socioteca joaquim franch |\nTag Archives: socioteca joaquim franch\nDes del Lecxit en Fernando, l’Adrià, en Cesc i la Júlia han fet un test per saber si ets un fan FAN de Harry Potter. Apte per a alumnes de Gryffindor, Hufflepuff, Ravenclaw i Slytherin.\n22 de febrer de 2017 in Els tests, General.\nEt consideres un fan de la socioteca? Presumeixes d’haver-te llegit tots els llibres? Ara és moment de demostrar-ho! Et convidem a fer aquest test.\n7 de febrer de 2017 in Els tests, General.\nCloenda i tancament de la socioteca\nAvui és l’últim dia que la socioteca obrirà les portes en horari de tardes. Us recordem que tots aquells que tingueu llibres per retornar teniu fins el dia 21 de juny per a dur-los. Ens despedim amb un fins aviat i us desitjem un estiu ple de lectures apassionants. Un any més ha estat un…\n3 de Juny de 2016 in Activitats.\nTancament del Lecxit\nAquesta ha estat l’última setmana del projecte Lecxit. Des de la socioteca només ens queda agrair-vos (a infants, famílies i en especial als voluntaris) tota la vostra predisposició. Un any més hem correborat que a la lectura la reguen la passió, la dedicació i la felicitat. INVITACIÓ Amic, vols venir? La tarda és molt clara…\nHeu llegit el tercer de Harry Potter… La Martina creu que és el millor de la saga!\n24 de Mai de 2016 in LES NOSTRES RECOMANACIONS.\nVols saber quines són les últimes novetats?\n21 d'Abril de 2016 in Activitats.


EL PRESENT ÉS UN REGAL: EL MUR\nMentre escombrava les cendres que havia deixat el meu petit incendi particular, una persona a qui aprecio molt rebia una bona punyalada trapera. I és que la vida et pot donar sorpreses molt desagradables quan menys t'ho esperes.\nSón lliçons perquè urgeix un canvi, perquè cal trencar tots els esquemes i començar de zero una altra vegada?\nCal enviar a norris els somnis d'una persona perquè se n'adoni de la realitat que l'envolta?\nHe llençat les cendres a les escombraries, però em pregunto si en un futur hauré de llençar també els meus somnis i esperances, com li ha passat a aquesta persona. Em pregunto si un dia em llevaré i trobaré un mur barrant-me el pas.\nM'imagino la solitud que déu sentir en aquests moments, i m'agradaria poder-li dir que som molts els que tenim el pic i la pala a punt, per quan es vegi amb cor de trencar aquesta paret que ara té davant i que no li deixa veure el futur.\nPublicado por lanuor en 4:57\nELS REGALS DEL PRESENT


DePellSensible recorda els poetes catalans contemporanis — Ajuntament d'Igualada\n30º max. / 16º min. 29/05/2022 04:42\nSou a: Inici / Noticies / DePellSensible recorda els poetes catalans contemporanis\nDePellSensible recorda els poetes catalans contemporanis\nL’adoberia de Cal Granotes va acollir aquest espectacle poètic i musical, que va incloure una vintena de poemes.\nL’adoberia de Cal Granotes es va omplir dissabte passat, 30 de maig, per escoltar l’essència de poetes contemporanis catalans. David Soler-Ortínez va ser l’encarregat de seleccionar i de presentar els dinou poemes que es van recitar dins del cicle DePellSensible. El poeta igualadí va estructurar el recital en sis eixos temàtics: l'escriptura o el dubte, la ciutat o la civilització, l'amor, la nostra història, la natura i el pas del temps o el final.\nEl so suggerent d’una màquina d’escriure va iniciar el recital per abordar els poemes seleccionats d’autors com Francesc Garriga, Ernest Farrés, Gemma Gorga, Joan Margarit i Feliu Formosa, entre d’altres.\nL’actriu Íngrid Domingo va oferir un muntatge àgil i sorprenent, juntament amb l’acompanyament d’Ona Alonso, guitarra clàssica, Àstrid Boada, piano i acordió, Bernat Canals, glockenspiel i piano i Carles M. Pauné, guitarra electroacústica i elèctrica, tots ells alumnes de l’Escola Municipal de Música d’Igualada.


La Llotja de Vilanova i la Geltrú presenta un pla pioner per la traçabilitat del peix - Penedès Econòmic l El diari econòmic online de la Vegueria Penedès\nLa Llotja de Vilanova i la Geltrú presenta un pla pioner per la traçabilitat del peix\nPublicat el Dilluns, 03 Desembre 2018 17:02 | Imprimeix\nLa Llotja de Vilanova i la Geltrú va presentar el passat divendres un pla pioner de traçabilitat del peix gràcies a la tecnologia Blockchain.Durant les dues primeres setmanes de desembre, un grup de pescadors de la llotja vilanovina començarà a utilitzar una solució per poder traçar tot el peix que capturen. Per poder utilitzar-la, els pescadors hauran d'introduir una etiqueta QR a totes les seves captures, i un cop el peix tingui l'etiqueta introduïda i la seva respectiva informació afegida, es donarà d'alta a la base de dades.\nCada codi QR estarà associat a un peix i tothom podrà consultar la informació que hi conté, ja que és pública. Simplement obrint la càmera de fotos del telèfon i enfocant el codi es podrà saber quina espècie és, quina embarcació que l'ha capturat, de quin calador prové, o fins hi tot quines són les receptes culinàries més adients amb aquell determinat peix.\nAquesta solució de traçabilitat està construïda sobre tecnologia Blockchain, el que permet que les dades que el pescador introdueixi per primer cop dins de cada QR no es puguin modificar mai més. Aquesta tecnologia és una base de dades distribuïda per la xarxa que permet que la informació que s'hi allotja no es pugui modificar mai. Gràcies a l'utilització d'aquesta tècnica, els pescadors podran estar segurs que la informació que llegeixen els possibles consumidors, els peixaters o els curiosos, serà la que ells hi han introduït. Així doncs es vol donar un segell de qualitat i transparència a tot el material que es compra des de la llotja vilanovina.\nAquesta solució de traçabilitat està emmarcada en un projecte global de transformació digital de la llotja que va començar fa poc més de mig any. El punt de partida va ser la nova web (lallotjavilanova.com) corporativa i finalitzarà amb l'ús global de la solució de traçabilitat i amb la venta del peix directament des de la mateixa pàgina web. Aquest pla pioner té com a objectiu aportar un valor afegit de confiança, seguretat i transparència a tothom que compri peix de la llotja de la capital del Garraf, des de les peixateries fins als restaurants passant pels mateixos consumidors.


Què és un fansub i quines feines s'hi fan?\nsurreak Ds 27 Feb 2010, 18:06\nQuè és un fansub?\nLa paraula fansub prové de la contracció de dues paraules angleses: fan (aficionat) i subtitled (subtitulat). Això es refereix a tot aquell material que és traduït per aficionat, en la seva llengua, sense autorització dels propietaris originals. Aquí s'hi inclouen vídeos, pel·lícules, sèries de televisió, còmics, etc.\nEn el nostre cas, Lluna Plena no Fansub es dedica, principalment, a traduir manga i anime al català, la nostra llengua nativa.\nEl propòsit d'un fansub consisteix en, de forma totalment altruista, difondre aquell material (sèries, pel·lícules, còmics) que no tenen llicència oficial al país on el fansub va destinat. Per tant, cal aclarir que es tracta d'una activitat no remunerada, que cadascú fa perquè li agrada, a mode d'entreteniment o per afany d'aconseguir difondre material que, d'altra manera, no arribaria al públic interessat. Així doncs, el mètode de distribució és gratuït i molt variable, i pot passar des dels servidors online, fins als de descàrrega directa (megaupload, rapidshare), passant per serveis p2p com són l'eMule i el BitTorrent.\nEls fansubs van sorgir després de l'explosió mediàtica que va tenir l'animació japonesa (anime), a mitjan del 1980. La tirada que tingué aquest fenomen a l'extranger, és clar, fou menor que al seu país d'origen, i això representava una greu dificultat per aquella gent interessada en aconseguir nous títols i noves sèries. Així doncs, fou com va sorgir la idea que alguns aficionats comencessin a traduir les versions originals per poder-les distribuir (recordem, sense ànim de lucre) al seu país corresponent. I és curiós, també, saber que les primeres activitats d'aquest tipus es van dur a terme en un format VHS (el de les cintes de vídeo), que costaven molt de fer i, en conseqüència, d'aconseguir.\nPosteriorment, la gran efervescència informàtica es va apoder, per bé, d'aquest fenomen, ja que es disposava d'internet per distribuir més fàcilment el material, i de programes especialitzats en edició de vídeo i imatge, que facilitaven la realització de la feina del fansub. A més, la qualitat d'imatge augmentava.\nI ara, els fansubs s'han perfeccionat de tal manera, que es caracteritzen per l'elevada qualitat dels seus treballs, a més de la gran rapidesa de traducció, ja que, avui en dia, és molt fàcil seguir una sèrie a ritme japonès si un fansub es dedica a traduir-la.\nPautes dels fansubs\n- Un fansub és completament gratuït, de manera que no s'ha de vendre ni llogar.\n- Un fansub és una feina de fans per a fans.\n- És important subtitular només allò que t'agrada, perquè és una feina dura que s'ha de fer amb ganes.\n- El material traduït pel fansub s'ha de distribuir per canals accessibles al públic al qual va dirigit, i gratuïts (generalment, s'utilitza internet).\n- Promoure l'adquisició del material oficial un cop estigui llicenciat, per ajudar a mantenir l'oferta de material en aquella llengua. Si els fansubs fan la competència a les empreses llicenciadores, aquestes deixaran de llicenciar, la qual cosa no és, en absolut, la voluntat d'un fansub.\n- Subtitular a mode de passatemps, per tant, gaudint-ne.\n- Mantenir una qualitat acceptable en la traducció del contingut, per tal de fer-lo entenedor i fidel a la història original.\nNota: Aquest post està basat en l'article de la Viquipèdia, que podeu llegir si voleu ampliar informació.\nI l'explicació de quins tipus de feines hi ha:\nBusquem una scanlation anglesa o una RAW japonesa que ens agradi.\nL'editor posa el text corregit en les pàgines netes (.png) i penja el capítol.\nRe: Què és un fansub i quines feines s'hi fan?\noharu-chan Dg 28 Feb 2010, 20:11\nVaja, què bé això dels fansubs! Això de de fans per a fans fa molta il·lusió ^^\nPuntuació : 4842\nEn total hi ha 6 usuaris connectats :: 1 Registrat, 0 Ocults i 5 Invitats :: 2 Motors de búsqueda


Lawrence's outer space adventure - TRESC\nEspectacle familiar en llengua anglesa perquè els més petits practiquin l'anglès de forma divertida i entretenia!\nEns trobem amb en Lawrence a la seva habitació, somiant amb explorar l'espai exterior com els seus herois de la pantalla de plata. Per desgràcia, Lawrence no té una nau espacial ni un estudi de Hollywood. Però el que sí que té és la seva imaginació.\nInspirant-se en les pel·lícules de baix pressupost de ciència ficció dels anys 50 i 60, l'espectacle utilitza articles de la llar i materials trobats per tal de crear un món que sigui alhora peculiar i inspirador.\nLa música idiosincràtica, l'humor i una estètica molt retro s'uneixen per explicar una historia de com es pot trobar la creativitat en diverses circumstàncies.\nAutoria Lawrence Stanley\nDirecció Lawrence Stanley


Cineclub Bogart: 01/04/11 - 01/05/11\nEl Cineclub Bogart estrena el divendres 15 d'abril, a les 18:00, al saló d'actes del Jorge Juan aquesta boníssima comèdia anglesa.\nUn funeral de muerte, és una comèdia negra, estrenada al Regne Unit el 2007. Ha sigut dirigida per Frank Oz, amb guió escrit per Dean Craig, i protagonitzada per actors com Matthew Macfadyen, Rupert Graves, Alan Tudyk o Peter Dinklage.\nUs recordem que amb esta pel·lícula tancarem el 2n trimestre, i que en tornar de vacances, projectarem la propera. Concretament, la següent sessió serà el divendres 13 de maig.\nAra, pots llegir la introducció:\nLa història està ambientada a Anglaterra i té lloc principalment en una casa de família en la qual Daniel (Matthew Macfadyen) i la seva esposa Jane (Keeley Hawes) viuen amb els seus pares.\nÉs el dia del funeral del pare de Daniel i, durant el procés d'organització d'aquest esdeveniment, Daniel i Jane planegen comprar un pis i allunyar-se de la casa dels seus pares. Robert, el germà (Rupert Graves), un reconegut novel.lista que viu a Nova York, prefereix gastar els seus diners en una butlleta d'avió de primera classe a Anglaterra a ajudar a finançar el funeral, deixant sol a Daniel per cobrir les despeses de l'enterrament. Mentre els convidats comencen a arribar a la casa familiar, on el servei fúnebre es durà a terme, s'esforça per completar un elogi, encara que tothom espera que l'escriptor Robert serà qui oferisca el discurs més emotiu.\nMartha, la cosina (Daisy Donovan), i el seu nuvi Simon (Alan Tudyk), estan desesperats per donar una bona impressió sobre Victor, el tens pare de Martha (Peter Egan). Les seves esperances per a això es van esvair quan Martha, amb l'esperança de calmar els nervis de Simon, li dóna el que ella creu és el Valium, però en realitat és una droga de disseny fabricat pel seu germà Troy (Kris Marshall), un estudiant de farmàcia. És durant el camí al funeral, Simon comença a sentir el seu efecte.\nUn nan anomenat Peter (Peter Dinklage) es presenta a Daniel, i li demana parlar en privat amb ell. El protagonista està massa ocupat per parlar en aquest moment i suggereix xarrar més tard. Més tard, aquest home li farà unes revelacions que marcaran un abans i un després en el desenvolupament normal de l'acte fúnebre.\nNo et perdes aquesta divertidissima pel·lícula, que ha fet les delicies de tot el que l'ha vista!!!\nEsta setmana, Laura Hernández serà l'encarregada de fer la presentació.\nPer finalitzar, pots veure el tràiler:\nPD: Desde la comissió del Cineclub, us animem a assistir a la projecció, als Yelmo Cines del centre comercial "Puerta de Alicante" d'Alacant, del següent film del cicle de Cinema en Valencià que organitza Escola Valenciana. La pel·lícula serà Pa negre, la gran guanyadora dels Premis Goya 2011, i que podrem gaudir en versió original. S'emetrà el dijous 14 d'abril en dues sessions (una a les 18:00, i una altra a les 20:00). De moment s'espera una gran afluència de públic i un gran ambient, així que no t'ho perdes!!!\nPublicat per Cineclub Bogart a 22:24 Cap comentari:\nEl peregrino, també és una pel·lícula de Charles Chaplin i que compta amb la seua participacio com actor junt a Edna Pruvidence.\nÉs una pel·lícula que continúa tenint molt èxit actualment.\nLa sinopsi del film és:\nChaplin juga un pres fugat que roba roba d'un ministre per sortir del seu uniforme de la presó. Ell acaba en un petit poble confós amb un capellà, i accepta un lloc a l'església local. veritable identitat del pelegrí es posa de manifest quan tracta d'aconseguir un lladre companys a tornar els diners el lladre va robar a la patrona del Pelegrí. Però en lloc d'empresonar als pelegrins, l'agutzil l'allibera a la frontera amb Mèxic.\nTambé comptaren esta volta amb una excel·lent presentació de Patrícia García.\nPublicat per Cineclub Bogart a 23:07 2 comentaris:\nBenvolguts cinèfils, pel divendres 8 d'abril, el Cineclub Bogart us té preparats una sessió especial.\nProjectarem dues pel·lícules del nostre director, guionista, productor i actor Charles Chaplin; El Chico i El Peregrino. Ara et farem una introducció de la primera:\nEl Chico és un film de 1921 dirigida per Charles Chaplin. Compta amb les actuacions d'aquest, i d'altres com Edna Purviance o Jackie Coogan.\nÉs una de les poques pel·lícules mudes que continuen tenint èxit a l'actualitat.\nPots llegir a continuació la sinopsi:\nUna jove senyoreta, Edna (interpretada per Edna Purviance), acaba de donar a llum un fill no desitjat. Amb el dolor de la seva ànima, decideix deixar el seu nadó dins de l'elegant automòbil de certa família adinerada, amb una nota en què breument demanava que es fessin càrrec del seu fill. Però uns delinqüents que es roben l'acte, deixen el nadó abandonat a la cantonada d'un barri marginal. És allí on el troba un alegre, despreocupat i innocent vagabund (interpretat per Charlie Chaplin), que si bé en diverses ocasions intenta desfer-se de semblant responsabilitat, es compadeix d'ell i decideix adoptar-lo i assumir la seva criança. El nadó creix i es converteix en "El Chico", un noi de sis anys interpretat per Jackie Coogan. Al costat del seu pare adoptiu sobreviuen sobre la base de divertides pilleries, vivint pobrament en un suburbi però alhora tranquils i feliços.\nEdna, que s'ha convertit en una famosa i adinerada actriu, intenta mitigar en part el constant dolor d'haver perdut un fill, i sol descendir als suburbis a repartir joguines entre els nens pobres, entre els quals hi ha el Noi. Quan troba el Noi, Edna reacciona d'una manera inesperada...\nEsta pel·lícula serà presentada per Patrícia García.\nPublicat per Cineclub Bogart a 22:46 2 comentaris:


Beginning > Government of The Balearic Islands > El COFUC obre el per�ode d'inscripci� per als cursos de llengua catalana\nThere is 824 procedure\nEl COFUC obre el per�ode d'inscripci� per als cursos de llengua catalana\nMost current:\t12/01/2009\nEl Consorci per al Foment de la Llengua Catalana i la Projecció Exterior de la Cultura de les Illes Balears (COFUC) obre la matrícula per a la inscripció als 93 cursos de llengua catalana que ha organitzat l’entitat, els quals estan adreçats a persones majors de 16 anys i que poden arribar a oferir unes 2.000 places.\nEl període de matrícula és obert fins dia 28 de gener de 2009. Els cursos començaran a impartir-se la setmana del 16 de febrer i finalitzaran a principis de juny.\nAquests cursos s'organitzen en col·laboració amb els ajuntaments de les Illes Balears. En tots els cursos adreçats a persones no catalanoparlants també hi col·labora la Conselleria d'Afers Socials, Promoció i Immigració.\nS’han programat un total de 93 cursos, 27 dels quals són cursos de català per a estrangers, adreçats a persones que tenen coneixements nuls o molt escassos de llengua catalana. La resta de cursos, 66, són dels nivells A, B, C i D.\nEls cursos de català per a estrangers s’oferiran a Alaior, Alcúdia, Algaida, Binissalem , Campanet , Campos, Consell, Inca, Lloseta, Llucmajor, Palma, sa Pobla, Sant Antoni de Portmany, Sant Llorenç des Cardassar, Sóller i Valldemossa.\nEls cursos dels nivells A, B, C i D s’ofereixen en les modalitats de presencials, semipresencials i a distància i s’han organitzat als municipis d’Andratx, Bunyola, Eivissa, Inca, Llucmajor, Palma, Santa Eulària des Riu, Sant Llorenç des Cardassar, Sóller i Valldemossa.\nPer estudiar un nivell complet d’un curs presencial hi ha dues opcions: o bé seguir un curs quadrimestral intensiu (80 hores repartides en 3 sessions setmanals de dues hores) o bé inscriure’s a dos mòduls (quadrimestrals) que tenen una durada de 45 hores cadascun, repartides en 2 sessions setmanals d’una hora i mitja. Els cursos per a estrangers també són presencials i tenen una durada de 40 hores, repartides en dues sessions setmanals d’una una hora i mitja.\nEls cursos semipresencials són la modalitat d'ensenyament que combina l'autoformació de l'aprenent, els materials d’autoaprenentatge, l’assessorament d’un tutor i l’assistència, un cop a la setmana, a 32 sessions presencials de 2 hores de durada.\nEn els cursos a distància, l'estudiant, durant un quadrimestre, ha de treballar en una aula virtual del Programa d'Ensenyament de Llengua Catalana (PELC), i la docència presencial se substitueix per la docència tutoritzada. Per poder seguir el curs, l'alumnat ha de disposar de connexió a Internet i tenir obert un compte de correu electrònic.\nLa informació completa de l’oferta formativa del COFUC es pot consultar a la pàgina http://cofuc.caib.es. Documents\nCursos de llengua catalana (generals)\nCursos de llengua catalana per a estrangers\nCursos de llengua catalana per a treballadors de la sanitat


El Vendrell i el Calafell juguen la seva continuïtat a l'OK Lliga | Joan Alfons López\nEl Calafell i el Vendrell s’ho juguen tot contra el Girona i el Reus\nEls dos representants del Baix Penedès es juguen el seu futur a la màxima categoria: el Calafell vol evitar la promoció de descens i el Vendrell el descens directe\nper Redacció 28/05/2021 11:45h\nDissabte a les 20.00 hores s’apujarà per darrer cop el teló de la fase regular de l’OK Lliga 2020-2021 amb diferents equips jugant-s’ho tot en 50 minuts. El Reus Deportiu Miró ja té tota la feina feta però el Club Patí Calafell i el Club d’Esports Vendrell no. El primer rebrà la visita del Girona buscant un triomf que el garanteixi un bitllet per a la lliga 2021-2022 a la màxima categoria. El segon visitarà la pista del Reus Deportiu Miró buscant, com a mínim, un punt per evitar el descens directe.\nUn Reus-Vendrell clau per als visitants\nEn el duel de dissabte al Palau d’Esports s’enfrontaran un Reus Deportiu Miró que únicament es juga acabar la lliga en la tercera plaça (tot i que no depèn d’ell) i un Vendrell que està obligat a puntuar si no vol mirar al duel entre el Taradell i el Palafrugell per evitar el descens directe. Els homes dirigits per Xavi Ferrer són dotzens amb 29 punts, dos més que la zona de descens directe que marca el Taradell amb 27. Els del Baix Penedès tenen guanyat el ‘goal average’ particular als barcelonins i els hi val amb un punt per a què, en cas de victòria taradellenca, es mantinguin fora del descens directe.\nAconseguir-ho no serà fàcil tenint en compte que es visita el Palau d’Esports d’un Reus Deportiu que arriba ferit després de la golejada patida a la pista del Liceo. Els de Jordi Garcia volen tancar la campanya de lliga abans d’encetar la Copa del Rei amb un bon gust de boca i la rivalitat esportiva entre ambdues entitats pot suposar un valor afegit a l’encontre. Si el Vendrell perd i el Taradell guanya, els del Baix Penedès baixarien directament a l’OK Lliga Plata, sent aquesta l’única combinació que els condemnaria a baixar per la via ràpida.\nEl Calafell, a guanyar i oblidar-se\nPel que fa al Calafell, els homes dirigits per Pere Varias tanquen la campanya rebent el Girona al Pavelló Joan Ortoll. Els verds són novens amb 36 punts i els gironins vuitens amb 38. Els del Baix Penedès encara tenen opcions de caure a la promoció de descens tenint en compte que l’Igualada (desè) té els mateixos 36 punts que els calafellencs i que el Palafrugell, equip que actualment acompanyaria el Vendrell dins el ‘play out’ en té 35. Si els dos rivals del Calafell guanyen i els verds punxen, serien els de Varias els que haurien de jugar la promoció de descens.\nEl més positiu de tot plegat és que els baixpenedesencs depenen d’ells mateixos i s’enfronten a un equip que ja ho té tot fet, idèntica situació que un Igualada que rep el descendit Lloret. El duel que serà d’alta tensió en la lluita dins de la zona calenta de la lliga serà el Taradell-Palafrugell.\nLiceo-Reus: Victòria amarga del subcampió


Redacció 10:58 31/08/18\nEl darrer videoclub de Mollet JC Video tancarà les seves portes en els pròxims dies. El negoci de lloguer de pel·lícules, que va començar a funcionar l'any 1985, tanca per la constant baixada de clients provocada, en els darrers temps, per l'oferta de les plataformes digitals i també per la pirateria a internet. Lluny queden els anys 90 on el lloguer de cinema era un bon negoci, ja que era l'única alternativa domèstica a l'aleshores escassa oferta televisiva.\nSegons ens explica Josep Codina, el negoci del lloguer de pel·lícules porta ja anys a la baixa i avui JC Video era el darrer videoclub que quedava a la ciutat i a tot el Vallès Oriental. Mollet n'havia arribat a tenir 21. Pel videoclub que tancarà les portes a mitjans de setembre han passat gairebé tots els molletans i molta gent d'altres poblacions de la comarca. El videoclub ha tingut al llarg d'aquests anys fins a 17.000 socis.\nEl negoci va començar l'any 1985 amb el lloguer de pel·lícules en format beta i posteriorment van passar al Dvd i al Blu Ray. L'any 2005 es van traslladar a l'actual local ubicat en el mateix carrer però que suma 550 metres quadrats repartits en tres plantes.\nActualment, amb motiu del tancament del videoclub, estan procedint a liquidar totes les pel·lícules que tenen en estoc. Per compromís amb els seus clients mantenen l'opció de llogar les darreres novetats que han sortit al mercat.\nLa baixada de la persiana, ens explica Josep Codina, es produeix en aquest moment, perquè hi ha una empresa interessada a fer-se càrrec del local. Es tracta d'una franquícia del gimnàs de 24h AnyTime. Els nous propietaris reformaran completament el local i tenen previst obrir el nou negoci abans de finalitzar l'any.


Origen : Principi o causa d´ una cosa.\nL´ origen pot ser el desencadenant i alhora pot ser el motiu, pot ser el gatell i pot ser la bala.\nNo sé per què, potser la lluna quasi plena, poden ser les estones al capdamunt de una olivera, renyint amb els “renous”, potser “l´autoobligació” imposada d asseurem de quan en quan davant del teclat, el cas és que aquesta setmana tot pareix portar-me a l´orige, o en plural: als origes. El plural es pot deure a la diversitat de possibilitats de principis però també es pot deure a les distintes vessants en quant al significat de la paraula, la veritat és que no ho tinc massa clar però em val així. No fa massa die vaig sentir en algun lloc (crec que va ser en El Bosque habitado, Rne3 diumenges de 11h a 12h) “Lo original es volver al origen”, curiosa arrel, no? Pareix que lo novedós i únic tingue que aparèixer després de donar “nosequantes” voltes buscant,qui sap si són 360 graus i es tracta de poder vore tan a fora com per a poder després (una volta vist) tornar a dins i tornar a mirar, també en algú moment vaig llegir en algún lloc que l’autèntic viatge comença quan has tornat i mires amb els ulls que t´han vist de fora : qui eres en realitat i com és ta casa respecte a altres cases. Que faríem si poguérem fer-ho tot nou? Seguiríem els mateixos patrons? Segurament dependria de les circumstàncies ambientals que ens trobarem, de les ganes que tinguéssim, de la necessitat, de les influències que rebérem…a Alba i a Dídac els passa al llibre de la foto (havia de tornar en algun moment a ell, em feie falta una re-vista) tenen l’opció de començar de nou, amb la mateixa matèria prima que els seus ( nostres) avantpassats però amb molta més informació, i que fan? doncs majoritàriament repetir models i conductes però sobre tot intentar sobreviure, aprendre molt (ho tenen tot per fer) i estimar-se molt, són l’únic que tenen. No cal dir-ho tot del llibre, un autor molt estimat . Manuel de Pedrolo i un record d ´époques , en part felices i en part alienades , pels instituts, amb les úniques preocupacions de” templar” les hormones i encaixar-les dins d´ aquell sarabastall.\nI que té a vore això amb el vi ???? doncs tot i no res, el vi: aquesta setmana anirem a Benlloch, a la festa de la Verema, nosaltres fa 6 anys que no veremem, fa sis anys de moltes coses, però el vi sempre ha estat ahí, el “cup” encara ens espera i la trullola, encara que una mica amagada, de vinya ja no hi ha al Mas d´Herrero, maleïts buròcrates, però algún dia tornarà. El cas és que anirem a la festa de la verema, el cas és que estem nugant últimament molts caps, i les nostres cordes és fan més de bordissos d’oliveres i de pampes de ceps que de margallons o d’espart, la panxa empenta cap a la terra, cap al terrós , cap a la solsida i una cosa porta a l’altra…Tornem a l´origen, després de la Filoxera, després dels híbrids, després de les desconfiances i el meninfotisme estem en temps nou, una terra verge i bruna, com l´Alba però jove, forta i entusiasta, com el Dídac.\nSi radical ve d´ arrel i original d´ origen el camí ha de ser el “Temps”, però aquest no és pot perdre buscant estàndars ja existents. Els vins de la nostra terra, els productors més bé estan en un encreuament de camins molt interessant, ja tenen una matèria prima interessant ( de nou, tornem a l´origen) ja tenen també la sapiència i la experiència per xafar amb una mica més de contundència, que ens falta?, per a mi, (em sent partícip del seu camí) , ens falta trencar les cotilles, desfer-nos dels complexos i tindre més sentit propi, està molt bé el sentit comú per a sobreviure però per a créixer fa falta un poc de sentit propi.\nEls dos vins de la terra que tinc damunt la taula, estan bons, molt bons, rodons, organolèpticament correctíssims (per a mi) ara necessitem una historia, una aventura a la que agafar-nos, una imatge de la que enamorar-nos. Cadascú haurà de crear la seva, mirant les seves potencialitats i el seu interior:que volem ser de grans???\nDamunt la taula no podía faltar una altra ampolla de vi (com diría l´ estimat Ovidi)” Garnata,” una garnatxa de Barranco Oscuro, de l´Alpujarra “Granaina” un referent la veritat, perquè demostren que si es vol (i es necessita) es pot , que no cal ser perfecte per a existir però si que hi ha que ser autèntic, sigues el que vulgues però sigues tu, deixa’t ser, ningú mai et podrà copiar. Jo ho tinc clar, no vull ser rodó, no vull ser admirat per tots, no vull aparentar res que no siga, vull ser jo, amb les meves imperfeccions (que són reals i són nostre…, que pesats eixos de Zoo …) i vull ser el que tinga que ser en cada moment, quan plogue hauré d’estar banyat, quan ixca el sol estaré brunet i quan bufe el vent i m ´aclarisca a encarar les veles volaré, i tant que volaré…\nEl temps serà la perdició dels homes sinó trobem un clotàs on arrecerar-nos i menjar cireres del barranc…i algun gallus damunt d´ unes roques negres!!!... I com es carn blanca no vindrà cap metge a fer-nos dir: 33!! (val val, molt rebuscat….)\nPd: que ens perdonen “els mes grans” i els que esgarren les cordes…


El sobiranisme català no és populista, por Redacción\nEl món, Europa i Catalunya viuen moments de canvi. S’han desfermat nous moviments i fenòmens, tant socials com polítics, que posen en crisi i qüestionen antics patrons i valors que semblaven inamovibles. Esdeveniments transcendents com el Brexit, el triomf de Trump o el creixement de formacions populistes o xenòfobes arreu, posen en safata la utilització d’arguments simplistes, o directament falsos, a l’hora d’analitzar algunes de les coses que estan passant.\nÉs en aquest context en què Catalunya està vivint moments decisius. El judici pel 9-N cartografia amb força claredat la situació: un Govern espanyol enrocat en un desert de propostes –malgrat una predisposició al diàleg de cartró pedra– que ha fiat a la “brigada Aranzadi” (feliç troballa de l’admirat Enric Juliana) tota l’artilleria contra el procés català.\nUna de les grans pugnes que ja es plantegen de forma cruenta als nous mapes sociopolítics és entre els conceptes globalització i proteccionisme. I una primera víctima col·lateral no hauria de ser l’anhel per la preservació de la identitat dels pobles. No val fer trampa i associar populisme o proteccionisme amb una definició simplista de nacionalisme entès com a concepte excloent i insolidari, perquè justament el populisme és dibuixar solucions simples a problemes complexos, i això és exactament el que estan fent molts polítics i analistes espanyols en analitzar la realitat catalana.\nEn uns temps en els quals moltes coses es mouen sota els nostres peus, calen lideratges responsables. Mentre els vells estats nació segueixen mirant-se el melic, van passant al món fets transcendents, com les crisis dels refugiats, l’empobriment massiu de les classes mitjanes occidentals i les pobreses de nova generació. I els governants tenim l’obligació de proposar solucions i aplicar-les. D’això en sabem força els polítics que exercim en l’àmbit local, la primera finestreta on els ciutadans aboquen les seves demandes, neguits i descontentaments.\nActuar localment enfront de fenòmens globals és un repte complicat, però també representa una oportunitat de lluitar per transformar el món des de l’entorn més immediat. Gestionar bé i ser imaginatius a l’hora d’enfilar les noves formes de governança locals té una gran importància estratègica, com bé posen en relleu els debats i els conflictes que giren entorn de nous agents de la nova economia (Airbnb, Uber...), i que s’estan dirimint als nostres municipis.\nI és evident que també des de l’àmbit local podrem garantir i donar resposta a les demandes ciutadanes en la mesura que puguem disposar d’un estat propi. Perquè Catalunya no solament no en disposa de cap, sinó que en depèn d’un que li va en contra, tant com a país, negant-nos el dret a decidir sobre el nostre futur, com per fer gala d’una ineficiència que dinamita de forma sistemàtica les eines de gestió que des d’aquí s’articulen tant a nivell local com autonòmic (LARSAL, lleis de pobresa energètica...).\nCatalunya, com a poble, ve de molt lluny. Fa 300 anys va patir un atzucac històric del qual s’ha derivat un país sotmès i depenent. Ara ens trobem davant d’una oportunitat única que s’ha de concretar en unes urnes que permetin als catalans determinar què volen ser com a col·lectivitat nacional. És indispensable, doncs, crear un precedent democràtic.\nÉs tanta la importància dels temps que venen, que tenim la obligació de fer-ho bé i –sobretot– de no defallir, passi el que passi. Els sobiranistes catalans no podem ser comptats en les files del populisme perquè els nostres anhels de llibertat ho són també de progrés i d’emancipació com a poble. I que ningú no dubti, en aquests temps d’inestabilitat i de valors líquids, que la identitat és per als catalans, com a poble, un ancoratge imprescindible que ens ha de permetre afrontar aquest canvi de rasant històric amb un ple domini de les nostres capacitats, que són moltes, i que ens han de garantir figurar en el futur mapa de les nacions lliures d’una Europa a la qual volem pertànyer plenament perquè forma part de la nostra identitat.


Noguera: «Si la ciutat és habitable per a qui l’habita també ho serà per a qui la visita»\n04 març 2021 17:01\nEl batle de Palma, Antoni Noguera, qui s'ha reunit amb representants de la Federació Empresarial Hotelera de Mallorca (FEHM), de l'Associació Hotelera de Palma (AHP) i de l'Associació Hotelera de la Platja de Palma (AHPP) ha defensat que «si la ciutat és habitable per qui l'habita també ho serà per qui la visita». En la trobada han participat la presidenta de la FEHM, Inmaculada de Benito, el president de l'AHP, Javier Vich, i el de la AHPP, Francisco Marín als qui Noguera ha demanat fer «un front comú» amb ells i els sectors socials «perquè els projectes estratègics siguin una realitat».\nEn relació a s’Arenal, ha posat com a exemples l'enllumenat del passeig i la reconversió de la segona línia com a projectes a executar i ha afirmat que «són convenis que ja es fan a les Canàries». Noguera també ha defensat la col·laboració per combatre el turisme de borratxera i ha reclamat «la responsabilitat de tots». A més, ha recolzat iniciatives privades com Palma Beach que «promouen un canvi» del model turístic a la zona.\nQuant al conjunt de la ciutat, Noguera ha dit que vol que «Palma sigui una ciutat d'èxit, no que mori d'èxit i per això s'estan prenent les postures necessàries». «Si la ciutat és habitable per a qui l'habita el serà també per a qui la visita» ha emfatitzat. El batle s'ha referit a decisions ja preses, com la suspensió de llicències d'establiments turístics «per poder repensar la ciutat i tenir un creixement sostenible» i del «repte» del lloguer turístic amb les dues premisses de «garantir l'accés a l'habitatge i la lluita contra l'economia especulativa i els grans posseïdors».\nPer enRafel, fa mes de 3 anys\nTan senzill com permetre sols lloguer turístic a particular i prohibir-ho a empreses i altres especuladors, que són els més perillosos, així s'asseguraria uns ingressos per la gent d'aquí, i no per empreses foranes que no deixen res més que misèria a les nostres illes.


Actualitzat 18/12/2020 11:13\nQuan el riu sona, aigua baixa. El refrany ho diu tot i més quan qui fa sonar el riu és la intel·ligència dels Estats Units.\nEls serveis secrets americans, uns dels més potents del món, han avisat a l'ambaixada a Espanya que cal extremar les precaucions de cara a possibles atacs terroristes en territori espanyol durant les festes de Nadal, que arrenquen aquest cap de setmana.\nRisc d'atemptat a Espanya\nL'ambaixada americana a Espanya ha enviat un missatge als seus compatriotes fent una alerta de seguretat durant els dies de Nadal, a tot el territori espanyol.\nSegons detallen literalment, "durant les vacances, les mesures de seguretat a Espanya continuen augmentant a causa de les amenaces constants de les organitzacions terroristes transnacionals i de persones inspirades en la ideologia extremista violenta", asseguren.\nPerill d'atacs en llocs amb molta afluència de gent\nI afegeixen: "Els extremistes violents continuen concentrant-se en llocs com mercats de Nadal, centres comercials, aeroports, clubs, restaurants, llocs de culte, centres de transport i altres objectius freqüentats pels turistes".\nTot i que aquestes festes seran molt estranyes i segurament amb gairebé sense turistes a casa nostra, l'ambaixada igualment ha avisat als seus desplaçats aquí del perill d'eventuals atacs terroristes.\nEls serveis secrets també han explicat que el govern espanyol ha demanat a la policia més controls i escorcolls de persones des del 15 de desembre al 9 de gener.\nConsells dels Estats Units\nDes de l'ambaixada, en aquesta alerta de seguretat publicada, es demana extremar la vigilància en festes i esdeveniments festius, llocs de culte i llocs amb molta multitud, revisar els plans de seguretat personals i també llegir els mitjans de comunicació locals per actualitzar la informació.\nPels ciutadans americans en sòl espanyol, un darrer consell: en cas d'emergència cal trucar al 112 i no 911. Important.\nAlerta màxima dels Mossos, a Catalunya\nTots els informes interns de la policia catalana avisen de l'augment de perill d'un atemptat gihadista a Catalunya i els Mossos d'Esquadra han optat per augmentar la capacitat operativa al carrer amb patrulles policials més armades en punts de gran presència de gent durant aquestes festes que venen.\nImatge d'un control dels Mossos d'Esquadra / ACN\nSegons ha pogut saber ElCaso.cat, el programa operatiu específic (POE) antiterrorista ha activat patrulles d'agents de Seguretat Ciutadana i d'equips d'ordre públic amb armes llargues en zones com el passeig de Gràcia i els carrers més comercials del centre de la capital de Catalunya.\nVÍDEO: Detenen dos nazis vinculats al terrorisme racista\nMàxima alerta terrorista a Barcelona per Nadal: Mossos amb armes llargues pel centre


« Shakespeare fumava marihuana\nEls partits polítics de la Segona República. Les esquerres. »\nMai he estat un amant de les armes de foc. Per norma general, refuso a tot allò que serveix per matar o fer mal als altres i sóc absolutament contrari al comerç amb armes de foc, o a la tinença d’aquest tipus de material per civils. Però a vegades hi han armes que sobrepassen els límits merament militars o armamentístics per convertir-se en una icona de la cultura popular. Aquest és el cas de l’Automatic Kalàixnikov 47, conegut popularment per llur abreviatura AK-47.\nL’AK-47 és un arma desenvolupada per un ex combatent rus de la segona guerra mundial, en Mikhaïl Kalàixnikov, que va desenvolupar un nou tipus d’arma: el fusell de repetició, també conegut com subfusell d’assalt. El senyor Kalàixnikov va aprofitar plànols i projectes secrets desenvolupats per investigadors alemanys durant la segona guerra mundial, i els perfeccionà fins trobar la formula per construir aquesta arma a l’any 1947. Dos anys després, el 1949, aquesta arma va entrar en servei permanent en l’exèrcit de la Unió Soviètica.\nL'AK-47, l'arma més popular de la història.\nEl més novedós del sistema introduït per en Kalàixnikov és el de la càrrega de la munició. Gràcies a un sistema de reutilització dels gasos que emet l’arma al disparar un tret, l’arma permet un ritme de foc molt més elevat que qualsevol fusell convencional, alhora que presenta un retrocés menor cada vegada que s’obre foc.\nA més de la ràpida cadència de foc, el subfusell d’assalt era una arma relativament fàcil de construir, a un cost raonable i amb unes característiques i unes prestacions excepcionals: l’AK-47 és capaç de fer blanc a un objectiu a més de 400 metres, i no pateix les inclemències meteorològiques (tan habituals a Rússia). L’AK-47 funciona igual de bé a la neu amb temperatures sota zero que al desert, amb temperatures de gairebé cinquanta graus. L’AK-47 pot ser submergida sota l’aigua o el fang o bé enterrada sota terra, i continua funcionant amb normalitat. Fins i tot, un AK-47 pot estar inactiu desenes d’anys i continuar funcionant amb normalitat.\nPerò l’AK-47 no ha arribat a la cultura popular per les seves extraordinàries prestacions militars. L’AK-47 ha passat a la cultura popular gràcies a haver estat fabricat i utilitzat a una pila de països del Pacte de Varsòvia o de l’òrbita comunista. Així doncs, s’han creat un munt de variants sobre l’AK-47 inicial, d’acord al país de fabricació o a l’any de la seva construcció (d’aquesta manera, trobarem AK-47 més lleugers o més pesats, amb culata o sense, de mesures diferents…).\nAl llarg de la segona meitat del segle XX, el subfusell AK-47 ha estat utilitzat per guerrilles o grups de milicians en molts conflictes, atorgant-li una imatge “romàntica” d’arma revolucionària. L’AK-47 ha servit a la Guerra del Vietnam, esdevenint clau per la victòria del Vietminh sobre les tropes dels Estats Units, i ha estat l’arma preferida dels revolucionaris cubans, dels militants de l’ IRA o dels membres de resistència armada a Palestina. Fins i tot a Moçambic hi ha una silueta d’un Kalàixnikov a la seva bandera nacional, com a símbol de la lluita i la victòria contra la potència colonial (en aquest cas, Portugal). La industria del videojoc no ha estat aliena a aquesta realitat, si no al contrari. Pràcticament tots els videojocs de temàtica mafiosa o militar (des de el GTA fins al Call of Duty) han inclòs aquesta arma als seus jocs.\nLa bandera de Moçambic, l'única oficial que inclou un AK-47.\nAquesta popularitat social i cultural ha estat alhora causa i conseqüència d’haver estat una de les armes més fabricades de tots els temps. Malgrat la visió romàntic d’aquesta arma, convé destacar que el contraban l’ha portat a ser una de les armes preferides dels narcotraficants mexicans o d’altres grups criminals. A Colòmbia, per exemple, l’AK-47 ha estat utilitzat per l’exèrcit regular, però també per les milícies de les FARC i fins i tot per les patrulles de paramilitars.\nEn l’actualitat, l’AK-47 i els seus derivats tenen el dubtós honor de ser l’arma de la història que més morts ha provocat, i de ser una de les armes més fàcils d’aconseguir en el mercat negre. No debades, avui dia a l’Àfrica subsahariana es poden trobar en funcionament AK-47 de segona o tercera mà, que ja han operat a les forces armades soviètiques o a la Guerra del Vietnam, i viuen una segona joventut als conflictes armats dels països subdesenvolupats.\nCuriosament, l’AK-47 mai va ser un arma reglamentària als exèrcits de l’OTAN. A l’Europa Occidental hi va haver un altre arma llegendària, la M-16, de fabricació nord-americana, que encara és reglamentària. Malgrat les evolucions de la M-16, i per vergonya de la indústria armamentística nord-americana (un dels orgulls del país) la M-16 sempre va ser un fusell d’assalt amb unes característiques tècniques per sota de l’arma soviètica.\nPer últim, a Espanya l’AK-47 tampoc va ser mai una arma reglamentària. La Espanya franquista,en el seu aïllament internacional, evolucionà un subfusell d’assalt de fabricació pròpia: el CETME (desenvolupat per un enginyer nazi refugiat a l’Espanya de Franco, en Ludwig Vorgrimler). El CETME va esdevenir l’orgull tecnològic de l’Espanya franquista, ansiosa de reconeixement internacional i de situar-se al primer pla militar. EL CETME va esdevenir la columna vertebral de les tropes d’infanteria durant molts anys, fins que fa poc va començar a detectar-se alguns errors de funcionament.\nUn legionari espanyol amb un fusell CETME.\nEntrada publicada a Històries d'un món real\tel dilluns, 4/07/2011 a les 17:30.


Letícia i Felip al cotxe Europa Press\nper Jennifer Navarro Redactora 04 de juliol de 2019 11:03\nEl ministeri d'Hisenda ha tingut un detall escandalós amb La Zarzuela. Fonts de l'administració asseguren a 'El Confidencial' que han fet entrega d'un regal caríssim als reis Felip i Letícia: un 'vehicle blindat d'alta representació' de 454.000 €. Afirmen que haurien tret a licitació la compra d'aquest cotxe per la via d'urgència, amb la màxima reserva que permet la llei perquè consideren que hi ha motius especials de seguretat.\nSón conscients de la repercussió i els comentaris negatius que podia derivar aquest gest, amb la qual cosa ho haurien intentat amagar fent-ho amb la màxima discreció possible. De fet, oficialment haurien dit que el cotxe passarà a ser propietat del Parc Mòbil de l'Estat... Encara que el mitjà ha pogut confirmar que els veritables propietaris seran Felip i Letícia.\nEls reis Felip i Letícia, al cotxe / Casa Reial\nJa no caben més cotxes al garatge de La Zarzuela, però sembla que això no ha importat. Una nova adquisició per la qual els Reis no haurien d'haver posat ni un euro. Hisenda ha organitzat tot un procés sense publicitat al qual hauria convidat només a tres empreses, el número que obliga la llei. Com han justificat fer-ho d'una manera tan confidencial? Basant-se a un article de la llei de contractes públics que permet fer-ho sempre que ho exigeixi la protecció dels interessos essencials de la seguretat de l'Estat. D'aquesta manera s'haurien estalviat, a més a més, la justificació de la despesa.\nEl cotxe d'alta gamma, de pràcticament mig milió d'euros, constaria de totes les condicions necessàries per a ser un vehicle oficial. Dins de l'elevat preu s'inclouria el blindatge, un nivell de protecció molt sofisticat. I tot, pagat per Hisenda i no per la Casa Reial: el que també passa cada vegada que els monarques necessiten muntar un dispositiu de seguretat o mantenir els avions.\nEl regal s'hauria pagat dels 7,8 milions d'euros que es reserven a la Casa Reial en els pressupostos d'Estat. Encara que aquesta licitació secreta és molt excepcional. Afirmen que el Parc Mòbil de l'Estat no es gastava tants diners en un cotxe des de fa un parell d'anys, quan van licitar un cotxe oficial per al president del Govern, Mariano Rajoy: un súper Audi que podia repel·lir trets i suportar l'explosió d'una granada. Reunirà aquestes característiques el cotxe nou dels Reis? El més probable és que no es donin detalls sobre la marca, però de ben segur que s'intentarà descobrir.\nLa reina Sofia pren una sorprenent decisió: es muda a Grècia


La foto del relleu generacional del Barça - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nna de l'edat de la postal: 19'7 anys (EFE / Quique García)\nNou dels setze jugadors utilitzats pel Barça contra el Llevant són fets a la Masia. Nico González i Gavi van oferir un recital de futbol acompayant Sergio Busquets al mig del camp. Ansu Fati s'erigeix com un digne hereu del 10 de Messi.\nFrancesc Latorre 27/09/2021 - 21.10\nAmb el pas del temps, el partit contra el Llevant serà recordat com el partit d'Ansu Fati, el del seu retorn, amb gol inclòs. Però aquest gol va donar peu a una fotografia que també esdevindrà històrica, una fotografia que il·lustra el relleu generacional que ja viu la primera plantilla de futbol.\nA la fotografia -obra de Quique García (EFE)- s'hi veu Ansu Fati -18 anys- enlairat al cel del Camp Nou després de fer el tercer gol del partit. A la dreta, Eric Garcia, que en té 20. L'encarregat d'enlairar-lo és Araujo, que en té 22, i a l'esquerra s'hi veu Nico González, que en té 19. Mitjana de l'edat de la postal: 19'7.\nLes baixes de Frenkie de Jong i Pedri al mig del camp van fer que fossin Nico i Gavi (17 anys) els que acompanyessin el veterà Sergio Busquets. En acabar el partit, Nico es desfeia en elogis cap al de Badia i també cap al jove jugador andalús\nEl primer que vull fer és agrair la confiança de l'entrenador i de l'staff a l'hora de donar-nos aquestes oportunitats. La veritat és que jugar amb Busquets és molt fàcil. A vegades estàs en una situació complicada i ell et soluciona la papereta veient alguna cosa que la resta no veu. I en Gavi està en un moment espectacular. Està fent autèntics partidassos, donant molt. És un jugador diferencial, com Ansu.\nSegons dades de la TDT de Catalunya Ràdio, Nico va tenir 76 intervencions en el partit contra el conjunt valencià, el 62% de les quals van ser amb un o dos tocs. Gavi va tocar 63 pilotes, amb un percentatge del 55,5 per cent a l'hora de continuar el joc amb un màxim de dos tocs. Joves, però atrevits com els veterans. Segell Masia en estat pur.\nContra el Llevant, 9 dels 16 jugadors utilitzats pel Barça són producte del planter blaugrana. El Camp Nou també va quedar encantat amb la mitja hora que va protagonitzar Riqui Puig (22 anys) i l'actuació de Mingueza (22 anys) al lateral dret. Tots ells són el que hi ha, però també el que hi haurà.


"El conflicte ha aparegut quan s'ha volgut transformar la llengua valenciana, subsumint-la en la catalana" - Cultura Valenciana\n“El conflicte ha aparegut quan s’ha volgut transformar la llengua valenciana, subsumint-la en la catalana”\nEn les meues actuacions tracte de buscar la veritat, la justicia i la pau, per est orde. Primer “la veritat”, eliminant enganys; acceptant despres “lo just”, que no es pot confondre en lo ilegal; cree que solament des d’estes dos premisses es pot arribar a “la pau”. No es pot tindre com a punt de mira la pau si no es basa en la veritat i la justicia.\nLes Corts Valencianes (17-9-97) demanaren al C.V.C. un dictamen, no un pacte, sobre les “qüestions llingüistiques”, en funcio de l’iniciativa presentada pel President de la Generalitat en el debat de Politica General des de dos principis inqüestionables. “nostra propia llengua duga nostre propi nom”, i “autoritat llinguistica propia”; que s’escamotegen en la presentacio de la demanda de les Corts.\nDes d’eixe moment assistixc a un proces que comença per la redaccio d’una convocatoria d’entitats, carta i anexos en catala, donant el mateix tractament a la Real Academia de Cultura Valenciana (que en unes atres autonomies tindria la maxima autoritat llingüistica) que a totes les demes, elegides sens haver determinat un criten previ de seleccio, i priorisant a les Universitats que han demostrat molt clarament que no reconeixen la llengua valenciana.\nDurant totes les compareixences he escoltat molt atentament totes les intervencions, especialment les d’aquelles entitats que defenen l’identitat de valencià i catala, havent trobat moltes asseveracions estereotipades, pero no m’han donat cap d’argument per a que puga canviar les meues conviccions contraries, fruit de l’estudi i del contacte i la comunicacio en els parlants naturals del meu poble valencià, no contaminats.\nQuan es va tractar d’establir la metodologia del debat intern per al dictamen, el 24-4-98, presente la peticio de que cal aclarir si l’objecte del dictamen es la llengua del poble o la catalana imposta per immersio, i el 4-5-98, demane que la primera i principal de les “qüestions llingüistiques” sobre les que ha de versar el dictamen ha de ser el conflicte llingüistic que existix entre:\nLa llengua que s’ha impost en l’ambit oficial, denominant-la tambe valencià pels qui la practiquen, que el poble distinguix perfectament de la seua.\nEste conflicte no l’ha creat el poble valencià, usuari de la llengua valenciana, ni la Real Academa de Cultura Valenciana, ni les associacions i escritors que hem vist en la seua normativa la concrecio mes exacta de la seua llengua. El conflicte ha aparegut quan s’ha volgut transformar la llengua valenciana, subsumint-la en la catalana, per mig d’una accio coordinada i dirigida.\nCom d’ordinari, la meua peticio s’escoltà sense tindre cap de reso per a modificar el pla de la comissio de govern, sense debatre-la ni donar arguments en contra. Quantes voltes he tornat a demanar el posar sobre la taula esta qüestio, ha passat lo mateix. En canvi, s’acceptà l’estructura del dictamen presentat pels srs. Lapiedra i Sanchis-Guarner.\nFinalment els Srs. Calomarde i Sanchis-Guarner presenten l’escrit que practicament es presenta com a text de consens, escrit en catala, sobre el qual es presenten multiplicitat de propostes per a que siga mes explicit el reconeiximent de la catalanitat del valencià. Hi ha en ell quatre apartats:\nEn el primer no apareix la denominacio “llengua valenciana , i està redactat de forma que no s’han de qüestionar atres denominacions (per eixemple, catala), lo qual es fals.\nEn el segon, es presenten les bases ortografiques del 32 com a Normes de Castello, eixemple de consens, quan les paraules del President de la Castellonenca de Cultura en la seua compareixença desvirtuen lo que es presentà com a fet historic. No va haver reunio, ni acta, ni està en l’archiu de la Castellonenca, sent solament una reunio informal d’uns quants, que despres demanaren firmes. 1 fon l’intent d’introduir les directrius de l’Institut d’Estudis Catalans.\nEn el tercer es diu que el valencià “forma part del sistema llingüiistic…”. Lázaro Carreter afirma que “el término sistema se utiliza como sinónimo de lengua”. Per tant, pot interpretar-se en el sentit de que si una part d’un sistema, no es un sistema, no es una llengua. Cosa inadmissible.\nEn el quart es propon la “creacio d’una entitat normativa”, carregant-se la que, d’acort en l’historia i el criteri comunament acceptat en totes les llengües espanyoles (Academia Espanyola, Academia Galega, Academia Vasca, Institut d’Estudis Catalans), es la que s’ha de reconeixer com a entitat normativa: la Real Academia de Cultura Valenciana.\nPot conjecturar-se que esta “creacio”, observant les caracteristiques que es proponen, els percentages, la dependencia perpetua de la primera designado, etc., es una entrega encoberta als actius invasors catalanisadors, que ara he conegut de prop.\n← Ordinari de la Missa en Llengua Valenciana\nConferència en el GAV de Toni Fontelles: “Els paisos catalans prenen cos” →\nagosto 20, 2018 Cultura Valenciana 0


ICV-EUiA revela noves irregularitats al Fantasyland de Blanes\nDiarigirona/ El grup d’ICV-EUiA de Blanes va revelar ahir noves irregularitats que s’haurien comès en el festival infantil Fantasyland celebrat a la Ciutat Esportiva de la localitat durant el Nadal i va anunciar que presentaran una moció en el proper ple perquè l’Ajuntament no contracti més l’organitzador de l’esdeveniment per haver demostrat no tractar bé els seus treballadors.\nDesprés de dies recollint informació, el portaveu del grup, Joan Salmeron, va explicar ahir nous detalls sobre el Fantasyland. Salmeron va revelar que, segons la informació recollida, l’organitzador només tenia permís de l’Ajuntament de Malgrat per repartir propaganda i no de la resta de pobles on ho va fer del Maresme, la Selva, el Baix Empordà i el Gironès. “Sembla ser que no en tenien ni a Blanes”, va afirmar Salmeron, que va comentar que això podrien suposar incomplir les ordenances.\nA més, a banda que els joves que van treballar al parc no tenien contracte laboral i un sou insignificant -com s’havia denunciat-, Salmeron va explicar que tampoc “no tenien les titulacions de monitor corresponent”, un fet rellevant tenint en compte que es tractava amb nens i nenes, va apuntar. I va recordar que l’organitzador, David Sance, va fer signar als joves que van treballar al festival “un document que manifestava que tots eren col·laboradors voluntaris”, malgrat comprometre’s a pagar-los 150 euros per deu dies de feina amb una jornada de deu hores.\nPer altra banda, Salmeron també va explicar un episodi que posaria de manifest la manera d’actuar de Sance. Segons va revelar el portaveu, durant el festival es va produir un accident laboral d’una treballadora de l’empresa de neteja subcontractada (CLECE), que en caure un plafó -que van muntar els mateixos joves- s’hauria tallat algun tendó d’un dit de la mà. I quan se li va demanar el certificat de l’assegurança, Sance “es va negar, al·legant que el mal se’l podia haver fet en qualsevol moment”, va explicar Salmeron, que va afegir que el va acabar facilitant “després de moltes pressions”. Uns dies més tard, però, Sance “volia denunciar a les treballadores de la neteja, al·legant un robatori de material”. Tot i que Sance “va recular” i no va denunciar, després que les treballadores demanessin les imatges de les càmeres de la Ciutat Esportiva, va explicar.\nPer tot plegat, des d’ICV-EUiA van anunciar que presentaran una moció al ple, on es demanarà que l’Ajuntament “no torni a concedir els espais municipals a David Sance, sota cap motiu, ja que aquesta persona no ha demostrat un tracte correcte cap als seus treballadors”. Es reclamarà també que el consistori demani a Sance “la còpia dels contractes legals dels treballadors”. I per últim, que doni les titulacions de totes les persones que van treballar al parc. Un cop tinguin la informació, ja decidiran si fan més accions, va apuntar.\nPosted in: Noticias | Tagged: ICV-EUiA revela noves irregularitats que es van cometre al Fantasyland de Blanes\nLa Policia Local de Blanes deté uns lladres infraganti\nRebuig a les noves zones blaves de Blanes


El primer equip de la Unión Llagostense es col·loca líder en guanyar el Manyanet | La Llagosta informa\nEl primer equip de la Unión Llagostense es col·loca líder en guanyar el Manyanet\nEl primer equip del Fútbol Sala Unión Llagostense s’ha situat líder després de guanyar dissabte per 3 a 5 a la pista del Manyanet Sant Andreu, que fins ara era el primer classificat. Els llagostencs arriben a la part més alta de la classificació al grup B de la Primera Territorial després de sumar la tretzena victòria seguida.\nEl partit entre els dos primers classificats va ser molt disputat. Els llagostencs van marcar primer, però, al descans, el resultat era d’empat a un gol. A la segona part, els de la nostra localitat es van tornar a avançar, però el Manyanet Sant Andreu va marcar dos gols seguits i li va donar la volta al marcador. En el darrer tram del partit, els llagostencs van ser superiors i van aconseguir tres gols que els van donar la victòria i el lideratge. Marc Fábregas va fer tres gols i Martín, dos.\nEl primer equip del Fútbol Sala Unión Llagostense és el nou líder amb 44 punts, dos més que el Manyanet Sant Andreu. El proper cap de setmana, els de la nostra localitat descansaran.\nD’altra banda, el segon equip del Fútbol Sala Unión Llagostense no va aconseguir el cap de setmana l’ascens matemàtic. Els llagostencs van guanyar a la pista de l’Imperial Sant Crist per 2 a 4, però el Montgat també va aconseguir el triomf.\nLa Unión B és líder amb 44 punts i, si el proper cap de setmana, derrota el Navàs, ja serà nou equip de Primera Territorial.


Archive for the ‘Casals’ Category\nEl Casal de Nadal 2016 es portarà a terme per part de DeTotsColors, els dies 23, 27, 28, 29 i 30 de desembre, i els 2,3,4 i 5 de gener.\nLa data límite per a lliurar la inscripció és el 9 de desembre. Adjuntem el díptic i els documents per fer la inscripció als següents enllaços.\ndíptic casal nadal 16\nPer a més informació, contacteu amb la Betlem o la Mònica.\nUn any més torna l’estiu i, des de DeTotsColors, us volen oferir el Casal d’enguany de l’escola d’Avià, en el que faran un viatge per la història de la mà de la Dra. Butterfly i la seva màquina del temps, on algunes activitats i jocs seran en anglès. La reunió informativa serà el 13 de maig a les 15:30 hores a la biblioteca de l’escola.\nEl Casal començarà el 22 de juny fins el 29 de juliol i del 30 d’agost al 10 de setembre. Les inscripcions seran per setmanes i el termini màxim per entregar-les serà el 24 de maig. Us adjuntem la informació referent del casal i la fitxa d’inscripció. Per qualsevol dubte, podeu consultar amb la Betlem o la Mònica.\nJa tenim les festes de Nadal aquí, i DeTotsColors ens ha preparat uns divertits casals de Nadal per els nostres nens.\nUs adjuntem la informació i la fitxa d’inscripció que cal omplir i presentar a l’escola abans de la data indicada en el díptic.\nPer qualsevol dubte podeu contactar amb l’AMPA o directament amb la Betlem o la Mònica, en els telefons que trobareu en la documentació.\ninscripció-casals de Nadal\nDins l’apartat ” Casals” us adjuntem la informació corresponent al Casal de Nadal d’Avià 14-15 que ens fan arribar des de DeTotsColors.\nIgualment, hi trobareu la fitxa d’inscripció i la fitxa mèdica.\nEsperem que gaudiu del Casal i de les Festes de Nadal.\nPROGRAMACIÓ CASAL D’ESTIU 2.013\nUs volem informar que cada setmana, dins l’apartat de Casals d’aquest bloc, penjarem la programació de les diferents activitats que es realitzen al Casal d’Estiu d’enguany.\nHelena i Agnès\nFULL INSCRIPCIÓ CASAL ESTIU 2.013\nDins l’apartat de CASALS d’aquest blog, ja teniu a la vostra disposició el FULL D’INSCRIPCIÓ correcte per tal que pugueu apuntar el vostres fills/es al CASAL D’ESTIU.\nRecordeu que el termini per entregar tota la documentació és el 28 de maig.


Bona temporada dels Falcons\nAra fem:Diades castelleresI després, a les 03:00 h.L'informatiu\tAra fem:L'estimada immortalI després, a les 00:00 h.Musical\tNotíciesRTV VilafrancaPublicitatProgramesProgramacióA la cartaRàdio en directePTV en directe\nInici Notícies Cultura Bona temporada dels Falcons\nEscrit per Josep M Soler\tdijous, 2 d'agost de 2012 15:13\tEls Falcons de Vilafranca porten un estiu molt actiu, assistint a Festes Majors que ja formen part del calendari anual de la colla.\nEl diumenge dia 22 de juliol els Falcons no van faltar a la festa major de Begues on després d'una lluïda cercavila hi van realitzar una actuació amb l'escala de 8, els cristos, amb un petit ensurt per la caiguda d'un pilar, una pira 5x5, un 3d6, la torreta i el pilar de 4 per sota net. El diumenge passat la colla repetia al Pla del Penedès, on van realitzar una molt bona actuació, destacant la primera escala de 9 de la temporada, que tot i despenjar-se poc després de carregar-la, va acabar de baixar sense problemes. L'actuació es va obrir amb un pilar de 5 aixecat per sota, seguit de l'escala, els cristos, la pira 6x5, la torreta, un 3 de 6 amb agulla, que també era el primer de la temporada, i la piràmide drets de 4.Aquest cap de setmana els Falcons marxen de festa major cap a les terres de Lleida, concretament a la població urgellenca de Rocallaura. A un mes de Sant Fèlix, els Falcons segueixen treballant força per poder portar el millor dels repertoris a la plaça. És per això que estan reforçant i incrementant els assajos. Per això els Falcons ja assagen tots els dimecres i divendres del més d’agost de les nou del vespre a les onze de la nit, davant del Palau Baltà, indret típic dels assajos estivals de la colla.A partir d'aquesta setmana comencen també els assajos de festa major petita, que són dimecres i divendres de dos quarts de nou a dos quarts de deu del vespre també davant del Palau Baltà.