Escriu contingut que atregui trànsit al teu blog millora la teva SEO\nSi tens un projecte web a llarg termini i amb intenció de que perduri en el temps, la millor estratègia de posicionament és la de generar continguts rellevants. D’aquesta manera s’anirà guanyant autoritat a poc a poc el que generarà a Google més “interès” per la teva web i els seus continguts. En un esforç de treball diari i constant, amb l’únic objectiu de disposar de contingut interessant que atregui per si només als lectors, d’una manera totalment natural. Probablement parlem d’una situació utòpica, seria perfecte que les visites a un web arribaran “sense anar a buscar-les”. El que implica, no només que tindrem cada vegada un trànsit més gran i d’alta qualitat, sinó que de forma indirecta podrem treballar el Inbound màrqueting sense semblar que és una cosa forçat. Tot són avantatges ja que guanyarem visites (que seran possibles clients), tindrem més paraules clau que facin que Google ofereixi la nostra web a una recerca determinada, i millorar la nostra autoritat en el sector, i per tant, la nostra marca.\nGenerar contingut que atregui trànsit és la millor de les opcions, el que no implica en absolut que deixem de prestar atenció a l’optimització del SEO On Page o del SEO Off Page. La combinació de contingut únic i optimització SEO, serà sens dubte, el factor que marqui la diferència amb la nostra competència.\nMoltes pàgines web disposen d’un bloc, on els propietaris publiquen contingut de manera regular. El problema és que en moltes ocasions el trànsit que s’aconsegueix gràcies a aquestes publicacions no arriba ni a un 1% del trànsit de la web. Fer un post o un article no és gens senzill, i si no s’aconsegueix escriure contingut que atregui trànsit, no val la pena invertir recursos ja que hi ha un treball de recerca d’informació, redacció, SEO, SMO, etc … que acaba quedant en sac trencat. Segueix llegint i t’ajudarem a buscar els millors continguts per al teu projecte digital.\nDesenvolupa contingut que atregui trànsit de qualitat\nEscriure un contingut que porti trànsit de qualitat és molt complicat. No anem a enganyar, Internet és complex, la competència és alta i tingues per segur que la teva competència fa el mateix (o més) del que fas tu. Un dels punts més interessants és que el teu contingut sigui prou interessant per ser compartit, per exemple en xarxes socials. Avui dia això és una cosa bàsica, ja que si es comparteix perquè és interessant, es multiplica l’abast.\nEl gran problema és que un contingut que atregui trànsit i que promogui ser compartit, en xarxes o altres plataformes, no és fàcil de crear, però hi ha algunes idees i conceptes que et poden ajudar-te a generar contingut que atregui trànsit i millori la teva SEO i el teu posicionament en cercadors. Tot això a través d’una estratègia basada en la recerca per potenciar la qualitat de les teves publicacions i destinar-les al que l’usuari espera trobar.\nEureka !! Busca una idea que destaqui\nSer original és clau, però no sempre es pot tenir una idea perfecta i que funcioni per un mateix. És important que et mantinguis al dia en el tema del teu sector i sobre el que vols crear contingut. Busca el que interessa, les novetats, i fins i tot les coses que ja s’han fet que han funcionat, treballa sobre elles i aporta el teu granet de sorra. Segur que trobes la forma de millorar-les. No tinguis por a “aprendre” dels teus competidors i desengranar el que fan. Cerca en comunitats, en blocs de la mateixa temàtica, segueix-en xarxes … en definitiva, estigues al dia !!\nTot l’anterior és gairebé una obligació, el que no implica que pots utilitzar determinades eines que et van ajudar en aquesta tasca de trobar temàtiques sobre les quals escriure.\nEs tracta d’una eina la funcionalitat més interessant és la d’analitzar l’enllaçat de la teva pàgina i de la competència. Això no obstant, té petites (en realitat grans) funcionalitats extres que pots aprofitar per analitzar que s’escriu sobre determinat tema (millor dit sobre determinada paraula clau).\nAl menú de “Content Explorer” pots posar una paraula clau sobre la que vulguis escriure i l’eina ofereix un llistat de resultats de l’etiqueta title, l’URL o continguts dels post més rellevants, on aquest terme s’hagi optimitzat. Així, podràs veure el que ha funcionat i tenir una idea de per on pot anar un contingut que atregui trànsit.\nÉs una altra eina que t’ajudarà a veure continguts destacats. Funciona de la mateixa manera, escrius la paraula clau i tindràs un llistat dels articles que més han triomfat a les xarxes socials i els més interessants per a aquesta keyword.\nVal … ja tens la idea. Esbrina com es “busca”\nLa paraula clau o Keyword és el que Google (i la resta de cercadors), utilitzarà per mostrar determinats resultats per a aquesta cerca. Els Robots de Google (que són els que analitzen les pàgines web), han evolucionat molt i actualment el pes de la keywords no és el d’anys anteriors. No obstant això, i malgrat els seus esforços per avançar en la recerca semàntica, triar una keyword ha de ser el teu primer pas. Encara que només sigui per contextualitzar el contingut i focalitzar la informació del post.\nHas analitzar teu sector, com es coneix això que vols posicionar de forma col·loquial, si hi ha variacions amb menys resultats a la SERP però que et donen alguna possibilitat en termes de Long Tail, etc … De nou no deixis d’usar eines com:\nEs tracta d’una particularitat de Google, que a mesura que vas escrivint a la finestreta de cerca, Google et va donant un petit grup de suggeriments en relació a la teva paraula clau o recerca. No són simples idees aleatòries, pensa que és el que Google et recomana perquè ha detectat que és important per a l’usuari. És un resultat basat en patrons de recerca que ha detectat la pròpia eina, necessites més informació per adonar-te de la seva importància ?.\nUna altra forma interessant de descobrir temàtiques és des de les recerques relacionades que ofereix Google. Quan fas una recerca, sota dels resultats per a aquesta recerca i al final de la pàgina, Google t’ofereix un apartat de “recerques relacionades” amb la paraula clau que has fet servir en la teva recerca inicial. És una bona manera d’obtenir més idees. De nou es basen en patrons de comportament i relacions entre terme que ha detectat Google. Per tant, no pensis que és només un llistat aleatori. És una informació molt rellevant, usa-!\nKeyword Planner de Adwords:\nAmb aquesta eina podràs saber termes relacionats, nous termes, suggeriments de paraules clau, etc … i sobretot podràs saber el volum de cerques mensuals, el seu nivell de competència i la seva licitació suggerida. Tot això ens ajudarà a seleccionar la paraula clau que millor s’adeqüi a les nostres necessitats. I aconseguir crear un contingut que atregui trànsit. Aquesta és l’eina per excel·lència per desenvolupar una bona recerca de paraules clau. De fet, saber utilitzar-la és fonamental per determinar l’Estratègia Digital del teu projecte web.\nAquesta eina ja estava bé en els seus inicis, però des de fa molt poc l’ha “comprat” un famós “marketero” a nivell mundial, i li ha donat un pas més enllà. És una eina que una vegada que introdueixes la paraula clau, et mostra: volum de cerques, el cost per clic, la dificultat de posicionar la paraula clau, idees per paraules clau similars, els millors resultats que ofereix Google per a aquest terme … vaja, és una autèntica joia.\nContingut que atregui trànsit amb Ubersuggest\nMillora el que has trobat. Aporta valor afegit\nEt hem donat alguns tips per aconseguir informació rellevant per al teu públic objectiu. Si ja saps sobre què escriure i has analitzat que paraula clau utilitzar ja estàs en el bon camí. No et limitis a copiar el que has vist perquè a la llarga no et servirà de res. Has millorar això que t’ha agradat i és interessant perquè els teus lectors puguin compartir i tenir el teu blog i els teus continguts com a referència. Llegir als competidors està molt bé, fins i tot compartir el que publiquen. No siguis egoista en aquest sentit i treballa perquè ells estan “obligats” a fer el mateix per l’alta qualitat dels teus continguts.\nInvestiga sobre el tema, no et quedes en el que has llegit per sobre.\nBusca dades que recolzin els teus comentaris.\nEscriu sobre experiències personals.\nCompleta els textos amb opinions pròpies o d’altres.\nEstructura i organitza bé el contingut, separant les temàtiques.\nFes títols i subtítols atractius.\nEnrotlla’t el just. Pensa que en la quantitat de pàgines que llegim diàriament.\nDestaca en negreta les paraules rellevants del contingut.\nNo facis només continguts en text, el vídeo és ja una revolució (amb moltes possibilitats encara en molts nínxols de negoci).\nSegur que has llegit o escoltat aquesta frase per algun costat. En realitat no és ben bé així, en l’optimització de cercadors (en el SEO), les paraules són molt importants perquè és el que entén Google en passar les seves Robots. Però és cert que el visual funciona bé i fa que tot s’entengui millor i ajudi al contingut que atregui trànsit. A més, en la varietat està el gust. Per exemple, si parles d’eines web, fer una captura sobre aquesta eina és una cosa que aporta molt valor. O si parles sobre l’evolució d’alguna cosa en el temps, una gràfica ajudarà a entendre-ho tot d’un simple cop d’ull. A més de completar el contingut i les informacions amb una mica més visual, fa que la lectura sigui més amena. Fotos, vídeos, gràfics, captures de pantalla, logotips, etc … són molt importants en un post.\nFes que li agradi a Google\nSens dubte necessites que a Google li agradi el que publiques. No et limitis a marcar-te només la senda del SEO i oblidar-te de que el contingut sigui interessant. Però tampoc pensis que un contingut únic i interessant per si mateix és suficient per destacar. Google és el teu amic, tracta’l bé i amb afecte i aconseguiràs que la font de trànsit orgànic sigui el teu aliat. Comença per escollir paraules clau rellevants, optimitzar el SEO On Page i buscar enllaços des de pàgines de similar temàtica. I així aconseguiràs contingut que atregui trànsit amb tota seguretat !!


Podem i EU, oberts a confluir amb Compromís per al 10N, mentre Ferri aposta per un "ventall ampli" d'opcions | Valencia Extra\nPodemos i EUPV s’han mostrat aquest dijous partidaris d’una confluència de cara a les eleccions del 10N que incloga també a Compromís, mentre que el portaveu d’aquesta formació en Les Corts, Fran Ferri, ha indicat que aqueixa és una qüestió que tractarà l’Executiva la setmana que ve, però ha subratllat la seua aposta per oferir als ciutadans “un ventall ampli d’opcions per a triar” en l’esquerra i ha al·ludit a la singularitat del seu partit a l’hora de defensar els interessos valencians.\nLa portaveu de Unides Podem en el parlament valencià, Naiara Davó, ha assegurat que estan “oberts a sumar” amb Compromís i entenen que els resultats del 28-A, que van deixar a aquesta formació amb un únic diputat –Joan Baldoví– en el Congrés poden provocar “un canvi de postura” i que es mostre favorable a una confluència que no es va produir en les últimes eleccions, després de les dues experiències prèvies materialitzades en ‘És el moment’ i ‘A la valenciana’.\nEn tot cas, ha indicat que Compromís té els seus processos interns, que respecten, i quan prenguen una decisió des de Podem estaran oberts a asseure’s a parlar.\nDes d’EUPV, la dirigent i consellera Rosa Pérez ha indicat que el seu partit es manté en la defensa de “continuar sumant forces” i així ho va posar de manifest l’any passat sense que finalment fóra possible un acord que incloguera a Compromís. Segons ha dit, després dels últims esdeveniments tocarà “tindre unes comunicacions per a veure si hi ha voluntat” i ha apuntat que si finalment es proposara aqueixa confluència farien un referèndum.\nFran Ferri, per part seua, ha indicat, com ja va fer abans del 28-A, que és partidari d’oferir als votants un ampli ventall de possibilitats a l’esquerra perquè “ningú es quede a casa”. A més, ha al·ludit a dos senyals d’identitat de la formació, “la defensa dels interessos valencians per damunt de tot i una forma de fer política per a arribar a acords”.\nAixí, ha remarcat que vol representar a totes les persones que recolzen aqueixes idees, que defensaran amb un, dos o tres diputats, ha recordat que hi ha altres partits que “han sigut incapaços d’arribar a acords” i ha assenyalat que es presentaran “amb aqueixes condicions i sempre oberts a cooperar”.\n“HI HA MOLTES POSSIBILITATS” DE COOPERACIÓ\nAqueixa cooperació, ha dit, pot ser “prèvia, posterior, de moltes maneres, hi ha moltes possibilitats”, i ha ressaltat la necessitat de “no desdibuixar” aqueixos senyals d’identitat de Compromís.\nPreguntat sobre si creu que Podem no defensa els interessos valencians, ha assenyalat que “depén” perquè és un partit d’àmbit estatal que “en determinats moments la seua adreça de Madrid decidirà en funció de l’interés estatal”. Sobre aquest tema, Davó ha admés que aquesta siga la postura del síndic de Compromís però creu que aqueix pronunciament “no és massa just” perquè Podem també defensa els interessos valencians.\nAl seu judici, les dues confluències prèvies estaven “molt més que justificades” perquè en aqueix moment “calia unir forces per a tirar a la dreta”. Ara, ha apuntat, l’escenari no és el mateix.\nPer part seua, la presidenta del PPCV, Isabel Bonig, ha explicat que el seu partit està a favor d’unificar el vot del centredreta baix en aqueixa marca ‘Espanya suma’ però tan Ciutadans com Vox han rebutjat aquesta possibilitat, davant la qual mantenen la porta oberta.\nAixí, ha indicat que els ‘populars’ treballaran per a “explicar a tots els espanyols que només hi ha un vot útil per a frenar el desgovern de Pedro Sánchez i és el PP” i ha mostrat la seua confiança en què aqueixos altres partits “vagen desinflant-se”.\nEl portaveu de Cs, Toni Cantó, ha apostat no obstant això pel model de suport postelectoral si dóna la suma i ha agregat que el 10N el votant de centre, “que és el majoritari, sap que el seu partit és Cs”. Així, ha indicat que el seu partit ha sigut clar i “si Cs, juntament amb el PP, té un diputat més que Sánchez i la seua banda tardarà menys d’un mes a formar govern”.\n“Als valencians els anirà bé un govern que existisca, Pedro Sánchez ha demostrat la seua incapacitat d’armar una majoria, no volia socis sinó súbdits”, ha asseverat. Així mateix, ha comentat que no té notícia que vaja a haver-hi canvis en les llistes electorals de la formació ‘taronja’.\nLa portaveu de Vox, Ana Vega, ha assenyalat que la possibilitat d’aqueixa ‘Espanya suma’ ha d’abordar-la el Comité Executiu Nacional i veure si “encaixa” en les seues postures “de sentit comú”, que ha resumit en grans blocs com la unitat d’Espanya, la immigració i protecció de fronteres, la violència de gènere i la reducció de la despesa pública.\nEL PSPV DEMANA QUE NO “ESGUITE” L’ESCENARI NACIONAL\nPel seu costat, el portaveu del PSPV, Manolo Mata, ha indicat que els socialistes valencians no estan en campanya, sinó treballant, perquè ací no hi haurà campanya fins a 2023 i ha recordat als seus “companys de viatge” que el respecte en aquests temps “ha de ser tremend” i l’escenari nacional no ha d'”esguitar” al valencià.\nA més, també ha reclamat al conjunt de partits “responsabilitat” i que transmeten als seus companys en altres llocs d’Espanya que el tracte “privilegiat” que el govern està donant a la Comunitat “deriva de l’infrafinançament, d’una excepcionalitat”, i es frenen així declaracions que critiquen aqueix tracte diferencial.\nTambé ha admés, preguntat sobre l’escenari per a elaborar els pressupostos autonòmics de 2020 davant el clima de bloqueig nacional, que és un problema actualment perquè van vinculats a la distribució pressupostària estatal. Sobre la possibilitat de prorrogar els actuals, ha indicat que Hisenda ha començat a treballar en ells però no sap “si serà possible o no”.


Equipo Nizkor - Els catalans només volem votar.\nArticle de Josep Guardiola, Xavier Sala i Martín, Pol Antràs, Josep Carreras, Jordi Savall i Joan Massagué publicat al diari britànic 'The Independent'\nEl 1773, tot just 59 anys després de la caiguda de la capital de Catalunya, Barcelona, a mans de l'exèrcit espanyol i de l'abolició de les seves institucions, als Estats Units, els fills de la llibertat encapçalaven amb audàcia el Motí del Te de Boston. Un dels principals motius de la protesta era la creença que les colònies americanes pagaven massa impostos i Londres no en tenia en compte les opinions. Aquells fets van encendre la metxa del procés revolucionari que va permetre a les colònies americanes convertir-se en els Estats Units d'Amèrica, i la defensa de la llibertat, la justícia i la democràcia va esdevenir l'estendard de la nova Constitució nord-americana.\nLa reacció irada de la Corona anglesa als fets de Boston només va servir per alimentar la revolta i convèncer molts colons que s'havien mantingut fidels a la metròpoli que la independència era l'única manera de garantir que es respectessin els seus drets legítims. I malgrat tot, en l'actualitat, els Estats Units i el Regne Unit segueixen tenint una relació especial que constitueix una de les aliances més estretes del món. El seu vincle es fonamenta en valors i aspiracions compartits per dues democràcies madures que senten un respecte profund pels drets i la llibertat. Les disputes del passat ja fa temps que han quedat oblidades.\nAquest només és un dels molts exemples que fan palès que obligar un poble que vol fer el seu camí a seguir unit a un altre no garanteix que tots dos acabin mantenint una bona relació. Ans al contrari, les relacions lleials, fructíferes i mútuament beneficioses solen estar fonamentades en el respecte i la cooperació. Espanya i Catalunya podrien mantenir una relació d'aquesta mena. A diferència d'Escòcia, que es va incorporar al Regne Unit per voluntat pròpia i a qui es va permetre celebrar un referèndum d'autodeterminació amb el ple consentiment de Londres, Catalunya va ser conquerida i va perdre la llibertat. Ara, després de segles de buscar l'encaix més adequat de Catalunya a Espanya, els catalans volem votar sobre el nostre futur polític tal com acaben de fer els escocesos.\nDel 1936 al 1939 els catalans vam patir la Guerra Civil Espanyola i, tot seguit, vam haver de suportar 40 anys de dictadura durant els quals fins i tot parlar la nostra llengua en públic era il·legal. Després de la mort del general Franco el 1975, vam creure que la transició democràtica a Espanya comportaria una millora de la situació de Catalunya. En efecte, la Constitució espanyola del 1978 ens va concedir una certa autonomia: es van crear noves institucions i es va posar fi a la prohibició de l'ús del català. Van sorgir noves esperances, però no per gaire temps.\nAquella democràcia espanyola incipient es va anar desenvolupant i el 2006 es van transferir noves competències a Catalunya. Tres quarts de la població catalana va aprovar en referèndum un nou Estatut d'Autonomia. Tanmateix, amb el temps, Madrid va recentralitzar moltes de les competències traspassades i el 2010 el Tribunal Constitucional espanyol va retallar substancialment el mateix Estatut d'Autonomia que s'havia aprovat per àmplia majoria. Molts opinen que aquesta va ser la gota que va fer vessar el got a Catalunya, el moment en què molts catalans van perdre tota esperança. De llavors ençà el suport popular a la independència ha augmentat del 14% al 50%, mentre que un 80% dels catalans es mostren partidaris del dret a decidir si Catalunya ha d'abandonar Espanya o seguir-ne formant part. Des que la sentència del Tribunal Constitucional del 2010 va suprimir moltes de les competències de Catalunya, s'han produït una sèrie de manifestacions pacífiques en què milions de catalans han reclamat un referèndum d'autodeterminació. Tant el govern de la Generalitat, que s'ha compromès a fer que se celebri, com la majoria de partits del Parlament català donen suport a aquest projecte.\nEls catalans, juntament amb el nostre govern i les nostres institucions, volem votar per decidir quina mena de relació desitgem establir amb Espanya de cara al futur. Per aquest motiu, hem fixat un dia per celebrar una consulta: el 9 de novembre del 2014. No és pas una qüestió de secessió o d'independència, sinó una qüestió de dignitat i democràcia. Els catalans volem decidir el nostre futur i respectarem la voluntat de la majoria independentment de quin sigui el resultat, tal com s'ha fet a Escòcia.\nEl govern espanyol sosté que aquesta consulta és il·legal i inconstitucional. El govern català i juristes imparcials opinen que la votació és alhora legal i legítima. Fa anys que reclamem que es mantinguin converses i s'obrin negociacions amb Madrid, però, en lloc de parlar, Madrid prefereix recórrer a la mà dura i sembrar la por i, per no permetre la celebració de la consulta lliure i democràtica que demana el poble de Catalunya, s'amaga rere excuses jurídiques. Les Constitucions haurien de ser documents vius que adapten les lleis a les necessitats dels ciutadans reformant-les quan calgui. Malauradament, el govern espanyol ha manifestat que bloquejarà qualsevol intent de reforma constitucional que possibiliti la celebració de la consulta.\n[Font: Ara, Barcelona, 11oct14]


Regulation of the Faculty of Economics and Business - UPF Bylaws and Regulations in English (UPF)\nRegulation of the Faculty of Economics and Business/\nAcord del Consell de Govern de 27 de gener del 2010\nNaturalesa, composició i funcions de la Facultat\nLa Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials és el centre encarregat d'organitzar els ensenyaments universitaris i els processos acadèmics, administratius i de gestió que condueixen a l'obtenció de títols acadèmics oficials de grau en l'àmbit de les ciències de l'economia i de l'empresa, així com aquelles altres titulacions, oficials o no, que la Universitat pugui adscriure-hi en el futur, i de dur a terme totes aquelles altres funcions que determinen els Estatuts de la Universitat Pompeu Fabra i aquest reglament.\nSón funcions de la Facultat:\nb) Vetllar per la inserció laboral dels seus graduats.\nc) Organitzar i coordinar acadèmicament i administrativament les titulacions oficials i les pròpies de la Universitat que imparteix.\nd) Elaborar i modificar els plans d'estudis d'acord amb allò previst en els Estatuts.\ne) Informar els departaments sobre les necessitats i les característiques del personal acadèmic i dels investigadors en formació que requereixen els plans d'activitat docent.\nf) Coordinar l'activitat del professorat dels departaments que hi imparteixin ensenyaments per tal que la docència s'ajusti al perfil de la titulació.\ng) Impulsar i coordinar les pràctiques dels estudiants en empreses i altres institucions públiques o privades, sempre que això no vagi en detriment del seu rendiment acadèmic, i col·laborar amb els serveis de la Universitat dedicats a la formació, l'orientació i la inserció laboral dels graduats.\nh) Realitzar activitats de formació permanent, d'acord amb la normativa que desenvolupi el Consell de Govern.\ni) Realitzar activitats culturals i d'extensió universitària o bé col·laborar-hi.\nj) Informar els òrgans competents de la Universitat sobre les necessitats de personal acadèmic i de personal d'administració i serveis i sobre les necessitats formatives d'aquest personal.\nk) Impulsar les activitats de promoció dels ensenyaments i participar-hi, així com promoure acords de col·laboració amb altres entitats.\nl) Participar en les activitats d'avaluació, acreditació i certificació del centre o estudi i del personal acadèmic i d'administració i serveis que hi està adscrit.\nm) Organitzar, quan escaigui, les proves d'accés al centre o estudi, d'acord amb les normes aprovades pel Consell de Govern.\nn) Administrar el seu pressupost.\no) Qualsevol altra funció que li assignin els Estatuts i les normes que els desenvolupin.\nEls òrgans de govern de la Facultat són la Junta de Facultat, el degà o degana, els vicedegans, el cap d'estudis i el secretari o secretària.\nA més d'aquests òrgans, el Consell Assessor de la Facultat és un òrgan consultiu que té per funció ajudar la Facultat a assolir els objectius a) i b) de l'article 2.\nLa Junta de Facultat\n2. El mandat de la Junta és de tres anys, excepte en el cas dels representants dels estudiants, en què és de dos anys.\nSecció primera. Composició\n1. La Junta de Facultat està composta per:\nb) Els membres nats següents.\n- Tres vicedegans i un cap d'estudis.\n- Un llicenciat o graduat de la Facultat que representi els antics alumnes,\nnomenat a proposta del deganat.\nc) Quatre representants dels professors amb vinculació permanent que imparteixin docència a la Facultat, elegits per i entre els membres de les àrees de coneixement, d'acord amb la distribució següent:\n- un de l'àrea de coneixement Economia Aplicada;\n- un de l'àrea de coneixement Fonaments de l'Anàlisi Econòmica;\n- un de les àrees de coneixement d'Empresa;\n- un de la resta d'àrees de coneixement.\nd) Tres representants dels professors amb vinculació permanent a la Universitat que imparteixin docència a la Facultat, elegits per i entre ells.\ne) Dos representants de la resta de personal acadèmic contractat i del personal investigador en formació que imparteix docència a la Facultat, elegits per i entre ells.\nf) Quatre representants dels estudiants matriculats en el centre o estudi -un de cadascun dels quatre cursos-, elegits per i entre ells.\ng) Un representant del personal d'administració i serveis adscrit a la Facultat, elegit per i entre els membres d'aquest col·lectiu.\nEn cas que la composició de la Junta no compleixi el requisit d'incloure una representació dels professors amb vinculació permanent que imparteixin docència al centre equivalent al 51% dels membres totals de la Junta, s'augmentarà el nombre de membres de la Junta previst en aquest reglament fins a assolir l'esmentat percentatge, i s'inclouran com a membres de la Junta els següents candidats més votats en les eleccions d'aquest col·lectiu o bé, si això no és possible, es convocaran eleccions parcials a aquest efecte.\n2. El secretari o secretària de la Facultat és membre de la Junta amb veu però sense vot, llevat que en sigui membre electe.\n3. També assisteix a les reunions de la Junta, amb veu però sense vot, el representant del gerent que exerceixi l'administració de l'àrea corresponent a la Facultat.\n4. La Junta de Facultat té vint membres.\nSecció segona. Elecció dels membres de la Junta\n1. Correspon al degà o degana convocar les eleccions a membres de la Junta.\n3. Cada curs acadèmic es convocaran eleccions a representants dels estudiants de primer i tercer curs, que continuaran el curs acadèmic següent com a representants de segon i quart curs, respectivament.\nSecció tercera. Competències de la Junta\nSón funcions de la Junta de centre o estudi:\ne) Proposar els criteris i les proves d'accés o admissió a la Facultat i sobre la determinació de la capacitat de places docents.\ng) Proposar l'aprovació o la modificació dels plans d'estudis de les titulacions que s'imparteixen, d'acord amb els requisits establerts en els Estatuts o en la normativa que els desenvolupi.\nj) Totes aquelles funcions relatives al centre o estudi que els Estatuts li atribueixin explícitament.\n1. La Junta s'ha de reunir almenys una vegada per trimestre acadèmic, sempre en període lectiu, i ha d'haver estat convocada prèviament pel degà o degana.\n2. La convocatòria s'ha de trametre a tots els membres de la Junta amb una antelació mínima de cinc dies naturals, i ha de contenir l'ordre del dia fixat pel degà o degana, amb tots els punts que hagin de ser tractats en la sessió corresponent, al qual s'hauran d'haver incorporat les peticions subscrites per un mínim de la cinquena part dels membres de la Junta sempre que aquestes peticions hagin estat presentades al degà o degana mitjançant escrit registrat amb més de cinc dies naturals d'antelació respecte a la data en què ha de tenir lloc la sessió de la Junta.\n3. S'ha d'adjuntar a la convocatòria la documentació relativa als assumptes a tractar que estigui disponible. En tots els casos, tota la informació sobre els temes que figurin en l'ordre del dia ha d'estar a disposició dels membres de la Junta a la secretaria del centre amb una antelació mínima de dos dies.\n4. El degà o degana també ha de convocar la Junta a petició d'una quarta part dels seus membres. La petició ha d'incloure els punts de què aquests membres vulguin tractar dins l'ordre del dia. La Junta s'ha de reunir dins el termini de deu dies a partir de la petició.\nLa Junta quedarà vàlidament constituïda en primera convocatòria si hi assisteix la majoria absoluta dels seus membres, entre els quals hi ha d'haver necessàriament el degà o degana i el secretari o secretària o bé els seus substituts. En segona convocatòria quedarà vàlidament constituïda si hi és present almenys la tercera part dels seus membres, entre ells el degà o degana i el secretari o secretària o bé els seus substituts.\n1. Els acords, llevat que aquest reglament o els Estatuts de la Universitat ho estableixin altrament, es consideraran vàlidament adoptats si són aprovats amb més vots a favor que en contra, sempre que les abstencions no superin el cinquanta per cent. En cas que les abstencions superin aquest percentatge caldrà obrir un torn d'intervencions i fer una nova votació en la qual no es comptabilitzaran les abstencions. En cas d'empat s'ha d'aplicar el procediment anterior. Si l'empat persisteix, decidirà el vot de qualitat del degà o degana.\n2. Les votacions s'han de fer a mà alçada, excepte en el cas dels acords que afectin persones o quan una cinquena part dels assistents a la Junta sol·liciti que el vot sigui secret.\n2. En l'acta ha de figurar, a petició dels respectius membres de la Junta, el vot contrari a l'acord adoptat, l'abstenció i els motius que la justifiquin o el sentit del vot favorable.\n3. Qualsevol membre de la Junta té dret a sol·licitar que es transcrigui íntegrament en l'acta la seva intervenció o proposta, sempre que faci arribar al secretari o secretària el text que s'hi correspongui fidelment en un termini de 48 hores (la qual cosa es farà constar així a l'acta), o bé que se n'hi adjunti una còpia.\nEls acords adoptats per la Junta seran efectius des del moment en què s'aprovin, llevat que l'acord disposi una altra cosa. Aquests acords són públics, i s'han de notificar als òrgans corresponents de la Universitat.\nEl degà o degana de la Facultat\n1. El degà o degana exerceix la direcció i la gestió ordinària de la Facultat.\n1. El degà o degana és elegit per la Junta de la Facultat entre els professors adscrits a la Facultat que compleixin els requisits establerts per la legislació vigent.\n2. Les eleccions a degà les ha de convocar el rector o rectora, i es regeixen pel Reglament Electoral de la UPF.\nc) Convocar i presidir la Junta de Facultat i executar-ne i fer-ne complir els acords.\nd) Designar els vicedegans, els caps d'estudis, els altres membres de l'equip deganal i el secretari o secretària en els termes establerts en els Estatuts i en la normativa interna.\nk) Qualsevol altra funció que li atribueixin els Estatuts i totes aquelles funcions relatives a la Facultat que ni els Estatuts ni aquest reglament no atribueixin a la Junta de Facultat.\n3. El degà o degana pot proposar el nomenament de vicedegans, d'acord amb les disponibilitats pressupostàries i els criteris assenyalats en la normativa interna de la Universitat, entre els professors amb caràcter permanent de la Facultat. El seu nomenament correspon al rector o rectora.\nEl degà o degana pot ser sotmès a una moció de censura o a una qüestió de confiança per part de la Junta de Facultat, d'acord amb el que preveuen els articles 215 i 216 dels Estatuts de la UPF.\nLa Facultat té els vicedegans que li corresponguin d'acord amb els criteris establerts per la Universitat, els quals podran tenir assignats àmbits temàtics o de titulació, segons acordi el degà o degana. Així mateix, la Facultat té els caps d'estudis que li corresponguin per titulació, així com aquells altres càrrecs acadèmics que la Universitat creï per a la gestió de la docència dels centres, segons acordi el degà o degana.\nEl secretari o secretària de la Facultat\n1. Correspon al secretari o secretària de la Facultat exercir la secretaria de la Junta de Facultat, redactar i custodiar les actes de les reunions d'aquest òrgan, expedir certificats dels acords que s'hagin pres en el seu si i coordinar els processos electorals que corresponguin al centre o estudi d'acord amb el Reglament Electoral de la UPF.\na) Efectuar, per indicació del degà o degana, la convocatòria de les sessions.\nb) Comunicar a la Secretaria General de la UPF els acords adoptats per la Junta de Facultat.\nc) Vetllar perquè els acords de la Junta de Facultat que ho requereixin siguin publicats d'acord amb les directrius establertes per la Secretaria General de la UPF.\nd) Qualsevol altra funció inherent a la seva condició de secretari o secretària.\nEl centre o estudi disposa dels recursos següents:\n· Els que li assigni la Universitat del seu pressupost.\n· Qualssevol altres recursos que li corresponguin per les seves activitats i serveis.\n· Les subvencions o donacions atorgades al seu nom.\n· Els que puguin correspondre-li en virtut dels convenis signats amb altres entitats o empreses.\nLa reforma d'aquest reglament requereix la iniciativa en aquest sentit de la quarta part dels membres de la Junta. A la petició de reforma s'hi ha d'adjuntar el text proposat, que s'ha de trametre a tots els membres de la Junta i s'ha de sotmetre a deliberació i votació en sessió convocada a l'efecte en un termini d'entre deu i quinze dies des de la seva presentació.\nPer aprovar les propostes de modificació cal el vot favorable de la majoria dels membres de la Junta i la ratificació del Consell de Govern.\n1. En la primera elecció de la Junta que es convoqui a partir de l'aprovació d'aquest reglament en el col·legi electoral del punt d) de l'article 5, apartat 1, (representants dels professors amb vinculació permanent a la Universitat que imparteixin docència a la Facultat), es reservarà un lloc per als professors que imparteixen docència a la diplomatura.\n2. En la primera elecció de la Junta que es convoqui a partir de l'aprovació d'aquest reglament, el col·legi electoral del punt f) de l'article 5, apartat 1, estarà compost per les circumscripcions electorals següents:\nQuatre representants dels estudiants:\n- un escollit per i entre els representants de la diplomatura;\n- un escollit per i entre els representants de les llicenciatures;\n- un escollit per i entre els representants del grau, i\n- un escollit per i entre tot el col·lectiu d'estudiants.


7 propostes per al nou Centre d'art de Girona | Manel Bayo\nManel Bayo projecta 7 propostes per al nou Centre d'art de Girona\nL’any 2007, Manel Bayo plantejava una reflexió sobre la “imminent” construcció a Girona del Nou Centre d’art. Ja ha passat força temps i el tema ha donat moltes voltes. (només cal fer una ullada als diaris)\nDecideixo mantenir el lloc web “7 Propostes per al Centre d’art de Girona” en el format en el que va ser dissenyat, malgrat que els formats web envelleixen de forma molt ràpida. De passada recupero el text que em va dedicar Eva Vàzquez i un grapat d’imatges.\nPer veure la web original fes clic aquí.\nO bé utilitza l’enllaç: https://manelbayo.com/set_propostes/index.html\nManel Bayo aviva el debat sobre el Centre d’Art Contemporani amb set propostes juganeres a La Mercè\nL’artista saltenc presenta avui el seu treball, basat en el «net art»\nJa s’ha decidit on s’aixecarà, ja té directora, ja quasi és a punt de presentar programació específica, però el Centre d’Art Contemporani de Girona continua sent, a falta d’edifici on situar-lo, una construcció intel·lectual. Manel Bayo (Salt, 1968), en lloc d’atiar la controvèrsia, ha optat per aprofitar el buit de manera imaginativa i proposar a través del seu lloc web, en forma de net art, set imatges possibles per al centre d’art que són també projeccions, juganeres i iròniques, del debat sobre el contingut.\nAllà on no hi ha res, tot és imaginable, i l’ampli solar de les casernes on és previst que s’alci l’edifici del Centre d’Art Contemporani de Girona és encara prou inhòspit perquè s’hi puguin invocar tots els fantasmes que envolten el projecte, que són els mateixos que sobrevolen tota gestió institucional de la creació contemporània. Manel Bayo ha aprofitat la naturalesa virtual del projecte i la controvèrsia generada a l’entorn de les seves qualitats i atribucions per llançar, a través d’un treball de net art, set propostes arquitectòniques per al nou espai que es corresponen, per harmonitzar-hi quimèricament, hiperbòlicament, amb algunes de les concepcions estereotipades, excloents i fins i tot demencials que circulen entorn de la creació contemporània. Elitista?, localista?, banal?, feminista? Bayo resol la disjuntiva en la seva obra, que presentarà avui al bar de La Mercè (20 h), per mitjà de sis alternatives –la setena ha de ser a càrrec dels espectadors que vulguin afegir-se al joc– que converteixen cada una d’aquestes opcions en el principi rector de la institució. Així, als nostàlgics del museu convencional, l’artista els brinda el projecte Ariadna, un edifici construït a la manera d’un laberint colossal, que permet optimitzar l’espai de murs disponibles per penjar-hi quadres. Pensant en les feministes, ha concebut el projecte Origen del món, en què el centre, una estructura antropomorfa inspirada en el cos de la dona i al qual s’accedeix per la zona genital, liquida la immemorial discriminació de gènere amb una política expositiva centrada en exclusiva en l’art produït per dones. Més malèvol és Top Secret, que pressuposa un art contemporani tan rematadament complex, minoritari i intangible, que Bayo converteix l’edifici i la seva localització en un misteri accessible només als iniciats o als detectius més perspicaços, tipus Superagent 86. El seu revers seria Tele Art, una proposta per universalitzar la creació contemporània adaptant el centre a la filosofia del fast food perquè administri, també amb transport urgent, productes de consum immediat i ràpid. Per als que creguin que l’art requereix aïllament, selecció i concentració, Bayo ha concebut l’Arca, oberta només a un centenar d’artistes que viuran retirats del món en una mena d’estació espacial. I per als patriòtics, cap de millor que el projecte P, un edifici en forma de porró per cantar les virtuts nostrades, des del pa amb tomata a la sardana, i dotat d’una cripta per venerar-hi les despulles dels artistes catalans més notables a mesura que vagin caient. Qui s’hi atreveixi, que faci la setena proposta: Bayo tindrà penjades les seves a La Mercè fins al 29 de juny.


El «30 Minuts» de TV3 es fixa en la DO Empordà - Empordà\nEl «30 Minuts» de TV3 es fixa en la DO Empordà\nEl programa d'aquest diumenge se centra en la denominació d'origen\nEMPORDA.INFO 01.12.2015 | 12:05\nEls vins i les vinyes de la denominació d´origen (DO) Empordà seran protagonistes del documental Collita 2015 del programa 30 Minuts, de TV3, que s´emetrà aquest diumenge, cap a les deu del vespre. Collita 2015 s´endinsa en la situació actual i les perspectives de futur del vi català. Per primera vegada, el vi de les diverses denominacions d´origen catalanes plegades ha superat les vendes de La Rioja (33% davant de 29%) en el consum a Catalunya.\nEn paral·lel, a la conquesta del mercat metropolità, les marques intenten ampliar les exportacions, aprofitant que el vi s´ha convertit en beguda de prestigi en molts països desenvolupats i emergents. En el concert mundial, però, es troben amb tres-centes cinquanta mil marques competint.\nCollita 2015 s´ha centrat en les dues zones productores catalanes més allunyades geogràficament: l´Empordà i la Terra Alta. Coincideixen en una generació de joves formats per a la vitivinicultura que han apostat per la qualitat a partir de les varietats autòctones, com les garnatxes i les carinyenes.


Decebedor inici de la lluita pel Lleó d'Or a Venècia\nEls films de la italiana Emma Dante i el nord-americà John Curran no se'n surten\nMANU YÁÑEZ Venècia 30/08/2013 00:00\nDesprés d'un dimecres ple de glamur hollywoodenc gràcies a la presentació fora de competició de Gravity -el film inaugural de la Mostra-, ahir el Festival de Venècia va donar el tret de sortida a la lluita pel Lleó d'Or amb dues adaptacions literàries que van rebre una tèbia acollida per part de la premsa acreditada. Hi havia molta expectació, sobretot entre els mitjans italians, per la presentació de Via Castellana Bandiera , primera incursió en la direcció cinematogràfica de la dramaturga, actriu i novel·lista Emma Dante, una de les figures més prominents del teatre italià contemporani. El film, una adaptació de la seva novel·la homònima, s'erigeix en un exaltat estudi sociològic de l'abandó i atavisme del poble palermità, un territori ben conegut per Dante, nascuda a la ciutat siciliana.\nAmb la intenció d'hibridar els universos teatral, literari i cinematogràfic, Dante situa la major part de l'acció en el carrer que dóna nom a la pel·lícula, fet que connecta Via Castellana Bandiera amb clàssics del cinema popular com Street scene (1931) de King Vidor o El crim de Monsieur Lange (1936) de Jean Renoir, radiografies de comunitats tancades que revelen l'essència d'un determinat context social.\nEl problema de Dante és que, potser empesa pel desig de distanciar-se dels patrons teatrals, es descuida de dotar de profunditat psicològica als seus personatges, que acaben deambulant pel film com arquetips sense vida, portaveus sense ànima del temperament encès i el primitivisme tosc sicilià. "No hauria pogut explicar aquesta història al teatre", va confessar Dante a la roda de premsa del film. "Necessitava el paisatge, els cossos, la pols de l'aire...", va dir. I si bé és cert que la pel·lícula s'esforça per capturar els trets distintius del món que retrata -l'ús de la llengua siciliana fa pensar en l'especificitat cultural dels primers films de Pier Paolo Pasolini-, Dante no aconsegueix transcendir els límits imposats pels clixés i un realisme massa tou.\nEn tot cas, l'abús que fa Dante dels tòpics es preferible a la manca de personalitat que demostra el nord-americà John Curran a Tracks , adaptació del llibre de memòries en què l'australiana Robyn Davidson va relatar el seu viatge de 2.700 km pel desert del seu país acompanyada d'un gos i quatre camells. Una travessia física i espiritual que l'actriu Mia Wasikowska, la Davidson de la ficció, va descriure com "un camí cap a l'essència de la supervivència i una fugida del món social". Per a la jove intèrpret d'origen australià, el film va significar un retorn a les seves arrels. "No rodava al meu país des dels 17 anys (ara en té 23), i ja tenia ganes de tornar a treballar a prop de casa", va dir l'actriu.\nA Tracks , Davidson -que va viatjar a Venècia amb la delegació del film- és retratada com una nova Lawrence d'Aràbia: una conqueridora dels límits de la voluntat seduïda per la idea del nomadisme. Una figura fascinant que, tanmateix, es dilueix en l'acadèmic treball de posada en escena de Curran. Responsable de l'adaptació fílmica d' El vel pintat (2006), el director nord-america converteix l'imponent paisatge humà i natural de Tracks en la primera matèria d'un film de tall televisiu, atrapat entre els rampells lírics -pròxims al cinema de Terrence Malick- i la imperiosa necessitat de complaure el gran públic.\nTorrent anuncia la renúncia de Sànchez i obrirà demà una nova ronda de consultes\nL'anàlisi d'Antoni Bassas: "Cap a la investidura de Turull, presidència vigilada"


La noció de filosofia perenne (en llatí, philosophia perennis) suggereix l'existència d'un conjunt universal de veritats i valors comuns a tots els pobles i cultures. El terme fou emprat en primer lloc al segle xvi per Agostino Steuco en el seu llibre titulat: De perenni philosophia libri X (1540), en què la filosofia escolàstica és vista com el pinacle de la saviesa cristiana, a la qual tots els altres corrents filosòfics apunten d'un mode o un altre. La idea fou posteriorment assumida pel filòsof i matemàtic alemany Gottfried Leibniz, que la va fer servir per a designar la filosofia comuna i eterna que hi ha al darrere de totes les religions i, en particular, al darrere dels corrents místics. Aquest terme fou popularitzat de forma més recent per Aldous Huxley en el seu llibre del 1945: La filosofia perenne. L'expressió filosofia perenne també s'ha fet servir com a una translació del concepte hindú de Sanatana Dharma, la "veritat (o norma) eterna i immutable".\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Filosofia_perenne&oldid=25071694»\nDarrera modificació: 27 set 2020 a les 13:03\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 set 2020 a les 13:03.


Liederabend - De com una contesa pels drets d'autor es va convertir en un cicle de cançons\nCoberta de la primera edició de Krämerspiegel - M. Fingesten\nA finals del segle XIX, la relació entre compositors era si fa no fa com un segle abans: el compositor venia la seva obra per una quantitat pactada i en perdia pràcticament tots els drets. El sistema que ens és més familiar, en què el compositor té més control sobre la seva obra i es reparteix els guanys de les vendes de les partitures amb l'editor, va ser impulsat per Richard Strauss, que el 1898 va escriure a cent seixanta compositors plantejant-los la necessitat de millorar la seva situació. La seva proposta va tenir tan d'èxit que poc després el parlament alemany aprovava una nova llei que regulava els drets dels músics de manera similar a com ho feia amb els dels escriptors, tant pel que fa a les condicions econòmiques com als drets intel·lectuals, i el 1903 es constituia la primera societat de drets, la Genossenschaft deutscher Tonsetzer. Als editors no els van agradar gens aquests canvis (cosa que ens fa sospitar que, com sostenien els compositors, les condicions anteriors els beneficiaven clarament) i es van organitzar també per mirar de contrarrestar-les.\nEl 1906, enmig de disputes i canvis, Strauss va signar un contracte que incloïa una clàusula que va acabar portant-lo a judici: la publicació del seu op. 56, un recull de lieder, el comprometia a cedir tots els drets del seu següent recull a la mateixa editorial, Bote & Bock. Els editors es devien fregar les mans, perquè tot i que Strauss no cobrava poc (per la típica col·lecció de sis cançons, el que avui serien uns 20.000 €), les seves partitures es venien molt bé i els guanys compensaven amb escreix la inversió. Però vet aquí que Strauss no va compondre més lieder. Que si Salome, que si Elektra, que si El cavaller de la rosa, que si estic molt enfeinat dirigint... anaven passant els anys i, de cançons, cap ni una. I els editors, anar esperant, fins que el 1918 van amenaçar de portar-lo als tribunals.\nEn aquells moments, Strauss tenia els Brentano Lieder a punt per publicar, però les relacions amb Bote & Bock no eren gens fluïdes, entre d'altres coses perquè encapçalaven el moviment contrari a la nova legislació sobre drets d'autor i, per dir-ho ras i curt, no li donava la gana que traguessin més profit que ell d'una publicació que ell sabia que seria un èxit. Així que devia pensar: "Voleu cançons? Doncs tindreu cançons". Va encarregar a Alfred Kerr, el crític literari del Berliner Tageblatt, uns poemes sobre els tractes entre compositors i editors i els va musicar. Les dotze cançons del cicle Krämerspiegel (Mirall del botiguer) no deixen canya dreta; amb unes referències fàcilment identificables en aquell context, retrata de manera mordaç el col·lectiu d'editors.\nBote & Bock van demandar Strauss per incompliment del contracte; allò no es podia publicar. El jutge els va donar la raó i va forçar el compositor a lliurar a l'editorial sis lieder com cal. Remugant i a contracor, els va donar el que seria l'opus 67, que incloïa els tres lieder d'Ofèlia, i tot seguit va publicar amb un altre dels seus editors, Adolph Fürstner, els Brentano Lieder, l'opus 68. I què va passar amb el Krämerspiegel (que, per cert, no al·ludia Fürstner)? Per sort per als aficionats, es va acabar publicant el 1921, com a opus 66. L'editor va ser el marxant d'art Paul Cassirer, que va fer una edició de bibliòfil de només cent-vint còpies numerades i signades pel compositor i l'il·lustrador, Michel Fingesten.\nL'únic cicle de Richard Strauss és una obra atípica, i no només pel fet que els textos siguin d'encàrrec o pel seu contingut; musicalment no té res a veure amb els altres dos reculls contemporanis ni amb cap altre lied. No és una obra precisament amable amb la veu, que té notes extremes, salts amplis i música sovint deliberadament lletja. La part del piano no és tampoc gens fàcil; canvia contínuament de caràcter i tant et trobes amb un preludi d'un lirisme i una bellesa aclaparadores com una música que et transporta al cabaret. Qui diu un preludi diu un postludi o un interludi, perquè hi ha molt de piano sol; sens dubte, és un cicle de piano més que de cantant. És variat i divertit i els coneixedors de l'obra de Strauss hi poden anar identificant autocites; fins i tot hi sentim els cops del destí de la cinquena simfonia de Beethoven. És un cicle que es programa molt poc; si mai teniu ocasió d'escoltar-lo, no el deixeu passar! Encara recordo la sensacional versió que en van fer Ian Bostridge i Julius Drake fa uns anys al Teatro de la Zarzuela, d'aquelles ocasions que, per bé que ho faci el cantant, només tens orelles per al pianista.\nDe moment, avui us proposo d'escoltar una de les cançons relativament fàcils de desxifrar, la segona, Eins kam der Bock als Bote, interpretada per Julius Patzak i Walter Klien. El nom dels dos editors que hem parlat surt al títol; Bock en alemany és boc en català, és a dir, el mascle de la cabra, i Bote és "missatger". El missatger va a casa del cavaller de la rosa i es troba la porta defensada per un ram (Strauss) de roses. Com que hi ha molts altres editors mencionats, us enllaço el programa de mà d'aquell recital a Madrid; les traduccions anotades de Luis Gago són una bona guia si voleu escoltar el cicle sencer.\nHe trigat molt a parlar-vos d'aquest cicle que us devia des que us vaig parlar de l'Ofèlia de Strauss, disculpeu. I permeteu-me que avui saludi especialment els editors de música; sabem que avui dia ells tampoc no ho tenen fàcil.\nUn dia va arribar el boc com a missatger\na la casa del cavaller de la rosa,\nva trucar amb la seva pota,\nun ram de roses defenia l'entrada.\nRàpidament, el ram va punxar amb les seves espines\nla gruixuda pell del boc missatger.\nOh, boc, marxa amb la cua entre cames,


Els municipis garrotxins que instal·laran càmeres de seguretat demanen poder disposar d'altres dades que reculli el sistema - Garrotxa Digital\nLes Preses - Publicat a les 14.02h\nComentaris tancats a Els municipis garrotxins que instal·laran càmeres de seguretat demanen poder disposar d’altres dades que reculli el sistema\n29 localitats catalanes, 8 d’elles de la Garrotxa, formaran part de la prova pilot de lectors de matrícules per millorar la seguretat en col·laboració amb el Departament d’Interior i els Mossos d’Esquadra. Un d’ells és Les Preses, que ja ha aprovat per ple el conveni que signaran tots els pobles participants.\nPere Vila, alcalde de Les Preses: “Qualsevol lectura de matrícula que estigui entrada en aquesta base de dades queda totalment distribuïda en qüestió de segons. Com que hi ha aquest tractament de dades, el Departament ens demana signar aquest conveni per la protecció de dades i la confidencialitat.”\nLa previsió és que aquest projecte pilot estigui en funcionament en el primer trimestre de 2020. Segons ha explicat l’alcalde de les Preses, el Departament d’Interior estudia poder facilitar altres dades d’interès als municipis, un cop consolidat el sistema.\nPere Vila, alcalde de Les Preses: “La tecnologia és molt avançada i permet tenir més dades que les que la càmera mateixa captura i que puguin estar a disposició dels municipis. Volum de trànsit de vehicles, intensitat, franges horàries… hi pot haver molta més informació que l’específica del lector de matrícules, que és l’objectiu principal.”\nDe moment aquest projecte pioner s’ha limitat a una trentena de municipis. A partir d’una segona fase se n’hi podran afegir altres que hi estiguin interessats.\nL’Hoquei Olot visita el Vic B amb l’objectiu d’obrir forat en el grup capdavanter de la lliga\nJordi Costa, entrenador CH Olot: Sacrificar-se amb tot el que havíem comentat durant al setmana i l’efectivitat de cara a porteria. Dissabte passat l’Hoquei Olot va fer un nou pas de qualitat i va superar, amb claredat, al Manlleu B. Els de Jordi Costa van…\nEl documental del centenari de la UE Olot, dilluns per Olot TV\nDilluns, dia de Tots Sants, podran veure per Olot Televisió el documental del centenari de la UE Olot. A les 14.30h i a les 22h podran gaudir del treball realitzat per Tània Ribas i Zeba Produccions, i que es va estrenar fa una setmana al Cines Olot. Un documental…


L’Audiència confirma la condemna a un sotsinspector dels Mossos que va clavar un cop de puny a una dona a Girona\nLa sentència certifica que l'actuació va ser desproporcionada i el policia haurà de pagar multa i indemnitzacions\nL’Audiència de Girona ha confirmat la condemna a un sotsinspector dels Mossos d’Esquadra que va agafar una dona pel coll i li va clavar un cop de puny a la cara. La sentència conclou que l’actuació va ser desproporcionada, injustificada i innecessària i ratifica la resolució del jutjat penal número 2 de Girona que el va condemnar com a autor de dos delictes lleus de lesions perquè també va acabar agredint la filla de la dona quan va intercedir per socórrer-la. El sotsinspector haurà de pagar una multa de 720 euros i haurà d’indemnitzar les víctimes amb 525 euros. La sentència no és ferma i es pot presentar un recurs al Tribunal Suprem espanyol.\nSegons que recull la sentència del penal número 2, que l’Audiència ha confirmat, els fets van tenir lloc cap a les quatre de la tarda del 20 d’agost de 2019. El sotsinspector i un altre agent patrullaven, uniformats i en un cotxe amb logotip, quan van rebre un avís de la sala regional per anar a un bar situat al carrer d’Orient de Girona. Segons la trucada del propietari del local, hi havia un home begut que “s’havia posat molt agressiu” quan es van negar a servir-li més alcohol.\nQuan la patrulla va arribar bar, l’amo va dir als policies que l’home ja havia marxat i que en aquells moments era en un supermercat situat a uns 50 metres, al carrer Maçana. Els agents es van dirigir fins allà. Des del bar els va acompanyar una dona, que va resultar ser la sogra de l’home que buscaven, i que estava nerviosa perquè sabia que el seu gendre estava ebri.\nTan bon punt van entrar al supermercat, la dona va recriminar l’actitud al gendre i va dir als policies que se’l volia emportar cap a casa. Va ser aleshores quan, segons la sentència, els policies van fer sortir del local l’home i la seva sogra, els van identificar i van demanar a l’home que es buidés les butxaques. Ho va fer, però “llançant-los a terra de manera despectiva” i dient als policies “fills de puta, me la sueu”.\nPer això, els policies li van dir que quedava detingut per un presumpte delicte de desobediència. L’agent el va intentar emmanillar, però el sotsinspector estava molest amb l’actitud de la dona, que insistia a endur-se el gendre a casa, i li va clavar una primera empenta. Quan la sogra es va tornar a apropar on era l’home per intentar d’intervenir, el sotsinspector “la va subjectar pel coll amb la mà esquerra”, va dir “on hem anat a parar, ja m’esteu tocant els collons, tots detinguts” i li va propinar un cop de puny a la zona de l’ull esquerre.\nSegons la sentència, l’agressió va fer caure la dona a terra. En aquest moment, la seva filla va intercedir per intentar d’ajudar-la, però el sotsinspector també la va empènyer i la va fer caure a terra: “Es va iniciar un forcejament entre el policia i les dues dones durant el qual el sotsinspector va aconseguir finalment reduir-les subjectant-les pel cabell i fent pressió cap avall fins que van quedar immobilitzades.”\nL’advocada de les dones, Anna Pagès, remarca que l’actuació del sotsinspector va ser del tot desproporcionada: “La meva clienta intentava mitigar la situació i endur-se el gendre a casa i no pot ser que com que l’agent creia que no s’estava fent el que volia i com volia, actués d’aquesta manera pegant a una dona de més de quaranta anys i després agredint també a la seva filla.”\nDesproporcionada i injustificada\nEl jutjat penal número 2 va condemnar el sotsinspector com a autor de dos delictes lleus de lesions, li va imposar una multa de 720 euros i va fixar en 525 la indemnització a pagar a les dues dones. La fiscalia va presentar un recurs contra la sentència, però la secció tercera de l’Audiència de Girona ha desestimat el recurs i ha confirmat íntegrament la sentència. La resolució, de la que ha estat ponent el magistrat Manuel Ignacio Marcello, avala que l’actuació del sotsinspector va ser “desproporcionada, injustificada, innecessària i excessiva”.\nTambé qüestiona l’actuació des del començament: “L’agent havia d’haver ponderat que l’home no estava al bar quan van arribar, que al supermercat no causava problemes i que es trobava molt begut.” Així, l’Audiència apunta que per molt reprovable que sigui que es dirigís als agents “utilitzant expressions irrespectuoses i insultants”, en cap cas es tracta d’un delicte de desobediència.\nDe fet, al judici que es va fer al penal 2, tant l’home com totes dues dones s’enfrontaven a penes de presó per delictes de resistència i atemptat contra agents de l’autoritat. El jutjat els va absoldre. Només van condemnar l’home per un delicte lleu de danys perquè, ja a comissaria, va colpejar una càmera de la cel·la i va causar-hi desperfectes.\nLa lletrada de la família, Anna Pagès, subratlla que en aquest cas han hagut de lluitar contra la presumpció de veracitat dels policies i desmarcar-se de la fiscalia, que avalava l’atestat dels Mossos i no acusava per l’actuació del sotsinspector: “Al judici va quedar acreditat que l’atestat i el que va ocórrer no tenien res a veure. Molts testimonis van dir que no els hi van voler prendre declaració perquè deien que les senyores tenien raó, però van venir voluntàriament al jutjat perquè ho trobaven injust.”


Quan i en quin país va aparèixer el xilòfon? | Informació útil per a tothom.\nPer tancar la pregunta ...\nXYLOPHON (de fons xylo ... i ...), un instrument musical de so percusió. Consta de diversos blocs de fusta de diverses longituds. Repartits entre molts pobles, principalment a Àfrica, sud-est. Àsia, Amèrica Llatina. A la música professional europea des del principi. 19 c .; varietats modernes: marimba, tubafó, etc.\nSembla que XYLOPHONE va néixer en el moment en què l’home primitiu va colpejar amb un pal a la barra de fusta seca i va escoltar el so d’un cert to. S'han trobat molts tals xilòfons de fusta primitius a Amèrica del Sud, Àfrica i Àsia. A Europa, des del segle XV, aquest instrument va caure a les mans de músics errants i només a principis del segle XIX es va convertir en un instrument de concert. Deu la seva millora al músic de Mogilev, amb un platet autodidacte Mikhail Iosifovich Guzikov.\nEl cos que sona al xilòfon són blocs de fusta de diverses mides (xiló - grec per a "fusta", telèfon - "so"). Es disposen en quatre files sobre els feixos d’articulacions. El contractista els pot esfondrar, i durant el joc posar-los sobre una taula especial; toquen el xilòfon amb dos pals de fusta: “potes de cabra”. El so del xilòfon és sec, punxegut i nítid. És molt característic per acolorir, per tant la seva aparició en una obra musical sol estar associada a una situació argumental especial o a un estat d’ànim especial. Rimsky-Korsakov a "The Tale of Tsar Saltan" indica a la xilòfona que escrigui la cançó "Al jardí, al jardí" en el moment en què l'esquirol brota sobre nous. Lyadov, utilitzant els sons d’un xilòfon, dibuixa el vol de Baba Yaga en un estupa, intentant transmetre el trencament de les branques trencades. Sovint, el timbre del xilòfon evoca un estat d'ànim sombrívol i crea imatges estranyes i grotesques. Breus frases del xilòfon a l’episodi de la invasió de la Setena Simfonia de Xostakóvitx sonant malenconia.\nEl xilòfon és un instrument molt virtuós. És possible tenir una gran fluïdesa en passatges ràpids, un tremol i un efecte especial - glissando: moviment ràpid del pal a les barres.\nXYLOPHONE, instrument musical de percussió, que consisteix en un conjunt de plaques de fusta sobre un estand, que són afectades per barres. A Malàisia, diversos tipus de xilòfons són comuns, des de plaques gruixudes, artistes intèrprets fins a instruments de construcció complexa. Sovint, el lloc de les plaques de fusta és ocupat per metalls, a continuació, l’eina es denomina metal·lòfon. A Europa, el xilòfon es coneix com a instrument folk de 16 c. En el 1830, el virtuós bielorús Mikhail Guzikov (18061837) va perfeccionar el seu disseny creant un instrument modern. Els compositors de 20. aplicar xilòfon amb molta freqüència.\nInstrument de percussió de xilòfon amb un to determinat.\nAmb seguretat, podem dir molt poc: els instruments de fusta, inclòs, òbviament, un xilòfon, són més antics que els seus germans tambors de metall, que no apareixien abans que una persona que va aprendre a fabricar metall. Això significa que el xilòfon podia ser conegut pels antics abans de l’època de l’Eneolític (Edat del Bronze).\nAquesta hipòtesi es confirma amb la difusió del xilòfon entre els pobles més antics, és a dir, les tribus d'Àfrica, el sud-est asiàtic, la Polinesia i Amèrica central. Algunes d'aquestes eines són: Goyom i Kaya Marimba de Guatemala, Pulay de Hawaii, Ranat de Birmània\nEl xilòfon de l'edat mitjana era un instrument senzill. Plats de fusta, lligats lliurement els uns als altres a les cordes o col·locats sobre rodets de palla (que van servir de base per a un dels seus noms: un violí de palla) i es van localitzar des de l'intèrpret en una fila.\nArnold Schlick, l’organista, posseeix la primera menció a Europa (any 1511) d’un xilòfon. El va anomenar hultze glechter, és a dir, un instrument de percussió de fusta.\nA 1650, va aparèixer un xilòfon del teclat, l'anomenat Kasther Tastenxilophon, en què les plaques 17 des de la part inferior eren colpejades amb martells impulsats per un teclat. El Canon Gelpin data una descripció d'un instrument similar del mateix segle de regale de bois. Al segle següent, el compositor i organista Heinrich Nikolaus Gerber (1702-1775) va inventar un xilòfon del teclat en forma de clavicordi amb un rang de quatre octaves. Les claus van alliberar boles de fusta que colpejaven a les plaques.\nFins al segle XIX, el xilòfon va ser l’instrument d’un músic errant, el Sr.\nPS Elena, somrient fa referència al lloc!\nConsultes de 20 a la base de dades generada en segons 0,822.


Serveis de l'escola - FEDAC Pineda\nA FEDAC Pineda oferim als alumnes un conjunt d’activitats i serveis que complementen l’oferta formativa de l’escola i també donen resposta a les necessitats de les famílies. A més, molts dels nostres serveis estan oberts a infants i joves d’altres escoles del poble.\nComptem amb un servei de menjador per a aquells nens i nenes que hagin de romandre a l’escola durant el temps de migdia. Oferim uns menús variats i equilibrats, dissenyats per nutricionistes, on destaquen els productes de proximitat i qualitat. Tenim en compte les necessitats nutricionals dels alumnes i adaptem les dietes a necessitats específiques.\nConsulta els diferents menús d’aquest mes.\nOferim un servei d’acollida de 8h a 9h per a totes aquelles famílies que necessitin ampliar l’horari d’estada dels seus fills a l’escola.\nDisposem d’un servei d’assessorament psicopedagògic a càrrec de la psicòloga Teia Compte, que dona resposta a qualsevol demanda o necessitat relacionada amb l’aprenentatge o l’evolució emocional dels alumnes.\nL’equip psicopedagògic de FEDAC Pineda treballa estretament amb la direcció pedagògica de les dues etapes educatives de l’escola, dins la Comissió d’Atenció a la Diversitat (CAD).\nLes activitats coescolars es realitzen fora de l’horari escolar i algunes també durant el temps de migdia. Durant aquest curs 2021/22, a FEDAC Pineda oferim les següents activitats coescolars:\nFutbol Sala (dimarts i divendres de 17:15 a 18:15)\nDansa Creativa (dimarts i divendres de 17:15 a 18:15)\nGrups CREC (dijous de 13:00 a 14:00) Activitat gratuïta\nArts & Crafts (en anglès): divendres de 17:15 a 18:45\nTaekwondo (dilluns i dijous de 17:15 a 18:15)\nMusicArt'21: escola de música (de dilluns a dijous)


Notícies - La PAH de Rubí rep una multa de 375 euros per ocupació de la via pública\nL'alcaldessa de Rubí es reunirà amb Mercè Conesa per parlar de la PAH (14/oct/14)\nLa PAH de Rubí, en la seva acampada\nel 29/oct/14 Sílvia González Societat PDF\nLa Policia Local ha interposat aquest dilluns una multa de 375 euros a un membre de la PAH de Rubí per ocupar la via pública, arran de l'acampada que l'entitat manté des de fa cinc setmanes a la seu de CatalunyaCaixa al carrer de Villà. El tinent d'alcalde de Seguretat, Francesc Carol, ha afirmat que és la primera multa que rep la PAH i ha expressat el desconcert de l'Ajuntament per una protesta que no té cap afectació a Sant Cugat.\nEn una entrevista a Cugat.cat, el tinent d'alcalde de Seguretat, Francesc Carol, ha recordat que l'acampada és il·legal ja que desenvolupa una ocupació amb manifestacions a la via pública sense permisos municipals. És en aquest sentit que intervé la Policia Local com agent administratiu. Més enllà d'això, ha matisat Carol, és potestat dels Mossos procedir a un eventual desallotjament sempre que hi hagi sentència arran d'alguna denúncia.\nCarol ha explicat que, durant l'acampada, s'han aixecat diverses identificacions, 'però que això no implica la interposició de cap multa'. El titular de Seguretat també ha confirmat que són diverses les queixes que han rebut tant de clients que no poden entrar a la sucursal, com de veïns propers a l'acampada per excés de soroll.\nArribats a aquest punt, Carol ha dit que l'Ajuntament farà el que li pertoca en l'àmbit administratiu. També ha recordat la reunió amb la PAH que no va arribar a cap acord. Carol assegura que el consistori 'no entén' què fa el col·lectiu protestant a Sant Cugat quan cap dels afectats és del municipi ni té hipoteques signades en oficines de la ciutat.\nDesconeixem la raó de fer la pressió a la ciutat. No entenem aquesta línia conductora. Ells no volen marxar. Però estan cometent una infracció de la via pública.\nAquest mateix dimecres la sucursal del carrer de Villà, on la PAH de Rubí acampa, ha penjat un cartell on informa els clients que tancarà durant 'uns dies' les seves instal·lacions i és per això que els deriva a les oficines més pròximes, ubicades a l'avinguda de Rius i Taulet i la plaça de Sant Pere.\nL'acampada, que va iniciar-se el 23 de setembre, demana la dació en pagament per a una vintena de casos rubinencs que afronten eventuals desnonaments. Cap dels casos és de Sant Cugat, segons va confirmar la mateixa PAH de Rubí a aquest mitjà.\nCugat.cat no ha pogut posar-se en contacte amb la PAH.


Bona feina! (JMarfany) : Comunicat ANC... o totes les candidatures independentistes no són el mateix\nComunicat ANC... o totes les candidatures independentistes no són el mateix\nL'Assemblea acaba de fer públic un comunicat sobre les eleccions del 21-D. És un comunicat clar, diàfan i valent. Des de fa molt de temps que no llegíem un comunicat de l'ANC que, tal com ha de ser, respongués a l'esperit amb què es va crear l'Assemblea.\nHo he dit i ho torno a repetir: En aquestes eleccions no podem perdre ni un sol vot independentista. Votem per qualsevol de les tres opcions que s'hi presenten. Ara bé, tinguem ben clar que no és el mateix votar-ne una o una altra. Reflexionem-hi. El comunicat de l'ANC ens hi pot ajudar:\nComunicat Assemblea Nacional Catalana\nA l’Assemblea Nacional Catalana tenim ben clar que la majoria PP, PSOE i C’s a les Cortes Generales fa absolutament impossible un canvi de la Constitució espanyola, tant a curt com a llarg termini, que ens beneficiï com a poble, i que continuant dins d’Estat espanyol ens condemna a la decadència i la frustració, i a seguir tenint repressió i persecució política i vulneració de drets fonamentals.\nPer tant, davant de l’absència d’un acord mínim de punts programàtics, l’ANC manifestem:\nEl nostre profund desacord en qualsevol declaració individual o col·lectiva provinent de les llistes independentistes que generi confusió i dubtes, que insinuï pactes postelectorals amb forces no independentistes o estigui per intentar vies lentes amb una legislatura autonòmica de 4 anys.\nQue el nostre suposat silenci o neutralitat en els nostres missatges de campanya electoral no s’interpretin com una complaença o complicitat envers les manifestacions individuals o col·lectives provinents de les llistes independentistes. Nosaltres no tenim intencions partidistes ni les tindrem i treballarem per assumir compromisos ferms per part de les candidatures independentistes.\nDemanem als nostres socis i simpatitzants que siguin ben conscients i conseqüents que el vot que dipositaran sigui clarament i indubtablement independentista, o sigui, el vot de la implementació de la República Catalana.\nEn vista a la gestió posterior als resultats d’aquestes eleccions, volem fer constar explícitament el següent:\n1.- Atès que el president i el Govern legítim de Catalunya no ha acabat la seva legislatura ni ha dimitit voluntàriament, després del 21-D l’ANC reconeixerà únicament el president legítim sorgit de les urnes del 27S de 2015 i el Govern que aquest designi. En altres paraules, només reconeixerà aquell Govern format per forces independentistes, obert al suport d’altres candidatures que facin costat al projecte d’implementar la República Catalana. Només d’aquesta manera s’anul·larà l’acció il·legítima i il·legal que l’article 155 ha produït a les institucions catalanes.\n2.- No acceptarem en cap cas que, en la gestió posterior, formin part del Govern de Catalunya aquells que, activament o passiva, hagin fet costat a l’aplicació de l’article 155.\n3.- L’ANC donarà suport a les forces polítiques que es comprometin públicament a tots els punts següents:\nLa consolidació de la República.\nLa restitució del Govern legítim.\nL’inici del procés constituent.\nEl dia 27 d’octubre es va declarar la República catalana però no es va fer efectiva. Al cap de dos dies ens trobàvem amb mig govern català empresonat, l’altre mig a l’exili, un cop d’estat en forma d’article 155 aprovat pel Senat espanyol i unes eleccions convocades pel president espanyol.\nDes del primer moment vam manifestar que aquestes eleccions no les consideràvem ni legals ni legítimes perquè qui les ha convocat no té potestat legal per fer-ho ni ostenta la representació del poble de Catalunya. A més, la vulneració i l’anomalia en el procediment democràtic normal és evident:\nla Junta Electoral és clarament parcial (només hi són PP, C’s i PSOE)\nel Govern d’Espanya, el convocant, és descaradament bel·ligerant contra dels partits independentistes.\nels mitjans de comunicació espanyols, públics i privats, decanten la balança cap al mateix costat mentre s’exigeix escrupolosa neutralitat al mitjans públics catalans.\nhi ha una estratègia de persecució ideològica i judicial dels plantejaments republicans\nalguns dels candidats independentistes, uns són a la presó i altres a l’exili, sense poder fer campanya o fent-la amb moltes dificultats.\nFinalment, el Govern d’Espanya no vol aclarir si finalitzarà o no l’aplicació de l’article 155 el dia 22 de desembre, una cop proclamats els resultats de les votacions.\nNo obstant això, en el context descrit, les eleccions del 21 de desembre són una oportunitat de recuperar i restablir les institucions catalanes il·legalment usurpades i el govern legítim injustament cessat. Igualment, les votacions són una oportunitat per fer públic, una altra vegada, el suport de la majoria del poble de Catalunya al Govern legítim sortit de les urnes el dia 27 de setembre de 2015.\nDavant les properes eleccions del 21 de desembre, en una situació excepcional d’ocupació de la Generalitat amb presos polítics i exiliats, s’han presentat diverses candidatures independentistes. Com que hi ha diverses llistes, s’estan produint desavinences o tensions polítiques com era previsible. I, en vista de que no hi ha un acord mínim de punts programàtics, fa que l’ANC no es quedi indiferent: ens toca dir què volem i què no volem, i que les llistes independentistes en prenguin nota.\nEtiquetes de comentaris: 21-D , communicat ANC


"Fruites" de Daniel Aixelà, la propera exposició a l'Espai Cultural - Junts Tiana\n“Fruites” de Daniel Aixelà, la propera exposició a l’Espai Cultural\nDivendres, 15 d’octubre, l’Espai Cultural de Junts per Tiana acull una nova exposició. La mostra es podrà visitar fins al 31 d’octubre.\nDaniel Aixelà i Sala porta la seva obra i exposa “Fruites”. Sis peces de gran format de fruites d’estiu i tardor: el meló d’Alger, el meló d’aigua, la magrana, la figa, la mandarina, el codony i un autoretrat.\nLes obres estan pintades sobre Ukiyo, paper dels mestres japonesos Washi de 30 g/metre quadrat, de composició de 60% gampi i 40% cotó. Els colors i la tinta també són els seus tradicionals; “aquí la manera de pintar és com la nostra tradicional, quan pintem a l’aigua, com si fos aquarel·la o gouache, capa sobre capa, amb paciència i controlant l’aigua per tal que no s’escampi sense solta ni volta”, explica el mateix autor.\nL’exposició es podrà visitar del 15 al 31 d’octubre, a l’Espai Cultural. Els dies de cada dia de 18 h a 20 h i els caps de setmana d’11 h a 14 h.\nInaugurem divendres, 15 d’octubre a les 18:30 h.\nDaniel Aixelà i Sala va cursar estudis d’aquitectura i estudis d’Arts Aplicades i Oficis Artístics amb l’especialitat de Tapis amb Grau Garriga entre el 1970 i el 1973. El 2007 cursa en el Taller de Santiago Alonso, el 2010, oli a Da Vinci Escola d’Art, i el 2012 fins el 2021 estudia TPK a Art i Pensament Contemporani.\nLa seva vinculació amb Tiana es remunta a la Guerra Civil. La seva mare la va passar a Tiana, a la casa famíliar que s’havien fet els seus avis, i on encara ara hi viuen les seves germanes. En Daniel passava els estius a Tiana on ara exposarà per primer cop la seva obra.


La identitat musical amb sororitat tanca el cicle ‘Amb veu de dona’ de Mollerussa – Mollerussa Televisió\nTindrà lloc el dia 17 de juny al Teatre L’Amistat amb reserva prèvia i es retransmetrà en directe pel canal municipal de YouTube\nL’Ajuntament de Mollerussa clourà el pròxim 17 de juny a les 8 del vespre al Teatre L’Amistat el Cicle de Gènere Amb Veu de Dona la música i el seu entorn com a element de debat. El col·loqui, sota el títol Identitat musical amb sororitat, comptarà amb la participació de Maria Arqués, guitarra elèctrica del grup Fa1na i compositora; Xènia Pàez, cantautora; Laura Gaya, tècnica de so del grup Sonotone i baixista del grup Oink!; i Anna Bosch, cantant i lletristra del grup I-nuits.\nEl col·loqui serà en format presencial amb reserva prèvia a través d’un formulari a través del següent enllaç https://bit.ly/3pucIsa i també es podrà seguir en directe a través del canal municipal de Youtube. Estarà conduit per Esther Bosch, música, compositora i presidenta de l’Associació de la Música de Mollerussa i comptarà amb la benvinguda per part de l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona.\nAmb aquest darrer col·loqui del cicle, Mollerussa se suma també a la iniciativa de l’Institut Català de les Dones que ha posat a disposició de la ciutadania, entitats i institucions la llista de reproducció de cançons a Spotify #BallemLliuresISensePor amb l’objectiu d’avançar en la igualtat efectiva de gènere a tots els nivells del sector de la música.


Programades dues noves sessions d’estudi del projecte VALOR – Blog del CTFC\nProgramades dues noves sessions d’estudi del projecte VALOR\nA finals de setembre i principis d’octubre, tindran lloc dues noves visites d’estudi en el marc del projecte VALOR (Valorització de les tècniques agrícoles antigues en l’agricultura resilient i sostenible).\nLa primera, organitzada pel CTFC, amb la col·laboració dels socis associats, el Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i l’Escola Agrària de Pallars, tindrà lloc del 28 al 30 de setembre.\nLa segona, organitzada pel Naturpark Schwarzwald Mitte / Nord, Bühlertal, i INTEGRA Filder e.V., Filderstadt, d’Alemanya, es durà a terme els dies 4, 5 i 6 d’octubre.\nDetecció primerenca de possibles problemes en l’agricultura tradicional\nL’objectiu general de la visita d’estudi organitzada pel CTFC és compartir coneixement sobre tecnologies facilitadores de l’agricultura sostenible, la gestió en àrees protegides, l’agricultura resilient als Pirineus i donar a conèixer les reserves de la biosfera de la Unesco. Això permetrà comprendre la dimensió europea per aplicar millor els mòduls de formació del projecte VALOR, per a les noves figures professionals de Gestor i tècnic d’agricultura resilient.\nEn el programa, es debatrà sobre la detecció primerenca de problemes i tecnologies facilitadores en l’agricultura tradicional; el coneixement i l’enfocament de l’agricultura i la ramaderia d’alta muntanya; la realitat del territori del Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici; la tecnologia facilitadora de l’agricultura i la ramaderia sostenibles; i la gestió sinèrgica de la fauna en espais protegits. També es presentaran idees resilients i exemples de casos reals d’agroecologia en el territori del Parc Nacional i els seus voltants.\nA causa de les restriccions de la pandèmia de Covid-19, es farà en línia a través de ZOOM. Cal inscriure’s abans del 27 de setembre en aquest enllaç.\nL’agricultura tradicional: una agricultura resistent i sostenible\nEls dies 4, 5 i 6 d’octubre tindrà lloc la darrera visita d’estudi del projecte. L’objectiu general de la visita d’estudi és compartir i debatre les millors pràctiques i l’agricultura local entre els gestors i tècnics de personal del partenariat VALOR. Això permetrà comprendre la dimensió europea per aplicar millor els mòduls de formació del projecte, per a les noves figures professionals de Gestors i tècnics de l’agricultura resilient.\nEl programa compta amb la presentació del Parc Natural Schwarzwald Mitte / Nord i INTEGRA (objectius, temes, reptes); les dades clau i exemples de bones pràctiques de comercialització de productes regionals per a la conservació del paisatge cultural tradicional, també en funció del turisme i l’educació ambiental; les bones pràctiques agrícoles en zones altament industrialitzades i densament poblades; i la dimensió política d’una agricultura resistent i sostenible.\nLes presentacions també es faran en línia. Les inscripcions estan obertes fins l’1 d’octubre, en aquest enllaç.\nVALOR és un projecte de tres anys, cofinançat per la Unió Europea a través del programa Erasmus +. Promou la recuperació, la conservació i la millora de les antigues condicions de cultiu locals, mitjançant programes educatius innovadors, que ajuden els instructors i als agricultors a augmentar la seva capacitat per preservar i salvaguardar les antigues tècniques de producció, i valoritzar i promoure les identitats i l’economia local tradicional. L’objectiu específic del projecte és promoure l’aplicació d’un model d’educació amb plans d’estudi innovadors, per donar suport a la qualitat i la tradició que salvaguarda la producció agrícola, enfocada a la resiliència i la sostenibilitat.\nEl projecte està promogut per l’Autoritat de Parc Nacional del Gran Sasso-Laga en col·laboració amb l’Agència de Gestió del Parc Nacional d’Olimp (Grècia), el Parc Natural del Centre de la Selva Negra-Nord (Alemanya), la Universitat de Tessàlia (Grècia), la Universitat Stefan Cel Mare Suceava (Romania) i altres socis internacionals. Entre aquests, a més del CTFC, es troba Makro, empresa de consultoria per al desenvolupament de gestió (Turquia), Syntesis-Center for Research and Education Ltd (Xipre) i Integra Filder, Associació de Promoció de l’Educació (Alemanya).\nReferència del projecte: Programa ERASMUS + projecte VALOR Nº 612.501-EPP-1-2019-1-EN-EPPKA2-KA


Torna la Sardana de l'Any - Diari de Girona\nMoltes emissores de les comarques gironines permetran seguir la retransmissió de les eliminatòries i l'audiència podrà votar els seus autors preferits\nAquest proper cap de setmana, dissabte 24 i diumenge 25 , comencen les eliminatòries del Premi Popular del concurs La Sardana de l'Any.\nEl sistema de votació serà com fins ara, vàlid per un únic canal: o bé a través de les emissions en directe de les ràdios col·laboradores, o bé a través del contestador automàtic de la Confederació Sardanista de Catalunya (93 319 76 37) o bé a través de la pàgina electrònica www.lsda.cat. La data límit per votar seguirà sent el dilluns de cada eliminatòria a les 14.00 h.\nAquesta 1a fase d'Eliminatòries s'allargarà fins el cap de setmana del dissabte 14 i diumenge 15 de gener de 2017. Les guanyadores de les eliminatòries i les 6 sardanes classificades en segon lloc que hagin obtingut el percentatge de vots més elevat respecte a la sardana guanyadora de la seva eliminatòria s'inclouran a les 2 eliminatòries de Repesca.\nA part del Premi Popular, el concurs manté enguany els premis de la Crítica i Joventut. El de la Crítica el decideix un jurat de reconeguts músics del món de la cobla d'entre les sis sardanes que proposi el Comitè Seleccionador. Enguany, 45 sardanes, escollides pel Comitè Seleccionador que integren Joan Druguet, Xavi Piñol i Enric Ortí, lluitaran per aconseguir el títol de 'sardana de l'any'.\nLa Final-Espectacle d'aquesta 28a edició serà al Teatre de la Passió d'Olesa de Montserrat, el dissabte, 13 de maig de 2017. Serà amb la participació de les cobles Sant Jordi-Ciutat de Barcelona i La Principal del Llobregat. Es preveu que la part de l'espectacle abordi temes musicals de la Passió d'Olesa arranjats per a cobla. Després de la Final, hi haurà una ballada de sardanes amb la cobla Vila d'Olesa.\nA les nostres comarques es poden seguir la retransmissió de les eliminatòries i votar-les.\nAquestes són les emissores que les ofereixen: Banyoles. Programa Matí de sardanes, Caldes de Malavella, programa L'altell, Cassà de la Selva, programa Sardanes a la ràdio, Girona; programa La Principal de la Rambla, L'Escala, programa Obligat de sardanes, Lloret de Mar, programa Nova Ràdio, Olot programa Ritmes de Catalunya, Palafrugell, programa Sardanes a la Costa, Palamós, programa La dansa Catalana, Quart, Quart FM" Vilafant, programa Esclat de tenora, Catalunya Ràdio, el programa Compàs de cobla se sent a les emissores de Llagostera, Arbúcies, Bonmatí, Sant Gregori, Sant Hilari Sacalm i Vic.\naplec de calonge\nDiumenge que ve, els Jardins del Castell de Calonge seran l'escenari del 37è Aplec de la Sardana de Calonge, que en sessions de matí i tarda oferiran les cobles: Baix Empordà, Bisbal Jove i La Principal de Cassà. A destacar la interpretació de la sardana d'Emili Juanals, recentment traspassat: Dolors i Francesc de la Torre i l'estrena de la sardana de l'autor local, Amadeu Cuadrado: Els petits de can Ton.\nnits de música de cobla a l'escala\nAvui a la nit , a la plaça de la sardana ( al costat de la platja) se celebra a l'Escala la 13à. Nit dels Músics escalencs. Sempre en aquesta població hi ha hagut una gran quantitat d'intèrprets de cobla, ara no és pas una excepció, així un cop a l'any es reuneixen els components actuals de la Principal de l'Escala, conjuntament amb altres músics espargits per la diverses formacions per formar una cobla de músics escalencs.