‘With a little help from my friends’: dels Beatles a Joe Cocker passant per una sèrie d’èxit\nJoe Cocker va versionar la cançó dels Beatles i la sèrie ‘Aquellos maravillosos años’ li va donar encara una tercera vida\nImatge de la sèrie 'The wonder years', estrenada aquí com 'Aquellos maravillosos años'\nActualitzada el 10-05-2021 11:28\nL’estiu de 1967 uns Beatles cansats de gires internacionals i esgotats per la pressió de la Beatlemania, es van agafar un període de vacances per tal que cadascun d’ells pogués dedicar-se a projectes personals. Dos mesos més tard van retrobar-se a Londres per preparar un nou àlbum. Un treball que van titular Sgt. Peppers Lonely Hearts Club Band . Aquest curiós nom va ser una proposta de Paul McCartney que, en el transcurs d’un vol, va tenir la idea de fer una peça on cada Beatle tingués el seu propi alter-ego en un grup musical que va anomenar “La banda del Club dels Cors Solitaris”.\nL’afegitó del Sgt. Pepper’s se li va acudir en aquell mateix viatge en avió quan algú li va demanar la sal i el pebre de la safata del menjar. McCartney en comptes de ‘salt and pepper’ va entendre ‘Sergeant Pepper’ i aquell divertit malentès li va servir per convertir aquell nom cuinat a partir del dos ingredients en el personatge que encapçalaria el nom d’aquella banda imaginària.\nL’èxit amb els Beatles\nAquest disc està considerat no només com un dels millors treballs del quartet de Liverpool, sinó com un dels més influents de tots els temps. Va ser número 1 a gairebé totes les llistes d’èxits britàniques i americanes. I entre les seves cançons s’hi poden trobar peces tan emblemàtiques com With a little help from my friends . La cançó la van escriure Lennon i McCartney, que van insistir perquè fos Ringo Starr qui la cantés.\nLa lletra simula una conversa entre un cantant (part que interpreta Starr) i un grup de persones (i que són les frases que entonen McCartney, Lennon i Harrison). Inicialment, el tema s’havia de titular Bad Finger Boogie, fent referència al fet que Lennon va compondre’n la música sense poder fer servir el dit índex a causa d’una ferida, però finalment van optar per batejar-la com With a little help from my friends . El tema va ser tot un èxit des del moment del seu llançament i aquell 1967 va arribar al capdamunt dels principals rànquings musicals arreu del món.\nAl cap d’un any la cançó va tenir un nou ressorgiment gràcies a la versió que en va fer Joe Cocker. El cantant de Sheffield va fer una reestructuració radical d’aquell tema beatlià i la va convertir en un himne de soul. Però el gran salt de la versió de Cocker va arribar l’agost de 1969 quan, sent un desconegut pel públic americà, va captivar les prop de 250.000 persones que omplien els camps de la granja Bethel de Woodstock.\nUna sèrie de referència a finals dels 80\n20 anys més tard, aquesta versió de Joe Cocker es va convertir en el tema d’obertura d’una sèrie de televisió que va ser tot un èxit a finals dels 80: The Wonder Years . Estrenada a casa nostra com Aquellos maravillosos años , abordava alguns dels problemes socials i dels fets històrics ocorreguts als Estats Units entre 1968 i 1973 a través de les vivències d’adolescència del seu protagonista, Kevin Arnold.\nEl 12 de maig de 1993, després d’estar sis temporades en antena i recollir tota mena de premis i reconeixements per part de la crítica, es va emetre el seu darrer capítol. Molts la recordem amb nostàlgia. I per a gairebé tots la interpretació de With a little help from my friends de Joe Cocker ha quedat associada per sempre més en el record de tots aquells que van seguir-la.\n18è episodi: ‘With a little help from my friends’\nEscolteu el capítol 18 de Chelsea Hotel , el podcast de RAC+1 on expliquem les històries que s’amaguen darrere de les cançons de la nostra vida. Podeu escoltar-lo aquí mateix o bé a la plataforma RAC+1, a RAC1.cat o a l’aplicació de RAC1.\nEp18: The Beatles - With a little help from my friends - S'estrena el darrer capítol de la sèrie 'The wonder years' (12 de Maig de 1993)\nEn episodis anteriors... En altres capítols hem parlat de cançons d’artistes i grups com Neil Young, Leonard Cohen, Boney M, Nirvana, U2, Audrey Hepburn, The Pretenders, Bob Dylan, Queen, Prince o Whitney Houston.\nEp17: Crosby, Stills, Nash & Young - Ohio - Es produeix una massacre a la Universitat de Kent (4 de Maig de 1970)\nEp16: Whitney Houston - I Will Allways Love You - Neix Sadam Hussein (28 d'Abril de 1937)\nEp15: Janis Joplin - Me and Bobby McGee - S'estrena 'La Strada' de Fellini (21 d'Abril de 1957)\n28-04-2021 13:35 ‘CHELSEA HOTEL’\n‘I will always love you’: la cançó que Saddam Hussein va convertir en tema electoral\n21-04-2021 13:26 ‘CHELSEA HOTEL’\n‘Me and Bobby McGee’, el regal pòstum de Janis Joplin a Kris Kristofferson\n15-04-2021 18:04 ‘CHELSEA HOTEL’\n‘Sweet Caroline’, hit de Neil Diamond convertit en himne pels atemptats de Boston\n04-05-2021 19:13 ‘CHELSEA HOTEL’\n‘Ohio’, la cançó de Neil Young que recorda la massacre a la Universitat de Kent


El Casal Sa Fàbrica comptarà amb una alberg juvenil ~ Millorant Inca\nL'Ajuntament comana el projecte per habilitar l'edifici annexe i executarà enguany les obres\nEl Casal de Joves Sa Fàbrica ampliarà la seva oferta actual incorporant un alberg juvenil. Aquest espai s'ubicarà en l'edifici annexe al casal que es va recuperar el 2010 juntament amb les obres de tot el complexe. Ara bé, quedaven per realitzar les obres i equipament de tota la part interior.\nL'Ajuntament d'Inca ha comanat als Serveis Tècnics la redacció del projecte definitiu per poder utilitzar l'interior com a alberg. Així ho ha confirmat avui el batle, Rafel Torres, que ha visitat les dependències acompanyat pel tinent de batle i regidor d'Urbanisme, Felip Jerez i pel regidor de Joventut, David Devis.\nEl futur alberg juvenil compta amb una superficie construida d'uns 100 metres quadrats repartits en dues plantes. A la planta inferior s'hi ubicaran els serveis comuns de cuina, menjador i espai social. A la planta superior hi estaran situats els dormitoris.\nEn aquests moments només hi ha fetes les escales que comuniquen els dos pisos i l'enrajolat del terra. S'haurà de dur a terme la tabiqueria interior , instal•lar una cuina a més del mobiliari dels dormitoris i de la sala comú així com construir els banys. El pressupost de les obres voltarà els 20.000 euros.\nEls tècnics no han precisat el termini d'execució de les obres però es calcula que serà ràpid. De fet, el batle Torres ha apuntat que vol posar en funcionament el centre enguany mateix.\nPel que fa al sistema de gestió de l'alberg encara no està decidit i es contemplen diferents possibilitats. Ara bé, d'entrada no estarà obert sempre i s'usarà per a estades concertades de grups. L'alberg tendrà una capacitat per a una vintena de places.\nEl batle Torres ha manifestat que "aquest era un projecte que havíem assumit el compromís de dur a terme i que havia quedat aparcat, com altres, davant la prioritat de millorar la situació econòmica municipal".\nTorres creu que una instal•lació d'aquest tipus correctament regulada pot donar molt de joc i un servei molt important a la ciutat. De fet Torres considera que no s'ha de limitar només a grups de joves sino que també podria ser utilitzada per part d'altres col•lectius per a determinades estades a la ciutat.


QUAN HE DE VACUNAR AL MEU CA O EL MEU MOIX?\nEs comença a vacunar als cans a partir del mes i mig d'edat i als moixos a partir dels dos mesos.\nAbans de les vacunes és important fer una primera visita per assegurar-nos del bon estat de salut de l'animal, marcar una pauta de desparasitació i podeu aprofitar per consultar-nos qualsevol problema en l'educació.\nEls cadells es desparasiten abans de la primera vacunació, després als 15 dies i posteriorment cada 2 mesos fins als 6 mesos d'edat, a partir dels quals es desparasiten cada 3 mesos. També és important protegir-los contra puces i paparres.\nCADA QUAN PUC BANYAR AL MEU CA?\nEs recomana banyar-los una vegada al mes com a màxim. No hi ha cap pauta establerta, cal fer-ho quan fa falta. Es recomanable no fer banys durant la pauta vacunal, s'ha d'esperar 5 dies després de la vacuna per a poder banyar-los.\nES PODEN BANYAR ELS MOIXOS?\nNo hi ha cap impediment per banyar els moixos, però si no hi està acostumat des de petit és probable que no es deixi.\nDes de fa uns anys és obligatori identificar els animals amb un microxip, d'aquesta manera si el teu animal es perd és més probable que el puguis recuperar ja que la primera cosa que es fa en trobar un animal perdut es mirar si du el microxip, de ser així, el número de telèfon estarà registrat junt amb el nom del propietari de l'animal.\nEn el cas de les cusses depén de si són de races petites o grans. Les races petites són més precoces i poden tenir el primer zel a partir dels sis mesos, mentre que les cusses de raça gran tenen el primer zel a partir dels deu mesos o més. Les moixes poden tenir el primer zel a partir dels sis mesos.\nCADA QUAN TENEN EL ZEL LES CUSSES I LES MOIXES?\nLes cusses tenen el zel cada 6 mesos aproximadament, tot i que depèn de cada femella en concret. És important apuntar quan té els zels per detectar possibles anomalies.\nEls mascles no tenen el zel, però estan molt nerviosos si hi ha femelles a prop que ho estan.\nLes moixes, en la temporada del zel poden tenir uns quants zels seguits. La temporada de zel de les moixes comença amb els canvis d'estació, es a dir, a la primavera i a la tardor.\nHi ha dues maneres d'evitar el zel i per tant de que criïn: una és mitjançant un tractament farmacològic i l'altra és mitjançant l'esterilització, que consisteix en l'extirpació quirúrgica d'ovaris i/o matriu.\nTambé es poden esterilitzar els mascles, sobretot per tractar alguns problemes de comportament com el marcatge, encara que l'esterilització en mascles no assegura que el problema de comportament es resolgui.\nTant en mascles com en femelles, sobretot en femelles si s'esterilitzen abans del primer zel, els redueix drasticament l'aparició de tumors de mames o en testicles, entre d'altres.\nCOM HE D’ALIMENTAR EL MEU CA O MOIX?\nLa millor manera d'alimentar el nostre animal és donar-li pinso de qualitat, ja que porta tots els nutrients que necessiten, també és més fàcil controlar l'aparició de sobreprés, ja que podem dosificar la quantitat de pinso diària que necessiten.\nQUANTES VEGADES AL DIA LI HE DE DONAR MENJAR?\nQuan són cadells cal repartir la dosi diària en tres vegades. Els adults de races petites poden menjar dues vegades al dia, en races grans podem donar de menjar només una vegada, encara que es millor donar-lis dues.\nCal premiar-los quan facin una cosa ben feta, amb alguna llaminadura o amb carícies, quan facin alguna cosa mal feta és suficient dir “NO”, aixecant el to de veu i no fer-li cas durant una bona estona. Cal tenir en compte que si no es renyen just al moment no entenen perquè se'ls renya.\nÉs important que tota la família es posi d'acord amb les normes que ha de seguir el nostre animal.


“La criança és el vincle que enllaça a cada un dels éssers que poblen el teixit comunitari. Criar és cuidar, cultivar, emparar, protegir, ajudar, assistir, alimentar, alletar, sustentar, mantenir, encarinyar-se, conversar, cantar….”, explica l’antropòleg i educador Rengifo Grimaldo*. La criança és un fenomen universal, un procés d’acompanyament que introdueix els nadons en el seu nou entorn social i natural, sent alhora l’inici del seu desenvolupament personal. Revestit de diverses formes i creences, la criança depèn de la cultura d’origen, i és precisament per apropar-nos a aquesta diversitat cultural que tres mares de diferents continents van prendre la paraula al Workshop “Criances. Formes de ser mare, mirades des de la diversitat cultural”.\nPonents de luxe com la Bombo Ndir de Senegal, la Sughra Bibi de Pakistan i la Katerine Olivares de Colòmbia van poder dirigir-se a més de 40 assistents interessades en la temàtica, van explicar la concepció de la criança en cadascun dels seus països i van transferir també pràctiques concretes. Tot i que podeu consultar les intervencions de cadascuna d’elles en la relatoria adjunta, destacarem aquí algunes de les seves aportacions.\n“En la cultura africana, ser mare és reconèixer la feminitat de la dona. Quan una dona no té fills, se li busca algun fill/a perquè totes les dones es consideren mares dels nens de la comunitat”, comenta la Bombo. Des d’aquesta cosmovisió, ser dona i ser mare són dues condicions inseparables que no depenen d’una mateixa sinó del grup social, que hi juga un paper fonamental. Els fills/es no son només dels progenitors biològics, la família que se’n responsabilitza és una família extensa, i el rol de les àvies serà molt rellevant. Fins i tot durant la gestació, comenta la Bombo, les mares no diran que estan embarassades perquè no consideren que el fill els hi pertanyi fins després de 7 dies del naixement, el moment en què se li atorga un nom (una identitat social). Fins llavors, la criatura és considerada un regal de Déu o dels Déus, i no es considera com un ésser “pertanyent” a la mare. La visió transcendental i col·lectiva es diferencia doncs de la concepció occidental centrada en la família nuclear i en una certa connotació de “propietat”.\nDe fet la criança dins d’un context de família extensa també és important tant a Colòmbia com al Pakistan. Les tres mares coincidien a l’explicar que els nadons passen de mans en mans, que sempre estan en contacte amb algú de la família i rarament estan sols. Els cotxets no són accessibles ni necessaris, i el contacte corporal entre el nadó i els adults és continuat. Parlem d’un estil de criança amb un “alt contacte”, diferenciat de l’estil occidental majoritari conegut com de “baix contacte”. En el cas del Pakistan, “fins als 3 o 4 anys és molt normal que el nen dormi amb la mare o el pare, si no han tingut un altre bebè”, explica la Sughra. El collit és una pràctica generalitzada que precisament està generant alguns conflictes entre mares pakistaneses i centres sanitaris dels països d’acollida: “En algunes ocasions els pediatres recriminen a les mares el collit, perquè consideren que els nens han de dormir separats”. La Sughra, com a mediadora cultural, intercedeix en aquestes ocasions per tendir ponts entre diferents visions culturals.\nUn altre punt en comú explicat per les 3 mares és el paper de les àvies durant els 40 dies després del part. Son elles les encarregades d’ocupar-se de la mare i del petit nadó, garantint la transferència generacional de coneixements. A Colòmbia serà la mare de la mare qui s’encarregui de banyar el bebè, curar-li el melic, ensenyar què se li ha de donar de menjar en la transició cap als sòlids…i deixar que la mare reposi durant la quarantena. En el cas de Colòmbia, i a diferència del Senegal i Pakistan, els pares de les generacions actuals també es mostren molt participatius en les cures, el transport, etc., esdevenint progressivament actors actius de la criança (a Senegal i Pakistan, en canvi, els pares treballen fora de casa i són els encarregats de portar diners al nucli familiar).\nL’alletament a demanda també és una altra realitat habitual en els tres contextos. “Donar el pit és un acte molt sagrat. En l’Islam la mare ha de donar el pit durant dos anys”, explica la Sughra. En els casos de Pakistan i Senegal, es dóna el pit cada vegada que el nadó ho reclama, i mai es fa des d’una posició horitzontal sinó que ho fan assegudes. Es considera important respectar el ritme natural del nadó tant en el menjar com en el dormir: “Valorem molt que els nens dormin més que les persones adultes, que dormin més del què els hi toca. I no el despertem fins que no ho fan per ells mateixos, ni per donar-li el pit ni res”, explica la Bombo.\nEntre moltes altres explicacions, entre trets en comú i particularitats de cada context cultural, finalment les ponents van mostrar algunes pràctiques rellevants de la seva cultura. Com podeu consultar en aquest vídeo, la Katerine va mostrar com es fa un coixí de llenties per prevenir la plagiocefàlia, la Bombo va ensenyar com es realitzen els massatges corporals durant els 3 primers mesos de vida i com s’utilitza el mocador del naixement per transportar el nadó, i la Sughra es va centrar en explicar com es va integrant l’espiritualitat al recent nascut des del moment del naixement.\nVam acabar el Workshop satisfetes de la proposta, i convençudes de què converses d’aquest estil reclamen moltes més hores i més espais per l’intercanvi. L’interès de les mares de Barcelona va desbordar tota expectativa, i va deixar palesa l’obertura existent i les ganes d’aprendre d’altres formes de criança que poden enriquir el nostre model.\nVídeo resum del Workshop Criances\nMassatges dels nadons (Senegal) – Le massage du nourrisson\nPreparació de la Mazamorra de platano verde\nPàgina del Grup d’Estudi Transcultural del Parentiu de la Universitat Autònoma de Barcelona\nRelatoria del workshop “Criances”\n“Diferències culturals en les pràctiques d’educació dels infants. El que ens poden ensenyar les famílies asiàtiques”, article de Frances Mc Clelland Insitute.\n“Universalisme del vincle mare-infant i Construcció cultural de les pràctiques de maternitat. Un estudi comparat de pràctiques franceses, maliens i malgaches”. Article de Vanessa Ficarra, Aminata Thiam i Dominique Vololonirina.\nGROSS-LOH, Christine (2014) Parenting Without Borders: Surprising Lessons Parents Around the World Can Teach Us, Ed. Penguin.


Projecte matemàtic a 1r d’ESO: Poliedres gegants – INS Arquitecte Manuel Raspall\nHome El Raspall per un forat (ESO), Vídeos i reportatges Projecte matemàtic a 1r d’ESO: Poliedres gegants\nEls alumnes de 1r d’ESO han estat treballant diferents aspectes matemàtics. Quina millor manera per saber i saber fer que contextualitzar els aprenentatges a la realitat. Amb en Santi Vilches i la Maite Gorriz el nostre alumnat ha pogut gaudir de manera cooperativa de la construcció de diferents poliedres gegants amb un metre de costat. Podeu gaudir-ne del resultat. Espectacular!!!\nCliqueu la imatge per gaudir del reportatge fotogràfic:


Més informació sobre RiuApp\nProjecte Rius estrena una nova eina que vol facilitar al voluntariat el registre de les dades obtingudes a través de la inspecció fluvial: l’app per a mòbils i tauletes RiuApp.\nAquesta aplicació es pot descarregar a través d’Apple Store y Play Store. Cal tenir en compte que per entrar a l’aplicació cal ser voluntari o voluntària del Projecte Rius, ja que són necessiaries les claus d'accés.\nEl funcionament de l’aplicació és senzill i intuïtiu. De tota manera, hem creat un breu tutorial per explicar-vos el procés d’entrada de dades, i alguna sorpresa més! Teniu disponible el vídeo al final d’aquest article i al canal de Youtube de l’Associació Hàbitats.\nL’aplicació és una col·laboració amb el FEHMLab de la Universitat de Barcelona, grup de recerca creador de RiuNet, amb qui compartim la passió per la conservació dels rius i amb qui estem creant una base de dades conjunta sobre l’estat dels rius i rieres de Catalunya.\nL’entrada de dades a través de la web del Projecte Rius segueix disponible per a tots els grups que ho prefereixin. Hem aprofitat la creació de l’aplicació per renovar aquest web que, tot i que ja es pot utilitzat per al registre de dades de les inspeccions, encara estem acabant de posar a punt i properament tindrà disponibles totes les funcions.\nEsperem que les noves eines us siguin útils, i us recordem que estem a la vostra disposició en cas que tingueu qualsevol dubte.


L’ADA considera l’informe sobre l’avortament com una porta per a la despenalització - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL’ADA considera l’informe sobre l’avortament com una porta per a la despenalització\nL’associació ha analitzat el document i considera que dóna “una opinió inequívoca” per a la convivència entre la Constitució andorrana i la legalització de la interrupció voluntària de l’embaràs\n15/12/2021 (14:30 CET)\nLa nova Junta de l'Associació de Dones.\nL’Associació de Dones d’Andorra (ADA) s’ha pronunciat pel que fa a l’informe sobre l’avortament, que els van facilitar des del Govern i que han analitzat en profunditat. La seva opinió ha estat clara i concisa, afirmant que el document dóna una “opinió inequívoca de la convivència de la Constitució andorrana amb la legalització de l’avortament, si bé apunta límits institucionals”.\nDesprés de la seva primera reunió oficial de la nova junta directiva, l’ADA ha deixat clar el seu posicionament oficial amb relació a l’informe jurídic encarregat pel Govern sobre la interrupció involuntària de l’embaràs. Amb una anàlisi exhaustiva, l’ADA ha afirmat que la convivència entre l’avortament i la Constitució podria ser possible. A més, s’ha mostrat convençuda que la diferenciació entre fetus i embrió pot obrir la porta a la despenalització, i no només en els tres supòsits bàsics.\nD’altra banda, l’ADA assegura que entén els elements institucionals i polítics que es mencionen a l’informe i que podrien frenar la despenalització. La seva posició al respecte és que “no és el seu debat, ja que el seu objectiu és la defensa dels drets de les dones, que mai poden ser inferiors a aquestes consideracions”. Per tant, considera que el document és un reforç a la demanda de la legalització de l’avortament, almenys en els tres supòsits bàsics “i com a primer pas”.\nL’associació ha volgut destacar que ha estat un “acte de transparència” per part del Govern lliurar l’informe a l’entitat. Així mateix, ha valorat positivament la creació del Servei d’Atenció a la Dona, que permet donar suport a les dones que volen avortar, i ho considera “un pas necessari i molt important”.\nEn aquesta reunió també es va acordar que la nova representant de l’ADA a l’assemblea general de la Comissió Nacional andorrana per la UNESCO serà la vocal de relacions internacionals, Clàudia Cornella.


Vols comprar Asolo Nucleon Goretex Vibram? No busquis més! trekkinn t’ofereix una gran varietat en Sabates de la millor qualitat. Descobreix les últimes promocions de Calçat home a trekkinn. Amb la total qualitat i garantia de Asolo, els articles de Sabates també estan disponibles amb vàries talles i colors. Troba tot el que necessitis per practicar esport en un sol lloc!


Carrers il·luminats més importants on trobar-los | 7TeleValencia\nCarrers il·luminats més importants on trobar-los\nConeix on es troben els principals carrers il·luminats que no has de perdre't aquestes falles.\nEl concurs de carrers il·luminats és un dels elements característics de les Falles pel qual moltes falles aposten . Existeixen dues categories; la categoría A on enguany participen 6 comissions falleres i la categoria B en la qual moltes comissions competeixen per portar-se els millors premis.\nAmb la principal novetat que no es realitzarà espectacle d’encès en les principals falles de la categoria A, a excepció de la Falla Avinguda Malva-rosa-A. Pérez Cavite, les falles continuen apostant per il·luminar els seus carrers, com un element més per a atraure visitants als seus carrers.\nEls principals carrers que van inaugurar la seua il·luminació ahir dia 8 de març, les podem trobar en el barri de Russafa, el com comunament ja coneixem com el barri de la llum:\nLa Falla Sueca-Literat Azorín manté la seua aposta sostenible i conciliadora amb el veïnat a través de l’empresa cordovesa d‘il·luminació Ximénez.\nCelebra enguany el seu encès número 60, pionera en el concurs i repeteix de nou, i ja van 47 anys, amb l’empresa d’il·luminació Ximénez.\nEl projecte és un homenatge al **Parc Central i comptarà amb 31 arbres de quasi 10 metres d’altura i un total de 470.000 leds.\nFalla Cádis- Centelles\nLa falla Cadis- Centelles participa enguany en la categoria d’or i presenta un muntatge molt acolorit i de nova creació, en el qual un total de trenta arcs il·luminaran la demarcació.\nFalla Cuba- Literato Azorín\nDesprés del comunicat que va presentar dilluns passat, i la seua intenció de no realitzar el muntatge al qual ens tenia habituats, la falla Cuba- Literat Azorín presenta un projecte menys agressiu amb l’entorn a través de l’empresa Elecfes de Múrcia.\nPerò no solament Russafa s’encarrega d’engalanar els carrers i omplir-les amb tot tipus de combinacions de llums per a delectar la vista, fora d’aquest barri trobem tres falles que també participen en el concurs (dos d’elles en la categoria A) i que instal·len una vertadera obra d’art digna de ser visitada.\nFalla Carrera Malilla- Ingeniero J. Benlloch\nLa comissió de Quatre Carreres continua apostant pel seu projecte ferm i trencador en el concurs de carrers il·luminats.\nFalla Malvarrosa Ponz- Cavite\nAmb el lema Malva-rosa il·lumina’t la Falla Malva-rosa- Ponz Cavite manté el seu espectacle d’encesos, amb el següent horari:\nI en la categoria B, trobem una falla que continua apostant per la il·luminació, la falla Duc de Gaeta- la Pobla de Farnals, amb un projecte trencador de l’empresa Elecfes de Múrcia\nRussafa s’apaga en Falles


Circuit d’Slackline – Anigami parc\nEl circuit d’slackline o d’equilibri és un recorregut d’iniciació i perfeccionament de la disciplina d’equilibri sobre corda o cinta plana. 6 itineraris amb dificultats diverses et permetran, començant de zero, iniciar-te en aquests disciplina de moda i posar a prova el teu equilibri.\nNo et calen coneixements previs per realitzar l’activitat, un dels nostres instructors et farà curs bàsic perquè puguis continuar l’activitat de forma autònoma i anar progressant segons el teu ritme. no hi ha límit de temps en aquesta activitat.\nL’activitat es pot realitzar de forma individual (5 € pels menors de 14 anys i 10 € pels majors) o bé com una de les activitats incloses dins dels Forfaits d’Aventura que els pots trobar en diversos formats a partir de 10 €.\nAbans de realitzar l’activitat caldrà signar un descàrrec de responsabilitat em el qual el participant assegura que està en bon estat físic, que assumeix els riscos i que se’n fa responsable.\nESPAÑOL (actividad bajo su responsabilidad)\nCircuitos de Slackline: circuitos de equilibrio sobre cinta plana\nEdad: a partir de 8 años (los menores deben estar supervisados por un adulto)\nAyudar al participante desde el suelo\nSeguir los diferentes niveles de dificultad\nAbandonar la actividad en caso de tormenta\nENGLISH (unsupervised activity: it is at your own risk))\nSlackline circuits: walk or balance along a suspended length of flat webbing\nAge: from 8 years old (children must be accompanied and supervised by an adult at all times)\nHelp the participant from the ground\nFollow the levels of difficulty\nIn the event of stormy weather, a breakage of any component or when safety is compromised, please evacuatei posar


La productivitat laboral global motivada per la revolució tecnològica es va desaccelerar en el període 2013-2016, amb un creixement de l'1,8% davant del 2,6% registrat en el període previ a la crisi (1996-2007), segons un estudi de CaixaBank Research. D'acord amb l'informe "Canvi tecnològic i productivitat", aquesta situació té un impacte directe sobre el benestar de les persones, mentre que repercuteix sobre els seus salaris i condicions de vida.\nL'estudi xifra en 8.400 dòlars anuals (6.800 euros) la pèrdua salarial dels treballadors nord-americans per l'alentiment en 8 dècimes del creixement de la productivitat laboral. A més, calcula que en la pròxima dècada percebran un 20% menys a allò que rebrien d'augmentar la productivitat als nivells previs a la recessió.\nA Espanya, no obstant això, el comportament cíclic de l'augment de la productivitat va ser a la inversa, ja que va augmentar mentre en altres països disminuïa i va créixer en nivells pròxims a l'1% durant tot el període. Per al director de Macroeconomia de CaixaBank Research, Oriol Aspachs, no es tracta d'una bona notícia ja que sorgeix per la dualitat del mercat laboral espanyol, amb treballadors indefinits més protegits davant de l'acomiadament dels temporals, el que va provocar que l'ajust es fes a través del factor treball.\nSegons el seu parer, això implica adaptar el sistema educatiu a les necessitats del mercat laboral, derivar la inversió a actius intangibles, així com fomentar els canvis en l'estructura productiva i en la difusió de les noves tecnologies, perquè els seus beneficis arribin a totes les empreses.\nL'informe constata que hi ha una dualitat entre un grup d'empreses molt productives amb elevada inversió en capital intangible, mentre que hi ha altres amb baixa productivitat i una despesa inferior. L'impacte en l'ocupació serà positiu, gràcies al major protagonisme de les noves professions derivades dels canvis tecnològics, que es traduiran en millors oportunitats salarials.


Literatura | Mataró Ràdio\n"El navegant", una novel·la d'aventures amb les llengües com a protagonistes\nel navegant, Joan-Lluís Lluís, Literatura, llibre, novel·la picaresca, Proa, Cultura\nDòria Llibres acull aquest divendres a la tarda la presentació del llibre “El Navegant”, obra de Joan-Lluís Lluís, un autor francès en llengua catalana. Una història de llengua i sobre llengües ambientada en ple segle XIX a Perpinyà. El seu protagonista és un curiós personatge amb un do força...\n"Una literatura oberta al món", eix del nou cicle de conferències d'Omnium\ncicle, Literatura, omnium, Cultura\nÒmnium Cultural engega la dinovena edició del cicle Llegir la literatura. Aquest any centrat en els efectes que ha tingut en les lletres catalanes l’arribada de persones de múltiples procedències. El president d’Òmnium a Mataró, Antoni Pous, apunta que la successió de processos migratoris que s’han...\nLiteratura, poesia, Cultura\nMataró ha d’assumir que Josep Punsola ha estat el més gran poeta de la història de la ciutat. Així ho ha assegurat Jaume Vellvehí, historiador i president del Grup d’Història del Casal, en el marc del primer acte del centenari del naixement del poeta, una xerrada al saló de sessions de l’ajuntament...\nEl premi Helena Jubany obre les bases de la sisena convocatòria\nS’obre la convocatòria del VI Premi Helena Jubany. Recordem que l’objectiu d’aquest concurs literari és presentar narracions curtes o reculls de contes amb la intenció de ser explicades. El premi el convoquen per segona vegada el diari Ara i l’associació Helena Jubany i Lorente amb el suport de l’...


1999 “El futur ja és ací” - NOSAL3 en som + de tres\n1999 “El futur ja és ací”\nSí amics i amigues, fa deu anys apareixia publicat (millor dir fotocopiat) el número 4 de la revista en la qual s’inspira aquest bloc, NOSAL3, amb portada feta en col·laboració entre els qui escriuen a aquestes pàgines i Llapissera, i que teniu ací al costat.\nLes energies i les ganes de recordar el passat, de reivindicar el present i de lluitar pel futur no són les mateixes que aleshores, han estat matisades pel sistema productiu i educatiu en el qual estem immergits i, malgrat el desencís, encara queda una mica de caliu per on poder canalitzar la frustració que sentim…\n… perquè que és, sinó frustració, veure com els drets assolits per la classe treballadora amb lluita, esforç i fins i tot morts, estan essent derogats en nom de la crisi.\nEscoltar els bancs acusar la població d’haver provocat la crisi ens ha posat de volta i mitja. Les dades de l’atur (hui dia ens comptem entre els aturats) fan que el futur que tant anhelàvem el trobem més fosc que mai. En compte d’avançar creguem que estem retrocedint i les forces per continuar amb la lluita pels drets i llibertats estan més corsecades que mai.\nPerò encara quedem uns quants que pensem que no s’ha de tirar la tovalla. Cal seguir fent com si la situació fos la millor de les possibles (què difícil) i anar empentant per recuperar els drets i les llibertats que tanta sang han costat als nostres antecessors.\nAmb esgarrifaça, contemplem com reviscolen els antics feixismes, disfressats per semblar el que no són, culpant a les esquerres i als immigrants (quantes vegades obliden que nosal3 ho fórem) de tots els mals que assoten la nostra societat.\nDesprés d’aquestes reflexions que pensem ens fem tots aquells que encara pensem que la societat ha de tendir a ser igualitària, llibertària i amb oportunitats per a tothom, passem a contar el nostre abandó de la plaça d’interins que teníem a Tarragona.\nDesprés de signar uns quants contractes, dels quals només hem pogut treballar en dos, d’anar amunt i avall amb maletes i trens i autobusos, de patir fred i de cercar un lloc on dormir, hem decidit tornar cap a casa. La il·lusió amb la qual començarem a treballar en l’àmbit educatiu ha donat pas al desencant pel sistema educatiu, viciat amb tots els defectes que observem per tot arreu. Les lleis no tenen res a veure amb la realitat social a la qual pretenen encorsetar.\nA més, ja no ens sembla que la gent siga tan bona com deia Rousseau. Un dels altres motius que ens han fet abandonar, de moment, ha estat la fràgil salut dels pares, la necessitat tenir a l’abast alguna persona amb la qual poder tenir una relació que saps com és i no estar pendent de no parlar de segons quines coses…\n… i a més, des d’ací (des del poble) podem encara lluitar i fer el possible per regenerar la societat.\nNo li hem dedicat gaire temps a aquest comentari (per fi, un) i se’ns queden moltes coses encara per dir, però tot vindrà. De moment hem demanat tornar a treballar a Correus i sembla que no trigaran a avisar-nos per fer la nostra feina, ahir ens vam tornar a apuntar a l’atur (de poc ens serveix, ja que de les moltes vegades que ens hem apuntat, mai, però MAI, ens han oferit un treball, sempre ens l’hem hagut de buscar nosal3.\nEsperant que aquestes línies no us facen defallir, us encoratgem a continuar lluitant, entre tots podrem fer una societat més justa i solidària.


Transparència - Suport Castellar- Salut Mental\nSuport Castellar Salut mental\nL’associació treballa des del 1998 per a la salut mental. Sota el nom de Suport Castellar Associació de Familiars de Malalts Mentals, comença a treballar per donar resposta i atendre els familiars de persones que tenen un diagnòstic de salut mental. 19 anys després l’entitat ha anat creixent i actualment ofereix fins a sis serveis.\nServei d’atenció a les famílies SAF\nAtenció integral AI\nAmb Experiència Pròpia AEP\nL’any 2013, Suport Castellar AFMM rep la màxima distinció que atorga el govern municipal de Castellar del Vallès, La medalla de la vila.\nSuport Castellar AFMM és declarada entitat d’utilitat pública l’any 2014.\nL’associació canvia de nom i el seu logotip l’any 2015, Suport Castellar AFMM passa a anomenar-se Suport Castellar Salut Mental (Podeu trobar més informació al respecte anant a l’apartat “L’entitat” del menú principal o fent clic aquí.)\nEn compliment de la Llei 19/2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern s’adjunta l’informe d’auditoria.\nTota la informació aquí present pot ser descarregada, pots demanar més informació de manera presencial a la nostra seu, c/Església s/n, Castellar del Vallès (Barcelona) 08211. També pots trucar al 93 715 89 90 de dilluns a divendres de 10 a 13h.


Conveni col·lectiu de treball del sector del comerç minorista de productes d'alimentació, d'ultramarins i queviures de la província de Tarragona. Text - Convenios Colectivos Resumidos\nConveni col·lectiu de treball del sector del comerç minorista de productes d’alimentació, d’ultramarins i queviures de la província de Tarragona. Text\nCódigo de Conv. Núm. 43100025012015\nArticle 1 Àmbit territorial\nAquest Conveni és d’aplicació obligatòria a la demarcació o comarques de Tarragona, per a tots els centres de treball de les empreses afectades, fins i tot en aquelles el domicili social de les quals es trobi en una altra província.\nArticle 2 Determinació de les parts\nAquest conveni col·lectiu de Treball del sector de detallistes de l’alimentació, ultamarins i queviures de la provincia de Tarragona es pacta entre, d’una part la Confederació Empresarial de la Provincia de Tarragona, (CEPTA), i de l’altra, la Federació de Treballadors de Serveis, Mobilitat i Consum de la UGT de Catalunya (FeSMC-UGT) i la Federació de Serveis de CCOO de Catalunya.\nArticle 3 Àmbit personal\nAmbit funcional Queden inclosos dins l’àmbit d’aquest conveni, tots els treballadors que prestin serveis per compte aliè a les empreses compreses en el mateix.\nTotes les referències a «treballador» s’entenen sense diferència de gènere, excepte aquells casos en els que, expresament, es pugui establir alguna diferencia legítima per raó de gènere.\nLes estipulacions del present conveni afectarán a la totalitat de les persones treballadores i empreses dedicades a l’activitat de detallistes d’alimentació en establiments tradicionals coneguts per colmados, comestibles, ultramarins i similars.\nArticle 4 Vigència\nAquest Conveni entra en vigor a tots els efectes el dia 1 de gener de 2016 sigui quina sigui la data de la seva publicació en el Butlleti Oficial de la Provincia de Tarragona.\nArticle 5 Diferències salarials, per aplicació retroactiva\nLes diferències salarials o endarreriments que s’hagin meritat en virtut de la retroactivitat de la vigència del conveni, s’abonaran per les empreses en el termini màxim d’un mes, a partir de la data de la seva publicació en el Butlleti Oficial de la Provincia de Tarragona.\nArticle 6 Durada\nLa durada d’aquest Conveni és de tres anys, des del 1er de gener de 2016 fins al 31 de desembre de 2018.


Factoria d’Innovació de les Illes Balears | Blog de Contrafort Arquitectura\nContrafort Arquitectura hem estat una de les 17 empreses seleccionades per la Factoria d’Innovació de les Illes Balears com a beneficiària d’un Programa d’Entrenament Individualitzat.\nLa Factoria d’Innovació de les Illes Balears és un Centre d’Excel·lència dedicat al desenvolupament del potencial innovador de les pimes i organitzacions empresarials de la nostra comunitat.\nEstà promoguda per l’Escola d’Organització Industrial (EOI) i la Conselleria d’Economia i Competitivitat de les Illes Balears; i cofinançada pel Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER), pel Ministeri d’Indústria, Energia i Turisme i la Conselleria d’Economia i Competitivitat de les Illes Balears. Aquesta factoria té com a objectiu facilitar a les empreses la posada en marxa de projectes innovadors, que contribueixin a dinamitzar la seva activitat empresarial i millorar els seus processos de producció i gestió, afavorint la implantació d’iniciatives innovadores.\nIgual que en un centre d’alt rendiment esportiu o en un gimnàs, les empreses que participin en el programa tendran un Entrenador personal (un consultor expert en innovació), un Pla d’Entrenament individual i una programació d’activitats a desenvolupar de manera progressiva i adaptada al seu múscul innovador.\nAquest programa, que tendrà una durada d’entre 6 i 8 mesos, permetrà a les empreses:\n– Millorar i consolidar el seu potencial innovador.\n– Millorar la seva competitivitat reforçant les seves capacitats d’innovació i promovent el desenvolupament d’actuacions conjuntes en matèria d’innovació.\n– Millora tecnològica dels seus processos i del valor afegit dels seus productes.\n– Desenvolupament d’activitats innovadores, individuals o consorciades, en un àmbit autonòmic, nacional o internacional.\nEsperam que aquest programa sigui molt profitós i poder aprendre moltes coses, vos anirem informant!\n← Productes de neteja\nFORMACIÓ: Curs monogràfic sobre calç →


Josep M. Valls, un segle de franciscanisme viu | Catalunya Religió\nPer Catalunya Religió. Dll, 26/06/2017\n(Glòria Barrete –CR) Condensar en unes línies la vida d'una persona de quasi cent anys de vida resulta sovint difícil i incomplet, però necessari. "Als vells se'ns atén poc, tenim la dèria com a societat que fem nosa", afirma el franciscà més gran de la província, Josep M. Valls. L'entrevistem al convent dels franciscans del carrer Santaló a Barcelona, en motiu de la publicació de part de les seves Memòries com a missioner a l'Amèrica Llatina, però en realitat aquesta és l'excusa per conèixer una mica millor què va portar un català de Reus als anys cinquanta a ser missioner.\nEn Josep M. Valls té ja minvada la salut. Ha perdut oïda i té problemes de mobilitat, però això no l'impedeix atendre'ns i dedicar-nos una estona per fer memòria d'allò que ell va fer i que és exemple del que han fet i fan molts altres religiosos i religioses, donar la vida als altres. Va néixer a Reus i va discernir la seva vocació durant la guerra civil, sent soldat.\nUn cop professat com a franciscà, la vida el va portar a les missions. Després d'haver passat set anys a l'Argentina, missionant per una extensió d'uns dos mil quilòmetres, la següent destinació serà el Perú, objecte del seu llibre Memòries que acaba de publicar. El franciscà Luis Arroyo, Vicari Apostòlic de Requena al Perú ve a l'Estat Espanyol pels volts dels anys cinquanta intentant pescar algunes vocacions per atendre pastoralment el seu territori. Troba dos franciscans i cinc Franciscanes Missioneres de la Nativitat de Nostra Senyora , entre els quals en Josep M. Valls, i el novembre de 1959 el convent de Santaló acull la festa d'investidura missional. Un altar portàtil obsequi d'uns sabadellencs, llibres i roba, repartits en dos baguls, va ser tot l'equipatge que va embarcar rumb al Perú.\n"Al principi érem molt pobres però posteriorment ens vam poder fer una casa d'estil modern i les monges també, el llibre recull el canvi de barraca a casa". Les monges eren franciscanes Missioneres de la Nativitat de Nostra Senyora, les va cridar el bisbe que buscava missioners. Portaven la part de les escoles i de la posta sanitària. En aquell territori ni un metge, els indígenes s'havien de fiar del ragatón, "i aquell pobre home amb herbes mira d'arreglar alguna cosa, però segons deien les monges, mata més gent que no pas cura".\nCom es va fer frare?\nTenia una germana que era molt franciscana i visitava un convent de monges clarisses a Reus. Finalment ella es va fer monja i em donava revistes sobre Sant Francesc. La meva vocació, però, va sorgir en plena guerra civil a Agramunt sent soldat. Estàvem a Berga i ens van portar un got de vi, cosa que no feien mai, i vaig pensar que potser el Nadal era a prop. Ens van portar a tots en camions a Agramunt. Jo estava a transmissions i no portava arma. A Berga havíem instal·lat telèfons a totes les companyies del nostre batalló, però a Agramunt no teníem res de res. L'únic sistema era el vell, agafar el parte que donava el capità de la companyia i portar-lo al batalló, i del batalló a la companyia. Però això era molt a prop del front, a pocs metres, i portant aquell paperet vaig estar tot el dia sentint xiular les bales, per aquí, per allà... però ho havia de fer.\nCap bala el va tocar?\nCap bala em va tocar, ni mort ni ferit. Això per què serà? vaig pensar; Déu volia que fos missioner. I allà van començar totes les meves aventures de missions a Amèrica del Sud.\nComença així el seu procés vocacional?\nComenço a estudiar al seminari de Tarragona, les matemàtiques durant quatre anys les vaig fer per lliure, i les de Filosofia intern al seminari. Vaig escriure al provincial dient-li que estava estudiant allà i que em volia fer franciscà. Ell em va dir: 'acaba el curs i quan l'acabis vine'. Vaig acabar el curs i em van portar a fer el noviciat al seminari de la Bisbal i després vaig acabar la carrera a Berga.\nComença la seva etapa com a missioner a l'Amèrica Llatina a l'Argentina\nMissionàvem a diferents pobles de l'Argentina. Hi ha bons cristians, bons catòlics, una mica de tot. Nosaltres hi vam viure molt bé. Ateníem els indis Chames, parròquies argentines i els indis Coyes.\nExpliqui'ns com són aquests indígenes\nEls indis Chames estan dins la selva, en regions de rius afluents de l'Ucayali. Tenen llengua pròpia i envien els fills a l'escola on hi ha una mestra, bilingüe, per educar bé els petits. Com que han estat foragitats dels altres indígenes civilitzats, s'han espavilat i tenen bona agricultura i ramaderia. D'acord amb la mestra els vam portar la Mare de Déu de Fàtima, que van adornar molt bé. Vam fer alguns baptismes.\nI els indis Coyes?\nViuen dins la selva nord argentina. Han edificat els pobles al cim d'uns turons on han construït una esglésies petites amb pedres, perquè fa molt fred. Dins la selva hi ha poca agricultura. Viuen dels animals i compren i venen a les fronteres. No hi ha cap carretera, tot són caminets per anar amb ruc. Són molt devots i venen a missa i a rebre els sagraments.\nDesprés de l'Argentina torna a Catalunya i demana tornar a missions?\nSí. Quan el Vicari de Requena -Perú- va demanar missioners per anar-hi no m'ho vaig pensar gaire.\nQuè recorda a l'arribar allà?\nEt llegiré un fragment de les Memòries. "Gener de 1960. Això és veritablement 'un altre món', estem separats de la civilització i del progrés. Ací hi estem ubicats voluntàriament, enmig de la natura, per satisfer la fam de Déu i de la Veritat de les persones que hi viuen. Les Missions per a nosaltres no són ara quelcom idealitzat, com les aventures que es llegeixen en llibres i revistes. Són, ara i aquí, un lloc concret real, visible i tangible, amb carència de comoditats, i víctimes de la gran calor i de l'hostilitat dels petits insectes, que els franciscans anomenem poèticament 'germans'."\nPer què un català fer-se missioner?\nSóc de família catòlica, he rebut els sagraments del baptisme, comunió i confirmació, això et prepara ja per alguna cosa. Després vaig ser soldat i posteriorment em vaig fer frare franciscà, i el franciscà és missioner per naturalesa. Entremig dels viatges a Amèrica treballava també aquí a Catalunya.\nQuan s'acaben les missions allà?\nL'any 1975 va ser l'any definitiu, vaig haver de retornar perquè ja era gran. Vaig estar a Sabadell, vaig escriure uns llibres i aquest de les Memòries. Allà teníem parròquia i col·legi. Al principi feia de mestre a l'escola perquè no en teníem, i ajudava a la parròquia. També feia de cronista del convent de Sabadell.\nQuè és per a vostè Sant Francesc?\nEl nostre pare, el nostre fundador, significa l'esperit de pobresa i d'apostolat.\nCom es fa això aquí?\nDoncs bastant malament, però com no és fàcil hi ha feina per fer. No tots els frares tenen esperit missioner ni tots els capellans.\nVostè és jubilat ja\nHauria de ser-ho, sí, però encara no perquè escric llibres.\nVostè és el degà de la província franciscana de Catalunya. Com entén la vellesa?\nAls vells se'ls atén poc, a tot arreu, no parlo dels franciscans; tenim la dèria que els vells fan nosa i els treuen, i val a dir que els vells estan marginats. Penso que la gent gran el que fa amb la família és molt important. Sovint els pares no es cuiden gaire dels fills i són els avis qui recullen els nets a escola i els ajuden amb els deures.\nVostè ha escrit les seves memòries. Ens cal a tots mirar enrere?\nÉs important repassar el que hem fet, bo i dolent. Cal donar gràcies a Déu pel que hem fet bé i demanar perdó per tot allò que no hem fet ben fet.\nQuè li queda per fer a la vida?\nPenso que ja no queda res! Procuro ser bon germà i fer la feina que he de fer. A la taula tinc un munt de llibres i segueixo llegint.\nVostè ha estat feliç?\nSí. He treballat molt i he estat feliç. La gent no sempre ha respost però la majoria sí. El fet de conèixer aquells indígenes que estan abandonats i et rebien amb els braços oberts, et fa conèixer l'amabilitat i quedar-se amb una bona idea de tots els indígenes que he vist. Gent pobra, pobríssima, que amb prou feines tenen res i t'ho donen tot. No em puc queixar.\nJosep M. Valls, memòries, missioner, Amèrica llatina, Barcelona, Vida Religiosa, Pensament, Bones notícies, Franciscans


Es va inaugurar els Estats Generals en el saló de Festes del Palau de Versalles, convocada per Luix XVI, amb la intenció de resoldre la situació crítica que travessava la Hisenda Francesa.\nL'assemblea nacional, posava la Revolució en mans dels sectors moderats. Amb ella França va deixar de ser una monarquia absoluta i es va organitzar com una monarquia de caràcter limitat i constitucional.\nVersalles va ser presa de l'agitació política. Lluís XVI, assetjat per problemes financers i el descontentament popular, s'havia vist obligat a convocar els Estats Generals, la tradicional assemblea de representació del regne d'origen medieval.\nLa Bastilla era una poderosa fortalesa que dominava els barris populars de l'est de París, símbol de l'autoritat arbitrària de la monarquia absoluta, que en el seu origen era una fortificació contra els anglesos durant la Guerra dels Cent Anys, i que Richelieu va convertir en presó de l'Estat.\nPeriod: Jul 14, 1789 to Nov 9, 1804\nDrets de l'home i de l'Ciutadà\nLa Declaració dels Drets de l'Home i de l'Ciutadà, va ser la fi de l'Antic Règim i l'inici d'una nova era. Està inspirada en la Declaració dels drets de l'home que es va donar als Estats Units, a més d'inspirar-amb l'esperit filosòfic de el segle XVIII. Aquest esdeveniment, proclama els drets de llibertat, seguretat i resistència d'opressió.\nLa Fugida de la familia real\nLa Fugida de Varennes, va ser un dels esdeveniments més significatius de la Revolució Francesa, que va succeir després de la greu caiguda de la família reial en qüestió a la seva autoritat. Va passar la nit de l'dia 20 de juny de 1791, Maria Antonieta, Lluís XVI i els seus fills van intentar fugir del Palau de les Tullerías.\nLa Primera Constitucio\nLa Constitució de 1791 és el producte dels primers anys de la Revolució Francesa, i va marcar una fita molt important en l'avanç de la participació política enfront de l'anterior model de l'Antic Règim. Hem ja parlat dels fets històrics que van anar marcant el camí de Revolució durant l'Assemblea, vegem ara quin va ser la seva màxima tasca: la Constitució de 1791.\nAssalt a el Palau de les Tullerías\nHi havia un gran rancor de la vila cap a Lluís XVI i la seva família, això, va explotar finalment el 10 d'Agost de 1792, quan la multitud enfurismada, va assaltar el Palau de les Tullerías, acusant entre crits a l'monarca de traïció, obligant-li així a refugiar-se en la Assemblea Legislativa.\nEls esdeveniments que van passar a França, van terroritzar als monarques europeus, els quals van veure que els seus trons estaven en perill i van formar una coalició contra els revolucionaris. Lluís XVI, en un intent de fugida, va acabar sent descobert i el poble va atacar el Palau de les Tullerías.\nConvenció de Jacobina\nEl comitè de salut pública dirigia la guerra, la diplomàcia, les finances i la seguretat interna de França. El tribunal revolucionari jutjava sense possibilitat de defensa als sospitosos de ser contrarevolucionaris.\nVa ser un monarca francès que va ostentar el títol de Duc de Berry. Va ser declarat culpable de traïció i condemnat a la guillotina el 21 de gener de 1793.Su execució va marcar la fi de la monarquia absolutista a França.\nRobespierre, va ser un dels polítics més reconeguts de la Revolució Francesa. Robespierre, va ser perseguit i capturat a Varennes, un dels llocs en què va decidir parar durant el seu viatge. Finalment, Robespierre, va ser reconegut com el culpable d'establir aliances amb diferents potències de l'estranger. I va ser condemnat a morir a la orda el 27 de Juliol de 1794.\nCop de Termidor\nEs posa fi a la Convenció, iniciant un període de reacció contra la revolucionària política de govern. Això, es produeix després de la caiguda de Robespierre a la guillotina. Finalment, es va posar fi a l'perióde de la República Francesa i de el domini dels Jacobins.\nEs produeix el cop d'Estat el 18 de Brumari de l'any VIII, una conspiració de notables que volen defensar, amb el suport de l'exèrcit, els interessos de la burgesia sorgida de la Revolució.


Protocol d'Actuació Específic Fase 2. Setmana del 25 al 31 de maig - Club Tennis Reus Monterols\nProtocol d’Actuació Específic Fase 2. Setmana del 25 al 31 de maig\nby Club Tennis Reus Monterols | maig 23, 2020 | COVID19, Notícies | 0 comments\nProtocol d’Actuació Específic de la Fase 2\nAnem avançant en la desescalada i també retornant a la normalitat amb la màxima seguretat tant per als socis com per als treballadors.\nAquesta setmana vinent entrem en la Fase 2 de desescalada i significa poder reobrir el fitness, el circuit perimetral de caminar / running i la sala de tennis taula. Tot amb cita prèvia i aforaments restringits. També es reobrirà la terrassa d’estiu amb l’aforament limitat i distància de seguretat de 2 metres.\nEs mantenen tots els serveis i activitats com tennis i pàdel, classes dirigides a l’exterior, etc., amb les mateixes condicions de la fase 1.\nEl Club està recobrant la normalitat a poc a poc i dins de les noves dinàmiques de funcionament i de forma molt segura i higiènica.\nEn el “PROTOCOL D’ACTUACIÓ ESPECÍFIC” actualitzat per a la FASE 2 que s’inicia el dilluns 25 de maig i que es descriu a continuació, trobareu totes les indicacions necessàries per a venir a gaudir del Club i de l’esport amb seguretat i higiene.\nObertura del Club segons FASE 2 de desescalada definida pel Govern Central.\nEn aquesta segona fase estaran obertes exclusivament les pistes de tennis, les pistes de pàdel, frontó, el fitness, el servei de fisioterapeuta, el servei d’estètica (el solàrium restarà forà d’ús), els vestuaris (per recollir les raquetes i pertinences personals), lavabos exteriors i de fitness, l’àrea de recepció, sala de cordatges i el camp de futbol per a classes dirigides de fitness exclusivament, el circuit perimetral per caminar o running, la sala de tennis taula i la terrassa del “xiringuito” d’estiu. La resta d’instal·lacions romandran tancades i precintades sense possibilitat d’accés.\nNomés podran accedir al Club els socis titulars, aspirants i els socis familiars (beneficiaris) que tinguin reserva prèvia per jugar a: tennis individual, pàdel individual, frontó individual, classes dirigides de fitness, utilització circuit perimetral, tennis taula individual i Fitness Center.\nTambé podran accedir al Club els clients de la Terrassa del “xiringuito” d’estiu sempre que l’aforament ho permeti i hauran d’abandonar el Club en cas d’estar ple.\nDurant aquesta segona fase, els convidats dels socis no podran jugar ni utilitzar les àrees esportives permeses.\nEl personal de la recepció o monitors de fitness seran els que permetran l’accés als socis sempre que es comprovi que tenen reserva feta i que compleixen amb les normes d’accés establertes en el Protocol d’Actuació del Club (venir canviats, etc.).\nPer utilitzar àrees esportives (tennis, pàdel, fitness) s’haurà d’acceptar a la web o signar assegurant que el soci ha estat informat de la normativa.\nEn aquesta segona fase es manté que només es poden jugar partits individuals amb reserva prèvia.\nEs podran fer classes particulars 1×1, prèvia reserva d’hora amb una setmana d’antelació a la recepció del Club, que adjudicarà l’entrenador. Es cobrarà l’import per domiciliació bancària o amb targeta. No es permetrà el pagament en efectiu.\nS’iniciaran classes particulars de 1×3 en dues pistes de green set mantenint el caràcter individual permès.\nNo està permès el canvi de costat en els jocs imparells.\nSerà obligatori rentar-se les mans amb gel hidroalcohòlic abans i en acabar la classe. El Club instal·larà dispensadors a tal efecte.\nNomés es podrà accedir a la sala de fitness amb reserva prèvia de sala de fitness. El control es farà des del mateix fitness pel monitor de sala.\nCada soci podrà tenir un màxim de tres reserves cada 8 dies.\nTant la sala d’spinning com la sala de dirigides estaran obertes amb aforament limitat i servei virtual continu o on demand.\nEl Club vendrà aigua a recepció, ja que la font estarà fora d’ús.\nServei de fisioterapia i estètica\nServei de terrassa / bar\nS’obrirà el servei de cafeteria / bar / restaurant a la terrassa d’estiu.\nNomés estarà permès el servei a taula. Amb aforament limitat.\nL’horari de la terrassa serà de 9 del matí a 10 de la nit.\nEn aquesta segona fase només es podrà accedir als vestidors el primer dia de joc per agafar material de les taquilles (raquetes, pales, sabatilles…), però ja no es podran guardar durant aquesta fase.\nDins el vestidor s’haurà de respectar la distància física de 2 metres i l’aforament s’indicarà a l’única entrada, que serà per l’entrada principal. La sortida a pistes romandrà tancada.\nNomés està permès l’accés al recinte del Club per a les activitats descrites en aquest Protocol d’Actuació Específic i de cap manera es permet estar-hi sense reserva prèvia o utilitzant una de les taules de la terrassa d’estiu.\nCal portar mascareta sempre que no es pugui garantir la distància física de seguretat de 2 metres.\nEl bar, el restaurant d’estiu i la terrassa d’estiu estaran oberts amb servei a taula i aforament limitat.\nHorari Provisional de Classes Dirigides a partir del 18 de maig\nCompromís de responsabilitat – adults\nCompromís de responsabilitat – menors


20 centres educatius de Palma han participat a Foto Jove | Bonart\n20 centres educatius de Palma han participat a Foto Jove\nEl tinent de batlle de Cultura i Esports, Fernando Gilet, i la regidora d’Educació, Família, Igualtat i Majors, Ana Ferriol, varen presidir la inauguració de l’exposició de la 18a edició de Foto Jove que romandrà oberta al públic al pati del Casal Solleric fins el proper 22 d’abril. En aquesta edició l’organització ha realitzat més de 25 tallers d’introducció a la fotografia que han comptat amb la participació de 20 centres educatius de Mallorca i prop de trenta joves de forma independent. En total, hi han participat més de 500 joves d’edats compreses entre els 8 i els 22 anys.\nFoto Jove és una activitat organitzada per Pilar Negredo, coordinadora d’activitats fotogràfiques, i la Regidoria de Educació de l’Ajuntament de Palma a través de Palma Educa. Durant 18 anys ha transcendit l’àmbit de l’educació de la ciutat i s’ha convertit en referència per als joves de l’illa, obrint-los les portes de la fotografia i donant-los la possibilitat d’introduir-s’hi com a possible camí en el seu futur. Foto Jove és més que un concurs i convida els joves a expressar-se a través d’imatges i permet a l’espectador conèixer més sobre el món de la joventut a Mallorca. És una activitat que es fusiona amb l’educació per recolzar-la, a través del concepte de la imatge. Alguns dels joves que van participar en les primeres edicions ja són fotògrafs professionals que surten endavant amb la seva creativitat.\nPer a l’edició d’aquest any, Foto Jove ha comptat també amb la col·laboració de Contractes Bartolomé Ramón, El Corte Inglés, Foto Ruano, Casa Vila, Casa Julià, els cinemes de Palma i les discoteques Backstage i Temple Palma, que són les empreses encarregades de lliurar els 24 premis als 24 joves, guanyadors d’aquest concurs.\nEn aquesta edició han estat quatre els temes requerits per l’organització, que s’han centrat en el concepte d’Expressió: Expressió humana (Retrat), Expressió urbana (petit enquadrament de la ciutat), Expressió Jove (la joventut) i Expressió fotogràfica amb frase on els participants han posat a prova la seva capacitat en el camp de la fotografia i l’expressió escrita. Els resultats han estat excel·lents i totes les persones interessades en visitar aquesta mostra poden fer-ho al Casal Solleric des del 22 de març fins al 22 d’abril, en horari habitual del centre.\nEtiquetes: Casal Solleric · Foto Jove


La Via Catalana té el permís de la Delegació del govern espanyol per arribar al País Valencià\nLa cadena humana organitzada a Vinaròs compta amb els permisos necessaris tot i el malestar del govern valencià\n2 min. València 03/09/2013 17:44\nLa Via Catalana compta amb autorització per arribar al País Valencià malgrat el malestar expressat pel govern d'Alberto Fabra i membres del PP valencià. La Subdelegació del govern espanyol a Castelló ha confirmat que Acció Cultural (ACPV) té el permís pertinent per ocupar part de la carretera N-340 al terme municipal de Vinaròs (Baix Maestrat) entre les 16.00 i les 18.00 hores d'aquest pròxim 11 de setembre. Està previst que la cadena humana es formi al País Valencià a la simbòlica hora de les 17.07 hores.\nEl vicepresident valencià, José Ciscar, va expressar el passat divendres que l'executiu prendria mesures si la Via Catalana s'organitzava al territori. Ciscar, però, va reconèixer que és la Subdelegació del govern espanyol qui ha de concedir els permisos pertinents. Segons han confirmat fonts de la Subdelegació, ACPV va sol·licitar el passat mes d'agost ocupar els punts quilomètrics 1.058 i 1.059 entre els termes municipals de Vinaròs (Baix Maestrat) i Alcanar (Montsià) entre les 16.00 i les 18.00 hores del pròxim 11 de setembre.\nAquesta sol·licitud ha estat admesa en els termes previstos i sota el lema 'Cadena humana valenciana per la llengua i la llibertat', amb una previsió d'assistència de més de 500 persones. Està previst que hi participin, entre d'altres, el músic i compositor vinarossenc Carles Santos i els pares de Guillem Agulló, jove independentista valencià assassinat per la ultradreta ara fa 20 anys.\nDiverses veus del PP valencià també s'han mostrat contràries al pas de la Via Catalana pel territori. Així, el secretari general del PPCV, Serafín Castellano, ha reclamat fermesa a tots els partits polítics valencians per oposar-se a la celebració de la cadena humana. Castellano ha instat a respectar "les senyes d'identitat dels valencians, perquè els ciutadans d'aquesta comunitat tenim molt clar quina és la nostra llengua, la nostra bandera i el nostre himne".


CONVALIDACIÓ D'ESTUDIS - Castell del quer\nA. SIMULTANEÏTAT D'ESTUDIS D'ESO O DE BATXILLERAT AMB ESTUDIS DE MÚSICA\n1.- SIMULTANEÏTAT D'ESTUDIS D'ESO AMB ESTUDIS DE MÚSICA\n1.1.- Alumnes d'ESO que cursen estudis de música en un conservatori o en un centre professional\n1.2.- Alumnes d'ESO que cursen estudis de música en una escola de música autoritzada\n2.- SIMULTANEÏTAT D'ESTUDIS DE BATXILLERAT AMB ESTUDIS DE MÚSICA\n2.1.- Alumnes de batxillerat que cursen estudis de música en un conservatori o en un centre professional\n2.2.- Alumnes de batxillerat que cursen estudis de música en una escola de música autoritzada\nB. SIMULTANEÏTAT D'ESTUDIS D'ESO O DE BATXILLERAT AMB LA PRÀCTICA SIGNIFICATIVA DE L’ESPORT\nSegons el que estableixen els Documents per a l'organització i la gestió dels centres. Curs 2017/2018\nEls alumnes que cursen l'ESO i, simultàniament, estudis de música en conservatoris, centres professionals o escoles de música autoritzades, poden sol·licitar la convalidació o el reconeixement de matèries d'ESO en els termes que s'indiquen en aquest document.\nEls alumnes que ho vulguin poden sol·licitar la convalidació o el reconeixement d'un nombre d'hores inferior a aquell a què tenen dret.\nL'alumne que repeteix estudis de música no pot tornar a sol·licitar la convalidació o el reconeixement de la reducció del nombre de matèries d'ESO de què hagi gaudit en cursos acadèmics anteriors.\nMúsica (la matèria comuna de primer a tercer curs d'ESO)\nles matèries optatives de primer a tercer curs d'ESO\nuna matèria optativa de quart curs d'ESO (fins a un màxim de 3 hores)\nNo són convalidables les matèries de Cultura i Valors Ètics i de Religió, el Treball de Síntesi (de primer a 3r) ni el Projecte de Recerca de quart curs.\n“Sol·licitud de reducció de matèries de l'educació secundària obligatòria (ESO) per als alumnes que cursen estudis de música en un conservatori o en un centre professional o en una escola de música autoritzada” (Model EMU1).\n“Certificat expedit pel conservatori o pel centre professional de música en què s'acredita el curs que fa l'alumne/a” (Model CMU1).\nCal presentar la documentació requerida, durant els dos primers mesos de classe, a la Secretaria de l'Institut.\nLa resolució es notifica per escrit a l'interessat i, en cas de disconformitat, es pot presentar un recurs davant el director dels Serveis territorial, en el termini de cinc dies hàbils a partir de l'endemà de la notificació de la resolució.\nLes matèries que s'hagin convalidat no tenen qualificació ni computen a l'efecte de càlcul de la nota mitjana.\nEn cas que l'alumne deixi els estudis de música, el conservatori o centre professional ho ha de comunicar al centre de secundària, que prendrà les mesures oportunes pel que fa a les matèries convalidades.\nLes matèries d'ESO es poden reconèixer d'acord amb dues situacions diferents, segons les càrregues horàries:\nSituació 1. Alumnes amb una dedicació horària a l'escola de música d'entre 3 i 4 hores setmanals. Se'ls poden reconèixer les matèries següents:\nNo es poden reconèixer les matèries de cultura i valors ètics i de religió, el treball de síntesi de primer a tercer ni el projecte de recerca de quart curs.\nSituació 2. Alumnes amb una dedicació horària a l'escola de música de 4 hores setmanals o més. Se'ls poden reconèixer les matèries següents:\n“Certificat expedit per l'escola de música autoritzada en què s'acredita el que fa l'alumne/a per al reconeixement dels estudis en l'ESO” (Model CMU2).\nEn cas que l'alumne deixi els estudis de música, l'escola de música ho ha de comunicar al centre de secundària, que ha de prendre les mesures oportunes amb relació a les matèries convalidades.\nEl reconeixement està condicionat a la valoració favorable del seguiment de l'alumne.\nEls alumnes que no compleixin les directrius establertes en el pla de seguiment s'incorporaran a les matèries de secundària en les condicions que el centre de secundària determini.\nEls alumnes que cursen batxillerat i, simultàniament, estudis de música en conservatoris, centres professionals o escoles de música autoritzades poden sol·licitar la convalidació o el reconeixement de matèries específiques del batxillerat en els termes que s'indiquen en aquest document.\nEls alumnes que cada curs de batxillerat cursin més de tres matèries de modalitat perquè han triat una quarta matèria de modalitat com a específica poden demanar la convalidació d'aquesta matèria de modalitat.\nL'alumne que repeteix ensenyaments de música no pot tornar a sol·licitar la convalidació o el reconeixement de la reducció del nombre de matèries de batxillerat de què hagi gaudit en cursos acadèmics anteriors, si no és que hi ha un informe positiu de l'equip docent del conservatori, centre professional o escola de música.\nLes matèries que es poden convalidar són les de la franja d'específiques (fins a un màxim de 4 hores per curs).\n“Sol·licitud de reducció de matèries de la franja d'específiques de batxillerat basant-se en estudis de música en un conservatori o en un centre professional” (Model BMU1).\n”Certificat expedit pel conservatori o pel centre professional de música en què s'acredita el curs que fa l'alumne/a” (Model CMU1).\nEn cas que l'alumne deixi els estudis de música, el conservatori o centre professional ho ha de comunicar al centre de secundària, que ha de prendre les mesures oportunes amb relació a les matèries convalidades.\nPer poder sol·licitar el reconeixement de matèries de batxillerat cal complir els requisits següents:\nCursar ensenyaments en alguna de les escoles de música autoritzades, que es poden consultar al cercador de centres del Departament.\nHaver superat la prova d'accés als ensenyaments de grau professional de música en un conservatori o en un centre professional.\nCursar estudis de música que inclouen, com a mínim: llenguatge musical o harmonia, instrument i pràctica instrumental en grup.\nUna dedicació horària a l'escola de música de 4 hores setmanals o més.\nLes matèries que es poden reconèixer són:\nMatèries de la franja d'específiques (fins a un màxim de 4 hores per curs).\n“Sol·licitud de reducció de matèries de batxillerat basant-se en estudis de música en una escola de música autoritzada” (Model BMU3).\n“Certificat expedit per l'escola de música autoritzada per tal que l'alumne/a pugui acollir-se al reconeixement amb reducció de matèries de batxillerat de la franja d'específiques” (Model CMU3).\nEls alumnes amb dedicació significativa a l'esport avalada pel Consell Català de l'Esport, poden sol·licitar a la directora del centre que se'ls reconegui la matèria Educació Física per a alumnes de l'etapa d'ESO, en el primer trimestre del curs.\nPer sol·licitar-ho, cal:\nSol·licitud signada pel pare, mare o tutors legals de l'alumne.\nCertificat del Consell Català de l'Esport (av. dels Països Catalans, 12. 08950, Esplugues de Llobregat). Els alumnes poden obtenir aquest certificat quan siguin esportistes que figuren en el programa de tecnificació (ARC) de la federació catalana corresponent.\nEn casos excepcionals en què l'alumne no disposa dels certificats del Consell Català de l'Esport, però amb una dedicació horària de 9 o més hores setmanals (de dilluns a divendres) d'activitat física reconeguda per la federació esportiva corresponent:\nCertificat de l’entitat esportiva corresponent.\nEl reconeixement de la matèria Educació Física implica que no té qualificació ni computa a l'efecte del càlcul de la mitjana; a les actes cal indicar “Convalidat”.\nEls alumnes amb dedicació significativa a l’esport, avalada pel Consell Català de l’Esport, poden sol·licitar, durant el primer trimestre del curs, a la directora del centre que se’ls apliqui un pla individual que inclogui el reconeixement de la matèria d’educació física i/o de matèries específiques per a alumnes de batxillerat. En aquest pla individual, cal adjuntar-hi la documentació següent:\nCertificat del Consell Català de l’Esport (avinguda dels Països Catalans, 12; 08950 - Esplugues de Llobregat). Els alumnes han d’obtenir aquest certificat quan figurin en el programa de tecnificació (ARC) de la federació catalana corresponent.\n1718_Sol·licitud Conv.Música. EMU1.pdf\n7 de set. 2017, 1:49\n7 de set. 2017, 1:56\nSol. convalida esport.pdf\n7 de set. 2017, 5:18


Domestic Sampler - Ara.cat\nLa música que escolto a casa meva\n“360 euros en demanen en una pàgina web Coreana”, em deia Pep Laguarda, el dia que vaig entrevistar-lo quan presentava “Plexison impermeable" (Discmedi, 2012), un disc que de tant dolent que és ni tant sols està referenciat a discogs, en referencia al seu primer álbum “Brossa d’Ahir” (Ocre-Belter, 1977). Era l’any 2012 i ell i jo érem al hall d’un hotel del carrer Hospital de Barcelona fent una petita conversa de 40 minuts, temps que el segell discogràfic de l’artista m’havia concedit per parlar amb ell. En aquella època jo no tenia la intenció de gastar-me tants diners en un disc, però...\nD’ençà de que vam abandonar A Viva Veu que no feia cap llista del millor de l’any. Aleshores eren llistes que fèiem en conjunt, i eren força coherents. Ho separàvem per estils, format, procedència i ho posàvem per ordre. Ara que la llista l'he fet jo sol, he decidit barrejar-ho tot. A continuació veureu un llistat de discos editats o re-editats enguany i sense cap ordre concret. Els meus gustos musicals veureu que, tanmateix, són força heterogenis. A la llista hi ha House, Jazz, Psicodèlia, Disco, Funk R&B, electrònica experimental, Folk, Pop i ritmes globals. No val la pena fer distinció...\nLa globalització les té aquestes coses, fa que una cosa que estigui passant a l’altra punta del món ens condicioni l’existència. Si, a més a més, els Estats Units intervenen en aquesta equació, el resultat fa que prengui encara més rellevància. Els mitjans fa dies que se'n fan ressò, i especialment aquests darrers dies la premsa del país en parla com si ens hi anés la vida. Aquest post, però, no pretén aprofundir en l’anàlisi polític sinó que l’objectiu és traçar una breu banda sonora que durarà el que duri l’anàlisi de la jornada electoral, i que recull 6 discos contemporanis, cinc dels...\nGairebé sempre ho dic, l’In-Edit és un dels meus esdeveniments favorits. Arriba la tardor i també ho fa aquest certamen que no podria estar més ben ubicat al calendari, després del de Sitges i quan les condicions climatològiques conviden recloure’s a casa per a veure pel·lis. Bé, en aquesta ocasió és tracta de documentals i de veure’ls al cine, però tan se val. Després de repassar la programació m’he fet un calendari, i com que alguns amics i coneguts m’han demanat consell, he pensat que aquesta és la millor manera de fer-los-hi saber què aniré o què m’agradaria anar-hi a veure. Hi ha...\nA Barcelona s’hi ha inaugurat un nou club de música electrònica, és el Garage 442, a la intersecció de Passeig de Gràcia amb Diagonal (precisament a Diagonal 442). L’horari i les dimensions són de bar, tot i que a nivell pràctic podriem considerar-lo un club. És evident que les condicions tècniques no són les de, posem per cas, Berghain, però la PA rendeix prou bé. Ja és hora que a la ciutat s’hi tirin endavant propostes com aquesta, amb l’esperança que durin i no es vegin afectades per la malaurada i malentesa ordenança del civisme que afecta de retruc a la vida cultural de la ciutat. El...\nEnceto el blog parlant sobre portades de discos, en concret de dues de l’Albert Giménez que em tenen enamorat; i ho faig perquè és el primer tema que vaig pensar que tractaria en veure la imatge de capçalera que m’ha fet la meva dona, Banessa Millet. Volia una imatge que il·lustrés el racó de casa on escoltem música, sols o amb els amics. Vaig demanar-li que busqués inspiració en Adrian Tomine, que és un il·lustrador que li agrada molt. El resultat és la imatge que teniu més amunt, descriptiva, quotidiana i amb una llum càlida. Personalment em genera curiositat, perquè gairebé té vida...


Fisioteràpia a domicili | Interdomicilio Barcelona\nHome > Serveis > Assistencial – sanitari > Fisioteràpia a domicili\nFisioterapeutes a domicili a Barcelona\nLa fisioteràpia es presenta com a alternativa no farmacològica que ajuda a curar, prevenir i pal·liar els dolors articulars i musculars que cada vegada pateix un major nombre de persones. L’alteració física provocada per l’estrès diari, els mals hàbits posturals, el sedentarisme, o el pas del temps són alguns dels factors que poden passar-nos factura.\nEn aquest sentit, l’aplicació de tècniques fisioterapèutiques resulta fonamental per millorar la qualitat de vida, i no només de les persones que pateixen anomalies com la descrites anteriorment, sinó també per a col·lectius de persones discapacitades, que puguin tenir patologies degeneratives o per qui han patit certes lesions.\nFisioteràpia a casa amb Interdomicilio\nInterdomicilio posa a la teva disposició la fisioteràpia a domicili a Barcelona, fent arribar a casa teva els millors professionals del sector, estalviant-te temps, esforç i malalties innecessàries. Amb Interdomicilio Barcelona ja no tens per què desplaçar-te a un centre especialitzat per a ser tractat per un especialista en el sector: els nostres professionals van al teu domicili per tractar tots aquells tractaments susceptibles de proporcionar-se en la llar.\nReumatismes (artrosi, artritis, tendinitis), traumatismes, recuperació d’accidents, lesions musculars diverses, contractures, afeccions nervioses o neurològiques, dolors d’esquena, geriatria … El teu fisioterapeuta a domicili està disponible a Barcelona.\nPressupost gratis fisioterapeutes a domicili a Barcelona\nT’agradaria gaudir dels serveis professionals d’un fisioterapeuta a domicili a Barcelona? Contacta amb nosaltres i demana informació sense compromís.


PREPARAR LA VISIÓ PER LA TORNADA A L’ESCOLA\nUn dels principals motius de fracàs escolar pot ser degut a un problema de visió no corregit. De fet, una mala visió és responsable d’un terç dels casos de fracàs escolar, segons dades del Col.legi Nacional d’Òptics-Optometristes.\nAixò és degut que els nens que no veuen correctament es distreuen més a clase, s’interessen menys per les explicacions del profesor i presenten dificultats per llegir. Quant abans es detecti un problema de visió, més fàcil serà corregir-lo.\nEls experts recomanen realizar una primera revisió de la vista als 6 mesos d’edat i , si no es detecten anomalies, programar una segona quan el nen faci els 3 anys. De fet, és recomanable que aquesta segona revisió tingui lloc abans que el nen comenci l’escola per a detectar possibles problemes de visió que poden afectar al seu rendiment escolar.\nA mesura que el petit creix, anar a revisió cada dos anys, i coincidint amb la tornada al cole, és fonamental per a prevenir el fracàs escolar. Quan el nen comenci l’escola secundaria les revisions han de ser més freqüents, una cada any, ja que és llavors quan solen aparéixer els primers símptomes de la miopia.\nA part d’anar a les revisions optométriques, els pares i els cuidadors han d’estar alerta davant l’aparició de senyals que puguin ser causa d'un problema de visió. Una de les més habituals és el mal de cap, però els nens que no veuen bé poden presentar símptomes com ara:\nDistracció freqüent al llegir\nAclucar els ulls per enfocar imatges properes o llunyanes\nAcostar-se molt a la televisió\nFatiga quan están sotmesos a estímuls molt intensos\nEls problemes visuals que poden afectar de forma negativa en el seu rendiment escolar, són:\nUll vago o ambliopia, que comporta una menor agudesa visual i és més freqüent en els menors de 7 anys. Detectar-ho a temps és fonamental per a corregir-ho.\nAstigmatisme, que és una visió poc nítida tant de prop com de lluny.\nMiopia, dificultat per veure els objectes a mitja i llarga distància.\nHipermetropia, provoca dificultat sobretot en visió propera.\nLa necessitat d’anar a una revisió d’optometria abans de la tornada a l’escola no només es deguda a l’estreta relació entre visió i rendiment acadèmic, sinó també a la possibilitat de corregir possibles problemes visuals. L’ull vago o ambliopia, per exemple, té solució sempre i quan es detecti a temps i es faci un tractament específic. D’aquesta manera, evitarem que els nens arrosseguin anomalies en la seva visió desde molt petits.


Catalunya debuta a la Copa Amèrica amb una còmoda victòria contra l'Uruguai (9-1)\nLa selecció de Catalunya va debutar amb una victòria contundent sobre l'Uruguai (9-1) en la primera jornada de la Copa Amèrica d'hoquei patins que es disputa a Vic. Fins a set jugadors catalans van marcar, amb especial encert de Bargalló i Rocasalbas amb dues dianes cadascun. A la competició femenina, Catalunya debuta avui contra el Brasil.\n22/06/2010 - 05.24 Actualitzat 25/06/2010 - 07.15\nDeu seleccions masculines i vuit més de femenines prenen part en la tercera edició de la Copa Amèrica d'hoquei sobre patins, que es disputa a Vic. Aquest dilluns se'n va fer la cerimònia inaugural al Palau Municipal d'Esports Castell d'en Planes, amb un espectacle de patinatge artístic i amb la desfilada de tots els participants. Destaca la presència de les seleccions de l'Equador i Costa Rica, que, gràcies al suport de la Federació Catalana, han recuperat aquest esport al seu país, i d'Alemanya, que s'estrena en la Copa Amèrica, competició que enfronta cada dos anys els equips nacionals sud-americans, però que ha decidit obrir-se a la resta del món.\nLa selecció catalana va tenir un bon debut en derrotar l'Uruguai per 9 a 1, amb bon ambient a les graderies de seguidors catalans i també d'uruguaians. Van golejar per Catalunya, Bargalló i Rocasalbas, en dues oportunitats, i també van marcar Roca, Gual, Torra, Panadero i Ordeig.


Notícies - Com fer front al fenomen intel·ligent de sortida de bomba peristàltica de flux de sortida d’aigua\nQuan fem servir la bomba peristàltica de flux per transferir el líquid, veurem que el líquid de la canonada no para de fluir immediatament, normalment degota lentament. No és que la bomba deixi de girar i que el líquid deixi de fluir cap avall en la nostra imaginació, sinó que el líquid deixa de fluir quan el líquid gotera a la canonada. L’aparició d’aquest fenomen s’anomena fenomen de degoteig.\nCauses del degoteig de la bomba peristàltica de flux?\nAquest és un fenomen fluid normal. El motiu és que quan la bomba transfereix líquid, la canonada de sortida de la bomba mira cap avall i té una certa gravetat. Quan la bomba deixa de girar, el líquid baixarà lentament a causa de la seva pròpia ductilitat i força gravitatòria, i el resultat serà degoteig a la boca de la mànega fins que el líquid de la mànega goteja completament. En aquest moment, algunes persones pensarien que, atès que el líquid goteja de gravetat, què s’ha de fer si es produeix un fenomen de sifó? De fet, no us preocupeu. Crec que tothom coneix el principi de funcionament d’una bomba peristàltica. La bomba es basa en rodets per esprémer la mànega (l’entrada produeix pressió negativa i la sortida produeix pressió positiva) i la diferència de pressió s’utilitza per a la transmissió. Fins i tot quan s’atura la rotació, la mànega s’estreny fortament, de manera que l’entrada i la sortida es desconnecten per evitar aquest fenomen.\nSolució al fenomen del degoteig\nHe esmentat els motius pels quals el líquid gotera a la mànega. Un d’ells és la tensió elàstica de la mànega. El motiu pel qual el líquid gotera és que la tensió de la mànega és inferior a la ductilitat i la gravetat del mateix líquid. Si ampliem aquesta tensió elàstica per fer-la més gran que la força descendent sobre el líquid, n’hi ha prou amb canviar aquest fenomen.\n1. El diàmetre de la sortida de la mànega es redueix, el líquid del tub es fa més petit, però l'elasticitat no canvia, resolent així el problema.\n2. Augmenteu la vàlvula de pressió i configureu una vàlvula de pressió unidireccional a la sortida. La vàlvula s’obrirà mitjançant la pressió de la pròpia bomba quan funcioni i la vàlvula es tancarà naturalment quan s’aturi.\nCal assenyalar que el problema del fenomen impuls. Quan s’utilitza la bomba per transferir líquid, el fenomen de l’impuls farà que el líquid de la mànega de la bomba peristàltica sigui aspirat i aspirat de nou. Per tant, el diàmetre de la mànega ha de ser més gran que la longitud de la bomba que aspira cap enrere, en cas contrari serà degut a la tensió No es forma cap degoteig.\nL'anterior tracta sobre l'aparició i prevenció del fenomen de degoteig de la bomba peristàltica de flux. Si encara no ho enteneu o el feu malament, podeu consultar l’enginyer postvenda de Fluid Lead.\nHora de publicació: 08-06-2021


'Loterías del Estado' es pronuncien sobre la polèmica del suposat 'tongo'\n'Loterías del Estado' explica que es tracta d'una acció per protocol | Catalunya Diari\nDes de l'organització han emès un comunicat on expliquen el motiu pel qual l'operari podria haver introduït una bola\nRedacció 22/12/2019 14:20h\nAquest matí, a l'inici del sorteig, milers de persones a través de les xarxes socials s'han queixat sobre un moviment sospitós d'un dels operaris que estava preparant el bombo amb les boles per al sorteig: semblava que havia introduït algun objecte de més a l'interior. El vídeo on es podia veure clarament l'escena ha corregut per les xarxes ràpidament i tothom se n'ha fet ressò.\nUnes hores després que els teleespectadors i usuaris de les xarxes socials haguessin pogut veure i jutjar el vídeo en qüestió, 'Loterías del Estado' ha emès un comunicat on intenta justificar les imatges del seu operari mentre muntava el bombo per al sorteig.\nEs tracta d'una acció per protocol\n«Una de les circumstàncies previstes en el procés d'introducció de les boles en els bombos és que alguna pugui rebotar cap a l'exterior», comença el comunicat. En aquest, s'esclareix que l'operari té l'ordre que, en cas que una de les boles sortís a l'exterior per haver rebotat, «ha de procedir a la seva introducció manual en el mateix» per protocol.\nAixí doncs, acaben el comunicat deixant clar que aquesta és la circumstància en la qual s'havien trobat aquest matí durant la preparació del sorteig i «que ha pogut observar-se en alguna de les imatges del procés».\nEl públic segueix sense creure-s'ho\nTot i aquesta explicació, els usuaris no han acabat de creure que fos real el que els estaven explicant. Així doncs, una altra allau de crítiques ha inundat els comentaris d'aquest comunicat que han compartit a través de Twitter.\nÚltima hora: Catalunya rasca el segon 4t premi de la Loteria de Nadal


Esparreguera 777 comunica: 2010\nPublicat per la revista d'Esparreguera a 7:19 Cap comentari:\nSALVAR ELS COL·LEGIS NOUS\nNo sé si algú s’ha adonat de l’estupidesa que s’està fent a l’edifici de l’Escola Mare de Déu de la Muntanya, conegut també per\nCol·legis Nous. Sempre havia tingut la sensació que era un edifici serè i que per la seva construcció, pròpia de l’època, evocava una manera de fer emprenedora i a la vegada assenyada; tranquil·la però oberta i dinàmica. En poc temps hem vist com li han tret les tripes a l’edifici i li han buidat el pati. Hem seguit l’aventura d’apuntalar la façana que ha restat amb les finestres badant de bat a bat com les òrbites buides dels ulls d’un gegant. Hem vist com, de mica en mica, han construït un mur de ciment compacte que rodeja, tanca i tapa, a la vista del vianant, la façana tan costosament mantinguda en peu. Espero que finalment ens sorprengui, i ens sorprengui molt, però hi ha coses que no sé si es poden millorar encara que ‘‘la mona se vista de seda’’. Realment era la millor opció fer una escola nova d’aquesta manera? Valia la pena l’esforç de salvar la façana, si han destruït tot l’entorn? Si l’edifici mereixia alguna consideració, per què no es convertia en centre de cultura, per exemple? En un altre lloc -ben pensat, en un lloc amb més accessibilitat-, es podia haver fet un edifici nou, amb comoditat i més economia, per a una nova escola. Bé, ara sí que ja no hi ha res a fer; aviat tindrem (és un dir) escola ‘‘nova’’ i haurem perdut per sempre aquells Col·legis Nous de grata memòria i d’imatge tranquil·la, dels quals només veurem un trosset de façana antiga sota un pati rodejat per un ample mur de ciment. No cal ni tan sols lamentar-se, això ha passat davant els nostres ulls i ens ho hem mirat com estùpids.\nRobert, exalumne dels Col·legis Nous\nPodeu llegir aquesta carta i d'altres a l'Apartat 24 de la revista 777\nEnvia les teves cartes a setsetset1@gmail.com\nPublicat per la revista d'Esparreguera a 5:58 Cap comentari:\nPublicat per la revista d'Esparreguera a 6:27 Cap comentari:\nPublicat per la revista d'Esparreguera a 16:36 Cap comentari:\nPublicat per la revista d'Esparreguera a 16:26 Cap comentari:


Hotel Yeti, Manang Kaski Nepal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Kaski.\nWard Number -9, Chinchey Thang Road,, Kaski, Kaski, Nepal, 33500 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Yeti, Manang\nConvenientment situat a Kaski, Hotel Yeti, Manang és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Yeti, Manang ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Yeti, Manang la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Kaski.\nAllotjaments a Kaski


Edvard Munch - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEdvard Munch (pronúncia: [ˈmʉŋk]) (Løten, Noruega, 12 de desembre de 1863 - Ekely, prop d'Oslo, 23 de gener de 1944) fou un pintor i gravador noruec expressionista.\nEdward Munch, 1921\n(nb) Edvard Munch\n12 desembre 1863\nÅdalsbruk (Unió entre Suècia i Noruega)\n23 gener 1944 (80 anys)\nEkely (Noruega) (en)\ncementiri del Nostre Salvador, 12308 (1960–)\npintor, dibuixant, gravador, artista gràfic, dibuixant projectista\nRetrat, expressionisme, pintura de gènere, paisatge i autoretrat\nWoll's Edvard Munch: Complete Paintings: Catalogue Raisonné (en) (2008)\nEl Crit, Mort d'un bohemi, Amants, El petó, Madonna\nChristian Munch i Laura Cathrine Munch\nInger Munch, Peter Andreas Munch (en) i Laura Munch (en)\nLes seves obres sobre l'angoixa van influenciar profundament l'expressionisme alemany de començament del segle xx. El crit (1893; originàriament titulat Desesperació) és la seva obra més coneguda i considerada com una icona de l'angoixa existencial. Com de moltes de les seves obres, en va realitzar nombroses versions (quatre), una de les quals fou robada del Museu Munch d'Oslo el 22 d'agost de 2004 i recuperada el 30 d'agost del 2006 amb danys menors reparables.\nEl pintor deia de si mateix que, de la mateixa manera que Leonardo da Vinci havia estudiat l'anatomia humana i dissecat cossos, ell intentava dissecar ànimes. Per això, els temes més freqüents en la seva obra van ser els relacionats amb els sentiments i les tragèdies humanes, com la solitud (Malenconia), l'angoixa (El crit, tal vegada la seva millor obra), la mort (Mort d'un bohemi) i l'erotisme (Amants, El petó). Se'l considera precursor de l'expressionisme, per la forta expressivitat dels rostres i les actituds de les seves figures, a més del millor pintor noruec de tots els temps.\n3 Munch als museus\nInterior de la casa d'Edvard Munch a Åsgårdstrand\nFill d'un metge militar, el doctor Christian Munch i la seva dona Laura Cathrine, Munch va tenir una infància molt difícil, ja que la seva mare i la seva germana es van morir de tuberculosi quan ell era molt jove, i el seu pare era home dominat per obsessions de tipus religiós fins que va morir el 1889. De tot això, va sorgir una personalitat conflictiva i una mica desequilibrada, que ell mateix considerava la base del seu geni.\nL'any 1879 comença la carrera d'enginyeria, però uns anys més tard va abandonar-la per començar una carrera artística que li va obrir el camí al desenvolupament de l'expressionisme. El 1881, va vendre els seus dos primers quadres i pinta el seu primer autoretrat.\nChristian Krohg, una figura important en la redacció de la constitució noruega de 1814, va ser un mestre essencial per a Munch. Sovint corregia els seus treballs i l'ajudava a millorar. Va participar per primera vegada en l'exposició de tardor d'Oslo, on va establir relacions amb el cercle de literats i artistes de Cristiania (antiga Oslo).\nEl 1885, va dur a terme el primer dels seus nombrosos viatges a París, on va conèixer els moviments pictòrics més avançats i es va sentir especialment atret per l'art de Gauguin. Visita allà els salons i el Museu del Louvre, que el va impressionar notablement. Aquest mateix any va participar en la Fira Mundial d'Anvers. Després d'una primera influència de la pintura impressionista i postimpressionista, comença a pintar tres de les seves obres cabdals: L'endemà, Pubertat i La nena malalta, que causa un escàndol en l'Exposició de Tardor d'Oslo el 1886.\nEn la seva primera exposició individual amb 110 quadres a Oslo, va fer que una part del públic l'aclamés amb entusiasme. L'any 1890, la influència del neoimpressionisme en les seves obres va ser molt notòria. Aquest mateix any va rebre la seva segona beca estatal. Un any més tard, va començar a desenvolupar els motius del Fris de la vida, cicle pictòric que inclou moltes de les seves obres més conegudes, que en el seu conjunt pretenen donar una visió unitària de la vida. Munch dibuixa àmpliament les seves memòries personals, incloent-hi la devastadora pèrdua de la seva mare, Laura Munch, i de la seva germana preferida, Sophie.\nEl crit, 1893\nEl 1892 va marxar a viure a Alemanya, on va quedar-s'hi diversos anys, sobretot a Berlín, tot i que va fer freqüents viatges a Noruega i a París, on va realitzar nombroses exposicions. A Berlín, va haver de retirar una exposició seva arran de l'escàndol que va suscitar i que va donar peu a la creació de la Secessió berlinesa, associació d'artistes dirigida pel govern conservador de Berlín. Un any després, va començar a entaular relacions amb la tertúlia del "Garrí negre", un lloc freqüentat pels artistes de l'època. Aquest mateix any pinta El crit, una de les seves obres més conegudes. Aquesta obra reflecteix la malaltia, la mort i l'obsessió religiosa que van omplir la seva infància i la seva joventut.\nEntre 1894 i 1897 crea els seus primers aiguaforts, mentre continua realitzant exposicions a Estocolm, Berlín i Oslo. És l'època en què va tenir un èxit més reconegut. A l'estudi de Toulouse-Lautrec, Bonnard i Vuilard, va crear una sèrie d'esbossos mitjançant una tècnica que pot considerar-se un invent comú, com eren els esbossos d'oli sobre paper o bé sobre taulers units amb cola en què no es treballava el fons.\nD'aquí no hi ha més que un petit pas cap a l'estil completament nou que Munch desenvoluparia en el Fris de la vida, en què destaquen quadres com Pubertat, que reflecteix per primera vegada una associació entre por i sexualitat. Munch acaba amb aquests cicles del Fris de la vida el 1900. Posteriorment, intenta plasmar un terreny més tradicional, en què retrats, paisatges i pintures d'estudi el preocupen cada vegada més.\nEl 1903, realitza la seva primera exposició a la Galeria Cassirer de Berlín. Un any més tard, cedeix els drets de venda de gravats a Alemanya a Cassirer i a la galeria Cometre d'Hamburg els d'olis. Pren part en el Salon des Indépendants. En aquest període va ser quan Munch va començar a assolir l'èxit com a artista; realitza nombroses exposicions, a Copenhaguen i a Berlín, entre d'altres. L'Acadèmia de Belles Arts de Weimar posa un estudi a la seva disposició. L'any 1905 va ser dur per a Munch, ja que passa l'hivern curant-se de neurastènia i alcoholisme.\nEl 1906, Max Reinhardt li va encarregar un disseny dels decorats per a Els fantasmes i Hedda Gabler d'Ibser, així com un fris per a un saló de teatre a Berlín. Ja l'any 1908, exposa al Brücke de Desdren. Més tard, viatja a la tardor a Copenhaguen, on pateix un col·lapse nerviós. La meitat de l'any següent, la passa en un santuari.\nEl 1909, torna a Noruega i Rasmus Meyer li compra un gran nombre de quadres de la seva col·lecció. Realitza una gran exposició a Oslo. En aquests anys, realitza nombrosos viatges per les seves contínues crisis nervioses, tot i el seu èxit. Va visitar Berlín, Frankfurt, Colònia, París, Londres, Estocolm, Hamburg, Lübeck i Copenhaguen. Va rebre amplis honors en ocasió del seu cinquantè aniversari, el 1913.\nAnys més tard, el 1918, publica un pamflet del Fris de la vida en què inclou les seves obres mestres. Els següents anys, Munch decideix retirar-se una mica; rep nombrosos honors amb ocasió del seu setantè aniversari, ja que una malaltia dels ulls des de l'any 1930 li fa gairebé impossible treballar.\nDurant els anys 30, va tenir una mala època com a pintor, ja que el govern nazi va confiscar 82 quadres seus dels museus alemanys. Les seves pintures van ser considerades com degenerades. La majoria dels seus quadres plasmaven la mort o temes que en aquella època resultaven molt polèmics.\nEl 1940, amb la invasió del règim nazi a Noruega, li van retirar molts dels seus quadres de les galeries d'art perquè pensaven que escandalitzaven els seus visitants. Munch no volia tenir cap mena de relació amb els invasors, ja que el consideraven un dement.\nDurant la Segona Guerra mundial, Munch es va fer internacionalment conegut i va exposar per primera vegada els seus quadres als Estats Units d'Amèrica, més concretament el 1942 a Nova York. Amb motiu del seu 80è aniversari, fou objecte de grans homenatges, malgrat el seu mal estat, en el qual patia contínuament refredats, va anar a tots aquests amb gran honor. El 23 de gener de 1944 morí a Noruega.\nDesprés de la seva mort, Ekely dona a la ciutat d'Oslo el conjunt de quadres, gravats i dibuixos propis que tenia en el seu poder. Per celebrar el centenari del seu naixement, el 1960 es va inaugurar el Munch Museet.\nMunch no va trigar massa temps a crear un estil molt personal, basat a accentuar la força expressiva de la línia, reduir les formes a la seva expressió més esquemàtica i fer un ús simbòlic, no naturalista, del color. D'aquí la seva classificació com a pintor simbolista.\nMunch als museusModifica\nEn morir, va arribar a més de 1.000 quadres, 15.400 gravats, 4.500 dibuixos i aquarel·les i sis escultures a la ciutat d'Oslo, que va construir el Museu Munch al barri de Tøyen en honor seu. Les obres es van costejar amb la recaptació de les sales de cinema de propietat municipal. El museu es va inaugurar el 1963.\nDesprés del sonat robatori d'El crit i La madonna, de gran ressonància internacional, es van reforçar les mesures de seguretat el 2005, de tal manera que les obres més valuoses s'exhibeixen darrere de grans panells de vidre, en expositors que recorden els aparadors comercials. Els dos quadres esmentats es van recuperar amb desperfectes menors, i van ser presentats provisionalment en una vitrina, sense els marcs, per mostrar l'abast d'aquests danys.\nMunch mancava de presència a l'estat espanyol fins fa poc. Actualment, es poden contemplar dues obres seves: un retrat de la seva germana al Museu Thyssen-Bornemisza, i un altre retrat (en préstec) al MNAC de Barcelona.\nAmor i Dolor.\nInger a la platja.\n↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.104. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 5 desembre 2014].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Edvard Munch\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Edvard_Munch&oldid=29887349»\nDarrera modificació: 7 abr 2022 a les 05:16\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 abr 2022 a les 05:16.