Surten a licitació les obres per a l'ampliació del bloc quirúrgic i de l'hospital de dia oncohematològic del Trueta\nquery_builder 13 novembre 2020 10:44\nEl plec de clàusules de l’anunci preveu un preu de licitació màxim de l’obra de 14.584.819,77 euros (IVA inclòs). El projecte es preveu desenvolupar en quatre fases per tal de fer possible la necessària simultaneïtat del desenvolupament de l’obra i l’assistència sanitària. Les empreses que vulguin presentar les seves ofertes tenen temps fins el dia 9 de desembre.\nEl manteniment de la inversió en l’actual Trueta mentre el nou hospital no sigui una realitat és un dels compromisos que va adquirir el Departament de Salut aquest estiu. Aquesta obra es considera molt necessària per poder incrementar la capacitat de resposta del Bloc Quirúrgic actual, amb l’objectiu de cobrir tant les necessitats cada vegada més grans d’activitat quirúrgica oncològica i d’alta tecnologia, com de complir els temps de resposta garantits pel Servei Català de la Salut (CatSalut) per a la cirurgia no oncològica.\nFotografia 1 del projecte d'ampliació de l'Hospital Trueta 562\nFotografia 2 del projecte d'ampliació de l'Hospital Trueta 874\nFotografia 3 del projecte d'ampliació de l'Hospital Trueta 2277


73 anys del bombardeig de la Garriga | La Garriga Digital\n73 anys del bombardeig de la Garriga\nAquest diumenge es commemoren els setanta-tres anys del bombardeig del municipi per part de tropes italianes a les acaballes de la Guerra Civil. Eren vora les tres de la tarda del 29 de gener del 1939 quan a la Garriga es va sentir una estranya remor, la dels motors de dues esquadrilles de cinc avions S-79 que sobrevolaven el poble a 4.700 metres d’alçada.\nL’aviació italiana efectuava el bombardeig per tal de desarticular l’organització de la defensa de la comarca, que es creia que s’organitzava des d’aquí. Els italians comptaven amb informació de possibles concentracions de tropes internacionals al municipi, però tals informacions eren poc fiables, i es va decidir, davant d’aquest dubte, fer un bombardeig de saturació del poble. Independentment del fet que la Garriga es sabés habitada, es cercava destruir-hi la major quantitat possible d’edificis, impossibilitant l’organització d’una defensa coherent.\nAixí, els deu bombarders carregaren 120 bombes de 50 quilos cadascuna, la major quantitat de bombes possible amb el pes necessari per tal d’esfondrar edificis de dues plantes o tres; dotze bombes cada bombarder, seixanta en cadascuna de les descàrregues que les esquadrilles varen efectuar sobre el poble. A dos quarts de dotze, els deu bombarders sortiren de l’aeròdrom de Valenzuela, a Saragossa, i es dirigiren cap a la Garriga en dues formacions de fletxa de cinc avions, aproximant-s’hi des de direccions diferents al darrer tram del recorregut per tal de maximitzar els estralls causats. Més tard, el coronel Mario Vetrella, comandant de la missió, es felicitaria en un document oficial de l’eficàcia del bombardeig.\nA tres quarts de tres de la tarda, els garriguencs veieren els avions. Les sirenes no sonen, i la primera esquadra de S-79 fa caure del seu ventre les bombes sobre el municipi. Un minut més tard, entre la remor dels esfondraments i amb les explosions encara ressonant a les orelles dels habitants del poble, la segona esquadrilla descarrega els seus explosius i rebla el clau.\nEn el bombardeig moren quinze persones, la més jove un infant de només dos anys, la més gran un home de 65: Teresa Guasch, Ramón Jané, Josep Maria Guasch, Antònia Hidalgo, Josep Pujol, Lluís Pujol, Joana Talledo, Joan Vilella, Carme Clavell, Clara Álvarez, Baldomer Rodríguez, Ignacia Adzerías, Matilde Casanoves, Antoni Castellsaguer i Baldomer Guasch. Els ferits són nombrosos i els garriguencs s’han de guarir com poden, dons l’hospital militar del poble va ser evacuat fa dos dies i només hi queden els ferits que no s’han pogut moure, els metges han marxat. De ben segur que de no existir els tres refugis antiaeris del municipi, dos d’ells de gran seguretat i excavats en sauló, la mortalitat hagués estat molt més elevada.\nEncara avui es poden veure marques de metralla en alguns edificis del poble arrel dels bombardejos, i el Centre de Visitants dedica un dels seus recorreguts a la memòria històrica, visitant diversos dels punts on varen caure bombes sobre la Garriga:\nEn commemoració de l’aniversari del bombardeig, aquest cap de setmana es celebrarà un seguit d’actes al poble, amb la presentació el dissabte a les 18h del llibre “Memorias y recuerdos de mis ayeres”, de Jorge Rosell, a Can Raspall, i una ruta poètica el diumenge, que començarà a les onze del matí al Centre de Visitants i que comptarà amb la presència de l’historiador David Gesalí, autor de “Aviació i guerra a la Garriga”, a més de lectures de poemes de “Maleïdes les guerres”, poemari de Jordi Cornudella. A les sis de la tarda s’oferirà el darrer acte de la commemoració, l’espectacle de titelles “La maleta de l’Agustí” al Patronat, a càrrec de la companyia Farrés Brothers i Cia., inspirat en un fragment de la vida del fotògraf Agustí Centelles.\nL’autor vol agrair especialment l’ajuda prestada per l’Enric Costa, historiador tècnic de Patrimoni de l’Ajuntament. Amb referències del llibre “Aviació i guerra a la Garriga”, de David Gesalí i David Iñíguez.\nFotografies: les tres primeres provenen de l’Ufficio Storico dell’Aeronautica Militare. La quarta és el refugi antiaeri i és obra de Ramón Ferrandis. Finalment, la cinquena imatge és el plànol del recorregut de l’Ajuntament.\nArticle anteriorEl pessebre de la Candelera\nArticle següentConveni de col·laboració entre la FUMH i la Fundació d’Estudis Històrics de Catalunya


\tL’acadèmia retarda la data de la pròxima cerimònia dels Oscars fins al març de 2022 - Hollywood\nPel·lícula de Lindsay Lohan i Tyra Banks\nha meryl streep ha guanyat cap oscar\nL’acadèmia retarda la data de la pròxima cerimònia dels Oscars fins al març de 2022\nPer Christopher Polk / Getty Images.\nLa data de la pròxima cerimònia de l’Oscar es retrocedirà un mes fins al 27 de març de 2022, però les pel·lícules en disputa d’aquest any només tindran un període de classificació de nou mesos: els efectes posteriors del trastorn en el calendari d’estrena causat per la pandèmia.\nTot i que la quarantena mundial comença a disminuir enmig de la vacunació, es mantenen distorsions en allò que abans es considerava normal. L’anunci avui de l’Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques n’és un reflex. Com que es va ampliar la data límit de l’Oscar de l’any passat, les pel·lícules que s’adapten a aquests 2021 mesos addicionals, naturalment, no poden tornar a fer campanyes per a la propera temporada de premis.\nEl període d’elegibilitat per a la consideració dels premis a l’Acadèmia tornarà a la data límit estàndard del 31 de desembre: un llargmetratge ha de tenir una data d’estrena qualificada entre l’1 de març de 2021 i el 31 de desembre de 2021, va dir l’Acadèmia en un comunicat.\nLa televisió ABC també tornarà a la seva llarga llar al teatre Dolby de Hollywood, després d’haver-se estès a diferents llocs per a l’emissió més recent.\nEls 94 premis de l'Acadèmia es van establir originalment el 27 de febrer de 2022 i l'Acadèmia no va proporcionar una explicació completa de per què es va retardar. Va assenyalar que els requisits d’elegibilitat es mantindrien els mateixos que els modificats l’any passat, tret de les dates, perquè la pandèmia encara afecta aquest any en curs.\nAl juny es revelaran regles addicionals per als 94 Oscars, amb la intenció d’afegir noves regles i requisits als futurs candidats. L’Acadèmia ja ha establert una sèrie de nous estàndards d’inclusió que va dir que seran obligatoris el 2024.\nA continuació, es detallen algunes de les dates clau dels Oscar per als 94 premis:\nTermini general de presentació de categories generals d’entrada - Dilluns, 15 de novembre de 2021\nFinalitza el període d’elegibilitat - Divendres 31 de desembre de 2021\nPremis Governors - Dissabte 15 de gener de 2022\nComença la votació de les candidatures - Dijous, 27 de gener de 2022\nAcaba la votació de les candidatures - Dimarts, 1 de febrer de 2022\nAnunci de candidatures a l’Oscar - Dimarts 8 de febrer de 2022\nDinar dels nominats als premis Oscar - Dilluns, 7 de març de 2022\nComença la votació final - Dijous 17 de març de 2022\nAcaba la votació final - Dimarts 22 de març de 2022\n94è Oscar Telecast - Diumenge, 27 de març de 2022\nÉs revelador que al final de l’anunci, l’Acadèmia va afegir aquesta línia: totes les dates dels 94è Premis de l’Acadèmia estan subjectes a canvis. Totes aquestes són peces en moviment.\nPerò, per ara, això és el que els premis obsessius poden incloure en els seus calendaris.\n- La valentia particular de l’entrevista Oprah d’Elliot Page


Ultraquim: de febrer 2012\nHi ha histories que t'atrapen i et deixen en silenci, encara més si te l'expliquen en primera persona.\nPer circumstàncies laborals, que no venen al cas, per una estoneta he coincidit amb en Josep, una estona que marca.\nQui és en Josep? Una persona de les que ens creuem cada dia pel carrer, sense donar-hi més importància, però quan parla de les vivències dels seus últims dos anys, et deixa perplex.\nVa tenir un accident amb moto, tot i anar a poc a poc i ben equipat, es va desnucar, va quedar 7 minuts sense respiració, gràcies a la tossuderia dels seus amics, que no van parar de fer-li massatge cardiopulmonar, va mantenir les constants, dos mesos en coma a l'hospital.\nUn cop surt del coma, primer que quedarà en un cadira de rodes, després que caminarà amb molta dificultat, ara el veus d'allò més normal, això no vol dir que no li hagin quedat seqüeles.\nAmb el somriure als llavis en Josep, explica que els metges durant la rehabilitació, li diuen que no té dret a queixar-se de res, doncs el més habitual, en aquest accident, és quedar-s'hi. Comenta lo dur que ha estat la recuperació i les circumstàncies que ho han envoltat tot plegat, realment difícils.\nM'ha impressionat l'història, potser el veure mil cops o mai més, la narració quedarà per sempre en mi, quan no pugui més, quan els muscles cridin a crits de dolor, quan la calor em cremi la pell, quan sembli que les extremitats es desencaixen, quan la fred em vulgui deixar inmobil, quan la nit vulgui que descansi, quan la sortida d'un nou dia em faci preguntes, podré recordar que no tinc dret a queixar-me i que no sóc més que un privilegiat que fa el que li agrada.\nHi ha reptes d'ultrafons, que semblen pensats perquè hi participin persones d'un altre planeta, persones capaces de córrer el que no està escrit, persones que deixen el seny i fan cas a la rauxa, persones que saben que els límits són un estat transitori.\nEl desafiament: córrer 48 hores en cinta, no em puc arribar a imaginar, l'esforç que això representa, ha de ser un desgast físic i mental fora de mida, la meva relació amb la cinta de córrer, és impossible, ho he intentat vegades, però màxim hi estic una hora i n'acabo ben fart.\nHi havia d'anar la nostra campiona la Cristina González, per una inoportuna lesió d'última hora, no ha pogut ser-hi, és una atleta excepcional, corrent i com a persona, he tingut la sort de compartir algun quilòmetre amb ella i he aprés moltíssim.\n2 comentaris Etiquetes de comentaris: Noms propis , Ultrafons\nTot i tenir moltes ganes de nedar al mar, en un dia tant primaveral com el d'avui, el refredat i el seny, m'impedeixen de fer-ho, primer de tot la integritat.\nL'entrada al mar, és la part més delicada, doncs l'actitud que hi aporti, és la que la mar em tornarà, és un reflex i d'ella en depèn com viuré la travessia.\nEls dies que he entrat amb respiració ansiosa, costa agafar el ritme, estic intranquil.\nEls dies que el meu pensament, estava dominat per una por o un temor, aquest s'ha fet realitat, com si s'amplifiques el que penso.\nEls dies que he entrat relaxat, amb actitud positiva, concentrat en nedar i tinguen clar el que hi trobaria, és quan més he fluït i disfrutat de nedar a pell al mar.\nCom hem d'estirar? amb Jaume Leiva from Lluís Camell on Vimeo.Vídeo\nD'una manera clara i senzilla, podem veure en el vídeo, els estiraments bàsics al acabar de córrer, els que tots com a mínim hauríem de fer. Vídeo trobat a La Marató pas a pas, una web molt interresant, val molt la pena fer-hi un cop d'ull.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Córrer , Entrenament , Vídeo\nQuan miro enrere i recordo, que fins fa 7 anys no feia esport i vaig començar a pedalar, que en fa 5 que corro, 4 que faig llarga distància i 3 que no nedava ni fins les boies de la platja, perquè les trobava massa lluny i que fins al novembre, feia servir el neoprè, inclús a l'estiu, m'adono que les limitacions, ens les marquem nosaltres mateixos, per no obrir la ment cap endins, mirar el nostre potencial i no auto censurar-nos, també ens limitem molt per les pors dels altres, de no facis el que no fa tothom, com si el que fa tothom m'hagués de fer feliç, de que si això, de que si lo altre, un munt d'opinions no experimentades, sort que em faig gran i he après a sordejar una mica.\nNo crec que existeixi cap limit, no és més que un estat mental transitori, si hi ha ganes de veritat i actitud per preparar i fer un repte, això no vol dir que s'aconsegueixi a la primera, ni que sigui fàcil. El que si és veritat, és que tots tenim qualitats i inquietuds diferents, per mi anar ràpid no em motiva ni em resulta engrescador, admiro els que s'esforcen dia a dia, per millorar les seves marques, és una tasca molt dura, complicada i difícil, a mi m'atrauen els desafiaments mentals, per això faig llarga distància, reptes de donar voltes i voltes, per lluitar contra mi mateix, per això nedo a pell a l'hivern, per desafiar-me, per sentir la por al fracàs abans de cada repte, per no tenir res segur, per sentir que fer-ho, en si mateix, és una victòria.\nOn si hi ha límits, és en les hores per entrenar, en els recursos econòmics per decidir quins reptes fer, en la disponibilitat de mitjans, en el material que un pot tenir i en el recolzament de l'entorn. En un mateix, no, no hi ha barrera que, amb esforç i constància, no podem superar.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Caminar , Fotos , Proposta-Repte , Track , Ultrafons\nEntrades relacionades 2011:\nEntrades relacionades 2010:\nNomés fa tres anys que nedo, sóc molt nou en aquest món, en aquest temps he fet una mica més d'1.000.000 de metres, es diuen aviat, però fa falta una estona per nedar-los tots, entre piscina i mar, entre travessies i entrenaments, entre tècnica i rodatges, tirades llargues i de molt curtes per estirar el cos.\nEl primer any, va ser el descobriment i l'inici de l'aprenentatge, dubto que mai s'acabi, encara queda molt per millorar, un munt de portes es varen obrir davant meu, triatlons i travessies a mar obert.\nEl segon any, començo a fer nedades tot a l'any amb el neoprè, començo a buscar distàncies cada cop més llargues.\nEl tercer, que ara ha acabat fa menys de dues setmanes, ha estat l'evolució natural per mi, fer llarga distància, buscar-hi aquest puntet de més dificultat, com és nedar a pell, a moments d'ara, he aconseguit fer-ho a 12,7ºC, no se on arribaré, ni em treu la son.\nAquest quart any, tinc ganes de seguir el camí, entrenar bé, per millorar tècnicament tot el que sigui possible, buscar distàncies llargues, nedar tant com pugui a pell, com a primer objectiu, Sa Dragonera, que em fa especial il·lusió, per l'entorn, pels amics que hi van i pels organitzadors, Neda el Món, són 9.500 metres, que m'agradaria fer a pell, tinc dubtes, de si realment ho puc fer, si estaré prou preparat, la distància em fa respecte, les corrents també, tanta estona nedant sense el neoprè pot ser molt dur, per sort no tinc que demostrar res a ningú, el dia en qüestió decidiré.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: A pell , Aprenent a nedar , Coses meves , Entrenament , Nedar\nCada jornada que vaig a nedar a pell, és un repte una mica més difícil. Aquest diumenge la temperatura exterior era 5,5ºC, amb vent que donava una sensació tèrmica d'1 grau com a molt i l'aigua a 12,7ºC, donen que pensar. I en que penso? doncs en que vull i puc fer-ho!\nGràcies a la fred exterior, entrar al mar, no costa tant, el contrast no és tal, estiraments, escalfament a la sorra de la platja i cap a l'aigua, cada dia entro més decidit, sense por, noto la temperatura freda de l'aigua, només és això, freda i prou, cada cop, em fa menys impressió el primer moment, conec la sensació i no em sorprèn, degut a l'aclimatació, que vaig fent setmana rere setmana.\nHe nedat només 1.000 metres, l'esforç físic de nedar 10.000 metres, el dia abans a la piscina i el duatló que he fet al matí, fan que prefereixi tirar curt, per seguretat, em sento molt confortat dins l'aigua, la part més complicada, no és ni entrar, ni nedar, sinó sortir.\nAl sortir del mar, comença la part més delicada, per la meva curta experiència, amb l'informació que he obtingut via nedadors, he anat polint els detalls. De vegades, per acció del vent, a la que agafo la posició vertical, el refredament del cos és molt ràpid, per això cal tenir la tovallola i la roba molt aprop, per no deixar escapar excessiva escalfor.\nTot i que tremolin les mans, no és que l'activació d'un mecanisme del cos per augmentar la producció de calor, indueix un augment del metabolisme muscular, el preocupant, seria que passes mentre nado.\nPer recuperar el millor no és beure begudes molt calentes, sinó tèbies, al igual que la dutxa d'aigua calenta, abans millor agafar temperatura de manera més gradual, amb capes de roba, un passeig al sol o si les condicions exteriors no són favorables, en una habitació climatitzada a uns 20 graus.\nEm queda moltíssim per aprendre, el camí val la pena, el destí no és més que gaudir cada braçada.\n2 comentaris Etiquetes de comentaris: Nedar\nEsqui de fons, btt, córrer a muntanya, fer cims... només és una part del que ha arribat a fer en Toti Bies.\nHo ha explicat d'una manera propera i totalment planera, de la forma que expliquen les coses, els que saben realment el que es diuen, sense floritures, sense mitificar, amb simplicitat.\nDesgranant els petits detalls, que s'escapen als que ho veiem des de fora, la veritat és que els seus consells, aniran d'allò més bé en els propers reptes de muntanya.\nEns ha recomanat una cosa que és de calaix, però molt necessària de recordar, que llegim, que parlem, que escoltem, a moltes persones diferents i experimentem amb nosaltres mateixos, per així poder crear el nostre propi criteri.\nProposta pel 10, 17 i 24/02/12 II cicle de xerrades esportives\nS'acosta un cap de setmana atapeït, dels que m'agraden, dels que no hi ha un moment per pensar en aburrir-se, només instants del temps per gaudir segon a segon.\nLa funció estarà dividida en tres actes:\n1.- Dissabte, a les 14:30, el 100X100, que consisteix en nedar 10.000 metres en una piscina de 25 metres, durant l'últim entrenament d'aigua abans d'aquest repte, pensava en la necessitat d'haver fet més metres, alguna tirada llarga més, la disponibilitat de temps i l'agenda, dóna pel que dóna, m'encanta fer moltes coses i variades, com caminar 24 hores a muntanya, just aquest cap de setmana anterior, el preu que s'ha de pagar, és no anar suficienment preparat, com que l'objectiu no és altre que esforçar-me al màxim i divertir-me a tope, sigui quin sigui el resultat, el penso gaudir.\n2.- Diumenge, 10 del matí, duatló de Granollers a córrer 5 km, 19 km de bici i 2,5 km corrent de nou, em fa il·lusió poder fer aquesta prova, sobretot per l'escenari, el circuit de Montmeló, tot i que la distància esprint no és el meu fort, el ritme és molt elevat i sóc lent, la meva velocitat punta, no és gaire puntera, ho penso donar, que tampoc és molt, viure l'experiència, gaudir l'ambient i l'entorn serà la recompensa, el resultat només és una línia en un llistat, sense més importància\n3.- Diumenge, de tornada a casa, sense presses, sense crono, sense rivals, sense neoprè, només jo i el mar, notant fredor i humitat salada a la pell, quines ganes, la temperatura de l'aigua està a uns 12'8ºC, la temperatura exterior, segons la predicció estarà a uns 4 graus positius, que degut al vent que pot bufar, pot donar una sensació tèrmica de -2ºC, serà tota una aventura, la distància, la decidiré en funció del cansament acumulat, entre 100 i 2.000 metres.\nQue per què no paro? Perquè arribarà un moment, en què hi haurà l'eternitat per descansar, fins que això arribi: endavant, sempre endavant!!!\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: A pell , Aigües obertes , Nedar , Proposta-Repte , Triatló\n08/02/12 24 hores a muntanya d'Olot. Fotos i més fotos\nEls participants que varem completar les 24 hores\nHi ha un munt d'imatges de les 24 hores a muntanya d'Olot, a més de les pròpies, que acompanyen aquest escrit, en podeu trobar a:\nCentre Excursionista Olot al Facebook i la crònica a la seva web\nBloc Pere Peter Pan\nBloc 4 potes\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Caminar , Fotos , Muntanya , Ultrafons\nEls Makis, donen l'oportunitat a tothom que ho vulgui, d'assistir de manera gratuïta, al segon cicle de xerrades esportives:\n10/02/12 Toti Bies\n17/02/12 Arnau Julià i Fernanda Maciel\n24/02/12 Jaume i Xesc Terés\nTotes tenen lloc a les 21:30 a la Sala La Laguna de Sils (La Selva)\nÉs una molt bona oportunitat per escoltar de boca dels seus protagonistes, aventures que semblen d'un altre planeta i adonar-se que són gent del més normal, que fan coses extraordinaries, podrem preguntat els nostres dubtes i inquietuds, aprendre els petits detalls que marquen les grans diferències.\n+ info a: Makis\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Proposta-Repte , Ultrafons , Xerrada\nLa caminada, està dividida en 5 trams, cadascú pot triar els que vols fer, seguits o no.\nAnar a per les 24 hores, acompanyat amb amics, sempre és més divertit.\nPrimera etapa, fins a Sant Jaume de Llierca, és una de les més concorregudes, trancorre íntegrament de dia, és la que més es gaudeix, al iniciar la segona ja es sota la llum del frontal, aquesta acaba a Besalú, hi fem entrada triomfal pel pont romànic. Els voluntaris, ens han fet uns macarrons, dels de debò, amb el seu sofregit i la seva carn picada, el més habitual acostuma a ser la pasta bullida i tomàquet de brick, els hi fem un aplaudiment per la bona feina.\nVe la pujada més dura de les 24 hores, fins a La Mare de Déu del Món, passem per un camí estret que estant recuperant, m'encanta tenir història sota el peus, a les 2 de la matinada, a uns 600 metres d'alçada, el vent es deixa escoltar amb ganes, per sobre els nostres caps, fins aleshores, fa fred de bon portar, estem a l'abric del bosc, un cop a dalt el santuari, bufa amb força, però només a dalt, la baixada es feixuga, el cansament, la son i alguna pedra gelada, fan provar el terra a més d'un.\nArriba, un dels moments més desitjats, poder apagar el frontal, ha estat unes 13 hores encès, amb l'alba, també arriba un dels moments més crus, fa fred, tot i no parar i estar ben equipats, ens cala el cos, perdo la sensibilitat a les mans, paciència. Cap Argelaguer, anem una hora tard, sobre l'horari previst, aquesta tercera etapa, ha estat dura i una mica més lenta del previst.\nFem camí cap a Castellfollit de la Roca, mentre hi anem, passem per un lloc vist, en infinitat de vegades per la carretera, una caseta en un arbre, que de prop és més un palau de somnis i jocs: al arribar als peus de la cinglera, en que està construït el poble, ens regala unes vistes precioses.\nEl cansament acumulat, no impedeix, de gaudir de l'última etapa, es palpa a l'ambient, les ganes d'arribar i l'alegria pel repte aconseguit, té alguna pujadeta, no ha de ser fàcil, sinó perdria la gràcia, el dia es enrarint, aires de tempesta, un cop a Olot, mentre ens fan la foto als 40, que hem fet les 24 hores sense parar, cau una finíssima cortina de neu.\nLes prediccions més catastrofistes, no s'han complert, no hi hagut vents huracanats, ni onada siberiana, ha fet fred, amb una mínima a Olot de -7,6ºC, res fora del normal, per ser hivern a la Garrotxa.\nQuart any consecutiu, en que faig les 24 hores seguides, fins la propera edició, allà em trobareu.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Caminar , Muntanya , Track , Ultrafons\nQuina gran oportunitat, poder gaudir de la neu, que ha vingut a visitar-nos. No es pot desaprofitar, ni fer esperar. Que nevi a la nostra costa no és el més usual i que qualli encara menys.\nÉs fosc, fa poc que he arribat de treballar, comença a nevar, mentre em preparo per sortir. Quina il·lusió, estic impacient, vull jugar amb la neu, en moviment, sentint com es posa sobre meu, veient com ho enblanquina tot. Juntament amb la Carme i en Pere, anem a fer el camí de ronda de Sant Feliu de Guíxols a Platja d'Aro.\nNeva amb intensitat, els pocs conductors que circulen, ens observen amb cara d'incredulitat, algú per la finestra ens mira, pensant d'on s'han escapat aquests i rumio, pobres, tancats a casa, amb la natura en estat pur que hi ha aquí fora.\nArribem a la platja gran de Sant Feliu, hi ha un equip de TV3, informen del temps, filma el nostre pas per la sorra ben blanca, està divertit donar una nota de color, en informacions grises.\nA la que comencem el camí de ronda, és màgic, és un regal a cada pas, un regal en forma de cruixit de neu verge que es compacta sota el nostre pas, en vistes poc habituals, amb fred, però no massa, 1ºC, a la llum del frontal podem veure com la tempesta no para, les onades del mar trencant amb força, em sento a alta muntanya, sinó fos per les gavines i el brunzit de la mar, que ens recorda que estem a la Costa Brava, més brava que mai, l'escuma de les ones, s'enfila cap amunt, al impactar amb les roques, enfarinades per la neu, és un espectacle en majúscules.\nLa tornada, la fem per carretera, per qüestions d'horari, les voreres són rellisques, el vent comença a bufar, la pluja de neu remet, sembla que la part més gran de la nevada, ens ha caigut al damunt, tornada a la realitat i a ser conscient, que ha estat una petita aventura, fent màgic un dijous a la nit, simplement vivint el moment.\nVídeo a partir dels 15 segons, hi ha els nostres 10 segons "Andy Warhol".\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Caminar , Premsa-Ràdio-Televisió , Vídeo\nHem d'esperar per saber si la baixada de temperatures serà forta, molt forta o històrica. Frase de Santi Segalà, cap de l'area de predicció del servei meteorològic en referència a l'onada de fred que ens ve a sobre.\nSi tot va bé, nosaltres ho sabrem en directe, cada dia en tinc més ganes, serà un repte de debò, difícil i molt dur, em fa moltíssim respecte, per sort, les prediccions parlen de fred sec, pel cap de setmana, espero que no nevi ni plogui gaire per la zona on hem de caminar, sinó ens farem un fart de patinar.\nRecordo, perfectament la fred que vaig passar en l'edició anterior, aquesta vegada serà més, però per a què tenim les equipacions de Gore-Tex i demés material tècnic, sinó per ocasions com aquesta, tot i que hi ha qui només les fa servir, per anar a fer el cafè i semblar aventurer, però això ja és un altre tema.\nDiuen que l'història es fa caminant pas a pas, en aquesta ocasió, deixarà de ser una metàfora, per ser una realitat. Ara toca esperar, si la realitat, permet de fer-ho, si les carreteres, ens hi deixen arribar. A veure com evoluciona tot plegat.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Caminar , Muntanya , Ultrafons


Mà dura per fer complir la normativa; un mínim de 20 M  per les infraccions més greus\n25/05/2018 - 16.07 Actualitzat 25/05/2018 - 17.48\nLa nova regulació preveu sancions per a les empreses que no compleixin\nLa nova regulació preveu sancions que, en els casos més greus, poden arribar al 4% de la facturació mundial de l'empresa, amb un mínim de 20 milions d'euros. Les autoritats de cada estat dedicades a la protecció de dades hauran de tenir en compte determinats condicionants per mesurar l'abast de la sanció: quina és la infracció, si la companyia ha adoptat mesures per limitar els danys ocasionats i quin és l'historial d'infraccions de l'empresa en qüestió.\nLa Comissió Europea ha publicat una guia per a les empreses amb els punts clau per adaptar-se a la normativa.\nAlgunes de les recomanacions són:\n-Demanar dades tenint clar què necessiten i per a què. Si se li diu a un client que el seu correu servirà per rebre noves ofertes i promocions, no es pot fer servir per a cap altra finalitat ni passar les dades a cap altra empresa.\n-No sol·licitar al client més dades de les que es necessiten. Si el negoci és de repartiment a domicili, amb l'adreça i el nom n'hi ha prou, no cal saber l'estat civil del client.\n-No cal demanar consentiment per a tot. Un repartidor de pizzes pot utilitzar la teva adreça per publicitar les seves ofertes; això s'anomena "interès legítim". Però sí que s'ha d'informar els clients sobre l'ús de les seves dades i donar-los l'oportunitat de negar-s'hi.\n-Esborrament de les dades: s'han d'esborrar les dades d'un client quan ja no siguin necessàries per al propòsit original. S'han de mantenir les dades mentre continuï la relació amb un client/proveïdor, per exemple per motius fiscals.\n-On s'han de guardar les dades: S'ha de limitar l'accés al servidor que emmagatzema les dades, i s'ha d'actualitzar regularment la seguretat del sistema. Si els documents es guarden de manera física, s'han de guardar sota clau, amb accés només per a les persones autoritzades.\n-Delegat de protecció de dades: Qualsevol empresa amb més de 250 treballadors o amb personal que tingui accés a informació sensible (historials mèdics, etc.) ha de tenir un delegat de protecció de dades, intern o bé externalitzat. De moment, només 1.400 grans empreses a Espanya han designat i registrat un delegat oficial, que és responsable també d'avisar les autoritats si hi ha qualsevol problema.


Condicions de Venda - La Casa Guapa\nhttps://lacasaguapa.com (en endavant, la Web) és un lloc web propietat de KM Export Management, d'ara endavant el propietari, amb CIF / NIF nº: B63313902 i domicili social a: C / Lluís Companys, 25, Local, CP 08470 - Sant Celoni (Barcelona).\nL'accés, reproducció i ús dels serveis del web requereix l'acceptació prèvia de les Condicions d'Ús vigents en cada moment; EL PROPIETARI es reserva el dret de modificar aquestes Condicions quan ho consideri oportú, mitjançant la publicació d'el nou text a la Web. Es responsabilitat de l'usuari conèixer les condicions d'ús abans d'accedir als productes i serveis de la web; en cas de no estar d'acord amb les mateixes, li preguem, s'abstingui d'utilitzar-la.\nA més de l'anterior, el propietari és responsable de la selecció, disseny de l'estructura i la disposició dels continguts del web, així com qui ha pres la iniciativa i assumit el risc d'efectuar les inversions substancials orientades a l'obtenció, digitalització i presentació de la mateixa, corresponent-li, per tant, la protecció que l'article 12 i el títol VIII de el Llibre II de la Llei de Propietat Intel·lectual pugui concedir sobre el lloc web, considerat com una base de dades.\nLa navegació per la web, és a dir, l'accés i visualització de la mateixa en un dispositiu, quedant autoritzada qualsevol reproducció temporal o accessòria, sempre que aquesta no sigui voluntària i formi part integrant i essencial de l'procés tecnològic de transmissió. La navegació per determinades seccions de la web requereixen el previ registre.\nQualsevol operacions respecte del Web, els seus continguts, els productes descarregats i les còpies de tots ells que siguin contràries a la llei, els bons costums i la bona fe.\nQueda autoritzat l'establiment de vincles i híper vincles amb la web des d'altres pàgines o llocs web, sempre que els mateixos no es facin de manera que perjudiqui la imatge pública i de marca del PROPIETARI, de la web o de qualsevol de les persones i productes a què es faci referència en aquesta. En l'establiment de vincles amb la web queda expressament prohibida la utilització de tècniques que impliquin confusió sobre la identitat i propietat dels continguts, com ara el framing o altres.\nQueda prohibit l'establiment de vincles des de pàgines o llocs web amb continguts promocionin o facin apologia, directament o indirectament, de qualsevol tipus de violència, discriminació, pornografia o activitat.\nAixí mateix, queda expressament prohibit l'establiment d'enllaços amb fins mercantils.\nEn cap cas podrà entendre que els vincles a la web des de pàgines o llocs web de tercers impliquen relacions del PROPIETARI amb els titulars d'aquests, ni implica suport, patrocini o recomanació del PROPIETARI sobre els mateixos, de manera que el propietari no serà responsable en absolut respecte del seu contingut i licitud.\n2. Difondre continguts o propaganda de caràcter racista, xenòfob, pornogràfic, que faci apologia de el terrorisme o que atempti contra els drets humans.\nLa infracció de qualsevol de les normes contingudes en aquestes Condicions d'ús i molt especialment, del que preveu la present clàusula, facultarà al PROPIETARI per donar-li de baixa de forma immediata com a usuari o subscriptor de la web.\n• Enviament 24-48h, 3,99 € per a comandes inferiors a 25 €\n• Enviament gratuït per a les comandes superiors a 25 €.\n• Punt de recollida, Botiga La Casa Maca.\nEl reemborsament de tots els pagaments rebuts per la compra, incloses les despeses de lliurament es realitzarà dins dels següents al desistiment.\n• A l'atenció de (aquí haurà inserir el nom de l'empresa, adreça completa i, si disposa d'ells, el número de telèfon, fax i correu electrònic):\n• Per la present li comunico / comuniquem (*) que desisteixo del meu / desistim del nostre (*) contracte de venda de el següent bé / prestació de el següent servei (*).\n• Comanda el / sol·licitat el dia (*).\n• Nom i domicili del consumidor i usuari o dels consumidors i usuaris.\n• Data i signatura del consumidor i usuari o dels consumidors i usuaris.\nSi la comanda no ha sortit dels nostres magatzems, el cancel·larem sense problema, però si la comanda ja està de camí haurà de seguir el procediment per a la devolució.\nLa informació o dades personals que ens faciliti seran tractades d'acord amb el que estableix la Política de Privadesa. A el fer ús d'aquesta pàgina web es consisteix el tractament d'aquesta informació i dades i es declara que tota la informació o dades que ens faciliti són veraces i es corresponen amb la realitat.


Prova pilot a la UdL per valorar les aptituds dels futurs metges\nActualitzada 26/01/2022 a les 10:44\nUn test per determinar la seua empatia, habilitat comunicativa i capacitat per suportar la pressió || Aquest curs el provaran alumnes de primer voluntaris\nAlumnes a punt de començar la selectivitat a la UdL el juny passat.\n© Alumnes a punt de començar la selectivitat a la UdL el juny passat.\nMedicina de la Universitat de Lleida (UdL) i les altres set facultats de Catalunya provaran aquest curs amb alumnes de primer voluntaris un test que han elaborat per avaluar les seues aptituds (pensament crític i raonament), habilitats interpersonals (habilitats comunicatives i empatia, per exemple) i actituds (requisits emocionals). La idea inicial era que haguessin de passar-lo els futurs estudiants de Medicina, a banda de la selectivitat, per determinar si són aptes per cursar aquests estudis, igual que ocorre amb les Proves d’Aptitud Personal (PAP) que en l’actualitat ja han de superar els aspirants a graus d’Educació. La degana de Medicina de la UdL, Anna Casanovas, va detallar que la finalitat de la prova no és valorar si tenen coneixements mèdics, sinó “la seua empatia, compassió, comunicació, capacitat de suportar la pressió i resiliència”, entre altres qüestions.\nI és que les facultats han detectat que hi ha estudiants acadèmicament brillants (la nota per entrar a Medicina és la més alta de la UdL, un 12,799 aquest curs), però que no tenen les habilitats i capacitats necessàries per ser metge, situació que en alguns casos els porta fins i tot a abandonar els estudis.\nHa estat elaborat per les 8 facultats de Medicina de Catalunya i ho programaran totes el mateix dia i hora\nCasanovas va indicar que la conselleria d’Investigació i Universitat ha deixat el projecte en stand by de moment, però va remarcar que les facultats han acordat seguir i provar el test amb alumnes de primer per validar-lo. I també un altre dels motius és perquè els dos anys treballant en aquest test, amb reunions gairebé mensuals, no caiguin en sac foradat. De fet, assenyala que ja ho han provat amb professors voluntaris.\nVa detallar que per a la primera part de la prova s’han basat en un test dels Estats Units, per a la segona en un altre que apliquen els college d’Irlanda i per a la tercera, en un altre que es porta a terme al Regne Unit.Totes les facultats de Medicina programaran la prova el mateix dia i a la mateixa hora, com es faria si fos real. La degana va apuntar que prenen aquesta iniciativa com “un treball científic sobre educació mèdica” i els resultats potser es publicaran en alguna revisa de l’àmbit mèdic. En tot cas, els comunicaran a la direcció general d’Universitats i a la conselleria perquè tinguin evidències sobre el test i puguin tenir-les en compte a l’hora de decidir si finalment s’aplica aquesta prova als futurs estudiants de la carrera de Medicina.


Fre al vandalisme al Turó de la Seu\nActualitzada 08/01/2018 a les 17:50\nEl consorci canviarà uns vidres per xapa metàl·lica amb l’objectiu d’evitar contínues destrosses i tancarà l’accés a la zona que conserva restes romanes || Preveu també càmeres en diversos punts\n© Les llambordes de l'accés a la zona on es conserven restes romanes, arrancades i tirades al costat dels vestigis.\nL’entorn de la Seu Vella pateix de forma periòdica actes vandàlics i el consorci del Turó està decidit a prendre mesures per intentar evitar-los. Un dels punts que més en concentra és la zona del parc de Santa Cecília, on hi ha l’accés en ascensor i a través d’un antic túnel defensiu, que té unes estructures amb sostre vidrat que actualment es pot veure destrossat. De fet, abans hi havia vidres a tota l’estructura i el 2015 es van retirar per evitar més vandalisme, i el director del consorci del Turó, Joan Baigol, va afirmar que també trauran els que queden i els substituiran per una xapa metàl·lica. Un altre dels llocs preferits pels vàndals són les restes de muralla romana conservades a prop de la Porta del Lleó (vegeu el desglossament superior), que la Paeria va protegir amb una estructura de formigó però que estan molt accessibles, de manera que el consorci instal·larà una reixa que impedirà accedir-hi per la part baixa. Baigol espera que amb aquesta acció sigui suficient, però no descarta prendre més mesures per evitar que es repeteixin actes vandàlics. Actulament també hi ha destrosses a l’interior de l’ascensor i el director del consorci va explicar que a més ja han hagut de canviar tres vegades els cadenats de túnels del turó perquè els trenquen.\nA més d’accions puntuals, el consorci del Turó preveu instal·lar càmeres de videovigilància en diverses zones per incrementar la seguretat. Baigol va assenyalar que en l’actualitat hi ha alarmes a la nau central, la Canonja i la Suda, però no càmeres, per la qual cosa el concurs per renovar el sistema de seguretat de la zona les ha incorporat com a millora. Les preveu en aquests edificis i també a la plaça de la Sardana, el pàrquing de terra, el Castell del Rei, la Porta dels Fillols, el baluard de la Mitja Lluna i la Llengua de Serp. No obstant, les empreses licitadores poden proposar més punts de vigilància amb càmeres. De fet, la Paeria també preveu instal·lar càmeres als ascensors públics a causa de la proliferació de vandalisme.\nLlambordes tirades vora restes romanes\nLa zona on es conserven restes romanes, a prop de la Porta del Lleó, ha estat objecte de vandalisme en diverses ocasions. En l’actualitat, han estat arrancades llambordes del camí d’accés i tirades al costat dels vestigis. Això mateix va passar l’estiu del 2016, i en altres ocasions han aparegut deixalles i fins i tot xeringues a les restes. El consorci tancarà amb reixes una part de l’accés.


Bacallà de Quaresma amb panses i pinyons\nPublicat el Divendres, 11 abril 2014 16:54\nEl bacallà és el peix que de sempre ha estat associat a la quaresma. Antigament era un aliment barat, cosa que no passa ara, i això el va convertir en un peix molt popular i, per tant, molt present en el receptari català. A més a més era un peix fàcil de salar i assecar, ja que temps enrere la conservació era molt important per la manca de mitjans de refrigeració com ara les neveres. D’altra banda, el fet que l’església catòlica prohibís menjar carn en temps de quaresma va fer que es convertís en un plat típic d’aquestes dates.\nDes del punt de vista dietètic, és un peix baix en greixos, ric en omega 3 i que redueix el nivell de colesterol en sang. Per totes les seves propietats, es recomana prendre’l en etapes de creixement i lactància.\nJa que ens trobem en aquestes dates i ens agrada mantenir vives les tradicions, avui hem preparat un bacallà de quaresma amb panses i pinyons.


Tot va començar amb amb unes fotocòpies un divendres a última hora. Aquells papers parlaven de l'antiga escriptura romana. Eren interessants, però a migdia no era el que més ens abellia fer. Sembla ser que això també ho sabia el nostre professor, Jose, el qual ens va sorprendre a tots quan, d'una bossa que a tots ens semblava que contenia menjar, va començar a treure els utensilis necessaris per posar en pràctica allò que acabàvem de llegir.\nDijous, 02 Novembre 2017 20:00\nFa un any dos professors de l'IES Biar decidiren implicar-se en un projecte que van posar en marxa per saber l'índex de la capacitat de parlar valencià entre els alumnes de l'IES, passant un formulari entre l'alumnat i traent-ne estadístíques i conclusions sobre l'ús de la nostra llengua entre els més joves. Ella i ell són Lorena Sedano, natural d'Oriola afincada a Bocairent, professora d'economia i qui ens atén en un perfecte valencià, i Sera Silvestre, natural de la veïna localitat de Banyeres de Mariola, i professor de llengua i literatura castellana.\nDimecres, 11 Octubre 2017 19:00\nLes activitats del TEI milloren la convivència al centre.\n[IES Biar] Primeres setmanes de classe a l'IES Biar\nDilluns, 02 Octubre 2017 19:00\nFet per David Lorente i Lucía Amorós. 1r ESO\nLes activitats a l'institut de Biar van començar el passat 11 de setembre de 2017. Després d'unes llargues setmanes de vacances, ara és hora de tornar a la normalitat i posar-nos tots a la faena. La primera setmana va estar plena de moltes novetats, els alumnes no sabien els mestres que anaven a tindre i volien retrobar-se amb els companys. Una de les novetats ha segut que hi havia moltes classes i assignatures en aules matèria. Ara, passades les primeres setmanes, ja ens hem aclarit un poc més.\nDilluns, 11 Setembre 2017 23:30\nL'11 de setembre comencen les classes a les escoles i instituts del País Valencià, però els centres educatius ja han començat a preparar l'inici de curs.\nDivendres, 09 Juny 2017 20:00\nEl passat 19 de maig es va celebrar en la Casa de Cultura de Villena el lliurament de premis del V Concurso de Cortometrajes Ciudad Filosofía, en el qual van participar alumnes de secundària i de batxillerat de diferents punts d'Espanya. L'objectiu del concurs és promoure la reflexió filosòfica a través de la utilització de mitjans audiovisuals.\n[IES Digital] “Capítols d’un gran llibre”, pels alumnes de 2n de Batxillerat\nDimarts, 30 Maig 2017 19:30\nEl setze de setembre de l’any del Senyor dos mil onze va començar un nou capítol de la nostra vida, era un dia en què tots ens trobàvem inquiets i amb molts nervis, com si fórem xiquets de quatre anys enjogassats, i és que començava la nostra experiència a l’ I.E.S. Biar, qui sabia si ens tocaria la mateixa classe, qui sabia si faríem nous amics...


Atractiu turístic o despesa innecessària? - Artur Ramon Art\nGIRONA | LAURA FANALS Una col·lecció potent que serveixi per dinamitzar l’art contemporani a Girona i potenciar encara més el turisme, o una despesa innecessària que hipotecarà la ciutat sense aportar més visitants? A pocs dies que l’alcalde de Girona, Carles Puigdemont (CiU), porti a ple la proposta de comprar el fons del crític d’art Rafael Santos Torroella, el debat continua encès. Pocs són els que dubten, a hores d’ara, del valor artístic de les peces del fons d’art -que inclouen un Dalí, un Picasso, un Tàpies i un Picabia, entre altres-, així com de la biblioteca i l’arxiu. El debat se centra, més aviat, en la conveniència o no que Girona es gasti 3,9 milions d’euros de diner públic (més el que pugui costar la rehabilitació de la Casa Pastors) en aquesta col·lecció, ja que alguns dubten de si serà capaç d’atreure més turisme, com pretén el govern local.\nA la comissió informativa sobre el fons Santos Torroella, forçada pel PSC i el PP, es van poder escoltar opinions d’experts de diversos àmbits (des de l’acadèmic fins al turístic, passant pel món de l’art i de la taxació). Entre els principals arguments a favor de la compra hi ha el seu valor artístic i la dinamització que podria suposar per a la cultura de la ciutat. Segons va explicar el taxador Artur Ramon, la col·lecció compta amb un vèrtex “molt potent” dels anys 1920-30, amb molts elements d’avantguarda que tenen projecció més enllà de Catalunya. Per això, igual que el periodista Josep Playà, considera que podria ser un bon complement per a les col·leccions que ja existeixen a Girona, i que podria servir per dinamitzar-les. De fet, ?l’exalcalde de Girona, Joaquim Nadal, pensa que la col·lecció, per si sola, potser seria insuficient, però que amb una visió de conjunt podria suposar l’inici d’un projecte global sobre l’art contemporani. Per la seva banda, l’arquitecte Josep M. Birulés creu que la rehabilitació de la Casa Pastors no seria gaire cara i que podria estar acabada en un parell d’anys.\nA l’extrem contrari, aquells que posen en dubte la compra del fons ho fan perquè no estan gens convençuts que serveixi com a pol d’atracció turística. Una de les més crítiques ha estat la crítica d’art i membre del Consell Nacional de la Cultura i les Arts (CONCA) Pilar Parcerisas, qui adverteix que la majoria d’obres no tenen valoració al mercat internacional i, per tant, no seran gaire atractives per al turisme. A més, subratlla que les peces estan “sobrevalorades” en els preus de mercat d’avui, ja que l’any 2012 dos antiquaris de Barcelona van oferir 1 i 2,2 milions respectivament. Pel mateix preu, va indicar, es podria fer una “molt bona col·lecció d’art contemporani de cap i de nou de primera línia”.\nDe la mateixa manera, el crític d’art Eudald Camps va mostrar el seu temor que, un cop s’hagi adquirit la col·lecció, hi hagi dificultats sobre el seu destí, ja que “Girona viu molt d’esquena als seus museus i els seus artistes”.


Sabeu quants equips infantils de bàsquet hi ha a tot Catalunya? Uf, no m'atreviria a dir un número: 100, 200, més? Al ser campions de Lleida es van classificar per jugar en un dels quatre grups amb els millors de Catalunya. Del seu grup van quedar els quarts i, per tant, es classifiquen per jugar les fases finals del campionat de Catalunya. En aquests casos, els primers de cada grup juguen contra els quarts dels altres grups. I al Persianes Seu li ha tocat jugar contra el Barça.\nAra pensareu, pobres nois, quina pallissa els fotran! Sí, segurament, però la il·lusió que els fa poder jugar contra els millor jugadors de la seva categoria passa per davant de qualsevol marcador. Per a ells això és un premi. Un premi a l'esforç, a la bona feina, a la constància i al companyerisme. En aquest equip tothom hi posa de la seva part. Amb els de la capital hi juga un noi andorrà, el Roger, que molts dels nostres coneixen d'haver jugat contra ell des de ben petits, de les trobades, dels PDPs, dels campus... Aquest noi ja fa dos anys que viu a Barcelona i ha estat convocat per formar part de la selecció espanyola.\nEls nois del Persianes Seu ja han tastat aquesta temporada el millor del bàsquet català ja que no fa ni dos mesos van jugar contra la Penya, l'altre gran del país. Aquests nois estan de sort. Dissabte, a les 16 h, el Palau d'Esports de la Seu ha de ser una festa de l'espectacle, la gent de la Seu hauria de sortir de casa i anar a animar a aquests petits herois. Ja sabem que a la Seu a la gent li costa moure el cul però ja que no hi ha bàsquet dels grans es pot anar a veure aquest altre partit. Qui sap quan tornarem a veure una samarreta blaugrana a la nostra ciutat. Sona molt "provincianu" però és així.\nDiumenge toca el partit de tornada. Tothom és molt conscient que serà l'últim partit de la temporada, el Barça passarà l'eliminatòria, però quina millor manera de tancar aquesta excel·lent temporada que jugant a la ciutat esportiva del Barça. I d'aquí uns anys, quan algun d'aquests nois blaugranes juguin a l'ACB podran dir allò de: jo vaig jugar contra aquests quan era infantil al Sedis Bàsquet. I vam fer història.\nÀnims a tots!!!!\n4 de maig de 2010 a les 23:40\nJo no el veuré, però per un dia també deixaré de ser culé, i estaré -com a mínim amb el pensament- amb la gent de les terres altes del Pirineu.\n5 de maig de 2010 a les 10:36\nSi vols solidaritzar-te encar més, el mateix dia el CB LLeida rep l'altra bèstia negra (en aquest cas verd i negra). Crec que no volien que els de les terres de Lleida ens infiltréssim en una competició exclusivament barcelonina i ens han enviat els dos botxins:Barça i Penya!\n5 de maig de 2010 a les 14:55\nel mes curiòs del cas, es que allò que hauria de ser una gran noticia pel club SEDIS , jugar contra el BARÇA, i fer festa grossa, a la web del mateix club, enmarquen com a partit de la jornada sedis trebisa vs barberà...\n5 de maig de 2010 a les 17:49\nLa pàgina del Sedis no me l'acostumo a mirar perquè deixa molt que desitjar, tant a nivell estètic com informatiu i ortogràfic. A més, no es pot fer arribar cap comentari a la persona que gestiona aquest web. No hi consta cap tipus de contacte per poder comentar aspectes concrets, ja sigui alguna errada d'horaris, ortogràfics, de contingut... Saps quant temps van estar escrivint PABELLó? La gent preguntava com es podia contactar amb la persona que portava la web i no hi havia manera! Vull pensar que aquesta persona no ha seguit la trajectòria del Persianes Seu perquè, sí és així, demostra que la base del club no li mereix cap respecte. A mi el partit del Trebisa m'importa molt poc per no dir gens. Fins i tot, ahir al programa Bàsquet de 3 l'Antoni Ferraz va mencionar el partit dels infantils com un gran esdeveniment.\nEi, ets anònim al meu bloc però suposo que no ho ets a nivell personal. Per què no em dius qui ets (fluixet a la orella) i fem una queixa conjunta? Jo intentaré fer-ho però no em deixis aquest marrón a mi sola!\n5 de maig de 2010 a les 19:00


Risc d'incendis a Olocau - Olocau.BIZ\nRisc d'incendis a Olocau\nHe vist un comentari, em sembla que a l'entrevista al Senyor Agustin Agusti, on un vei deia que veia molt correcte trencant a les tradicions populars que no s'hagi fet la mascletá a la AV. Font del Frare per l'alt risc d'incendis. Ho veig raonable i correcte, però ... Fer les paelles de nit a escassos 10 metres de masa forestal sense pendre unes mesures mínimes de garantia com ara fer una franja de seguretat desde casa d'Eusebio fins al frontó de l'Arquet i netejar de runes i fustes,aixo es correcte? Tenint en compte que esta prohibidissim fer foc a menys de 500 metres de masa forestal? I a mes a mes en aques periode de temps en el cual no es donava ningun permis de crema a tota Espanya.\nPd: No em preocupa,fins a cert punt,el que puguen fer a serra i pense que no podem criticar a ningu en tant nosaltres tambe ens passem les lleis pel forro.\nPd 2: Jo tambe vaig participar a les paelles.\n1.- Jo també vaig estar de paella a les festes i me ho vaig passar de Pare Mare.\n2.- A mí tampoc me preocupa molt el que es puga fer a Serra, pero si que me preocupa el que puga fer el meu Alcalde en Serra, perque quan va com Alcalde i no com a particular representa a tot el poble i deu ser coherent, i no sols em preocupa quan va a Serra, també quan va a Llíria, Barcelona, Madrid o al Polo Sud si va en qualitat d'Alcalde d'Olocau.\n3.- Puc deduir després de tot, pues que el que li preocupava a l'Alcalde no era la muntanya a l'hora de la dispará, sino que el que es pretenia amb l'excusa de la muntanyeta era gastar el mínim dels mínims i amb l'estalvi poder subvencionar subfestes a altres llocs del terme i quedar de Pare Mare en qui li convinga.\nPD: ¿També repartirá a qui li convinga Caixes de Nadal i regals de Reis a qui vullga? Espere que siguen caixes i regals ecologics, reciclables i que no perjudiquen "el ambient".


El conveni de guionistes, del qual queden exclosos els guionistes de cinema que ja es regeixen una altra norma, permet que els professionals que treballen per compte aliè tinguin una taula salarial on emmarcar-se.\nLa signatura del nou conveni entre lles productores (FAPAE), els sindicats majoritaris i els sindicats de guionistes, amb FAGA al capdavant, serà el dimarts 23 de desembre a Madrid.\nXerrada per explicar la nova Llei sobre l’impost als operadors de comunicacions electròniques a favor de l’audiovisual\nEl mateix dissabte 20 de desembre a les 10:30h, prèviament a l’Assemblea, tindrà lloc una xerrada per explicar als associats com s’aplicarà la nova taxa de connectivitat aprovada al Parlament el passat 26 de novembre i en particular, el seu desenvolupament i la creació de guions.\nAprofitant la xerrada s’exposa la Piràmide Moscardó o per què l’administració pública hauria de fer una aposta decidida pel guió, presentada pel guionista i membre de la Junta del GAC, Rodolf Giner.\nA l’acte, que té lloc al Club Social de l’SGAE, hi són presents el Director General de Creació i Empreses Culturals, Jordi Sellas, i la directora de la Institució de les Lletres Catalanes (ILC), Laura Borràs.\nPer a més informació sobre aquests actes, feu ‘clic’ aquí.\nL'acte començarà a les 10.30h al Club Social de la SGAE a Catalunya (Passeig Colom, 6. 08002 Barcelona).\nPer saber-ne més sobre la Llei sobre l’impost als operadors de comunicacions electròniques a favor de l’audiovisual, consulteu la següent notícia de l’Acadèmia.


Arriba el segon concurs InnovEm - CTecno\nArriba el segon concurs InnovEm\nper Comunicació CTECNO / 5 març, 2014 / Sense comentaris\nLa Fira InnovEm, punt de trobada del sector de la innovació organitzada per l’associació Joves Empresaris de Balears, convoca el segon concurs “projectes empresarials innovadors” amb l’objectiu de recolzar i difondre iniciatives emprenedores i innovadores.\nLes propostes del concurs, obert a participants d’arreu del món, hauran de realitzar-se exclusivament a través de la plataforma Podium Younoodle, on s’ha habilitat un formulari per incloure tota la informació del projecte.\nLes propostes poden presentar-se fins el proper dissabte 15 de març i seran valorades per un jurat de caràcter multidisciplinari, integrat per tècnics i experts en l’àmbit empresarial. Els tres finalistes seran publicats al web d’InnovEm la setmana del 24 de març i tindran l’oportunitat de participar i presentar el seu projecte al fòrum InnovEm i al programa d’emprenedors Bizspark de Microsoft.\nLa sisena edició de la Fira InnovEm tindrà lloc els dies 3 i 4 d’abril a Menorca i el seu progra pot consultar-se aquí.\n✈ El sorteig de NFTs o la visita d'habitacions de manera virtual són algunes de les aplicacions basades en 'blockc… https://t.co/RY9lfpu5RK ~ 4 hours, 18 minutes ago\n💶 La irrupció de les criptomonedes ha impulsat al Banc Central Europeu a preparar un euro digital basat en tecnolog… https://t.co/51q8Y9Fpet ~ 22 hours, 9 minutes ago


El Bloc d'en Nani: Dies, paraules i seniments que corren però que no s'esborren\nDies, paraules i seniments que corren però que no s'esborren\nTomba la bala bala,\nPrimera actualització d'aquest 2008, a poques hores d'agafar el tren que em portarà a la rutina de nou. A sobre, una gran cançó de Gossos, a pesar de que no m'agraden gaire, saben explicar prou bé la meva situació actual.\nAquest any que ja hem encetat, ha començat fred, gris i ple de menjars familiars (de fet com tots els començaments d'any). Però a pesar de que m'hauria agradat que tot hagués estat diferent i que el que m'omplia els ulls de goig hagués pogut continuar, no ha estat possible. Ara, encara no he vist res que aconsegueixi omplir de nou el meu cos d'escalfor i felicitat; però avui m'he despertat en un matí radiant i a pesar que m'hauria agradat que les coses haguessin anat diferent aquest any que ja vam deixar enrere, el sol i la serenor amb la qual s'ha llevat avui Gurb poden significar una senyal de canvi i de retorn a aquells dies de felicitat que tan lluny em queden. Però bé, ara toca menjar-me el Tortell de Reis i gaudir d'aquesta última reunió familiar nadalenca. Com diu el poeta: "Que tinguem sort!".\nPD: La foto de la pipa és perquè aquest any nou també m'ha portat una pipa nova, ja que he començat a fumar pipa. Que Bohemi que soc, xD.\nPublicat per Ignasi Bosch a 16:41\ni tant bohemi tu!!! jejeje va bé l'any nou? des de la nit de cap d'any que no et veig!!\nmolta sort amb tornar a començar amb al rutina jo....a fer exàmens....aix...\n6 de gener de 2008, a les 22:24\nTambé odio el grup, però m'agrada la cançó, però cada cop que escolto la cançó m'enrecordo que no m'agrada el grup, per això deixo d'escoltar la cançó i per culpa del teu bloc hauré de tornar a sentir-la.\nO bé millor em callo, i segueixo estudiant.\n7 de gener de 2008, a les 15:12\nA finals de 2007, un grup de blocaires osonencs vam impulsar Blocaires.Osona, que vol ser el col.lectiu de blocaires osonencs, obert a tots els que formem part de la blocosfera de la comarca.\nL'objectiu de Blocaires.Osona, segons el manifest fundacional, és estimular i reivindicar la cultura blocaire, donar forma i contingut a la rica comunitat blocaire d'Osona i projectar-la amb força a la Catosfera.\nEl proper dijous 17 de gener, a 2/4 de 9 del vespre, a l'auditori del Col.legi d'Arquitectes de Vic, es portarà a terme la presentació pública de Blocaires.Osona en el marc de la presentació del llibre del blocaire de referència del nostre país, Saül Gordillo ( www.saul.cat), Nació.CAT.\nEsperem comptar amb la vostra participació en aquest acte i en els propers que es facin.\n12 de gener de 2008, a les 18:54\nT´he adherit a blocs al Prepirineu(http://blocsprepirineu.blogspot.com) i a Blocs Catalunya Central (http://blocscatalunyacentral.blogspot.com). Agrairia si hi enllacessis i enviessis mail.\n17 de gener de 2008, a les 15:32\nACTUALITZA PIPERUUU!!! (ve de pipa xD)\n20 de gener de 2008, a les 23:09


Politinomics: Malson angoixant\nAquest cap de setmana el PuntAvui m'ha publicat aquest article:\nEstem vivint, en l’àmbit mundial, almenys des dels anys vuitanta del segle passat, una acceleració dels processos econòmics i autoritaris que estan transformant a fons les nostres societats i les relacions polítiques entre governants i governats. D’una banda, hi ha la creixent ofensiva de les elits oligàrquiques en contra dels drets econòmics i socials de les persones com a ciutadanes. De l’altra, la multiplicació dels dispositius autoritaris/antidemocràtics que van en contra dels drets civils i polítics d’aquesta mateixa ciutadania.\nEl neoliberalisme (econòmic i social) i l’autoritarisme estatal s’alien per anar conjuntament contra la democràcia. De fet, és la suposada “llibertat” d’una competència descarnada i desfermada entre els actors econòmics i socials la que justifica (la que produeix) el reforçament de l’autoritarisme antidemocràtic, depenent dels estats, com a condició indispensable del desplegament de l’anomenada “llibertat” a competir. Aquest és el paradigma dominant, cada cop més, en l’àmbit mundial.\nLa política neoliberal es caracteritza perquè estén i imposa la lògica capitalista –relació d’explotació del capital sobre el treball assalariat per tal d’obtenir una plusvàlua/benefici– a totes les relacions socials entre els humans, fins a fer-ne la forma de les nostres vides. Es tracta, ni més ni menys, de subordinar els drets de les persones als anomenats “drets de les empreses/del capital” i, en conseqüència, de disciplinar la vida de les persones en funció d’aquestes “necessitats”. Aquesta política provoca incertesa i inseguretat en la població, la fa més dòcil i submisa, desactiva la democràcia i fragmenta la societat.\nEn tenim un exemple en les successives reformes en contra dels drets del treball i els treballadors, que han provocat: aturs elevats i creixement de l’exèrcit industrial de reserva, baixada dels salaris, precarietat, contractes escombraria, subocupació, restriccions dels drets dels treballadors, etcètera. Un altre exemple són les retallades en els serveis bàsics que afecten la majoria de la població i que han donat lloc a: l’augment de la pobresa i l’exclusió social, uns lloguers cada cop més cars i prohibitius, l’explosió dels desnonaments, etcètera.\nAlguns diuen que l’aparició de Trump i el neoproteccionisme i populisme de dretes americà, i d’algunes rèpliques a diferents països europeus, i també de la resta del món, farà canviar l’anàlisi que hem fet anteriorment. Contràriament, ens hauríem de preguntar per què apareixen aquests fenòmens (econòmics, polítics i socials) que ens demostren que una part, força important, de la classe obrera i les classes populars s’enlluernen amb propostes que no posen realment en qüestió el sistema/mode de producció (capitalista) que provoca el seu malestar i els seus problemes, i que a vegades arriben a ser racistes, xenòfobes i amb pinzellades feixistes. I la resposta és, crec, que l’esquerra tradicional socialdemòcrata ha abraçat clarament el paradigma (econòmic, social i polític) dominant; i, al mateix temps, que l’anomenada esquerra alternativa és incapaç d’oferir una estratègia creïble per a la classe obrera i les classes populars.\nPublicat per Antoni Soy a 7:36


Comerç i restauració denuncien caigudes del 70% en només dos dies\nExigeix a les administracions "responsabilitat" per no castigar els establiments\nUna botiga de roba que ha tancat recentment al carrer Jaume I, després de la pandèmia / MMP\nACN 19/07/2020 4:13 pm\nEl Gremi de Restauració de Barcelona i els comerciants de Barcelona Oberta denuncien que les restriccions anunciades divendres per la Generalitat, tot i el seu escàs compliment a les platges i carreteres, s’ha notat molt als establiments. El sector denuncia que en dos dies ha tingut anul·lacions de reserves i que les vendes han caigut més d’un 70%.\nAixí, exigeix a les administracions “responsabilitat” per evitar la crisi social que es derivarà de la crisi econòmica. Concretament, demanen que se sancionin els que incompleixen les normes sanitàries i de distanciament i que es facin testos massius per “evitar un nou confinament que abocaria al tancament del 60% dels negocis i a la pèrdua de molts llocs de treball”. “No podem tolerar que tot i havent fet els deures, siguem els més castigats”, assenyalen.\nEl sector també alerta de l’impacte negatiu que genera en l’opinió pública “el missatge de què Barcelona no és una ciutat segura”. No descarten reclamar danys patrimonials a les administracions i demanen una reunió urgent amb els consellers Miquel Buch i Alba Vergés. Els volen exigir que les decisions es prenguin amb mirada llarga per evitar els danys econòmics que se’n poden derivar, ja que aquesta situació acabarà desencadenant una greu crisi social.\nComerç Compres Coronavirus Restauració


Del temps dels museus valencians i el patrimoni cultural - Levante-EMV\nFalta una ordenança en l'organització pública i política de les pinacoteques\n11·07·20 | 05:15\nSembla que s'obren temps d'avaluació i per tant d'introduir reflexions sobre la nostra qualitat museològica i el Patrimoni cultural dels valencians.\nFa ara poques jornades, en concret l'1 de juliol, es complia el 38é aniversari de la promulgació de la Llei Orgànica 5/1982 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana. En ella, entre les competències de la Generalitat que figuren al seu article 49, se defineixen com de caràcter exclusiu les de Cultura i Patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic, així com els arxius, biblioteques, museus, hemeroteques i altres centres de dipòsit que no siguen de titularitat estatal. D'aquesta manera, en aqueix entorn jurídic i en el cas particular del Patrimoni cultural i dels museus, cal entendre per deducció que en l'àmbit d'aquestes matèries bé siguen de titularitat local, «provincial» o autonòmica, en la seua ordenació si més no, la Generalitat té competència exclusiva, i com a tal s'havia d'haver desenvolupat des d'almenys 1982.\nSense considerar les inevitables dificultats per fer tal desenvolupament a la llarga dels darrers 38 anys, volem assenyalar que en la major part de les competències determinades pel nostre Estatut s'han fet grans avanços en l'estructuració de la seua governança per part de la Generalitat. Així ho trobem sobre tot en competències pilars bàsics de l'estat del benestar, com ara mateix l'educació, en bona part la cultura, i sense cap dubte la de la sanitat, prou eficientment aquesta darrera com hem pogut comprovar amb la gestió tan complicada del Covid19. Ans al contrari ens temem, que en el cas del Patrimoni cultural i dels museus els resultats de 38 anys de gestió autonòmica pot ser no siguen tan afalagadors.\nSense comparances innecessàries, podríem dir que les disfuncions són moltes però la major part d'elles tindrien un denominador comú: la manca d'ordenació del sector. Resulta evident que la ciutadania percep millor les anomalies quan es refereixen a un centre d'estudis o de salut, i quan això succeeix hom troba una traducció ràpida per part dels poders públics. En el cas del Patrimoni cultural i dels museus sembla que això no es veu tant i les disfuncions al·ludides es perpetuen any rere any. Entenem que el fet que aquestes no es manifesten tan obertament envers la gestió pública fins ara, no resta gens d'importància en l'obligació d'haver-les de resoldre, car en la societat post crisi sanitària en la qual molt s'haurà de reinventar, el Patrimoni cultural i els museus constituiran recursos de primer ordre, ja que afecten a drets de quarta generació. Tanmateix, i des dels inicis de la Transició, aquests recursos no han tingut gaire un lloc important al si de la construcció política de la societat valenciana. Costa d'entendre el perquè, i encara que aquest no és l'espai, hom remetria a aquella part de la contumaç i constant negació de la identitat pròpia per tal de poder seguir mantenint un cert sentiment d'existència: l'autoodi una vegada més, entre d'altres causes més banals. De ben cert, el Patrimoni cultural i els museus són portadors d'elements d'identitat col·lectiva, i a més són també instruments de la seua arquitectura. En eixe sentit en configuren com a poderosos transmissors de valors que més enllà dels sentiments podrien convertir-se en eines de construcció social i econòmica. Tanmateix, i fins el moment present l'absència d'ordenació i estructuració de les competències en matèria de Patrimoni cultural i museus de caràcter substantiu i metòdic al País Valencià ha donat lloc a dos espais aberrants:\nD'un costat a la falsa «apropiació» del patrimoni cultural i els museus, producte d'una indefinició administrativa i política dels conceptes, relacionada amb la mancança de reglamentació de la Llei del patrimoni valencià, de 1998. Aquesta llei, sense ser dolenta en si mateix, malauradament no ha vingut a posar del tot una autèntica ordenança en la organització pública i política del Patrimoni cultural valencià ni dels seus museus. Relacionat amb això, tots dos han quedat a mercè de la interpretació que hom feia des de cada administració i fins i tot grups d'interès. Exemples en sobren, des de les modificacions reiterades de la Llei que s'han fet durant aquest anys a gust del «client», fins la proliferació boletaire de museus locals clonats sense trellat i àdhuc alguna ocurrència més pròpia de l'antimuseologia tot i que manifestament simbòlica del poder polític de les diferents administracions locals.\nDe l'altre, el perill que significa per a l'autogovern valencià el prescindir o renunciar a accions naturals de la competència pròpia en temps de recentralització. Sobren comentaris.\nEn resum, s'acosta el temps per a la definició de la governança del Patrimoni cultural i del museus valencians, on quasi tot està per fer, començant per una revisió de la Llei i els seus reglaments i instruments.


Mamoplàstia d'augment - Clinica Dr. Sáez - Cirurgia plàstica i medicina estètica\nL’augment mamari, també anomenat mamoplàstia d’augment, és el procediment estètic que, mitjançant implants, permet augmentar la mida de les mames i donar-los una forma més natural i proporcional al cos de la pacient.\nMúltiples motivacions porten a una dona a plantejar-se una cirurgia d’augment mamari per millorar la seva imatge.\nEntre aquestes destaquen:\n– Dones que no es troben del tot satisfetes amb la mida dels seus pits per un desenvolupament insuficient d’aquests (agenèsia/hipoplàsia mamaria).\n– Solucionar una asimetria.\n– Recuperar el volum que tenien abans que les mames canviessin pels embarassos, pèrdua de pes o pel pas dels anys.\nCal tenir present diversos factors abans de la realització d’una mamoplàstia d’augment:\n• En dones molt joves, cal assegurar que ha finalitzat el procés de desenvolupament mamari.\n• Ha de tenir clares quines són les motivacions i expectatives que la porten a voler realitzar-se un augment mamari.\n• El procediment pot aconseguir una gran milloria, però cal tenir present que cada cos és únic i els resultats seran diferents en cada cas.\nUna visita personalitzada és el primer pas per a tota dona que estigui plantejant-se un augment mamari.\nGeneralment realitzem una incisió a nivell del solc submamari. La raó d’aquesta elecció és la menor visibilitat de la cicatriu i una menor pèrdua de sensibilitat. No obstant, en funció de les característiques físiques de cada pacient, es pot localitzar a l’arèola o a l’axil·la.\nUna vegada realitzada la incisió, es crea l’espai en el qual es col•locarà la pròtesi. Aquest espai pot trobar-se just darrera de la glàndula mamària o darrera del múscul pectoral situat més profund a la glàndula. Habitualment preferim la col•locació de l’implant a nivell retropectoral, per obtenir uns resultats més naturals en no observar-se la vora dels implants, pel menor risc de contractura capsular, i per la no interferència en la lactància ni els resultats de les mamografies.\n• La intervenció sol durar entre 60 i 90 minuts.\nDesprés de la intervenció l’estada habitual a la clínica és de 24 hores, moment a partir del qual podrà ser donada d’alta.\n• Es recomanable fer repòs moderat, amb el tòrax una mica aixecat. No ha de manipular l’embenat que se li ha deixat.\n• Se li retirarà l’embenat als 3 o 4 dies, moment a partir del qual se li col•locarà un sostenidor específic.\n• Haurà de respectar un repòs relatiu, sobretot dels braços.\n• Podrà incorporar-se de manera progressiva al seu lloc de treball i activitat habitual.\n• Se li retiraran els punts (tot i que no sol ser necessari perquè generalment no utilitzem sutures visibles).\n• Podrà utilitzar els seus sostenidors habituals.\nAquesta intervenció proporciona una gran millora del contorn corporal, quedant les pacients molt satisfetes amb la seva nova imatge.\nEls resultats aconseguits es mantenen durant molts anys. No obstant, ha de tenir present que les seves mames no són immunes als efectes de les fluctuacions de pes o l’edat.\nÉs recomanable cuidar la hidratació de la pell, i realitzar exercici físic.\nCirurgia Plàstica MAMÀRIA


Un arbre de grans dimensions il·luminarà la plaça Catalunya de Roses aquest Nadal\nL’empresa municipal Rosersa està ultimant aquests dies la instal·lació de les figures i composicions que il·luminaran el Nadal a Roses, amb una seixantena d’espais ornamentats a diferents espais de la vila. La novetat d’enguany és la instal·lació d’un arbre de Nadal de grans dimensions a la plaça Catalunya que, juntament amb la resta d’enllumenat nadalenc, s’il·luminarà a partir del proper dijous 5 de desembre\nUn avet d’alumini de 10 metres d’alçada i 4 de diàmetre, coronat amb una gran estrella d’1,5 metres, presidirà la plaça Catalunya de Roses durant les festes de Nadal d’enguany. La seva adquisició ha estat realitzada amb la partida que Rosersa i Ajuntament destinen anualment a la compra d’enllumenat de Nadal de baixa consum energètic. L’any passat es va completar la inversió feta durant els darrers anys per a la renovació de les antigues figures que funcionaven amb bombetes convencionals, per nous models led. Actualment, doncs, la totalitat d’enllumenat nadalenc de Roses és ja de baix consum, fet que suposa un estalvi d'un 80% en el consum d'energia respecte als anteriors models. L’acte oficial d’encesa de l’enllumenat, tindrà lloc el proper dijous 5 de desembre amb un acte a la plaça Catalunya que comptarà amb una cantada de nadales a càrrec de la Coral del Centre Escolar Empordà i de la cantant Àngels Ortíz. La il·luminació nadalenca a Roses funcionarà fins al 7 de gener, en horari de 17.30 a 2 h.


El blog dels indians de Catalunya: Inauguració de l'exposició a Pals el proper dissabte 5 de juny\nEl blog dels indians de Catalunya\nAquest projecte cultural sobre els indians de Catalunya és una idea de les periodistes Tate Cabré i Mireia Olivé, per tal de promoure, per mitjà d’imatges i textos divulgatius, l’intens llegat cultural i patrimonial que Catalunya va rebre de l’aventura d’ultramar.\nCercle d'Amistat Catalunya-Cuba\nInauguració de l'exposició a Pals el proper dissabte 5 de juny\nEl proper dissabte 5 de juny a les 21h. tindrà lloc l'acte d'inauguració de l'exposició Cuba a Catalunya, el llegat dels Indians, amb la presència de Baltasar Parera, besnét de l'indià Pere Coll i Rigau, Joan Silvestre, alcalde de Pals i les comissàries Tate Cabré i Mireia Olivé. La sala d'exposicions municipal de Pals Ca la Pruna acollirà fins al 23 de juny la mostra. Durant l'acte d'inauguració de presentarem el nou web del Cercle d'Amistat Catalunya-Cuba i sortejarem un menú de la cuina de l'arròs per a dues persones al restaurant del golf Serres de Pals. Els assistents podran obtenir també descomptes per a una passejada per la ruta indiana de Pals amb el trenet, el Xiulet de Pals.\nEl llegat indià a Pals té el seu màxim exponent en Pere Coll i Rigau, enriquit a Cuba gràcies a la fabricació de tabac i a la indústria fosforera. En tornar, fundà la Comunitat de Regants de la Sèquia del Molí de Pals, entitat que lluità contra la prohibició del conreu de l'arròs a la comarca. Aquella aventura va permetre recuperar els aiguamolls de Pals en terres de cultiu que s'han mantingut fins avui en dia i produeixen un arròs de gran prestigi.\nPublicado por Cercle d'Amistat Catalunya - Cuba\nL'exposició a Luxemburg en imatges\nVídeo de les rutes indianes de Catalunya


El Racó del Clos\nEl sumoll, un gran raïm rescatat de l'oblit\nEl raïm Sumoll és la varietat negra autòctona més conservada a la DO Pla de Bages i va ser, en el seu moment, la varietat negra més estesa per l'àmplia DO Penedès. De cicle mitjà i producció mitjana-alta, és una varietat austera que necessita poca aigua, de baies habitualment grans i allargades. Ofereix vins de poc color, però molt frescos, amb acidesa vertical i bona estructura tànnica, amb un estil que sovint es compara amb el del raïm Nebbiolo italià.\nÉs complicat que maduri completament i, quan no ho fa, els vins que d'ella s'obtenen poden ser massa agressius, àcids i herbacis. És molt important que gaudeixi de bona insolació, així com regular la càrrega dels ceps per assegurar que la pell i les llavors dels gotims que es conserven puguin madurar completament. La tecnologia i els coneixements enològics actuals són molt més complexes que aquells de fa 40 anys i permeten obtenir vins monovarietals de sumoll molt menys agressius i tremendament més equilibrats, replets de personalitat i amb un enorme potencial d'envelliment. Les vinificacions en fang, per exemple, ajuden a destensar el vi, convertint-ho en més dòcil i rodó al paladar.\nEl seu cultiu va disminuir en favor de les varietats internacionals que semblava podien permetre elaborar vins d'un perfil més “agradable” per al consumidor mitjà. Aquesta tendència va arraconar al sumoll, raïm difícil de conrear, fins a convertir-lo en un raïm gairebé clandestí, que resistia amagat entre ceps d'altres varietats. Al Penedès, el mercat demanava raïms blancs per a la producció de Cava i això va portar a arrencar moltes vinyes de sumoll. En l'actualitat, el nombre d'hectàrees dedicades a aquesta varietat està començant a créixer gradualment gràcies a l'esforç d'un grapat de petits viticultors enamorats de la seva terra, dels seus raïms i de la seva història.\nD'aquest raïm autòcton català s'elaboren, avui dia, excel·lents vins negres, escumosos i deliciosos rosats que després de lleus maceracions eviten una extracció excessiva de tanins i mostren el perfil més floral del varietal; també existeixen sorprenents vins blancs tant de sumoll blanc com del mateix sumoll negre vinificat en blanc. Sigui com sigui, el temps sembla estar donant la raó a aquells pocs que mai van deixar de confiar en aquest meravellós raïm que la nostra literatura recollia ja al segle XVIII. Els nous vins de sumoll, frescs, versàtils i complexes, demostren amb rotunditat que estem davant un gran raïm rescatat de l'oblit.\n- L’Oblit, d'Esteve i Gibert Viticultors\n- Sicus Sumoll, de Sicus Terrers Mediterranis\n- Repte Sumoll, de Masia de la Roqua\n- Can Ràfols dels Caus Sumoll\n- Clos Lentiscus Gentlemant Sumoll, de Can Ramon Viticultors del Montgròs\n- Mont Rubí Gaintus Rosé, d'Heretat MontRubí\n- Pardas Sumoll Rosat\nPublicat per Clos dels Cims a 6:59 Cap comentari:\nLa majoria d'afeccionats al vi haurà sentit a parlar alguna vegada del vi kosher…, però, com s'elabora? A què sap? En essència, el vi kosher és exactament igual al vi no-kosher. Els seus sabors són iguals als de la resta de vi i, la seva qualitat, com succeeix amb qualsevol altre vi, deriva de la cura a la vinya i al celler, no de si s'ha elaborat seguint principis kosher.\nConsumir aliments kosher és fonamental per a qualsevol que segueixi el Kashrut, la llei jueva de l'alimentació. El Kashrut parla de com preparar els menjars i les begudes d'una manera sana, apte per al consum; de fet, la paraula kosher deriva del vocable hebreu empleat per a dir llest, adequat o preparat.\nEls vins kosher, en contra d'una idea errònia àmpliament estesa, no han de ser beneïts pel rabí, però sí elaborats únicament per jueus practicants. No està autoritzat l'ús d'additius animals (s'accepta la clara d'ou, però només si aquest és de pela blanca i ha estat revisat pel rabí abans de ser emprat); la gelatina i la caseïna estan prohibides, així com l'addició de bacteris, llevats o enzims. Des del moment en què els raïms arriben al celler, només jueus religiosos poden tocar l'equipament de vinificació o manipular el vi; les mans d'un rabí es converteixen en les mans de l’enòleg i posen en pràctica tot allò que el tècnic els indica. Les condicions d'higiene són molt estrictes i només es permet l'ús d'ampolles noves.\nAl camp no es permet l'ús de fertilitzants orgànics, i els raïms han de procedir de ceps amb un mínim de quatre anys d'edat. Durant el 7º any (Sabbat) de vida de les plantes, no es verema, per permetre que la terra es regeneri. A més, l’1% dels beneficis ha de dedicar-se a causes benèfiques.\nEn temps recents, la demanda de vi kosher s'ha incrementat de manera considerable, portant a un bon nombre de països a endinsar-se en la producció d'aquests particulars vins. Estats Units, França, Itàlia, Austràlia o Alemanya compten ja amb alguns cellers productors de vi kosher, tal com succeeix a Catalunya, on cellers de llarga tradició com Capçanes o Pinord elaboren grans vins kosher com l'icònic Flor de Primavera Peraj Ha’Abib o el Taanug Amfiteatre.\nPublicat per Clos dels Cims a 11:39 Cap comentari:\nEl vermut, de medicina a aperitiu\nEl vermut o vermouth és una beguda de màxima actualitat que sembla estar reprenent el lideratge en moltes taules a l'hora de l'aperitiu. Tanmateix, això que ara sembla modern té, en realitat, una antiguitat de diversos segles.\nEs creu que a la Grècia clàssica el vi macerat amb herbes era ja una medicina d'ús corrent. Aquesta tradició es va prorrogar a través dels segles fins que en el XVI els monjos alemanys van encunyar el terme wermut wein. Expliquen que els monjos usaven el donzell (herba fonamental en l'elaboració de vermut), anomenat wermut en alemany, per combatre els problemes digestius. Sovint, es trobaven amb reaccions de disgust en els pacients, doncs el seu gust és molt amarg. Així se'ls va ocórrer la idea de barrejar la planta amb vi per dissimular el seu sabor i va sorgir el que podem considerar el primer predecessor del vermut actual. Aquest no arribaria fins dos segles després. Van ser les llavors regions de Torino i Savoia les que van començar a elaborar vermut com a beguda. A Torino es va apostar pel vermut vermell, una mica més dolç i, a Savoia pel vermut blanc, més sec.\nAl s. XIX la passió pel vermut estava ja molt estesa i havia arribat a Tarragona. Aviat es va convertir en una beguda molt popular i va tirar fortes arrels entre els habitants locals. A la fi de segle van sorgir les primeres grans marques catalanes, aprofitant l'enorme quantitat de vi que es produïa a la regió i la creixent demanda de productes assequibles i fàcils de prendre. El vermut es convertiria aviat en tota una tradició, associada als pocs moments de descans que els treballadors tenien aleshores, i donant lloc al que avui es coneix com a “hora del vermut o de l'aperitiu”.\nEntre els anys 1960 i 1970 la cervesa va començar a imposar-se com a beguda popular, coincidint amb la prohibició d'embotellar vermouth a doll, la qual cosa va fer que molts elaboradors artesanals haguessin de tancar els seus negocis. Van haver de ser de nou els italians els qui, amb fortes campanyes de publicitat que segur tots recordarem (Martini), rellancessin als anys 80 el vermut a la fama.\nEl seu gran èxit actual resideix en la seva fórmula, bàsicament la d'un vi blanc neutre (el color del vermell s'aconsegueix amb caramel) macerat amb una infusió de botànics (herbes, arrels, flors, espècies i fruita) a la qual se sol afegir sucre i alcohol vínic. Aquesta mescla es deixa madurar en barriques fins que les aromes s'integren i el conjunt resulta harmoniós. De la mescla de botànics que cada enòleg guarda amb recel sorgeixen infinitat de vermuts diferents, la majoria amb diversos ingredients en comú, com el donzell, la genciana, la canyella, la pell de taronja, el cardamom o la vainilla, però tots amb un perfil aromàtic molt personal que val la pena descobrir.\nUs recomano alguns dels que més prenc, ja m’explicareu quin us ha agradat més: Yzaguirre Rojo Reserva, La Quintinye Vermouth Royal Rouge, Lustau Rojo, Padró Rojo Amargo; Noilly Prat Original Dry, Blanc de Falset.\nCom sempre, si heu llegit aquest article i us ha agradat, recordeu compartir-lo per tal que el pugui gaudir més gent. Salut!\nPublicat per Clos dels Cims a 0:45 Cap comentari:\nLa syrah, o shiraz com es coneix al Nou Món, és avui dia el cinquè raïm negre més plantat del planeta, en regions tan dispars com França, Austràlia, Sud-àfrica, Califòrnia, Nova Zelanda, Espanya o Xile. No obstant això, si ens remuntem a vint-i-cinc anys enrere, pocs afeccionats al vi havien sentit parlar massa d'ella, a excepció dels fanàtics dels vins del Rhône.\nEs creu que el seu origen és a Pèrsia, a la ciutat de Shiraz (actual Iran), encara que existeixen moltes altres teories sobre aquest tema. El que sí que sembla indiscutible és que l'epicentre de la qualitat històrica d'aquest raïm ha de situar-se al Roine. Al nord d'aquest riu, la tribu gal·la dels Allobroges conreava ja en temps de l'Imperi Romà un raïm que creixia de manera assilvestrada als marges i que van anomenar allobrògica; segons sembla, amb el temps aquest raïm va evolucionar fins a arribar a ser el cep que tots coneixem avui com syrah.\nL'escocès James Busby va portar esqueixos de diversos raïms a Austràlia el 1832 i la syrah va ser la que millor es va adaptar a les condicions climatològiques d'Oceania. Quan en els anys noranta els vins del Roine van començar a popularitzar-se, a Austràlia es van adonar que tenien un tresor.\nSens dubte, es tracta d'un raïm noble de caràcter excels, que mereix figurar en el podi de la qualitat al costat de les altres grans varietats internacionals. Els seus vins solen tenir molt color, aromes d'espècies, violetes i llorer i tanins molt sucosos. El raïm syrah/shiraz parla amb transparència de l'entorn en el qual creix; així, els vins australians de clima més càlid són tot concentració, opulència i vigor, amb el mític Penfolds Grange com a icona de tot el seu potencial. En ells són habituals les aromes de xocolata, regalèssia i fruita negra madura.\nEls francesos en canvi, tendeixen a ser més especiats i florals, amb menys cos i major acidesa. Regions històriques com la Côte-Rôtie o Hermitage produeixen alguns dels vins de syrah més desitjats del planeta, balsàmics, profunds i capaços d'envellir com pràcticament cap altre. Jean-Louis Chave, Guigal o Chapoutier són alguns dels elaboradors més prestigiosos del nord del Rhône.\nSyrah o shiraz, un raïm màgic, perfumat i elegant, amb una increïble capacitat d'adaptació als climes més dispars. Sigui quin sigui el teu estil, hi ha un gran vi d'aquest raïm esperant-te.\nRecomanacions de vins catalans fets majoritariament amb syrah: Albet i Noya Col·lecció Syrah, Thalarn, Coca i Fitó Rosa, Pla del Tet, Face Nord, Cau del Gat, Clos Adrien, Trencaclosques, Tuets Syrah i Radix.\nPublicat per Clos dels Cims a 11:14 Cap comentari:\nSabem a quina temperatura servir els vins?!?!\nLa temperatura de servei dels vins juga un paper fonamental en la sensació que aquests ens transmetran en ser degustats. De la mateixa manera en què tots estem convençuts de la importància de prendre un bon cafè calent o un gaspatxo ben fresc, hem d'atorgar a la temperatura del vi l'atenció que mereix quan l’anem a servir.\nSe solen cometre diversos errors al respecte, encara que potser el més comú sigui el de l'anomenada “temperatura ambient”. Aquest terme, encunyat als castells francesos segles enrere es referia a les temperatures domèstiques d'aquell llavors, quan no existia la calefacció i les construccions eren molt més fredes que en l'actualitat. En aquells temps, una temperatura ambient podia voltar els 16 graus, nivell bastant acceptable per a diversos estils de vins, molt lluny dels 22 o 23 que es registren a l'interior de qualsevol casa en l'actualitat.\nL'altre greu error se situa en l'extrem oposat del termòmetre, en la part baixa. Sovint es col·loquen al congelador ampolles de vi que arriben a les nostres taules amb prou feines en estat líquid, potser a 1 o 2 graus. Aquesta pràctica aconsegueix amagar els defectes d'un mal vi, però també les virtuts d'un de qualitat. La primera gran norma a recordar quan parlem del servei del vi, hauria de ser que la temperatura ideal es troba sempre entre els 5 i els 18 graus; per damunt o per sota d'aquests nivells, els vins perden expressivitat i fins i tot es tornen agressius.\nHem de fixar-nos en qüestions com la dolçor, el volum alcohòlic, la tanicitat, l'acidesa o la aromàtica per decidir quina ha de ser la temperatura de servei òptima. A manera general, cal recordar que el fred atenua les sensacions dolces i alcohòliques, mentre que potencia la tanicitat i l'acidesa. Així, si servim un vi d'alta graduació serà recomanable refrescar-lo lleument, mentre que si es tracta d'un vi d'elevat contingut tànnic, l'apropiat seria permetre que la temperatura s'elevés uns graus.\nQuin és la millor manera de refredar el vi? Sens dubte, l'aigua amb gel. Es tracta d'un mètode senzill, eficaç i econòmic que ens permet jugar amb la temperatura al nostre antull. Hem de prendre una glaçonera i emplenar-la de gel i aigua, així el fred es repartirà de manera homogènia per tota l'ampolla i no només per la part que estigui en contacte directe amb el gel. Si volem accelerar aquest procés, podem afegir una mica de sal a l'aigua, facilitant així que el gel es fongui. Davant una ocasió d'emergència en la qual no disposéssim de gel o de glaçonera, la nevera és sempre una opció més amable amb el vi que no pas el congelador.\nFinalment, és important recordar que hem de mantenir l'exigència amb la temperatura també quan sortim a menjar o sopar fora. No hauria d'importar-nos demanar una glaçonera per a un vi negre si ho estimem oportú. Cal destacar que la temperatura de servei no és la mateixa que la temperatura de consum, doncs el vi adquireix temperatura ràpidament una vegada a la copa; així, davant el dubte, és molt més avantatjós servir el vi un parell de graus més fresc del desitjable doncs adquirirà la seva temperatura òptima en pocs minuts.\nA grosso modo, i tenint en compte que cada vi és un món i cada paladar una realitat diferent, podem guiar-nos per la següent classificació a l'hora de servir el vi.\nDe 5ºC a 8ºC : blancs joves, espumosos, finos i manzanillas\nDe 8ºC a 10ºC : rosats, blancs dolços\nDe 10ºC a 12ºC : blancs amb criança, amontillados, olorosos i portos\nDe 12ºC a 14ºC : negres joves poc tànnics\nDe 14ºC a 16ºC : negres amb criança\nDe 17ºC a 18ºC : negres reserva i gran reserva\n(PD: si heu llegit i gaudit aquest article, penseu a compartir-lo, si us plau. Així en gaudirà molta més gent. Salut!)\nPublicat per Clos dels Cims a 13:08 Cap comentari:\nMés enllà del roure\nLa fusta, i més concretament el roure, ha estat fins no fa massa el material preferit per molts cellerers per envellir els seus vins. Les bondats de la seva criança semblaven indiscutibles: microoxigenació, aromes torrades, noblesa, etc. Qualitats totes elles que ens són de sobres conegudes i que podem trobar en un gran nombre de vins. No obstant això, i malgrat seguir sent molt comú el seu ús, altres materials per a la criança del vi com el fang o el ciment estan irrompent amb força en l'escena vitivinícola internacional.\nPotser a manera reactiva, alguns cellerers inquiets estan apostant amb força per materials que permeten una petita oxigenació dels vins durant la seva criança però que no els marquen aromàticament en excés, com ara el fang. La seva microporositat, el seu origen orgànic i un indubtable component històric han fet que en l'actualitat moltes naus de criança tinguin racons amb gerres o àmfores en les quals reposen els seus vins. El fang és un material fresc, per la qual cosa la seva utilització té especial interès en climes càlids, on la fusta aporta un extra de calidesa sovint innecessari; la terra permet al vi evolucionar però li aporta menys aromes que la fusta. S'està avançant a passos gegantins en el coneixement d’aquest material i ja s'ha començat fins i tot a experimentar amb diferents tipus de terra per veure com les diferents composicions afecten organolèpticament el vi.\nUna altra manera d'elaborar cada vegada més estesa i aplaudida és la d'utilitzar barriques usades en la criança. Anys enrere, qualsevol vi sense fusta de roure nova en la seva elaboració semblava poc més que un producte de segona; no obstant això, avui dia sembla que vol atorgar-se major protagonisme a la fruita, a l'essència del raïm. Així, es juga amb fustes ja usades o de torrats menys intensos perquè aportin la seva microoxigenació però no les clàssiques aromes torrefactes o especiades tan aplaudides temps enrere.\nI la cosa no acaba aquí, els ous de ciment o les damajoanes de vidre també reivindiquen el seu lloc entre els materials de vinificació, sense oblidar, òbviament, l'acer inoxidable, el més senzill de mantenir i un dels menys intrusius; o, les fustes d'arbres d'espècies diferents del roure com l'acàcia o el castanyer. Sigui com sigui, tot aquest debat i experimentació no fa sinó enriquir el món del vi i augmentar les possibilitats de trobar sensacions sorprenents a l'interior de cada copa.\n- Criança en roure: Luis Cañas Gran Reserva\n- Criança en fang: Tinajas de la Mata de Rafa Bernabé\n- Criança en àmfores: Pheasant’s Tears Saperavi\n- Criança en barriques usades: Guímaro Finca Meixemán\n- Criança en ous de ciment: Gramona Xarel·lo Ovum\n- Criança en damajoanes de vidre: Cims de Porrera Vi de Vila Blanc\n- Criança en acer: Marimar Estate Acero Chardonnay\n- Criança en acàcia: Guitian Godello Fermentado en Acacia\n- Criança en castanyer: Les Vistes d’Esteve i Gibert\nPublicat per Clos dels Cims a 7:36 Cap comentari:\nRosat, el color oblidat\nConsiderat durant molt temps un vi de segona i poc més que un refresc afruitat, suau i lleuger, el vi rosat està experimentant un auge que hagués resultat impensable fa uns anys i sembla posicionar-se amb força a nivell internacional. França i els Estats Units són els precursors d'aquesta moda i els majors consumidors de vi rosat, seguint el rastre deixat pels espumosos i molt especialment pel Champagne rosat.\nL'època en què grans marques de vi espanyol produïen enormes quantitats d'aquest vi per ser exportat en la seva pràctica totalitat sembla avui dia oblidada, com sembla oblidat aquell temps en el qual el vi rosat s'entenia gairebé com un subproducte dirigit a aquells als quals no els agradava el vi. Durant molt temps el vi rosat va ser només un complement al catàleg dels cellers i en alguns casos s'elaborava amb raïms de poca qualitat o sense prestar molta atenció al seu procés d'elaboració, la qual cosa va crear una memòria organolèptica que el consumidor va acabar associant amb un vi de poca qualitat. Per sort, les vinificacions modernes estan revertint aquesta situació a passos gegantins.\nEl color rosat torna a lluir a les nostres copes tal com confirmen les estadístiques: el seu consum mundial ha crescut en més d'un 20% en l'última dècada i el 2014, aproximadament un terç del vi consumit al món va ser rosat. Als vins de zones històriques com Tavel, Navarra, Anjou o Cigales, se sumen ara moltes altres regions productores que sovint aposten per vins de perfil provençal, els genèricament denominats “pell de ceba”, vins més lleugers, frescs i de menys color, potser fruit de la tendència antiexcesos que també està afectant el vi negre. Però no només triomfen els rosats lleugers, sinó també alguns de major complexitat, treballats amb les seves mares o fins i tot amb alguna criança en roure. Els tons varien des de la maduixa i la grosella fins al salmó o el teula; així mateix varien també les intensitats, permetent maridar vins rosats amb carns, però també amb peixos o amanides.\nUn vi rosat extreu el seu color del contacte del most amb les pells de raïm negre de la mateixa manera en què ho fan els vins negres, de manera que regulant el temps de maceració és possible obtenir infinitat d'estils rosats diferents. Són vins menys tànnics que els negres i molt versàtils, elegants i camaleònics, capaços de maridar a la perfecció amb les tendències de la cuina moderna en la qual sovint es busca la subtilesa i l'exaltació del producte. Pernil, gambes, pizza, cuina japonesa, fideuà, aperitius, fumats… Hi ha un rosat perfecte per a cada plat i per a cada situació; redescobrir-los és avui un plaer a l'abast de tots del que en podem gaudir plenament amb els vins de casa nostra. Busqueu rosats del Penedès, del Montsant, de l’Empordà o de la Conca de Barberà, només per citar-ne alguns exemples, i veureu que en són de bons i diversos els rosats catalans.\nRecomanacions: Sicus cartoixà vermell, l'Abrunet rosat, Cristiari rosat, Lladoner de Martí Fabra, Saó Rosat.\nPublicat per Clos dels Cims a 9:58 Cap comentari:\nJa pots trobar Grans Vins a Petits Preus 2018 a totes les llibreries de Catalunya o fent clic a la foto.\nDescobreix la feina artesanal de 30 dels millors microcellers de Catalunya amb Vins Secrets de Catalunya. El trobaràs a qualsevol llibreria de Catalunya o fent clic a la foto.\nCLOS DELS CIMS\nPer a organitzar un tast privat de vins a casa teva, no oblidis visitar el Clos dels Cims; només cal fer clic a la foto.\nTroba la majoria dels vins de EL RACO DEL CLOS a la web de Vinissimus, la botiga online de vins espanyols líder a Europa.\nEl raïm Sumoll és la varietat negra autòctona més conservada a la DO Pla de Bages i va ser, en el seu moment, la varietat negra més estesa...\nVins i formatges: els millors maridatges\nQuantes vegades haurem sentit allò de "que no te la den con queso"?! Històricament, quan algú servia un vi dolent l'acompanya...\nEls vins perfectes pels plats de Nadal\nS'apropa el Nadal i amb ell els inevitables tiberis. Hora de reunir-nos a menjar, beure i gaudir dels nostres. Sovint però, alguns d...\nAmpolles: volums i estils.\nAvui us proposo un viatge a l'univers ampolla. Sabeu com es diuen les ampolles en funció del seu volum o de la seva forma? Segur que...\nGaillac, passió i tradició\nGaillac és una regió vitivinícola del sud-oest francès d'enorme tradició però força desconeguda per a molts. El seu paisatge de turons ...\nAnouk, Caelis, Barcelona\nSempre que recordo la meva breu experiència com a sommelier al Restaurant Caelis, a l'Hotel Palace de Barcelona, se'm dibuixa un so...\nEl Cava fa cremor, millor Champagne!!!\nImagino que molts de vosaltres haureu sentit o inclús pronunciat la frase: "el Cava fa cremor, millor Champagne!!", oi? En prim...\nDesprés de molt de temps sense escriure he decidit tornar-hi. Els mesos m'han donat l'oportunitat de tornar a omplir la motxilla de...\nCa la Ruscalleda\nAra farà prop d'un mes, la meva meravellosa dona em va fer un regal d'aniversari ben especial: un dinar al Restaurant Sant Pau de l...\nLa temperatura de servei dels vins juga un paper fonamental en la sensació que aquests ens transmetran en ser degustats. De la mateixa mane...\nClos dels cims també a Facebook. Fes clic al logo.\nSegueix El Racó per correu


UPF Ràdio (UPF)\nÚltims programes Últims programes\nEtern desenllaç - 26\nLa contrabalança - 4\nA Moviment Verd, abordem el tema de la sostenibilitat i el reciclatge en clau humorística i presentat en tres seccions: Què en saps tu?, on sortim al carrer per descobrir si els barcelonins reciclen i com; Desmuntant mites, on portem la contrària a, per exemple, Donald Trump; i finalment Vides, on les nostres protagonistes expliquen com els ha canviat la vida viure d'una manera Zero Waste. Un tema que ens afecta a tots i que a les nostres mans està canviar-lo per frenar l'impacte que tenim els éssers humans sobre el medi ambient.\nMillennials i capaços - 4\nTorna el programa Millenials i Capaços amb tot el que afecta la nostra generació. En aquesta ocasió també ens acostem als pares i mares d'aquests joves. Analitzarem el grup de trap de la Pawn Gang posant a prova a un dels seus fans i farem un recorregut pels (pitjors) tutorials de Youtube. També tindrem un moment per resoldre dubtes existencials dels millenials.\nDones de capçalera - 14\nCaçadors de cançons - 4\nLa quarta i última edició de Caçadors de cançons té el focus en el poder d'emocionar, una de les millors virtuts de la música. Repassem grans moments televisius que han recorregut les pantalles i les oïdes de milions de persones, sortim al carrer per saber què emociona als joves i ens mullem una miqueta abans d'acomiadar-nos: us expliquem què ens emociona als caçadors de cançons.\nWebs amigues Webs amigues\nTweets by UPFRadio