Salvaescales per a escales estretes | Pressupost gratis\nNecessites un salvaescales per a escales realment estretes? En Válida sin barreras tenim la solució! Demana el teu pressupost gratis i sense compromís.\nTots volem envellir en la nostra llar, per això, existeixen diferents solucions salvaescales que permeten millorar l'accessibilitat de la gent gran o amb mobilitat reduïda i que, al seu torn, queden totalment integrades a l'entorn.\nPerò, què passa si tenim una escala molt estreta? Abans de realitzar una instal·lació, cal tenir en compte diversos factors importants com les necessitats específiques de l'usuari, si el tram d'escala a salvar és recte o amb corbes, la distància a salvar, el pendent i l'ample de l'escala.\nPer això, a Válida sin barreras tenim solucions per a tota mena d'espais i situacions particulars, t'ho mostrem en aquest article.\nPot ser t'interessa: Aplicació del CTE en escales, baranes i rampes\nCadira salvaescales per a escales estretes\nA Válida sin barreras oferim solucions per a tota mena d'escales, adaptant-nos fins i tot en aquests espais en els quals al principi semblava impossible realitzar una instal·lació.\nEntre les diferents ajudes, disposem de les conegudes cadires salvaescales, una solució perfecta per a ascendir i descendir d'una planta a una altra de manera fàcil i segura en tota mena d'habitatges.\nÉs important distingir entre dos tipus de cadires pujaescales, les que serveixen per a salvar trams d'escala rectes i les que serveixen per a salvar desnivells amb corbes (o amb replans intermedis).\nPer al primer cas, posseïm diversos models que permeten instal·lar-se molt prop de la paret i ocupen molt poc espai, entre ells, la cadira salvaescales ALIUM la qual només necessita un espai de 645mm per a la seva instal·lació, tractant-se del salvaescales més estret en trams rectes del mercat. A més, aquest model té un seient que en plegar-se només genera 280mm d'invasió.\nT'ensenyem un exemple realitzat en un habitatge particular situat a la província de Girona:\n- Instal·lació cadira salvaescales en tram recte estret.\nPer als trams d'escala corbs, també disposem de diversos models que necessiten molt poc espai per a la seva instal·lació. La cadira salvaescales Socius només requereix d'entre 690 i 720mm amb la mena de seient Smart.\nEn aquest cas, s'havia de salvar una escala amb un pendent molt pronunciat i realment estreta, però gràcies a la mena de reposapeus Offset (desplaçat) l'usuari pot viatjar en posició semisentada per a passar per aquesta escala tan ajustada:\n- Instal·lació cadira salvaescales a tram corb estret.\nUna altra cadira que també necessita molt poc espai per a la seva instal·lació és la cadira salvaescales Unika: només requereix de 620mm.\nT'ensenyem un cas realment complicat on l'única opció per a salvar el desnivell era amb aquesta mena de cadira. Gràcies al seu sistema “Smart Start” no creava intrusió en el replà inferior on just al costat hi havia una porta, perquè la guia quedava situada en el primer graó. A més, aquesta cadira permet salvar pendents molt pronunciades de fins a 75% d'angle:\n- Instal·lació en tram corb estret i gran pendent.\nPlataformes salvaescales per a escales estretes\nA més de les cadires, també existeixen les plataformes salvaescales, aquestes permeten traslladar a persones en cadira de rodes de manera totalment autònoma i segura.\nEn aquest cas, disposem del model de plataforma Spatium el qual permet instal·lar-se en un espai a partir dels 850 mm (amb fixació a paret), et mostrem un cas d'instal·lació en tram recte molt estret:\n- Instal·lació en escales tram recte\nEn els trams d'escala amb corba, el nostre model de plataforma Décor només requereix d'un espai de 895 mm a paret (depenent de la mena d'instal·lació).\nEn el muntatge que et mostrem a continuació, han aprofitat la guia de la plataforma com a passamans:\n- Instal·lació en escales tram corb\nPressupost salvaescales gratuït\nSi necessites una valoració de la teva escala, els nostres assessors tècnics poden realitzar una visita sense compromís perquè avaluï l'emplaçament i et proporcioni la millor solució adaptant-se a l'espai i les necessitats.\nPer a això, només ha de telefonar-nos al telèfon de contacte 900 414 000, també pot enviar-nos un mail amb la seva consulta a [email protected].


Toby Greany expert britànic alerta que innovar en educació només per fer les coses diferent és ”una pèrdua de temps” – Lo Campus diari\nToby Greany expert britànic alerta que innovar en educació només per fer les coses diferent és ”una pèrdua de temps”\nData publicació 29 setembre 2016 per redacció\nToby Greany ha pronunciat aquest dijous una conferència sobre lideratge davant més de 300 directors de centres catalans\nEn un curs on la innovació pren un gran protagonisme en els centres educatius, Toby Greany, professor de lideratge i innovació britànic ha defensat fer les coses diferent en l’àmbit educatiu sempre i quan l’objectiu sigui ”fer-les més bé”. En una conferència organitzada el Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya per tal d’incentivar el lideratge de les actuals direccions i davant més de 300 directors, Greany ha assegurat que si no és així, la innovació ”és una pèrdua de temps”. Antoni Llobet, secretari de Polítiques Educatives, ha defensat l’esforç que s’està duent a terme per implantar una autonomia de centres que doti, precisament, als directors de poder de decisió per complementar les bases que dicta l’administració.\nPel professor de lideratge i innovació del London Centre for Leadership in Learning, Toby Greany, innovar, pedagògicament parlant significa ”fer les coses diferent”. En la conferència ‘Lideratge pedagògic’ que ha pronunciat aquest dijous davant més de 300 directors de centres, Greany ha deixat clar però, que innovar només per fer les coses diferents ”és una pèrdua de temps” ja que situa ”fer les coses més bé” com a objectiu d’aquest canvi o innovació educativa. Greany defensa que cal experimentar per trobar, amb evidència científica, la millor manera de fer aprendre als alumnes, i anar-ho aplicant per millorar el rendiment a les escoles. Greany ha desgranat diferents aspectes claus per al lideratge a les escoles, com per exemple, motivar als docents perquè vulguin ser millors. Greany també ha defensat la professionalització de les direccions escolars i per això, ha assegurat, cal dedicar-hi temps i diners. La conferència de Greany ha estat l’acte d’inauguració del curs escolar que el Departament d’Ensenyament ha organitzat amb les direccions dels centres. Més de 300 membres dels equips directius hi ha assistit. En l’acte, Antoni Llobet, secretari de Polítiques Educatives, ha destacat l’esforç que s’està fent a Catalunya per donar més protagonisme a les direccions, un fet gràcies a la LEC. Per Llobet, les direccions han de tenir poder de decisió per tirar endavant un projecte pedagògic concret, i deixar que l’administració senti únicament unes bases, ”els grans objectius” que el sistema educatiu persegueix. Llobet ha ressaltat que és cada centre qui ha d’elaborar el projecte, en funció de l’entorn, per fer possibles que es compleixin els objectius fixats precisament pel Departament.♦\nComença l’Estada lingüística d’estiu a les Illes Balears


PSOE: "Més Algemesí i PP tomben un pressupost amb el qual estaven d'acord i no presenten cap projecte alternatiu" – LA VEU D'ALGEMESÍ\nPSOE: "Més Algemesí i PP tomben un pressupost amb el qual estaven d'acord i no presenten cap projecte alternatiu"\nHome/Actualitat/PSOE: "Més Algemesí i PP tomben un pressupost amb el qual estaven d'acord i no presenten cap projecte alternatiu"\nNacionalistes i populars s’oposen a uns comptes pactats amb l’únic propòsit de bloquejar l’Ajuntament. La seua falta de projecte alternatiu retrata a dos partits esgotats, sense idees i amb l’única intenció de no deixar que el govern puga traure endavant les polítiques que Algemesí necessita.\nEl ple d’aquest dijous va valdre per a retratar a dues formacions polítiques que en els últims mesos han mostrat gran afinitat i compenetració en els seus pactes i en els seus arguments a l’hora de defensar les seues postures. Els comptes que presentava l’equip de govern incloïen un nou contracte per a la recollida del fem valorat en 1,5 milions d’euros, 300.000 euros de finançament addicional per al pavelló auxiliar i les inversions dels pressupostos participatius per valor de 200.000 euros, tot açò pactat i acordat pels quatre grups municipals.\nL’alcaldessa i regidora d’Hisenda, Marta Trenzano ha declarat que “PP i Més Algemesí, que últimament actuen com una coalició de Junts pel no, fan açò per a dificultar la gestió de l’equip de govern a un any i mig vista de les eleccions. Però no se n’adonen que qui més perd és la ciutadania d’Algemesí que és, en última instància, qui pateix les conseqüències d’una gestió dificultosa. Açò demostra que tots dos partits entren en campanya electoral de la pitjor manera possible, oblidant, si és que alguna vegada ho han considerat, que han de treballar pels seus conciutadans i no pels seus interessos partidistes. Una llàstima”.\nEls arguments utilitzats per ambdues formacions per a tombar els pressupostos es basaven en una falsedat; asseguraven que no els anaven a aprovar perquè els pressupostos dels anys 2016 i 2017 no s’havien executat. L’alcaldessa va respondre que “la realitat els deixa en evidència perquè ells mateixos han estat presents en les meses de contractació de les inversions dels anys anteriors i saben també el que ha costat trobar el finançament necessari per a poder completar aquests projectes que van a realitzar-se al llarg del 2018”.\nTrenzano, que va ser l’encarregada de presentar els comptes en el ple, va afirmar que “aquests números són continuistes respecte als de l’any passat perquè hem volgut mantenir les inversions en polítiques d’ocupació, en educació, en serveis socials, en agricultura i en cultura malgrat la congelació d’impostos i l’infrafinançament al qual estem sotmesos”.\nL’alcaldessa va afegir que “hem aconseguit rebaixar el deute en més de 3 milions d’euros en sol dos anys i mig i, així i tot, atendre totes les necessitats fonamentals de la ciutadania. Les inversions com la reparació del carrer Cervantes, la reforma de la Escola Municipal de Tabal i Dolçaina, la reparació del sostre de la piscina coberta, el cobriment de la sèquia de Sollana, la millora de l’accessibilitat de les voreres, la millora de les instal·lacions dels col·legis públics i escoles infantils municipals ja estan finalitzades”.\nTrenzano va seguir, “a més, al llarg del 2018 anem a veure com es duen a terme els projectes dels pressupostos participatius com la construcció de la biblioteca en el barri del Raval que ja s’ha adjudicat, la segona fase de la millora de l’accessibilitat de les voreres que també s’ha adjudicat i altres projectes com la reforma del Jaume I, l’ampliació del Centre de Salut de la Plaça de la Ribera inclòs en els comptes de la Generalitat per al 2018 o la reparació de la gespa artificial del camp de futbol del poliesportiu municipal”.\nProrrogar uns comptes implica perdre diners de les inversions ja realitzades posat que aquestes no es poden prorrogar. A més de tot el trastorn que va a suposar per als tècnics municipals que van a haver de doblegar esforços en el seu treball diari i tot açò va a suposar una ralentització del funcionament normal de l’Ajuntament.\nAmb tot, Trenzano ha volgut transmetre un missatge de tranquil·litat a la ciutadania, “que estiguen tranquils perquè seguirem treballant i insistint perquè totes les polítiques que generen igualtat i oportunitats seguisquen tirant endavant, perquè la cultura i l’educació seguisquen sent pilars fonamentals de la nostra convivència i perquè les inversions que ens hem compromès a realitzar vegen la llum. L’oposició ens ho posa cada vegada més difícil però que no pensen que ens anem a rendir”.


Acció Cultural de Menorca: llengua pública vs llengua privada\nllengua pública vs llengua privada\nLlengua pública, llengua privada\nEn els règims totalitaris sol passar que la llengua del poder es presenta i s’usa com a instrument de repressió. Quan una llengua és suplantada per una altra, molt sovint és perquè hi ha hagut un exercici de domini. Aquesta pressió pot ser subtil, inconscient i fins i tot remot, per com exemple quan una família de Càdis posa de nom Jonatan al seu fill. Altres vegades el domini pot ser declarat i contundent, com per exemple prohibir una representació teatral perquè no és interpretada en la llengua del poder, o simplement detenir-te per parlar una llengua que el Guàrdia Civil no entén. En tenim casos ben propers en la nostra història, i qualcun de ben recent. Hi ha moltes maneres d’exercir la imposició d’una llengua sobre una altra. La finalitat sempre és la mateixa: desprestigiar la llengua dominada, enaltir la llengua dominant. A llarg termini se cerca eliminar la diversitat i la diferència per tal que el poder sigui més fàcil d’exercir i per tant el control del ciutadà –del súbdit- sigui més fort.\nUn d’aquests exercicis de poder és relegar una llengua a l’àmbit privat, mentre que es reserva la llengua dominant a l’àmbit públic. És el que passava fa uns anys quan la llengua catalana no tenia accés als mitjans de comunicació, ni a l’administració pública, ni a l’escola, etc. Avui, després de 30 anys d’una democràcia feble i desvirtuada, la llengua catalana ha conquistat àmbits públics. En alguns casos d’una manera decidida i clara com és en l’administració local, altres d’una manera tímida com és en la premsa i la ràdio, i encara en altres esferes d’una forma testimonial com és el cinema. Hi ha altres àmbits públics en que la llengua catalana no ha fet ni mitja passa: l’administració de l’Estat (cossos de seguretat, justícia, hisenda, correus, etc.)\nAmb tot, també hi ha formes molt més agudes, astutes, d’exercir la subordinació lingüística. Són formes que es presenten camuflades en un estat de dret democràtic. Són aquelles que no neguen la llengua sinó que la desvincula de la seva totalitat o la desvirtuen de la seva personalitat. Desvincular i desvirtuar és l’estratègia del PP a València i que fa anys el PP de Balears (de Mallorca) vol implantar aquí. La maniobra és antiga i basta: una llengua dividida a trossets perd força, i perd mercat i perd autoritat i perd identitat i mor de finor.\nAmagar la identitat catalana de la llengua parlada a les Illes Balears i al País Valencià resulta cada vegada més difícil en un món tan connectat com el d’avui. És negar les evidències. És fer el ridícul, però no els importa. Tanmateix, hi ha encara més subtilitats de domini lingüístic: la que presenta una llengua desvirtuada, plena d’incorreccions, esquitxada de barbarismes. La influència del castellà sobre el parlars catalanoparlants és tan abassegador que ja es donen casos, d’ençà fa uns anys, de castellanismes fonètics, aquells que modifiquen no una paraula, sinó una regla del sistema gramatical i que afecten a totes les paraules de la llengua. Els castellanismes són habitualment identificats com una paraula castellana dita en català. Els castellanismes fonològics i sintàctics són més difícils de copsar però són molt més perniciosos per a la llengua catalana. Que una persona digui alguns castellanismes lèxics té una importància relativa, que en faci de sintàctics i fonètics és molt més preocupant.\nPer què s’estén tan fàcilment i tan ràpidament aquest fenomen de substitució de les regles gramaticals? Per suposat pel domini lingüístic del castellà sobre el català que es manifesta de mil maneres: pressió demogràfica, forta immigració, predomini de mitjans, política unilingüe de l’Estat, etc. Realment és difícil sostreure’s d’aquesta influència.\nAlgunes persones tenen certament més responsabilitat respecte a aquesta influència, perquè es presenten com a model – no com a modèlics! Totes les persones que treballen en l’esfera pública: administració, polítics, empreses, i sobretot mitjans de comunicació. Quan un locutor d’una ràdio de Menorca pronuncia cada dia una desena de vegades el nom de la ciutat de ponent amb una fonètica castellana [Siṷtɘđeiɘ] destrossa la llengua i transmet aquest enderossall als milers d’oients. Es tracta d’un locutor que no sap pronunciar cap LL [λ] catalana, fa el que en castellà és generalitzat, el ieismo. I incapaç d’articular una essa [z] sonora (totes les pronuncia en fonètica castellana, és a dir sordes). Totes les eles [l·l] geminades han desaparegut de la seva pronúncia. Mescla sense cap criteri els articles formals amb els informals. El mateix locutor diu un barbarismes seguit d’un altre i a més canvia al castellà contínuament. En resum, és un autèntic antimodel. És la ràdio més escoltada de l’illa, segons informa. No és un cas aïllat. La fornada de locutors de ràdio i televisió que destrossen la fonètica menorquina genuïna és esfereïdor. Si açò mateix passés en un locutor en castellà s’haurien encès totes les alarmes. Però com que es tracta de la nostra llengua subordinada, no només no passa res, sinó que la gran majoria ho dóna com a natural. La subtilitat en l’exercici del poder lingüístic dominant arriba a aquets extrems. Ben mirat el català és una llengua pública maltractada.\nPublicat per Acció Cultural Menorca a 1:59\nLlengües per confondre


Aturem l'ERO i frenem el xantatge: Expropiació de la Nissan - CGTCatalunya.cat\ndimecres 8 de juliol de 2020 / Acció Social / Visites: 188\n•\tDavant la voluntat de la Nissan de marxar i tancar les seves plantes, l’expropiació immediata de les instal•lacions, la maquinària, els béns i recursos, fent protagonistes als treballadors del pla de gestió industrial alternatiu i proveint de suficients fons en el període de transició. Nissan ja ha rebut prou indemnització amb les subvencions rebudes i la seva voluntat de marxar. Ara es tracta de fer costat a als treballadors.\n•\tApostem per un projecte industrial per a la Nissan que segueixi en la línia de reducció dels efectes contaminants i aprofondint en la tecnologia de motor elèctric, que camini cap un nou model de transició ecològica en l’àmbit industrial i amb projecció de servei públic. Aquesta transició no pot ser deixada en mans dels projectes empresarials privats.


Comença la prohibició de foc al bosc\nComença la prohibició de fer foc al bosc a partir d’aquest diumenge. La generalitat vol prevenir els incendis forestals amb aquesta mesura que s’estén fins el 15 d’octubre. L’any passat quasi la totalitat de la superfície incendiada a tot catalana va cremar arrel del foc de la ribera d’Ebre afectant el Segrià i les Garrigues el mes de juny.\nA partir d’aquest diumenge comença la prohibició de fer foc al bosc fins el 15 d’octubre sense autorització del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació. Aquesta mesura té com a objectiu prevenir incendis forestals. La norma regulaque en els terrenys forestals i en la franja de 500 metres que els envolta no es pot encendre foc sigui quina en sigui la finalitat.\nEspecialment, no es poden cremar restes de poda i d’aprofitaments forestals, agrícoles o de jardineria, ni marges pròxims a zones forestals sense una autorització expressa del Departament d’Agricultura. Tampoc no es poden fer focs d’esbarjo ni d’altres relacionats amb l’apicultura. Dins de les àrees recreatives i d’acampada i en parcel·les de les urbanitzacions, es podrà fer foc quan s’utilitzin barbacoes d’obra.\nL’any 2019 hi va haver a Catalunya 545 incendis forestals, que van cremar més de 7000 hectàrees. El 85,7% de la superfície total cremada van cremar en un únic incendi iniciat el 26 de juny a la Torre de l’Espanyol i que va afectar diferents municipis de la Ribera d’Ebre, el Segrià i les Garrigues.


DIARI DE LA MEVA ESCOLA: de gener 2014\nAvui hem anat amb 5è i 6è a veure Teatre en anglès.\nThe hunted house és una obra molt divertida i plena de misteri que ha mantingut els nens atents durant tota l’hora que ha durat.\nHo han entès molt bé, si més no responien a les preguntes que els hi feien.\nEl fet de que la representació fos en exclusiva per nosaltres ha facilitat molt el feedback entre actor i públic.\nUna experiència que de ben segur repetirem.\na de gener 27, 2014 14 comentaris:\na de gener 21, 2014 23 comentaris:\nLECTURA A P1\nSón una monada. Esperem que de més grans els hi agradi tant com ara.\na de gener 21, 2014 1 comentari:\n- Ja podeu copiar la cançó en el full. –Els hi dic als de 3r\n- Un full pautat o mil·limetrat? -Pregunta un nen\n- És que quan són paraules ho copiem en un mil·limetrat, el pautat és per matemàtiques només\n- I així per què preguntes?\n- Podem fer-ho amb retolador? -Continua preguntant el mateix nen\n- No, que traspassa el full i queda malament\n- Ho podem fer amb bol·lígraf?\n- Amb bolígraf blau o negre?\n- Amb negreeeeee -Contesto ja amb una mica menys de paciència\n- És que no tinc bolígraf negre!\na de gener 21, 2014 2 comentaris:\na de gener 19, 2014 18 comentaris:\nAhir vàrem començar la Flauta dolça amb els nens i nenes de 3r.\nElls estaven molt contents i emocionats, la veritat és que jo no tant.\nTocar un instrument musical no és fàcil i la flauta no és un excepció.\nAquesta dificultat cal afegir que l’han de tocar 23 nens a la vegada i el so agut que té no facilita la feina.\nCal aprendre la posició dels dits, llegir les notes i bufar fluix. Això de bufar fluix no ho acaben d’interioritzar mai.\nMalgrat tot ens en sortirem i d’aquí poc alguna cançó sortirà.\nÀnims a aquests flautistes.\na de gener 15, 2014 2 comentaris:\nDilluns, 13 de gener de 2013\nAmpliem el nostre eix transversal d’educar a minimitzar residus. Després de l’èxit de la primera part del Projecte que consistia en no portar paper d’alumini ni plàstics per l’embolcall dels esmorzars i utilitzar la carmanyola, hem decidit que els nens i nenes de menjador portin un tovalló de roba cada setmana.\nUn nou projecte que ha estat molt ben rebut per tots ells.\nAvui hem començat l’experiència i tots amb el seu tovalló han anat al menjador.\nEl treball dels eixos transversals com pot ser Educació Vial, Educació d’esmorzars sans, Minimitzar residus... forma part de l’Educació Integral dels nostres alumnes.\na de gener 13, 2014 1 comentari:\na de gener 08, 2014 3 comentaris:


La Covid deixa els infants de Mataró sense àrees de joc\nVern Bueno Casas 9 de febrer de 2021 (12:07 CET)\nMataró opta per la via més restrictiva contra la transmissió de la Covid i manté precintades les àrees de joc infantils de parcs i places, al contrari que altres municipis\nMataró manté tancats els parcs de jocs infantils des del 20 de juliol passat, com a mesura preventiva per evitar els contagis de Covid. De fet, des de l’inici de la pandèmia han estat accessibles tan sols un mes, ja que s’havien reobert 18 de juny amb la fase 3 del desconfinament. L’Ajuntament els ha mantingut clausurats des de llavors, quelcom que ha generat un gran malestar per part de moltes famílies, ja que altres municipis catalans són més flexibles en aquest sentit. Però el consistori, tot i que entén les queixes de mares i pares, no pensa canviar la mesura fins que no baixin els contagis de Covid.\nLes àrees de joc es van reobrir amb la fase 3 de desconfinament i tancar de nou al cap d'un mes\nQuan el 18 de juny es va entrar en la tercera fase del desconfinament, l’Ajuntament, seguint les directrius generals, va aixecar la prohibició d’utilitzar els jocs infantils i els aparells d’activitat física. Tot i així, ho va acompanyar d’una recomanació d’evitar-ne l’ús, així com la pràctica de jocs i esports de contacte personal. A finals de juliol, l’augment de contagis i un seguit de rebrots a l’àrea metropolitana van portar l’Ajuntament a aplicar noves restriccions, entre les quals prohibir de nou l'ús de zona de jocs infantils i pistes esportives de lleure a parcs i places. En aquell moment l’índex de risc de rebrot estava per sobre de 100, el llindar que marca el perill de transmissió comunitària. Des de l’estiu passat aquest índex s’ha disparat molt per sobre d’aquesta xifra, així que l’Ajuntament no veu motiu per retrocedir en la decisió presa fa mig any.\nLa regidora de Salut, Laura Seijo, explica que la qüestió de la reobertura de les zones de joc infantils es posa sobre la taula a cada reunió del comitè d’emergència creat per fer front a la Covid a la ciutat, format per l’alcalde, els regidors dels àmbits de Serveis Centrals, Salut i Seguretat, els caps d’àrea i directors de Seguretat i Salut, la secretària del SIIT i la cap de serveis jurídics de l’àrea de qualitat urbana. “Cada cop hem arribat a la mateixa conclusió, que ens ho plantejarem quan el risc de transmissió deixi de ser tan elevat com ara”, afirma Seijo.\nÀrea de joc infantil a la plaça del Turó de Mata. Foto: R. G.\nEl decret de la Generalitat per la desescalada del confinament recomanava que si els consistoris decidien mantenir les zones de joc infantil obertes, haurien de comptar amb control d’aforament i s’haurien de desinfectar permanentment, després de cada ús. “Tenim un total de 125 zones de joc d’aquest tipus repartides per les places i parcs de la ciutat, així que aquestes mesures són impossibles d’aplicar”, afirma Seijo.\nMataró té 125 àrees de joc infantil repartides pels parcs i places de la ciutat\nLa Generalitat recomana que, si es reobren, tinguin totes elles control d'aforament i desinfecció constant\nL'Ajuntament considera que aquestes mesures de prevenció no es poden aplicar i per tant les manté tancades\nEl percentatge d'infants que desenvolupen la malaltia és baix però sí que són transmissors del virus\nAltres municipis han reobert les zones de joc, sent més laxes amb les mesures recomanades per la Generalitat\nMataró ha optat per ser especialment restrictiu amb les mesures anti-covid\nAltres municipis han decidit, simplement, permetre l’ús d’aquestes instal·lacions sent més laxes que Mataró amb unes mesures que la Generalitat recomana però no obliga. Però la capital del Maresme ha optat per ser especialment restrictiu, tant en aquest com en altres àmbits (per exemple, amb l’ús de les platges, que va mantenir tancades més temps que els municipis veïns). Tal i com va dir l’alcalde, David Bote, en una entrevista a Capgros.com, “hem rebut moltes crítiques amb qüestions com el tancament de les àrees de jocs infantils o de la platja. La norma de la Generalitat era clara: si no podíem evitar les aglomeracions, havíem de clausurar aquests espais. Hem apostat per la prudència, per protegir la salut individual i col·lectiva dels mataronins”.\nLaura Seijó, regidora de Salut. Foto: PSC\n“No es pren per fer la guitza als mataronins, sinó per protegir-los”, diu la regidora de Salut\nEn aquest sentit, la regidora de Salut assegura que la mesura “no es pren per fer la guitza als mataronins, sinó per protegir-los”. Seijo entén les molèsties que això genera a les famílies (“Jo també he tingut fills petits i sé el que significa”, assegura) però es mostra del tot convençuda de la necessitat de mantenir les àrees clausurades: “És una mesura de protecció per al conjunt de la població, és cert que un percentatge molt baix de nens i nenes desenvolupa la Covid, però sí que són transmissors dels virus i poden contagiar els pares i avis, i tal i com tenim les UCI i els hospitals, no ho podem permetre”, resol.\nPer a la responsable de Salut, hi ha prou alternatives per a les famílies amb fills petits de cara a gaudir de l’aire lliure. “Es pot jugar a la sorra, jugar a la pilota, anar en bicicleta... tot d’activitats que no suposen risc d’infecció”, constata, i recorda que hi ha molts altres col·lectius privats d’activitats de lleure. “Als adolescents i joves no els agrada gens tenir les discoteques tancades, ni als avis les pistes de petanca, però ho fem per protegir-nos”, insisteix.\nJose Ignacio Fa 5 mesos\nA mi no me queda claro nada ya. Hoy precisamente he preguntado en el ayuntamiento de mataró mediante el chat disponible, si los parques infantiles continuaban cerrados, a lo que me han remitido al 012 ( generalitat ), la cual me informa que los parques infantiles están abiertos con ciertas restricciones. Entonces que hacemos vamos a los parques o seguimos igual.\nAl parc de Mar al costat d'una escultura hi ha una zona que la policia municipal precinta tot sovint però sempre hi ha un grup que treu els precintes i casualitat mai passa la policia per sancionar.\nDiuen que son zones de risc, i després a les aules de les escoles son 30 o més criatures i quan surten s’ajunten tots plegats amb pares, mares i avis. Quin sentit te tot plegat? Estalviar la nateja?\nMerci Fa 5 mesos\nels nens no poden jugar però els delinquents de sempre que tots sabem per tot Mataró si que poden jugar, a on sigui a robar, en ple toque de queda, a descansar una miqueta de la seva "feina" jugant a futbol i cap policia ni ajuntament els hi diu res. No teniu vergonya alguna. La gent se n'adona que sou uns cagats amb aquests o simplement afavoriu el que us interessa\nAfrica Fa 5 mesos\nEls nena es moren de ganes pero trapitjar un tobogán, un gronxador, mentres en altres costats gent adulta treu precintes de les máquines per fer exercici que n'hi ha a la ciutat i tots compartin pero mai hi ha ningú possant multes. Al final els petits son els que millor ho están fent.\nMargari Fa 5 mesos\nA veure, no és per res, però les zones infantils s’estan fent servir, això si, per uns quants, tant d’aquí com d’allà que jo estic farta de veure’ls. Canalla amb els pares i gent jove amb grupets i ningú els hi diu res! El temps que dediquen a precintar cada dia...aquests espais és el mateix que podrien dedicar a fer neteja. La meva neta pobreta veu cada dia com d’altres nens juguen i ella s’ha de conformar amb mirar. Si altres municipis ho fan perquè no a Mataró?\nsin idea Fa 5 mesos\nLa Sr.Laura Seijó, está solo para cobrar a final de mes igual que el resto de regidores.....la ciudad y los ciudadanos que pagamos esperando unos servicios mínimos y básicos se la traemos floja.....cobrar,cobrar y cobrar y si el sueldo lo aumentamos con alguna que otra dieta pes mejor....Lamentable lo de este consistorio, a la altura de su policía.\nEl significat de les paraules Fa 5 mesos\nEl sentit d'aquesta notícia va més enllà del propi fons. S'ha de fer una lectura subliminal per entendre l'objectiu de la mateixa. És una forma, antiga, d'alinear pensaments a favor o en contra de... Jo aquí ho veig molt clar.\nRaül Fa 5 mesos\nÉs una mesura estética sense cap base científica ni dades que recolzin aquest tancament. Pero es visible i queda com si estiguesín fent alguna cosa.\nMataró és dels pocs municipis que jo se, que manté les arees de joc tancades. Fa gairebé un any (entre confinament i restriccions) que els nens no poden anar al parc a jugar. És molt trist, contant que la major part de la gent de Mataró viu en pisos, i molts d'ells, sense terrassa ni pati. Però bé, veien com de bruta i deixada que està la ciutat suposo que és "normal" que no hi hagi personal per netejar parcs infantils. En fi, cada cop mes desencantada de la meva ciutat.