modernista del Penedès.\nTotes les novetats i informació detallada sobre la VII Fira Modernista del Penedès poden consultar-se a través del facebook al perfil de L’Arboç Turístic. Ben aviat podrà consultar-se el programa complet a la web de l’Ajuntament de l’Arboç www.arbocenc.cat


El Calderí - Xiulet 266\n- Us informem que la setmana vinent celebrem la setmana de la mobilitat sostenible i per això, com ja fa temps, farem una Cercavila. Quedeu convocats el proper divendres 29 de setembre a dos quarts de nou del matí al parc de l’Estació per tal de venir caminant i amb cercavila fins a l’escola.Enguany, com a novetat, l’Ajuntament ha preparat un joc familiar amb el nom Aventura’t per la mobilitat sostenible. Amb aquest Xiulet us adjuntem la carta de presentació de l’activitat i les instruccions.\nEns cal renovar el material de la sala de joc simbòlic que tenim al costat de les aules d’educació infantil i cicle inicial. Us demanem la vostra col·laboració! Ens aniria molt bé que ens portéssiu de casa caixes de galetes, pots de sabó, recipients de productes que feu servir a casa (pots de Nesquik o Cola Cao...) També us demanem que porteu caixes de sabates de diferents mides que seran ubicades al racó de construccions.\n- Us recordem que dijous 28 de setembre a les 17h es farà una reunió de Comissió Gestora, la primera del curs. Us hi esperem!\n- Aprofitem per informar-vos que divendres 29, a les 17h, a la biblioteca de l’escola es farà una reunió de la Comissió d’Escola Verda. No hi falteu!\nUs fem saber que els berenars de sisè començaran el proper divendres dia 29 de setembre. Ja sabeu que és tradició a l’escola que els alumnes de sisè i les seves famílies facin activitats per recollir diners per a final de curs. Col·laborem-hi!\nUs recordem que estem buscant voluntaris per a fer de mentors en el programa Lecxit. Ja sabeu que aquesta activitat a favor de la lectura es realitza un cop per setmana, de 16,30 a 17,30h. Les persones interessades en participar-hi us podeu adreçar a la Sara Dionisio, mare de l’Enzo de segon d’EP. La data límit per inscriure’s com a voluntari és el 9 d’octubre. La formació pels voluntaris es durà a terme el 17 d’octubre i l’inici del programa serà el dia 7 de novembre.\nJa sabeu que en el darrer Plenari es va decidir que els alumnes d’Educació Infantil i Cicle Inicial farien la fruita dels divendres com sempre, de manera comunitària. Avui hem fet el primer esmorzar amb P4, P5, 1r i 2n a la porxada. Els alumnes estaven expectants i els ha agradat molt!\nEls alumnes de Cicle Mitjà i Cicle Superior han de seguir portant una peça de fruita com cada divendres, tot i que només faran l’esmorzar comunitari el darrer divendres de mes, és a dir, el 29 de setembre, el 27 d’octubre i el 24 de novembre. Tothom està convidat a venir de voluntari per a preparar la macedònia. Us hi esperem!\nMolt bon cap de setmana. Ens retrobem dilluns!\nCaldes de Montbui, 22 de setembre de 2017\nCaldes de Montbui, [DIA] de [MES] de [ANY]