Château Lafitte-Rothschild Wine Cellars Vivenda unifamiliar a Ibiza\nLocalització: Casablanca, Marroc\nÀrea total: 93,000 (m2)\nCasablanca Twin Center, complex d’oficines i locals comercials ubicats a la zona occidental de Casablanca, compte amb un programa que produeix les aspiracions econòmiques i socials del Marroc. La manca d’espai per oficines i places d’aparcament portà a la creació d’aquest nou barri, concebut específicament per al comerç i les finances internacionals. El complex serveix com a principal porta d’entrada als districtes densament poblats de l’oest de la ciutat i està assenyalat per dues torres bessones. Les plantes superiors ofereixen vistes panoràmiques úniques de Casablanca i la mesquita de Hassan II.\nEls edificis s’ubiquen en un terreny triangular que destaca l’asimetria...\nProjecte: Casablanca Twin Center\nÀrea total: 93,000\nEls edificis s’ubiquen en un terreny triangular que destaca l’asimetria del disseny. Dues torres connectades de 30 pisos formen un pont oferint una imatge d’alta tecnologia, el seu depurat disseny i un mínim relleu, mentre la tradició local s’evidencia en l’ús dels materials: marbre, guix i ceràmica.\nLes dues torres, la Torre Oest (o Torre A) que inclou zona comercial i la Torre Est (o Torre B) amb un hotel de 5 estrelles s’eleven sobre el centre comercial que proporciona un generós espai de 5 plantes (el major centre comercial Africà en la actualitat). Cada Torre compte amb un monumental Hall d’entrada de 720 m d’alçada i cinc plantes subterrànies destinades a aparcament.\nL’arquitectura de les torres està inspirada en les proporcions i l’estètica de la rica tradició morisca.


Barcelona Typostreet Grid | El Blog de la Negreta\nL’amic Genito em va passar ja fa unes setmanes aquest material. Llavors em va semblar genial i vaig pensa Demà el pujo al Blog , però al final se’m va oblidar.\nBarcelona Typostreet Grid és un projecte de Nacho Gallego. Nacho construeix el nom de Barcelona mitjançant una vista aèria de les illes dels edificis de la ciutat. Penso que és un projecte ben construït, interessant i amb un resultat gràfic prou bo.\nBarcelona, Fotografia, Nacho Gallego, Tipografia


Arrenca la sessió de tardor de l'OSCE-PA amb un debat sobre la seguretat i cooperació al Mediterrani - FÒRUM.ad\nArrenca la sessió de tardor de l’OSCE-PA amb un debat sobre la seguretat i cooperació al Mediterrani\nel: 03/10/17 14:49\nEl primer dels debats previstos durant la XVI sessió de tardor de l’assemblea parlamentària de l’Organització per la Seguretat i Cooperació d’Europa (OSCE-PA), ha donat el tret de sortida aquest dimarts al matí al Centre de Congressos. Concertament, s’ha celebrat un fòrum per tractar la necessitat de promoure la seguretat i la cooperació a la zona del Mediterrani. Representats parlamentaris de cada país membre de l’OSCE-PA, d’entre els quals també que no s’inclouen dins el sud d’Europa, han particpat al debat, on s’han tractat temes com la crisi dels refugiats o la guerra civil a l’Iraq.\nJa està en marxa la XVI sessió de tardor de l’assemblea parlamentària de l’Organització per la Seguretat i Cooperació d’Europa, un fòrum multilateral de diàleg on hi participen representants d’institucions democràtiques de 57 estats d’arreu del món. En aquesta sessió de tardor, celebrada per primera vegada a Andorra, hi assisteixen gairebé 400 participants, entre parlamentaris i acompanyants.\nEl fòrum introductori de l’OSCE-PA s’ha inaugurat aquest dimarts al matí, amb el Mediterrani i tots els conflictes latents com a eix temàtic. Concretament, s’ha debatut sobre la necessitat de promoure la seguretat i la cooperació a la zona mediterrània, per garantir-ne l’estabilitat. S’han tractat temes com la crisi dels refugiats o la guerra civil a l’Iraq.\nPascal Allizard, representant d’Afers Mediterranis a l’OSCE-PA ha estat l’encarregat d’obrir el fòrum de debat, moment que ha aprofitat per agrair a Andorra l’organització d’aquesta sessió de tardor. La consellera demòcrata Meritxell Palmitjavila, que encapçala la delegació andorrana a l’OSCE-PA, també ha participat al debat.\nL’acte d’aquest dimarts al matí al Centre de Congressos és només un tastet: la inauguració de la sessió de l’OSCE-PA tindrà lloc a les 14.30 hores, amb els discursos del síndic general, Vicenç Mateu, de la presidenta de l’OSCE, Christine Muttonen, i del cap de Govern, Toni Martí.\nEntrada Anterior: L’Associació d’Empreses d’Encamp busca el millor boletaire\nEntrada següent: L’Arxiu Nacional estudia accions per recuperar els fons documentals de clubs i federacions esportives


Certificació de les infermeres amb competències avançades\nL'Hospital Sant Joan de Déu defineix quines són les competències que les professionals d'infermeria han d'assolir per optar aquest reconeixement social, professional i econòmic.\nCarme Yoldi i Irune Goicoechea, infermeres de pràctica avançada de l'Hospital Sant Joan de Déu.\nEn els darrers anys l’augment de la complexitat dels pacients atesos a l’Hospital Sant Joan de Déu Barcelona ha fet cada cop més necessària la incorporació d’un perfil d’infermera amb competències de nivell avançat. Per això, l’Hospital ha desenvolupat i creat un model de certificació d’infermera de pràctica avançada que defineix quines són les competències que les professionals d’infermeria han d’assolir per optar a aquest reconeixement social, professional i econòmic.\nLa Infermera de Pràctica Avançada (IPA) és una infermera que ha adquirit un coneixement expert i experiència demostrable en les funcions que té assignades; que mostra grans habilitats per a la presa de decisions complexes i competències clíniques per a una pràctica àmplia. És, en definitiva, una professional que aporta importants respostes a les necessitats de salut de la població i fa més eficient el servei.\nRols d’infermera de pràctica avançada\nL’Hospital Sant Joan de Déu compta amb dos rols d’IPA que proporcionen atenció directa: la infermera experta clínica que s’ocupa de la cura de pacients en situacions agudes, i la infermera gestora de casos que porta a terme la gestió global i continuada del pacient crònic.\nLes professionals que opten al reconeixement d’IPA en alguns d’aquests dos àmbits han de complir tot un seguit de criteris primaris:\nTenir formació de màster oficial/especialitat infermera.\nTres anys d’expertesa en l’àrea concreta d’atenció.\nPràctica clínica directa centrada en el pacient i la família.\nAquests criteris primaris han de perfilar-se amb uns altres de complementaris: lideratge, docència i investigació. La professional que opta a la certificació ha d’ocupar un lloc de treball que requereixi aquesta formació avançada i ha d’omplir el qüestionari d’autoavaluació IDREPA, per tal de verificar si compleix els requisits.\nAmb aquest qüestionari d’autoavaluació, validat positivament tant per la infermera candidata com pel seu responsable superior, la professional entrega a la Direcció Infermera una memòria on descriu el rol avançat que desenvolupa juntament amb la trajectòria formativa, docent, de recerca i lideratge.\nUna comissió d’avaluació específica, integrada per representants de totes les direccions de l’Hospital, s’encarrega de valorar a la professional i d’atorgar la certificació.\nLes infermeres que obtenen la certificació reben un reconeixement social, professional i econòmic a la seva trajectòria. Aquesta certificació és vigent durant un període de 5 anys i s’ha de renovar per tal que l’IPA pugui adaptar constantment els coneixements a l’entorn i a les necessitats del pacient i les famílies.\nPrimeres infermeres certificades\nCarme Yoldi i Irune Goicoechea són les dues primeres infermeres de pràctica avançada certificades a l’Hospital Sant Joan de Déu Barcelona. Formen part de l’equip del Servei d’Endocrinologia com a infermeres educadores en diabetis de l'àrea d'atenció ambulatòria. Tenen anys d’experiència en l’atenció del pacient amb diabetis, han realitzat diverses publicacions en l’àmbit de la recerca i són professionals de referència en la difusió de coneixements.\n2022-05-12 Nou model de certificació per a les infermeres amb competències de nivell avançat


Tensió, ambient crispat i crits de dimissió contra l'alcalde de Cercs pel projecte d'incineradora | NacióBerguedà\nL'alcalde ha assegurat que l'equip de govern s'assessorarà amb experts en tecnologia de la UPC i que s'hi oposarà si aquestes opinions no són positives\nper Pilar Màrquez Ambròs, Cercs, 10 d'octubre de 2019 a les 22:20 |\nUna de les veïnes assistents a la sessió informativa en el torn d'intervencions. | Pilar Màrquez Ambròs\nPersones de Cercs i de diversos punts de la comarca han mostrat aquesta nit la seva oposició al projecte de construcció d'una planta d'incineració de residus a Cercs. Ho han fet en la reunió informativa que havia convocat l'Ajuntament per explicar el projecte, i després d'una manifestació que ha reunit unes 300 persones davant el consistori. La majoria de les 200 persones que han assistit a l'assemblea, altres s'han quedat al carrer, han criticat "l'opacitat" i "falta d'informació" amb què, creuen, s'ha tractat fins ara aquesta qüestió. Hi ha hagut crispació i, fins i tot, crits de "dimissió" contra l'alcalde Jesús Calderer (Demòcrates-Junts per Catalunya).\nJesús Calderer volia explicar el projecte sense que es convertís ja d'inici en un debat però l'ambient era de nervis i tensió; i ha estat del tot inevitable que acabessin havent-hi retrets i el to de veu pugés en diverses ocasions per la forta oposició d'una majoria dels presents al projecte.\nVÍDEO Abans i durant la sessió informativa, molts veïns han advertit al batlle dels "riscos pel medi ambient i la salut" de la planta incineradora #Berguedà https://t.co/RFmq0O8lRv pic.twitter.com/BskmoiQr2W\n"A nosaltres, amb el que sabem d'aquest projecte, no ens sembla malament", ha començat afirmant d'entrada Calderer. L'alcalde ha assegurat que l'equip de govern s'assessorarà amb experts en tecnologia de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i que s'hi oposarà si aquestes opinions no són positives. El batlle ha destacat que, sigui com sigui, l'última paraula la tindrà el govern de la Generalitat de Catalunya. "Si l'alcalde vol, aquí no es farà", l'ha rebatut el regidor del PIBER, German Sánchez, a l'oposició, una afirmació que ha generat aplaudiments.\nL'alcalde de Cercs, Jesús Calderer, acompanyat de l'equip de govern. Foto: Pilar Màrquez Ambròs\nAbans, durant i després de la trobada, molts dels assistents han advertit al batlle dels "riscos pel medi ambient i la salut" que creuen que comportarà el projecte. També li han retret que s'haguessin mantingut en secret les negociacions amb l'empresa durant més d'un any. A més a més, hi ha qui ha agafat el micro per etzibar-li que, si ho hagués dit en campanya, "avui no seria a la cadira d'alcalde".\nCalderer ha admès que va acompanyar els impulsors de la incineradora a trobades amb E.ON, l'antiga propietària de la central, i ha afirmat que els residus que es cremaran a la planta no seran en cap cas "perillosos". Ni una cosa ni l'altra ha agradat gens a la sala, que l'ha xiulat. "Nosaltres hem acompanyat l'empresa perquè ens han explicat que no contamina, amb mesures del segle XXI. Però qui ha de decidir si el projecte és viable o no és la Generalitat. No farem res més que acatar la seva decisió", ha indicat Calderer.\nVÍDEO Unes 300 persones protesten a Cercs contra la incineradora de residus: «Volem l'aire net!» #Cercs #Berguedà https://t.co/sYxGd0Gz6l pic.twitter.com/DRXBOf50AL\n"Una empresa que ha de fer una inversió de 130 milions d'euros, el que vol és discreció, perquè ha de negociar amb bancs i ha de començar a negociar amb altres empreses perquè en siguin socis", ha subratllat Calderer.\n"No havíem explicat res perquè ens van demanar discreció; no ho hem fet fins que no hem vist que anaven seriosament i han entrat el primer document a l'ajuntament, demanant-nos si el lloc on volen fer la planta és urbanísticament compatible amb aquesta intenció", ha reiterat el batlle cercolí, aquesta vegada entre rialles sarcàstiques i la indignació d'una gran part dels assistents.\nJesús Calderer ha matisat que aquest primer document de l'empresa manresana és en mans "de l'arquitecte municipal" i que, per tant, encara no s'ha donat resposta als promotors de la planta en aquest sentit. Els impulsors del projecte encara no han presentat projecte executiu ni han demanat el preceptiu permís ambiental al Govern català.\nManifestants davant l'Ajuntament de Cercs. Foto: Pilar Màrquez Ambròs\nEl batlle ha volgut apuntar que aquest tipus de centrals funcionen amb normalitat a Alemanya, Suècia i Holanda i ha defensat els controls moderns d'emissió de les plantes d'aquestes característiques. "Creiem que és una bona iniciativa i que està avalada perquè, si no, no entendríem que la societat danesa o l'alemanya ho permetessin", ha recalcat Calderer.\nUna de les preocupacions més recurrents dels assistents, que han exigit que es consultés la qüestió amb metges, han estat relatives a la salut i al perill que les emissions tinguin "partícules cancerígenes" que acabin afectant negativament els habitants del municipi i augmentant els casos de càncer.\nL'alcalde de Cercs no descarta fer una consulta\nJesús Calderer ha pres el compromís de fer "tantes sessions com faci falta" i no ha descartat fer una consulta un cop que el projecte sigui ferm i se'n coneguin bé totes les particularitats. La proposta ferma podria ser realitat aquest mateix 2019, segons ha dit Calderer. Les previsions de l'empresa són posar en marxa la planta l'any 2023.\n"L'únic que us demano és que deixeu xerrar, que sigueu educats. Que si voleu protestar, ho feu després a fora, no rebenteu un acte d'informació", ha reclamat Calderer en diverses ocasions, encara que ha mostrat un to principalment calmat durant la major part de la trobada.\nAssistents a la sessió informativa sobre el projecte. Foto: Pilar Màrquez Ambròs\n"A les xarxes socials hi ha molts experts, però el que farem nosaltres serà anar a demanar-ho als experts de la UPC, experts en filtres, experts en sistemes de cremar. A ells els demanarem un dictamen sobre el projecte que ens presentaran, és el que utilitzarem com a equip de govern per dir si ens sembla bé o malament, i per presentar al·legacions", ha defensat el batlle, que s'ha compromès a partir d'ara a penjar al web de l'Ajuntament qualsevol informe que entri al consistori. "Hem d'intentar fer un debat que sigui seré i el màxim de seriós", ha dit.\nCalderer ha lamentat els rumors que han acompanyat fins ara el projecte, "com que s'anava a fer un crematori de persones" o que "la polseguera de divendres passat era un núvol tòxic, quan es tractava només de tasques de desmantellament".\nUna de les intervencions més contundents ha estat la d'un senyor gran, que porta tota la vida vivint al municipi i que ha recordat els problemes ambientals que durant molts anys va comportar la centra tèrmica de Cercs al municipi. "Tots sabem com ho han deixat, això és el que volem per la comarca?", ha preguntat entre aplaudiments.\nHa estat justament aquest veí qui ha exigit a l'alcalde que donés la seva paraula que no havia acompanyat als impulsors del projecte a parlar-ne amb l'antiga propietària o l'administració catalana. Jesús Calderer ha reconegut haver-los acompanyat a parlar amb l'alemanya E.ON, a la seva seu de Madrid.\nMés tard, el batlle ha incidit en els llocs de treball que generaria el projecte (60 de directes i un centenar d'indirectes), fent èmfasi en què el Berguedà és una de les comarques amb més despoblament. "Per tenir una economia equilibrada hem de tenir turisme, serveis i indústria; tenim poques indústries potents", ha remarcat l'alcalde. El promotor del projecte, l'empresari manresà Lluís Basiana, no ha assistit a l'assemblea. No estava previst que ho fes, malgrat que ara mateix el seu projecte és al centre de la polèmica i l'enuig veïnal.\nAssistents a la sessió informativa sobre el projecte de la incineradora. Foto: Pilar Màrquez Ambròs\nManifestants davant de l'Ajuntament de Cercs aquesta tarda. Foto: Pilar Màrquez Ambròs\nAbillats amb mascaretes contra la incineradora. Foto: Pilar Màrquez Ambròs\nEconomia, energia, residus, tèrmica de Cercs, electricitat, tèrmica, central, Ajuntament de Cercs, contaminació, Cercs\nPer Des de la Tèrmica el 12 d'octubre de 2019 a les 08:34\nA les imatges he vist un bon nombre de pensionistes, ex miners, que mai havien estat contra la Tèrmica quan treballaven a Carbons de Berga o a Carbons Pedraforca. Curiós no ??? ara que tenen una bona pensió, ara s'oposen a un nou destí per la Tèrmica, i quan ells treballaven dintre de la Tèrmica o per empreses del carbó que s'hi consumia, ja els hi estava bé. Molt solidaris ells. I ni tant sols han vist el projecte que ja s'hi manifesten en contra. O és que creuen que ara el nou projecte serà permès per la GEneralitat en cas de contaminar ???? Qui us ha vist i qui us veu ¡¡¡¡¡\nPer Benet LLosada. el 11 d'octubre de 2019 a les 11:44\nM'imagino que ningú ha vist,encara,el projecte,per tant,es molt aviat per emetre opinions i demanar als experts que es pronuncïin,doncs no poden fer una valoració dels riscos medi-ambientals si no saben quins sistemes d'eliminació o neteja de fums es fará servir. El senyor que encapçala la plataforma només ho veu des de el punt de vista politic,perque no es lo mateix que una empresa inverteixi 130 milions d'euros,que no s'arriscará a perdre,a que uns politics facin inversions amb diner public,que segons deia un no es de ningú,recordem si més no els edificis que va fer el tripartit,els anomenats CAT,que es van fer i a hores d'ara encara no es sap que fer-ne en molts casos.Jo penso que si una empresa está disposada a invertir aquestes quantitats es perque veuen que es viable en tots els sentits,ells millor que ningú coneixen les normatives medi-ambientals i saben que tenen els mitjans per cumplir-les.Avui dia sembla que es molt facil fer ramat,qualsevol pastor sense arguments ni coneixements de seguida es seguit per una colla que creuen cegament en el que els diuen.


30 projectes empresarials optaran enguany als Premis Innovacat 2018 | Ajuntament de Manlleu\n30 projectes empresarials optaran enguany als Premis Innovacat 2018\nEn aquesta 7a edició dels Premis Innovacat trenta empreses han presentat el seu projecte empresarial. 14 projectes optaran al Premi Empresa Avança i 16 al Premi Empresa Jove.\nEl passat 30 d’abril finalitzava el terminis de presentació de projectes als Premis Innovacat 2018. Es van rebre 31 projectes empresarials dels quals 1 es va retirar.\nL’Ajuntament de Manlleu i les empreses Bon Preu, Casa Tarradellas, Girbau, Fundació La Farga Group, Quadpack i Seidor són els convocants d’aquests premis biennals que tenen per objectiu estimular el sector empresarial del territori davant dels reptes actuals. Els premis volen ser de nou un instrument financer i de promoció de nous projectes empresarials al territori.\nDurant aquest dies s’estan realitzant les gestions de comprovació de documentació i reclamacions, si s’escau, i tot seguit es lliurarà la documentació dels projectes als membres del jurat dels premis.\nEstà previst que el dijous dia 7 de juny es faci la presentació pública dels projectes presentats davant els membres del jurat a l’Espai Rusiñol. Com en anteriors edicions aquest serà un acte obert al públic. Abans d’aquest dia els representants dels projectes participants poden assistir a una formació pràctica que es fa per millorar les habilitats comunicatives i les presentacions orals de projectes empresarials. Aquesta formació tindrà lloc el dia 25 de maig.\nEl mateix dia 7 de juny, abans de les presentacions, tindrà lloc una trobada informal entre les empreses organitzadores dels premis i les empreses guanyadores de les 6 edicions dels Premis Innovacat. Aquesta trobada busca mantenir viu aquest “esperit Innovacat” i poder veure com han evolucionat els projectes pels quals se’ls va premiar.\nData de modificació: 08/05/2018 15:54:47


nuda | Un altre país\n5 pensaments a “nuda”\nJes el 25 de setembre de 2009 a les 12:01 ha dit:\nPoses ‘nuda’ de títol i, au! Una allau de visites des del Google. No saps res, tu…\nHavia de ser tot un espectacle vore la Marieta de deu anys fent «playbacks perfectes davant de l’espill», imaginant-se a Paris, «recolçada a un piano, vestida de negre».\nEn hebreu n’hi ha també versions, no tan tremendes com les que en va fer David Broza de Serrat… i de Cecilia (‘Un ramito de violetas’… mais oui) però quasi millor.\nDel disc de la Motta em sembla que et falta la segona part del títol, que també tenia alguna importància. Tu te’n recordes quantes cançons n’hi havia, en eixe disc? Ja saps que solc fer preguntats una mica idiotes. Però tu contesta-hi…\nDani el 25 de setembre de 2009 a les 12:53 ha dit:\nllàstima que aci no em va youtube, ja el miraré a casa, té bona pinta.\nEixe disc de la Motta fa temps que el busco. De versions de Brel n’hi ha a patades, de fet hi ha una pàgina que les recull totes. En català n’hi ha algunes un poc yéyé, la d’ovidi que m’encanta i fins i tot els Pavesos, que le van agarrar una de mogudeta (Brel no només feia balades!).\njosep el 25 de setembre de 2009 a les 20:48 ha dit:\nQuina meravella de regals que ens ofereixes!\nGràcies per la descoberta….\np.s. tinc el Fleurs, un disc excepcional


Llàgrimes brillants – El Republicà\nSón una colla els coneguts, referenciats o fins amics i familiars que han traspassat (i no pas el negoci) aquestes darreres setmanes per causa de la bestiola desfermada. A l’inici de tot plegat i d’aquesta cosa que no ens deixa pensar en res més, recordava el tango de Sciammarella, Tres cosas hay en la vida, donant-li la raó però advertint que si no tens salut, els calerons i l’amor te’ls pots ben fotre al clatell. Per aquest motiu, pel fet que érem molts els que pensàvem que aquest era un problema sanitari i no pas d’ordre públic, ens han sobtat les rodes de premsa del Govern d’Espanya, amb exhibició de medalles castrenses inclosa, tot i que ara sembla que volen disminuir el protagonisme militar; ja en deuen tenir prou esmentant els més de 6.000 detinguts o les 727.000 propostes de sanció fins ahir diumenge o amb les genialitats de Fernando Simón, que amb tota solemnitat proclamava: “Una persona que viu sola és molt probable que no infecti ningú.” I si es confina, menys! La mort de persones conegudes de forma personal o el fet que el finat sigui un personatge donen al virus la dimensió amb què s’ho mira una població convertida en multitud desorientada i sola. Per dir-ne uns quants de memòria: Enrique Castejón (el Príncep Gitano), Esteban Yáñez, Lucía Bosé, Paco “el Pocero”, Enrique Múgica, Maria Teresa Borbón-Parma (la princesa roja), Luis Sepúlveda, Wallace Roney, Andrew Jack, José María Calleja, Josep Maria Benet i Jornet, Luis Eduardo Aute, Landelino Lavilla… Poca broma, en puc afegir encara uns quants més que demostren ben a les clares que el virus no respecta ni aquells que tant se’n fotien, com en Boris Johnson. Poca broma, a més dels famosos, moren veïns, amics i familiars sense poder ni fer allò tan nostrat com un funeral o un comiat en condicions, una situació que deixa una sensació de desemparament, de ser un microscòpic granet de sorra dins la multitud als que, tot sols, es miren el taüt de la mare, el marit o la germana recordant la frase que Guarnidó posa en boca de el Buscón: “Voy, una vez más, a destilar mis lágrimas para extraer de ellas la amargura y conservar solamente el brillo.” Aquest exercici, però, no sempre és possible. I tindrem temps de comprovar-ho en pocs mesos.\n← Escolis albats: sortirem del confinament, ens acomiadarem dels morts i després…………\nPrimer de maig, dia de la classe obrera →\nOne thought on “Llàgrimes brillants”\nmaig 1, 2020 a les 5:34 pm\nSí, poca broma… I la crisi imminent també pot deixat molts altres cadàvers pel camí. Esperem que en un sentit només figurat…


Com arribar a Coll de la Cauba a Andorra la Vella amb Bus\nCom arribar a Coll de la Cauba a Andorra la Vella amb Bus?\nMira Coll de la Cauba, Andorra la Vella al mapa\nIndicacions a Coll de la Cauba de Andorra la Vella amb transport públic\nLes següents vies de trànsit tenen rutes que passen a prop de Coll de la Cauba\nCom arribar a Coll de la Cauba amb Bus?\nEstacions de Bus a prop de Coll de la Cauba a Andorra la Vella\nSt. Joan De Caselles 44 min caminant VEURE\nBus línies a Coll de la Cauba a Andorra la Vella\nQuines són les estacions més properes a Coll de la Cauba?\nLes estacions més properes a Coll de la Cauba són:\nSt. Joan De Caselles és a 3157 metres de distància, 44 minuts caminant.\nQuines Bus línies paren a prop de Coll de la Cauba?\nAquestesBus línies paren a prop de Coll de la Cauba: L4.\nTransport Públic fins a Coll de la Cauba a Andorra la Vella\nEt preguntes com arribar a Coll de la Cauba dins de Andorra la Vella, Andorra? Moovit t'ajuda a trobar la millor manera d'arribar a Coll de la Cauba amb indicacions pas a pas des de l'estació de trànsit més propera.\nMoovit proporciona mapes gratuïts i indicacions en directe per ajudar-te a navegar per la teva ciutat. Consulta horaris, rutes, horaris i esbrina quant triga a arribar a Coll de la Cauba en temps real.\nBusques la parada o l'estació més propera a Coll de la Cauba? Consulta aquesta llista de parades més properes al teu destí: St. Joan De Caselles.\nPots obtenir Coll de la Cauba per a Bus. Aquestes són les línies i rutes que tenen parades properes - Bus: L4\nVols veure si hi ha una altra ruta que t'hi porti en un moment? Moovit t'ajuda a trobar rutes o horaris alternatius. Aconsegueix direccions des de Coll de la Cauba fàcilment des de l'aplicació o lloc web de Moovit.\nFem fàcil anar a Coll de la Cauba, és per això que més de 930 milions d'usuaris, inclosos els de Andorra la Vella, confien en Moovit com la millor aplicació per al transport públic. No et cal baixar cap aplicació d'autobús o tren, Moovit és la teva aplicació de transport tot en un que t'ajudarà a trobar el millor horari d'autobús o tren disponible.\nLlocs d'interès pròxims a Coll de la Cauba a Andorra la Vella\nLínies de transport públic amb estacions més properes a Coll de la Cauba a Andorra la Vella\nLínies Bus amb estacions més properes a Coll de la Cauba a Andorra la Vella\nMés fàcil arribar a Coll de la Cauba amb l' app!


Conclou el II Curs de bolets organitzat pel GMValldigna a “La Bastida” | Quatretonda Informació\nEl Grup Muntanya Valldigna va organitzar el passat cap de setmana el II Curs de Bolets en el Refugi-alberg La Bastida, que com el primer, ha estat impartit per Isaac Garrido Benavent, biòleg de Quatretonda especialitzat en micologia.\nEl curs va començar el dissabte amb una introducció de la biologia dels fongs i espècies comestibles a la Serra de Quatretonda. A més, durant tota la jornada es van explicar les característiques identificatives dels bolets: l’esclata-sang de pi blanc, el fredolic, la morena, la llenega, el cama-sec, la pota de perdiu, etc., les espècies comestibles i rares, com també, la conservació i cuina. A més, els alumnes realitzaren una eixida per a recol·lectar i identificar les diferents espècies explicades durant el dia.\nEl diumenge es va realitzar una xicoteta xerrada sobre els bolets tòxics i els líquens, i després, es va fer una excursió per a identificar diverses espècies. A les 14 hores dinaren una paella amb carxofes i faves, acompanyada de bolets comestibles recollits al llarg de les dos jornades, i van contar les vivències passades a l’alberg al llarg dels dos dies.\nEls participants van poder gaudir de diferents àpats de la nostra cuina mediterrània i degustar diferents plats de bolets durant l’estància a l’alberg. Finalment, es va fer entrega d’un diploma acreditatiu per a cada participant.\nPer seguretat, per enviar el comentari has de calcular la següent operació. set + vuit =


2-1: Victòria per seguir a la lluita | Actualitat | RCD Espanyol\n2-1: Victòria per seguir a la lluita\nL'Espanyol aconsegueix endur-se la victòria davant l'Alavés i suma tres punts per seguir creient\nEl RCD Espanyol de Barcelona va sumar un triomf molt important per seguir creient i aixecar el cap per mirar la part alta de la taula. Pedrosa va obrir la llauna amb un gol matiner en el primer temps i en la represa entre Borja Iglesias i Laguardia van incrementar l'avantatge. Els vitorians van aconseguir retallar distàncies portant el partit a un desenllaç vibrant, però la victòria es va quedar al RCDE Stadium.\nL'Espanyol de Rubi, amb l'únic canvi de Pedrosa per Javi López al lateral esquerre respecte al partit de Girona, va sortir disposat a manar des del xiulet inicial. Tampoc l'Alavés va fer cap esforç per tenir la pilota i va cedir tota la responsabilitat al conjunt espanyolista. Els blanc-i-blaus van sortir amb molta personalitat, sense dubtes i disposats a marcar la seva llei des de l'inici. Els locals no van deixar respirar el seu rival que va començar a patir pel gran joc desplegat per l'Espanyol. Víctor Sánchez i Marc Roca van ser els primers a provar fortuna amb sengles rematades desviades des de fora de l'àrea. Borja Iglesias sí va aconseguir marcar, però el gol va ser anul·lat per fora de joc. Normal que acabés arribant el gol dels blanc-i-blaus. Melendo, que de nou va donar una classe magistral de futbol tot i les constants puntades rebudes, va llançar en llarg per a Pedrosa que va ser més ràpid i va tenir més fe que el seu marcador per avançar els blanc-i-blaus. Primer gol del jugador del planter a la màxima categoria.\nEl partit va canviar notablement després del gol. Tampoc va ajudar la lesió de Rosales que va obligar a Rubi a donar entrada a Javi López. La veritat és que l'Alavés va fer un pas endavant i tot va canviar. Els blanc-i-blaus van començar a sentir-se més incòmodes i el joc fluid del primer tram de partit va anar desapareixent. Els visitants tampoc van espantar en excés, però la parròquia local es va dur algun ensurt abans del primer temps.\nEl segon temps va començar amb emocions fortes. Darder va provar a Pacheco amb una rematada des de fora de l'àrea que va atrapar el porter. No obstant això, el porter extremeny res va poder fer per aturar un rebuig de Laguardia cap a la seva pròpia porteria. Melendo, de nou, i Borja van col·laborar activament en el segon. Tot semblava encarrilat, però en el RCDE Stadium hi ha pocs partits sense patiment. L'Alavés, en una jugada dubtosa per un fora de joc de Bastón, va retallar distàncies gràcies a Calleri. Es palpava cert nerviosisme en l'entorn, perquè l'equip no acabava de tenir controlat el partit i l'Alavés, en canvi, començava a transmetre més perill amb el seu joc de força. Rubi va apuntalar la seva defensa amb l'entrada d'Óscar Duarte per intentar patir menys en les jugades aèries. L'aposta va donar el resultat esperat i l'Alavés no va trobar la manera d'arribar a Diego López, tot i així, els aficionats no es van estalviar la tensió en un temps de descompte que es va allargar fins a set minuts abans del xiulet final.


La Universitat de València investirà avui dilluns com a doctor ‘honoris causa’ l’expresident del Tribunal Constitucional Pascual Sala – Lo Campus diari\nLa Universitat de València investirà avui dilluns com a doctor ‘honoris causa’ l’expresident del Tribunal Constitucional Pascual Sala\nLa Universitat de València investirà avui dilluns, dia 26 de maig, el magistrat Pascual Sala com a doctor ‘honoris causa’. La sessió començarà a les 12 hores en el Paranimf de l’edifici històric de La Nau, i en l’acte també es lliuraran els premis extraordinaris de doctorat 2012-2013. La ‘laudatio’ sobre Pascual Sala estarà a càrrec del catedràtic Juan Martín Queralt.\nPascual Sala Sánchez (València, 1935) va ser president del Tribunal Constitucional entre 2011 i 2013, del Tribunal Suprem i del Consell General del Poder Judicial (1990 1996) i del Tribunal de Comptes d’Espanya (1988-1990).\nLlicenciat en Dret per la Universitat de València, va exercir la docència com a professor ajudant a la Facultat de Dret d’aquesta universitat i com a professor consulto de la Escuela del Cuerpo de Abogados del Estado de Argentina.\nPascual Sala va ingressar a la carrera judicial el 1962, amb el número un de la seua promoció. Al llarg de la seua dilatada activitat judicial va exercir com a jutge de primera instància i instrucció, i com magistrat de la Sala del Contenciós Administratiu. Després d’obtenir per oposició la categoria de magistrat especialista en aquesta jurisdicció, va exercir en diferents audiències territorials, com a conseller del Tribunal de Comptes, com a Magistrat del Tribunal Suprem i com a vocal permanent de la Comissió General de Codificació.\nAutor d’una àmplia obra de treball doctrinal en l’àmbit del Dret, la seua activitat jurídica ha estat reconeguda amb els premis ‘Importante’ i ‘García Esteve’ a juristes de reconegut prestigi. Entre altres distincions i condecoracions li han estat concedides la Gran Cruz de San Raimundo de Peñafort i la Medalla de la Orden del Mérito Constitucional.♦\nEstudiants de la UAB tallen els accessos al Campus de Bellaterra en la primera jornada de vaga al ce...\nTres universitats catalanes entre les 30 millors del món de menys de 50 anys / ‘QS Top 50 under 50’\nNeix el “Premi Dona TiC” amb l’objectiu d’impulsar el paper de les dones en les enginyeries


Les rialles al Suprem amb els testimonis dels policies amaguen un pla\nEl problema és que la immensa majoria des mitjans espanyols, fins i tot els que riuen d’aquests testimonis, en reprodueixen exactament el relat\nActualització: 10.04.2019 - 20:44\nEl tribunal que jutja els presos polítics ha pogut escoltar avui un bon grapat d’arguments perquè tots siguin condemnats per rebel·lió, amb un munt d’escenes de violència desfermada que han relatat uns quants agents i inspectors de la policia espanyola que van intervenir en col·legis de l’1-O a Barcelona. Per exemple: una barricada feta amb dos pupitres escolars i una cadira; meses amb gent gran molt nerviosa; gent que pegava els agents amb paraigües, insults, grups d’individus que alçaven el puny i cantaven ‘Els segadors’ (o ‘L’estaca’, ‘no sé ben bé quina era’) mentre marxaven els furgons dels antiavalots que havien esbotzat trenta portes d’aules d’una escola on esperaven endur-se unes urnes que no van trobar… En alguns col·legis hi havia ‘gent amb cascs de motos i cadenes’. Amb cadenes? ‘Sí, d’aquestes per a lligar la moto perquè no la robin’. ‘Quants n’hi havia amb casc? ‘Un’. Quanta gent hi havia al col·legi? ‘Unes tres-centes persones.’ Tots els testimoniatges d’avui eren tan prims, que el fiscal Javier Zaragoza, primer, i el fiscal Fidel Cadena, després, han hagut d’estirar tant com han pogut els incidents que els agents mateixos desencadenaven en els col·legis, de protesta i de resistència, per a engreixar aquesta mena de ‘violència ambiental’. A veure si Manuel Marchena els la compra.\n‘Hi havia gent gran?’, demanen sempre els fiscals als policies que van irrompre als col·legis. Pretenen presentar-ho com una demostració que ‘la massa’ utilitzava premeditadament la gent gran o la canalla com a ‘escuts humans’, com si els avis i àvies que van anar als col·legis o bé a votar o bé a formar part de les meses fossin estúpids i manipulats per uns suposats ideòlegs perversos que eren els mateixos que donaven la instrucció a la gent d’asseure’s a terra i enllaçar els braços, com si això fos una estratègia subversiva i insurreccional molt elaborada. Aquest és el relat. Quina és la realitat? Exposem dades, que Marchena no deixa posar vídeos: l’1-O hi va haver tretze ferits de més de setanta-nou anys per causa de la violència de la policia, i seixanta-cinc de més de seixanta-cinc anys (vegeu-ne totes les dades ací).\nJa vam sentir fa uns quants dies que la violència rebel s’expressava amb el llançament d’un iogurt damunt d’un vehicle de la Guàrdia Civil, o amb puntades de peu de la gent que rebia la pluja de cops de porra dels agents; o forçant els antiavalots a haver d’estirar la gent asseguda a terra davant l’entrada d’un col·legi (arrencar bolets, va dir un); o en escopinades, o en un cop de moneda a prop de l’ull, o en una esgarrapada al front… Aquests agents van causar trenta-quatre traumatismes crànio-encefàlics entre el miler de ferits que van deixar. Però aquesta tarda al fiscal Fidel Cadena li interessava més si el paraigua amb què resistia un votant del col·legi Can Vilumara de l’Hospitalet de Llobregat era prou punxegut per a fer mal. O què li va passar a l’agent 64.915 que va carregar contra aquest mateix col·legi i a qui li va quedar el peu atrapat durant una estona en una porta. Els agents empenyien i picaven la porta; a dins, la gent resistia i no deixava que l’obrissin.\n—Em va quedar el peu esquerre atrapat.\n—Els de dins veien que havíeu quedat atrapat?\n—No ho sé. La porta era opaca i entre la cridòria que feien, doncs no sé si eren conscients que em tenien el peu atrapat. Ells continuaven empenyent i van trigar res, uns minuts, a alliberar-me.\nEl relat és massa tou. Fidel Cadena abaixa la mirada, cap al paper, pensa com fer-ho tràgic.\n—Continuaven empenyent mentre vostè estava atrapat, doncs?\n—Sí, continuaven empenyent. Ràpidament la unitat d’intervenció policíaca va utilitzar unes tenalles grosses i un mall perquè la porta no em fracturés el peu, i em van poder alliberar. Després la gent continuava empenyent i van trigar a trencar la porta i passar dins.\nL’agent no hi posa prou èpica. Tornem-hi:\n—Continuaven empenyent perquè vostè no es pogués alliberar d’aquesta opressió?\n—Continuaven empenyent perquè la policia no pogués entrar al col·legi. Suposo que la gran majoria volia impedir que la policia hi entrés.\n—Vostè sentia molt dolor durant aquest interval de temps.\n—Sí, durant aquell moment ho vaig passar malament. Vaig tenir dolor.\n—Va quedar lesionat?\n—Mmmm. Potser, però no sóc facultatiu. Algú hauria pogut veure-hi alguna mena de lesió però no vaig anar a cap metge i passades les hores el mal va remetre i la veritat és que l’endemà ja no tenia més molèsties.\nAquest home era el testimoni estrella de la tarda al Tribunal Suprem espanyol en la causa especial per la qual hi ha nou persones tancades a la presó de fa més d’un any, acusats de rebel·lió. Aquesta mena de testimonis, les escenes que descriuen, el contrast de l’actitud amb què parlen, l’atemoriment i la por davant de ‘la massa’, amb aquell ‘jo sóc la tempesta‘ amb què amenaçaven els dies previs a l’1-O fa riure. És així, arrenca rialles d’incomprensió, riallades i tot, fins i tot dins la sala de premsa del Suprem. ‘Li va fer mal el testicle esquerre durant cinc dies. Quina rebel·lió, tu!’, he sentit exclamar a col·legues de la premsa de Madrid.\nEl problema és que la immensa majoria dels mitjans espanyols, fins i tot els que riuen d’aquests testimonis, reprodueixen exactament el relat que volen imposar tots aquests testimonis i la fiscalia, i escriuen títols dient que els guàrdies civils apuntalen l’acusació de rebel·lió o que els testimonis dels agents dibuixen una Catalunya que no tenia res a veure amb el pacifisme ni amb la revolució dels somriures. El problema és que ja fa dues setmanes i mitja que veiem desenes d’agents que reciten una situació de violència, d’hostilitat, d’intimidació, que descriuen uns fets que o bé són molt parcials o bé són directament mentida. I hi ha vídeos que els poden desmentir amb rotunditat, i que poden demostrar que la violència, brutal, indiscriminada, l’exercien els agents antiavalots contra la gent desarmada que hi havia als col·legis, acarnissant-s’hi. Però Marchena no deixa veure aquests vídeos, que permetrien d’interrompre i de contradir aquest relat. Com que no és així, el relat va fluint, de mica en mica, de dia en dia, sense que dins la sala de vistes es pugui exhibir cap prova rotunda que el desmenteixi. I la premsa espanyola ho reprodueix, i els set jutges del jutjat en van prenent nota.\nSón destralers? Són ridículs? Saben què fan. Saben que l’àrbitre juga al seu mateix equip, i que tot l’aparell mediàtic els acompanyarà, perquè fins ara sempre ha estat així. I diran que la gent era violenta, organitzadament violenta, i que els Mossos els ajudaven. Diuen molts juristes, i molts dels advocats dels presos, que Marchena és molt intel·ligent, que sap què fa i que sap què té entre mans. I això què vol dir? Els Fidel Cadena, Javier Zaragoza i Consuelo Madrigal també el coneixen molt bé, i saben que Marchena és el pare de la doctrina de la ‘violència ambiental‘. Avui ho explica amb detall Roger Graells en aquest article. Marchena va ser el ponent de la sentència del cas Aturem el Parlament, amb condemnes de presó contra vuit processats per la manifestació del 2011 al parlament. Aquella sentència, del 2015, descrivia un ambient de tensió que pretenia d’impedir l’acció dels diputats. Emprava termes com ara ‘clima coactiu’, ‘atmosfera intimidatòria’, ‘acte intimidatori’, ‘atmosfera de coacció’, ‘violència i intimidació’, ‘fustigació’ i, fins i tot, ‘entorn tumultuari’. Marchena connectava aquest ‘ambient’ directament amb la violència requerida per a condemnar-los. I ho va fer. Ara el cas és a Estrasburg.\nMarchena utilitzarà la seva doctrina, que és doctrina del Suprem, ni més ni menys, per a dir que la violència que requereix la sedició i la rebel·lió la podem trobar en aquesta ‘violència ambiental’ a què s’aferren els fiscals? Gonzalo Boye, en aquest acte amb Jaume Asens, i el jurista Joan Queralt, en aquesta entrevista, opinen que sí. L’advocat Xavier Melero opinava, en aquesta altra entrevista, que no.\nLa violència no ambiental, la dels agents de la policia espanyola l’1-O, aquella que els advocats només poden apuntar –si és que Marchena els ho permet–, la podeu veure en aquests vídeos vedats. Uns vídeos que corresponen, per aquest ordre als col·legis Nostra Llar de Sabadell, Joan Boscà, Pau Romeva i Dolors Monserdà de Barcelona i Can Vilumara de l’Hospitalet de Llobregat:\nCol*legi Nostra Llar de #Sabadell, on vota la MH presidenta @ForcadellCarme. #CatalanReferendum #referendumCAT #referendumRAC1 #1octCatRadio pic.twitter.com/00U5vubOn2\n— Marc Serrano i 𝗢̀𝘀𝘀𝘂𝗹-Crusafont (@marcossul) October 1, 2017\nAsí ha sido la salida de la policía en Pau Romeva. Más interesante el audio. Pelotas de goma. Hay una decena de heridos #CatalanReferendum pic.twitter.com/FQQrI2qfnc\nUn agent de policia espanyola ha dit que, a l'IES Can Vilumara de l'Hospitalet, no es van fer servir porres. Fals. #JudiciTV3CatRàdio pic.twitter.com/VqxynJRmI1\n— Miquel Strubell fill (@miquelstrubell) April 10, 2019\nLa doctrina de la violència ambiental, la carta de Marchena per a condemnar-los. Aquesta anàlisi de Roger Graells aprofundeix en la sentència del 2015 en què Marchena va fixar una doctrina que podria fer servir per a condemnar els presos polítics.\nDemà hi haurà més declaracions d’agents de la policia espanyola que van participar en els atacs contra col·legis electorals de l’1-O a la ciutat de Barcelona. N’hi ha setze, de cridats a declarar per la fiscalia.


Wikiloc | Ruta Cova Cunill\nEspeleología (Rutas Espeleología en España → Catalunya → Horta de Sant Joan )\n6.714 449 4295\n151010 Horta de Sant Joan - Paüls pels Montsagres (Senderismo)\nHorta de Sant Joan, wandeling over de berg Santa Barbara (Senderismo)\nVista 1483 veces, descargada 19 veces\nAnant per la carretera T-330 des de Prat del Comte en direcció a Horta de Sant Joan, després del km. 20 i poc abans d'arribar al km. 19 surt a l'esquerra una pista que porta al Mas de la Bellida. Es passa pel costat d'una gran bassa d'aigua i un cop superada aquesta cal seguir recte en direcció S, enfilant-se pel vessant del barranc del Closet. En una corba a la dreta s'arriba a un collet pla, des d'on cal seguir a peu en direcció NO, cap al barranc del Closet, i en pocs minuts, per un corriol dins del bosc, s'arriba a la boca de la cavitat.\nMOLT IMPORTANT: Tant la cova com els accessos es troben dins d'una propietat privada i cal demanar autorització al propietari (Mas Bellida) per entrar.\nL’origen calcari del massís dels Ports fa possible que l’erosió de l’aigua origini una gran quantitat de coves i avencs. Pel que fa als Ports d’Horta, entre tots els avencs i coves que hi ha, creiem necessari citar la cova del Conill o d’en Colset, situada a la partida dels Reguers, davall dels Montsagres, i al barranc d’en Colset que li dóna el nom.\nLa característica més important de la gruta és que pel seu interior circula un riu subterrani, el qual l’any 1964 era considerat el segon riu subterrani de Catalunya en importància.\nLa boca d’entrada té una llargada de 7m d’ample per 1 m d’alt; si continuem, ens trobem en una salda d’11 m de longitud, per 33 m d’amplada i 2 m d’alçada. A la dreta d’aquesta sala comença una galeria que descendeix uns 27 m, amb un pendent bastant pronunciat i amb diferents canvis de direcció. Al final de la rampa hi ha un petit replà que queda tallat per un pou inundat, que té unes dimensions de 5m de llarg, 8 m d’amplada, 25 m de profunditat (des de la volta), 15 metres del qual són inundats per l’aigua. […]\nPer continuar el recorregut de la cova s’ha de superar la boca del pou i accedir a la gran sala que està travessada pel riu subterrani. Per poder fer-ho és necessari tenir material i coneixements d’espeologia. La gran sala fa 27 m de longitud, 10 m d’ample i 8 m d’altura, i està travessada pel riu subterrani, que està obstaculitzat per nombrosos blocs. […]\nAl final de la sala es troba una cascada de tres m d’alçada per on salta el riu. Un cop superada la cascada, se segueix per una galeria inundada d’aigua, amb constants canvis de direcció i amb dos salts d’aigua més; en total aquest últim tram té una extensió de 144 m, amb un corrent d’aigua que té una profunditat que varia entre els 15 i els 60 cm de profunditat. Al final no es pot continuar a conseqüència d’un estret sifó que ara com ara no s’ha pogut superar.


Els efectes de l’eclipsi solar a la Terra – Extramurs\nEl vent també canvia\nSegons va revelar un estudi de la Universitat de Reading, a Regne Unit, com a resultat del canvi de temperatura, l’aire calent deixa d’elevar-se des del sòl i provoca un canvi en la velocitat i l’adreça del vent. Aquest fenomen es coneix com a «vent de l’eclipsi».\nSegons els investigadors, que van analitzar un eclipsi parcial a Regne Unit en 2015, el canvi en el vent està provocat per les variacions en la «capa fronterera», que és la zona d’aire que separa els vents alts d’aquells més prop del sòl. L’efecte dura només uns minuts durant l’eclipsi i després el vent torna a bufar com abans, quan el Sol era visible en el cel.\nUn fenomen que afecta als animals\nDurant el període de foscor, per més breu que sigui, els animals entenen que és de nit i actuen en conseqüència. Les aus diürnes comencen a xisclar i a dispersar-se a la recerca del niu o s’agrupen i romanen en silenci, mentre que les nocturnes inicien la seva activitat, les grills i les òlibes comencen a donar els seus concerts nocturns, les arnes remplazan a les papallones, les abelles tornen a les seves panales, les formigues van als seus nius i algunes aranyes desarmen les seves xarxes.


Utopia possible: 318. Un argument de pes contra la unitat de Rcat i SCI\n318. Un argument de pes contra la unitat de Rcat i SCI\nLa unitat de l’independentisme ha quedat com una quimera. Molts independentistes de CiU, a punt d’aconseguir el govern autònom, seguiran a la coalició. A ERC encara s’entesten a defensar l’estratègia pactista amb el PSOE i es burlen de els nous projectes transversals. Ridao ha estat clar: són 'personalistes, improvisats i messiànics' i ha assegurat que la gent 'és prou intel•ligent com per discernir'. L’independentisme rupturista té una tàctica pròpia de lent creixement i ja té prou problemes per coordinar el seu món de sigles: Maulets, CAJEI, Endavant (OSAN), CUP, MDT…\nAl menys es podia demanar que el nou independentisme, partidari de la declaració unilateral i la transversalitat fos capaç d’unir-se. No ha estat així. Hi ha Força Catalunya, Reagrupament, Solidaritat i fins i tot el que va restar de la CNS. Al menys els darrers dies els principals pols, Rcat i SCI, han atret alguns actors menors com el PRC, Alternativa Verda, o el BSC. Arribats en aquest punt ens podem preguntar si la unitat era beneficiosa. La resposta és que sí i que podia afavorir un bon resultat electoral. La no-unitat ha provocat una gran desmobilització, desencís i que molta gent hagi abandonat.\nAra bé, plantejem-nos 2 coses:\n1.- La unitat no s'ha aconseguit per diferències ideològiques o personals?. Dos mai es poden ajuntar si un no vol.\n2.- Suposem que hi ha un pacte. Surt escollit un grup parlamentari independentista de Rcat/SCI amb 6 diputats. Un mes després 3 van per un costat i 3 per l'altre. Es perd el grup i es dona una imatge pitjor que no presentar-se junts. Això no seria un ridícul històric?.\nFins ara era raonable defensar la unitat. Però si no es poden posar d'acord és millor que no fem el ridícul dins el parlament. Potser que el projecte en global surt perdent però si es fa un acord fictici i en fals encara es perdrà més. Així ens ho van demostrar el Bloc i EUPV al País Valencià. Una vegada al parlament es van barallar i van dilapidar el projecte. Si no poden anar junts triem el que ens assembli millor. Però no abandonem.\nAnònim 21 d’octubre de 2010 a les 9:41\nAquí l'has clavada.\nEl P. Senglar (Ricard d'A i D. de L) 21 d’octubre de 2010 a les 14:44\nSempre he opinat que qui té el tema més ben lligat és CiU. Una coalició de dos partits amb tarannàs, històries i líders ben diferents. Penso que és la solució més encertada en el cas que tractes tot i que la voluntat d'una coalició depèn els líders dels partits que ho han de proposar als associats. Potser amb el temps i considerant els resultats de les eleccions el tema quedi una mica més clar.\nJordi Vàzquez 21 d’octubre de 2010 a les 15:07\nCert, la solidesa de l'estructura de CiU és molt bona. És significatiu que cap dels 2 s'hagi presentat en solitari ni tant sols a les europees on s'adscriuren a grups diferents.\nEn aquest cas possiblement és més mèrit de CDC que renuncia a molt i és el soci gran.\nAnònim 21 d’octubre de 2010 a les 17:32\nA hores d'ara, ja sembla clar que només un dels dos entrarà. I la pena és que el que es quedi fora haurà pres uns vots que podrien donar algun escó més.


Fil: NISSAN EXPERT (1999-...) manual de servei\nNISSAN EXPERT (1999-...) manual de servei.\nGuia de reparació de cotxes i manteniment NISSAN EXPERT (1999-) (gasolina). NISSAN EXPERT-1999... (gasolina)-reparació, manteniment i operació del vehicle.\nInformació il·lustrada i llibre de referència reparació manual Nissan Expert VW11, model de dispositiu, operació manual i manual de manteniment per a Nissan Expert VW11 (2WD i 4WD), primer va anar a la venda l'any 1999. Aquesta màquina dreta oborudovalas′ gasolina motor desplaçament 1.8 l QG18DE.\nEl manual conté les instruccions necessàries per al diagnòstic, manteniment, reparació i ajust del motor, el motor gestor, caixa de canvis automàtica, quadre de transferència, fre sistema, direcció, etc. Representar unitats bàsiques auto codis d'equipament tècnic. En detall descriu les peculiaritats estructurals del cos i elèctrica Nisan Expert.\nSovint aquestes prestacions com reparació llibre que Nissan Expert pot tenir cura de totes les càrregues de manteniment en lloc d'intervenció professional car. En aquest sentit, el nombre de conductors que prefereixen comprar a avtoliteraturu associats, que ajudin en la implantació de moltes reparacions prèviament difícil d'assolir a la màquina amb les mans, constantment augmenta. I, per descomptat, cal destacar sobre la funció educativa del llibre: automobilistes està aplicant cada vegada més aquests fullets renovació com formació tècnica podsporij, capaç de motivar i atraure la generació més jove per estudiar el mecanisme.\nImagineu que en certa manera era una nosa i sense la intervenció d'un tècnic-professional és indispensable. Arribar al centre de servei Nissan és lluny de una ciutat important és increïblement difícil, aquest és conegut per tots els que estan poborozdil en el nostre servei de carreteres-alta qualitat, malgrat el creixent nombre de vehicles és baixa. Per descomptat, vostè pot anar a la carretera amb vista sobre el zloklûčeniâm possible, donat l'oportunitat de realment petit que es produeixen aquests contratemps. Però de força major no és zarečeš′sâ. I pot passar que aquesta guia demostrarà ser l'única manera de la situació. I com l'assistent reservar Nissan Expert VW11 serà per a maquinària de camí des del garatge més propera, no és estrany?\nAl principi del manual escriptors posat manual Nissan Expert. Informació important sobre el manteniment necessari independent, que hauria de ser habitualment, la tecnologia (elèctric) connexions elèctriques, posat en capítols separats.\nAquest manual tècnic sempre tindrà els serveis necessaris a tots els presents i futurs propietaris d'automòbils Nissan Expert, propietaris i gestors de centres que vulguin millorar la qualitat del personal, mecànica, estacions de servei, reparació botigues i diversos en carretera les estacions de servei, altres Pro-tècniques, practicar regularment reparacions a aquest equipament. Assumpte: 2010, 2011.\nFils similars: Reparació manual Nissan Serena C24 (1999-2005) (gasolina/dièsel) Manual de servei de Nissan Wingroad/AD (1999) Nissan Almera (1995-1999), un manual de servei multimèdia Manual de servei de patrulla Nissan (1979-1999) Nissan Silvia S15 (1999-...) manual de servei\nResposta amb citar 03.06.2015 14:52\nmanual de taller d'experts de Nissan, manual de propietaris experts de Nissan, 1999 Nissan serena, COTXE MANUAL 1999 NISSAN EXPERT, Manual experts de nissan de zona de bon entrenament, buku pedoman servis mobil, Nissan micra 1999 werkplaats handleiding, Nissan micra 2011, Nissan_Expert_1999-2007, experts, manual d'usuari expert 2011 nissan AD, Nissan anunci experts reparació guia 2010, Manual d'usuari expert d'anunci de Nissan, Nissan de 2010 [PDF] AD Expert propietaris manuals.com, manajemen dan perbaikan servis, Nissan primera vadovas knyga, Manual per a la tehnìčnomu de vìvaro, Nissan episkeueis vivlio, TOYOTA FunCARGO (1999-2007) (de gasolina)-una guía para la més y mantenimiento de automóviles, weergave van de technische toyota funcargo, Nissan propietaris expert de pdf manual, cotxe elèctric zednan′ diagrama nìsan prìmastar 2010, Manual de Nissan Expert (1999-2007), Nissan expert, Nissan manual de servei\nDescarregar el manual de servei de NISSAN EXPERT (1999-...) NISSAN EXPERT (1999) reparació manual lliure descarregar Manual de (1999-actualitat) de NISSAN EXPERT en línia manuals de reparació automàtica manuals de reparació d'automòbils en línia lliure descarregar manual de reparació auto lliure descarrega manual de reparació automàtica reparació manual cotxe Auto reparació de formació programes mecànic auto tècnic de reparació d'automòbils millor auto reparació formació de reparació d'automòbils Núvol d'etiquetes de vista


Innovació disruptiva en la política catalana (Marta Espasa)\nInnovació disruptiva en la política catalana\n4 min. 10/01/2016 18:52\nAningú se li escapa que la innovació és un factor clau de creixement econòmic tant de les empreses com de les nacions. De fet, la innovació no és un fenomen nou, sinó que és un procés inherent al desenvolupament humà. Som el que som gràcies a tots els processos d’innovació que s’han produït des de la prehistòria.\nDins de les innovacions, podem diferenciar-ne dos grans tipus. En la primera, la incremental o evolutiva, es van perfeccionant de manera gradual els productes o serveis per satisfer les necessitats dels ciutadans o es van millorant els processos productius. La segona tipologia d’innovació és la disruptiva o radical, que es produeix per la creació d’un nou producte o servei que respon a la implementació d’idees trencadores, cosa que satisfà noves necessitats i genera un canvi brusc i no previst.\nAquest segon tipus d’innovació, la disruptiva, pot comportar la instauració de nous paradigmes i l’obsolescència de productes o serveis prèviament existents. Es poden trobar exemples actuals d’innovació disruptiva en molts àmbits, ja sigui en les tecnologies de la informació i de la comunicació (Facebook, Skype, WhatsApp, etc.) o en d’altres tan diversos com la gastronomia, la logística, la cultura, el turisme, l’educació i la salut, per exemple.\nLa innovació disruptiva depèn fonamentalment de la cultura de les diferents organitzacions. En les organitzacions en què es prima la creativitat, en què s’incentiva tenir una actitud crítica i de qüestionament permanent del model actual, en què s’accepten idees i en què hi ha una elevada tolerància al risc, és més probable que es puguin produir fenòmens d’innovació disruptiva. No obstant això, la innovació disruptiva pot trobar importants dificultats a l’hora d’implementar-se, des de reticències socials dels que consideren que la nova situació els perjudica fins a resistències internes de la mateixa organització.\nLa idea de la innovació disruptiva es podria aplicar també a l’àmbit polític. Actualment a Catalunya estem immersos en un procés polític totalment disruptiu. El 27 de setembre es van convocar unes eleccions plebiscitàries, un fet totalment inèdit en la història de Catalunya. Es va crear la candidatura unitària Junts pel Sí, integrada per membres de Convergència Democràtica de Catalunya, Esquerra Republicana de Catalunya, Demòcrates de Catalunya i persones independents, com a instrument per assolir l’objectiu de crear un nou estat català. Aquest instrument va ser també totalment innovador i disruptiu, ja que oferia un projecte polític trencador que responia a les noves voluntats manifestades per una gran part de la ciutadania de Catalunya.\nEls resultats electorals van provocar la necessitat de pactar amb la CUP, un partit que s’organitza i té una manera de funcionar totalment diferent de la resta de partits habituals. A la vegada, l’entrada al Parlament de Catalunya Sí que es Pot i l’augment de vots de Ciutadans han dibuixat un arc parlamentari altament complex.\nDe fet, tot aquest entramat polític sorgit de les eleccions del 27-S el podem considerar com els inputs necessaris de la innovació disruptiva, és a dir, els ingredients necessaris. Però cal tenir en compte que els inputs no porten automàticament a la creació de nous productes. Perquè es creïn nous productes disruptius cal que hi hagi dos grans elements. D’una banda, un model de negoci basat en la innovació, que impliqui fer les coses de manera diferent de com s’estaven fent fins ara, i, d’altra banda, una societat que accepti i aprofiti la innovació disruptiva.\nMalauradament, el mapa polític català disposa dels ingredients per fer una innovació política disruptiva, però durant aquests tres mesos de negociació entre Junts pel Sí i la CUP s’han posat de manifest les mancances d’un model de negoci basat en la innovació disruptiva que impliqui fer les coses de manera diferent. D’altra banda, els resultats electorals mostren també que cal eixamplar la base social que accepti i aprofiti la innovació disruptiva que suposa la creació d’un nou país.\nDesprés d’uns mesos en què la ciutadania ha estat desencisada i desconcertada, és una sort que s’hagi aprofitat el favorable clima social per poder avançar de manera més unitària en el procés d’innovació disruptiva que estem vivint.


"És dolent que els cristians estiguin dividits!" | Catalunya Religió\n"És dolent que els cristians estiguin dividits!"\nPer Papa Francesc. Dm, 27/01/2015\nÀngelus del papa Francesc a la plaça Sant Pere del Vaticà. Diumenge 25 de gener de 2015\nL’Evangeli d’avui ens presenta el començament de la predicació de Jesús a Galilea. Sant Marc subratlla que Jesús va començar a predicar «després que Joan [el Baptista] fos arrestat» (1,14). Just quan la veu profètica del Baptista, que anunciava la vinguda del Regne de Déu, va ser silenciada per Herodes, Jesús comença a recórrer els camins de la seva terra per portar a tots, especialment als pobres, «l’Evangeli de Déu» (ibid.). L’anunci de Jesús és semblant al de Joan, amb la diferència substancial que Jesús ja no indica que n’ha de venir un altre: Jesús mateix és el compliment de les promeses; Ell mateix és la “bona notícia” que s’ha de creure, acollir i comunicar als homes i a les dones de tots els temps, per tal que confiïn a Ell la seva existència. Jesucrist en persona és la Paraula viva i operant en la història: qui l’escolta i segueix entra en el Regne de Déu.\nJesús és el compliment de les promeses divines perquè Ell és qui dóna a l’home l’Esperit Sant, l’“aigua viva” que sacia el nostre cor inquiet, assedegat de vida, d’amor, de llibertat, de pau: assedegat de Déu. Quantes vegades sentim, o hem sentit el nostre cor assedegat! Ho ha revelat Ell mateix a la dona samaritana, trobada prop del pou de Jacob, a la qual va dir: «Dóna’m aigua» (Jn 4,7). Aquestes mateixes paraules de Crist, adreçades a la Samaritana, han estat el tema de l’anual Setmana de pregària per la unitat dels cristians que avui s’acaba. Aquest vespre, amb els fidels de la diòcesi de Roma i amb els representants de les diverses Esglésies i Comunitats eclesials, ens reunirem a la Basílica de Sant Pau fora murs per pregar intensament al Senyor, per tal que reforci el nostre compromís per la plena unitat de tots els cristians. És dolent que els cristians estiguin dividits! Jesús ens vol units: un sol cos. Els nostres pecats, la història, ens han dividit i per això hem de pregar tant, perquè el mateix Esperit Sant ens uneixi altra vegada.\nDéu, fent-se home, ha fet pròpia la nostra set, no només de l’aigua material, sinó sobretot la set d’una vida plena, d’una vida lliure de l’esclavatge del mal i de la mort. Al mateix temps, amb la seva encarnació Déu ha posat la seva set –perquè Déu també té set– en el cor d’un home: Jesús de Natzaret. Déu té set de nosaltres, dels nostres cors, del nostre amor, i ha posat aquesta set en el cor de Jesús. Així, en el cor de Crist es troben la set humana i la set divina. I el desig de la unitat dels seus deixebles pertany a aquesta set. Ho trobem expressat en la pregària adreçada al Pare abans de la Passió: «Perquè tots siguin una sola cosa» (Jn 17,21). El que Jesús volia: la unitat de tots! El diable -ho sabem- és el pare de les divisions, és un que sempre divideix, que sempre fa guerres, que fa tant mal.\nQue aquesta set de Jesús esdevingui també cada vegada més la nostra set! Seguim, doncs, pregant i lluitant per la plena unitat dels deixebles de Crist, amb la certesa que Ell mateix és al costat nostre i ens sosté amb la força del seu Esperit perquè assolim aquest objectiu. I confiem aquesta pregària nostra a la intercessió materna de la Verge Maria, Mare de Crist, Mare de l’Església, perquè ens uneixi a tots com una bona mare.\nTaducció: Josep Ma Torrents –Catalunya Religió\nunitats, set, samaritana, pregària, Església, Déu, cristians. divisions, Angelus, Religions, Papa Francesc\n13/05/2021 09:30 / Jornada\nLes basíliques de la seu episcopal d’Ègara: centre i perifèria\n13/05/2021 18:30 / Conferència\nIntel·ligència artificial: més ençà i més enllà de la ciència ficció, amb Karina Gibert\n13/05/2021 19:30 / Conferència\nEl camí cap a Déu a través dels Exercicis Espirituals i el discerniment, amb Carles Marcet\n14/05/2021 00:00 / Excursió/ Natura\nXII Nit a Montserrat des del bisbat d'Urgell\nQuè implica el nou ministeri de catequista? Quan s'il·lumina solidàriament la Sagrada Família?\nEncara hi ha a gent que va a missa? “Demanem a Sant Anastasi que ens ajudi en la nostra vida cristiana”\nL’ACO escull nova presidenta de manera telemàtica 13M: Dia Mundial de l'Educació Catòlica\n'Temps de flors' arriba a Salesians Girona El Vaticà dona suport a Biden en la suspensió de les patents de les...\nEnric Puiggròs, jesuïta: “Des de la cicatriu podem entendre cicatrius d’... On són les dones expertes en el fet religiós?\nQuè implica el nou ministeri de catequista? Renovació del patronat de la Fundació Catalunya Religió\nEl papa Francesc formalitza el ministeri de catequista “He viscut sentiments de por i ràbia que no havia experimentat mai a la...\nEncara hi ha a gent que va a missa? “L’Església diu que el nostre amor és pecat”\nEl bisbe de Terrassa, Josep Àngel Saiz, nou arquebisbe de Sevilla Enric Puiggròs, jesuïta: “Des de la cicatriu podem entendre cicatrius d’...\nBisbe Casanova: “Avui evangelitzar és molt dur” El Santuari de Montserrat, entre els 30 del món que invocaran la fi de la...\n‘Amb fe de llibres’, el nou club de lectura de Catalunya Religió Dani Banegas: “Intento fer palesa la meva fe en cada cosa que faig, entre...


Nave da Mestra i Covão dos Cochos – Serra da Estrela – BttMania.org\nNave da Mestra i Covão dos Cochos – Serra da Estrela\nPer segona vegada tornem a visitar la Serra de la Estrela. L’any passat vam fer una ruta en BTT: Valhelhas – Serra da EstrelaValhelhas – Serra da Estrela i una altra de CAMINAR: Lagoa Comprida – Covão dos Conchos\nPer a això ens vam allotjar a Casa d’Avinguda de Manteigas. Us la recomanem! Per alguna cosa té valoracions properes al 10!\nDes d’allà vam pujar en cotxe al Lagoa Comprida on aparquem l’àrea destinada per a ella al costat de la presa.\nIniciem la caminada per la pista que contorneja el Lagoa Comprida per la seva banda esquerra recorrent tota la seva longitud.\nEn uns quilòmetres arribem a la corba que ens portaria al Covão dos Conchos, però aquesta vegada vam sortir de la pista per un sender perdut entre la vegetació de la plana. És fàcil de seguir per heu de fer servir el GPS. A poc a poc arribem a la Nau dóna Mestra. Un dels llocs més bells i màgics de l’altiplà de la serra. A 1700 metres d’altitud, que sembla un vaixell gegantí, és un d’aquests llocs ben amagats a les entranyes de la Serra da Estrela, de camps verds flanquejats per blocs de granit fracturats que, de fet, són realment aterridors. Hi ha altres maneres d’arribar a aquest magnífic lloc, com els PR-4-MTG i PR-5_MTG. Però nosaltres hem volgut connectar aquest amb l’altre màgic lloc de Lagoa Covão 2 Cochos.\nLa Nave da Mestra ha servit durant molt de temps com a refugi per als pastors i els seus ramats. Avui, a més dels pastors, també hi muntanyencs com nosaltres.\nDesprés de gaudir del lloc. Continuem amb la ruta per una impressiona’t esquerda que s’obre en dues les roques granítiques en vertical i ens fa aparèixer en el seu cim. Prosseguim ruta tranquil·la pujant al punt geodèsic del Curral do Martins de 1721 msnm.\nDesprés busquem el camí de Val dóna Barca però sincerament. Aquesta connexió que la podeu seguir per les marques de les fites. Fa temps que no es fa servir i està força coberta de vegetació. Encara que són pocs metres costa passar-los. Un cop al sender de Val dóna Barca, ja tot és normal i s’arriba fàcilment al Covão 2 Conchos on, tot i que és la nostra segona visita, ens vam quedar igual de meravellats que la primera.\nDesprés de descansar i fer les fotos corresponents pugem al cim de Charcos i inicialment volem retallar per tornar a sortir a la ruta d’inici, però encara que veieu al mapa que ens vam quedar molt a prop. Preferim desfer camí ja que ens va bastar abans el contactar amb la senda de Val da Barca.\nUn cop recuperem la senda de vinguda. Tornem tranquil·lament a l’Lagoa Comprida i al cotxe.\nMagnifica ruta que no us heu de perdre. Transcorre per l’altiplà de la Serra da Estrela però us portarà des del Lagoa Comprida a l’encantada Nave da Mestra tornant pel visitat, i no és per menys, Covão 2 Conchos.\nNo us la perdeu! Us encantarà! Segur!\nDistància total: 20.43 km\nAltitud màxima: 1715 m\nAscensió total: 946 m\nTotal time: 06:23:03\nPreviousPrevious post: Fisgas de Ermelo – Parc Natural do Alvão\nNextNext post:Camins i Corriols de Camprodon


Entorn general | Wiki Adesmart | FANDOM powered by Wikia\nPel que fa a l’entorn general, pel que fa context sociocultural Espanya és un país on hi ha una costum de beure vi en diferents àpats, aquest fet l’afecta positivament. Per una altra banda esta el context legal , un exemple, podria ser la prohibició de no poder beure si has de conduir, aquest fet pot baixar la demanda de vi en ocasions especials. Pel que fa a l’entorn ecològic cada vegada ves està més valorat aquest fet i Montsant no té en compte aquest punt. Pel que fa al context polític es pot veure afectat en si redueix les subvencions que els hi dóna, si munta algun impost etc. Per últim l’econòmic,, actualment la crisi els pot afectar en la disminució de la demanda i la baixa en el consum ja que opta per productes substituts més barats.\nANÀLISI EXTERN DE L’EMPRESA\nÉs pot dir que es mou en un entorn dinàmic ja que és un sector on hi ha molta competència i varietat. Complex ja que s’ha d’anar innovant per a seguir sent líder en el mercat respecte la nostra competència, a més a més, és un producte el qual no s’elabora de manera fàcil , el seu procés de producció és molt complex. És divers, ja que cada país té una regulació diferents pel que fa la compra i el consum de vi segons els graus etc i la edat en la qual els pot començar a comprar. I per últim és hostil perquè hi ha una guerra de preus entre els proveïdors i els clients, s’ha de lluitar per obtenir cada client, saber com actuar per a què et vegi diferent de la competència i guanyar quota de mercat.\n5 FORCES COMPETITIVES PORTER\nLa competència dels productes substitutius'\nEl sector del vi esta amb amenaça ja que ofereixen productes molt similars i que nomes els mes entesos els poden diferenciar, la majoria de clients es basen mes amb el preu.\nEl poder dels compradors i de proveïdors'\nEls factors que determinen el poder dels proveïdors respecte als productors son els mateixos que els ajuda diferenciar-se de la resta per a tindre un punt de diferenciació el qual faci que el comprador sigui menys sensible al preu i mira mes la qualitat.\nPel que fa als proveïdors es un sector el qual en te un gran ventall i pot elegir el que menor costos li proporciona.\nAmenaça de nous competidors'\nEl sector del vi esta creixen amb el temps i cada vegada hi ha mes entrada de nous competidors , la qual cosa pot fer que es vegin obligades a baixar el preu per a mantenir la seva quota de mercat i com a conseqüència es redueixen els beneficis . No obstant les empreses mes antigues en aquest sector poden tenir un avantatge absolut en costos ja que compten amb el suport dels proveïdors amb un menor cost i el prestigi que han obtingut durant els anys gracies a la diferenciació del seu producte.\nRivalitat entre competidors'\nHi ha sis factors que desenvolupen un paper important en la determinació de la naturalesa de la competència entre les empreses; aquests factors son:\nConcentració: Al haver un elevat índex de competència es diferencien tots entre si mitjançant els preus que hi estableix cadascuna.\nANÀLISI DE L’ESTRUCTURA DE LA INDÚSTRIA\nCom existeix una competència molt intensa hi ha una menor possibilitat d’obtenir uns beneficis elevats. I aquest fet fa que l’ indústria vinícola sigui menys atractiva.\nPer a saber l’ intensitat de la competència hem d’analitzar els diferents punts\n- Nombre de competidors i equilibri entre ells : La industria vinícola es fragmentada, ja que la quota de mercat es distribueix i l’ intensitat de la competència augmenta.\n- Ritme de creixement de la industria : és considera la industria vinícola com una industria madura, per aquest motiu hi ha un índex elevat de competència, les vendes són constants (no hi ha un creixement substancial), i si hi ha nous competidors que volen entrar han de ser més agressius.\n- Barreres de mobilitat: existeixen uns obstacles que impedeixen que abarcar més d’un segment. Com per exemple, les limitacions d’edat respecte a les begudes alcohòliques, això els impedeix anar cap a un altre sector. Un altra limitació pot ser que beure alcohol amb abundància pot ser dolent per a la salut .\n- Diferenciació de productes : El punt de diferenciació de la DO Montsant és que es volen fer famosos per les seves varietats autòctones respecte a les altres DO.\n- Interessos estratègics : Com la indústria vinícola té un gran èxit, cada vegada hi ha més competidors, encara que això hi ha rendes inferiors.\nEls possibles productes substituts de l’industria vinícola poden ser :\nEls productes substituts són una amenaça quan els preus de venda dels productes substituts són més baixos, o aporten un major valor afegit . Són eficaços quan el cost de canvi del client als productes substituts és baix o nul . Per tant, el client estaria disposat a canviar en aquest cas de denominació d’origen Montsant a una altra o a un altre tipus de producte que tingui aquestes característiques i els satisfaci les mateixes necessitats.\nPODER DE NEGOCIACIÓ DE CLIENTS I PROVEÏDORS\nPunt de vista com a client : Els elements que l’afavoreixen són que existeixen productes substitutius, el client tenen informació total , compren en grans volums...\nPunt de vista de proveïdors : El producte és emmagatzemable , compra en petits volums, productes diferenciats perquè en aquest cas són diferenciats per la varietat autòctona, el proveïdor té informació total.\nEn el cas de DO Montsant , podem considerar grups estratègics les diferents varietats de vins ja que cada un va destinat a un segment, el qual té una determinada quota de mercat, diferent poder de negociació respecte als clients i aporta uns beneficis diferents. Aquestes varietats són :\nCabernet, sauvignon, Garnatxa gris, blanca, negra, peluda, i roja , carinyera(samsó), macabeu, merlot, monestrell, moscatel de gra petit, pansal, picapoll negre, syrah, ull de llebre\nLa denominació d’origen Montsant , utilitza estratègies de defensa ja que no és líder en aquest sector com ho pot ser la DO Rioja.\nAugment de les barreres estructurals :\n- Invertir en la protecció dels coneixements de l’empresa, ja que aposten pels joves enòlegs del territori, cosa que farà que treballin amb més sentiment.\n- Refermar les relacions amb els clients, gràcies a que distribueixen el seu producte des de les grans cooperatives als petits cellers familiars.\nIncrement de represàlies esperades\n- Donar garanties d’igualar al reptador , transmeten la qualitat de les seves varietats autòctones.\nObtenido de «http://es.adesmart.wikia.com/wiki/Entorn_general?oldid=461»


Convocatòria Aula Lliure 2018-2019 Q1 | Facultat d'Informàtica de Barcelona\nConvocatòria Aula Lliure 2018-2019 Q1\nInici » Notícies » Convocatòria Aula Lliure 2018-2019 Q1\nParticipa en el projecte de mentorització acadèmica - Aula Lliure - impartint classes de reforç de les assignatures de Fase Inicial del Q1 (PRO1, F, FM, IC) als estudiants del grau en Enginyeria Informàtica.\nCada assignatura s'oferirà en 2 torns, matí i tarda. Està previst començar les classes unes 3 setmanes després de l’inici del curs i fer al voltant de 10 sessions de 2 hores per assignatura i grup.\n2 crèdits ECTS per activitats extra universitàries (estudiants del GEI).\nUna bonificació del 20% en l’ordre de matrícula del següent quadrimestre.\nSi estàs interessada/t, envia el teu CV i expedient acadèmic a . A l'assumpte del correu inclou la capçalera [Formadors Aula Lliure 18/19 q1], i al cos la llista d'assignatures, per ordre de preferència, de les que vols fer de formador/a.\nData límit per enviar la teva sol·licitud: 25 de juny de 2018.


Catalunya nord torna a dir "no" a la THT de 400.000 volts - Indymedia Barcelona\nCatalunya nord torna a dir "no" a la THT de 400.000 volts\nCoincidint amb l'Onze de Setembre, aquesta tarda tots els batlles de les comarques del Vallespir i del Rosselló -afectades per la línia d'alta tensió de 400.000 volts, coneguda com THT)) han convocat la ciutadania a manifestar-se de nou contra aquest projecte que connectarà elèctricament els estats espanyol i francès.\nAmbdos van pactar-ho fa vint anys, i ho han ratificat al 2001 amb l'oposició dels nord-catalans.\nEl torcebraç de la societat nord-catalana contra el projecte d'una autopista elèctrica d'alta tensió (conegut amb el nom de THT i amb una potència de 400.000 volts) torna a viure avui un altre episodi.\nLa darrera manifestació contra la THT es va fer a final del mes de gener proppassat. Uns 10.000 manifestants (5.000 segons la policia) van reclamar l'abolició d'aquesta obra.\nEl 16 de setembre vinent, durant la trobada ministerial que ha de preparar la cimera franco-espanyola del 7 de desembre vinent, es presentarà un traçat alternatiu que passaria pel Vallespir a través de Monferrer.\nEl president del Consell Regional del Llenguadoc-Rosselló, el socialista Georges Frêche, va trencar la cohesió contra la línia i va declarar que cal ser solidari amb l'estat espanyol.\nRecordem que el projecte de la THT neix arran de l'acord signat fa més de vint anys per tots dos estats i que es va reforçar el 2001 en una trobada dels caps d'estat a Perpinyà.


Sanitat anuncia que els residus del Covid-19 podran ser incinerats\nEls residus del coronavirus podran ser incinerats després de passar una quarantena de 72 hores\nLa disposició assegura que esta mesura excepcional de gestió de residus sanitaris no impedirà la reducció o preparació per a la reutilització d'altres residus sanitaris, en la mesura de tot allò possible\ndivendres, 19 de febrer 2021 - 20:50h\nEls residus Covid-19 podran ser incinerats després d'una quarantena de 72 hores | ACN\nEls residus sanitaris de grup III, com els equips de protecció individual que puguen haver estat en contacte amb el coronavirus, podran ser destinats al seu tractament final en les instal·lacions de coincineració de residus autoritzades, després d'un període de quarantena mínim de 72 hores.\nSegons ha informat el diari 'Levante-EMV', així ho establix una resolució signada per la consellera de Sanitat, Ana Barceló, amb data del 17 de febrer, que contempla esta mesura per als residus sanitaris covid, com els equips de protecció individual rebutjats recollits separadament dins dels centres sanitaris i sociosanitaris.\nLa resolució, publicada este divendres en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV) no empara la gestió d'altres tipus de residus sanitaris dels tipus III i IV, que hauran de continuar gestionant-se pels mètodes estàndard ordinaris.\nNo implica la reducció d'altres residus sanitaris\nLa disposició assegura que esta mesura excepcional de gestió de residus sanitaris no impedirà la reducció o preparació per a la reutilització d'altres residus sanitaris, en la mesura de tot el que és possible.\nTampoc impedirà la priorització de l'increment de les capacitats productives d'esterilització, trituració i gestió ordinària de residus sanitaris en la Comunitat Valenciana.\nLes modificacions o adaptacions de les autoritzacions administratives de les instal·lacions de tractament de residus que hagen de formar part de la gestió descrita la resolució, hauran de tramitar-se d'urgència i despatx preferent, així com en tot cas, com a modificacions no substancials.\nFins quan estaran vigents estes mesures?\nEstes mesures es mantindran mentres continue vigent l'estat d'alarma actual i les possibles pròrrogues, a fi de garantir el correcte tractament dels residus sanitaris en contacte amb el coronavirus.\nContra esta resolució pot interposar-se recurs contenciós administratiu en el termini de dos mesos, comptats des de l'endemà al de la seua notificació, o recurs potestatiu de reposició davant el mateix òrgan que va dictar l'acte, en el termini d'un mes.\n"El doctor César Carballo detalla com evitar una quarta onada" "Atenció: La situació actual del coronavirus en Espanya"


DIARI DE L'EXORCISTA: ...PLOU!!!!!\nOna dijous, 30 d’agost, 2012\nA mi també m'agraden els dies de pluja malgrat, des de fa un temps, necessito el sol per recarregar piles. Però aquestes pluges d'avui han estat un autèntic plaer, és clar, m'han agafat a casa i amb una tassa de te fred a les mans. Potser si m'agafen a la parada de l'autobus hagues estat diferent ;)\nPD: He esborrat el 1r comentari, faltava text...Sorry!\nL'EXORCISTA dijous, 30 d’agost, 2012\nSí, aquests són dies magnífics. Potser, com tu dius, l'entorn en el que t'agafa la pluja és determinant. En un ambient relaxat, amb sensació de seguretat... és magnífic!!!!\nSílvia divendres, 31 d’agost, 2012\nEl suicidi de les gotes, mai ho havia pensat així! Sempre havia cregut que morien...\nL'EXORCISTA divendres, 31 d’agost, 2012\nHola Sílvia, guapetona!!!!\nVaig tenir una imatge poética: Les gotes, fartes d'estar tan apretades en el seu núvol, salten al buit, en un acte de desesperació.\nN'hi ha d'altres que s'esperen a que el núvol arribi sobre la mar i així es poden reunir amb les seves germanes.


El Rizoma de Picasso! | RIZOMA EDUCATIU\nTreballar amb art contemporani sempre és enriquidor. La meva formació inicial de mestra va estar fortament marcada per processos d’aprenentatge que giraven entorn a l’art, i aquest sempre m’ha acompanyat, d’alguna manera o altra, en les meves pràctiques docents. S’ha acabat convertint en una forma de vida que ha connectat amb els propis interessos personals i professionals. Comprenc l’art com a experiència, com aquella forma de relacionar-lo amb la nostra vida quotidiana (Dewey, 1934). També el visc des de la perspectiva que defineix Eisner (2002) quan ell comprèn als “mestres com a artistes”. L’autor fa referència a aquest concepte com aquell professor que dissenya situacions i després les modula per a que siguin apropiades a cada estudiant. En relació a aquest concepte, Eisner aborda el terme “d’artistry” des d’aquelles característiques de l’art que l’educació pot agafar com a préstecs de consciència per tal de millorar-la.\nL’autor exposa la necessitat que el món educatiu promogui artistes, entenent aquests com aquells que desenvolupen idees, tinguin sensibilitat, estratègies, imaginació per a crear, creativitat, experimentin, creguin en l’esforç… Ja que això permet fer-nos qualitativament més humans i intel·ligents. L’art exigeix ser comprès i llegit des d’un altre punt de vista que s’allunya dels esquemes tradicionals. Aquest és l’art que m’acompanya sempre que tinc una via per fer-ho. Fins ara, com a mestra especialista, sempre ho havia dut a la pràctica mitjançant projectes realitzats en llengua anglesa des de la matèria d’anglès, però aquest any, sent mestra i tutora d’alumnes de 2n, necessitava poder trobar una línia de fuga on l’art pogués entrar a l’aula.\nPicasso ha sigut l’artista escollit per acompanyar-nos a la classe de 2n. L’interès per aquest artista va sorgir arran d’una lectura de català, la qual exposava un fragment de la biografia d’aquest autor. Els alumnes van mostrar curiositat per saber-ne més coses i descobrir quan va néixer, quins quadres va pintar, on va viure… Sabíem que a la sala d’actes de la nostra escola hi havia una reproducció a gran escala del “Guernica”, però poca cosa més. A partir de la informació que una alumna va voler buscar, se’ns va obrir tot un món Picassià. Semblava que aquesta podia ser una finestra per on l’art podia entrar a la nostra classe i actuar com si fos un prisma que permetés relacionar aprenentatges des de la inter i transdisciplinaretat.\nLa informació d’aquesta alumna va donar peu a explicar la història del bombardeig de Guernica i a parlar sobre la Guerra Civil: què és una guerra? Què és un bombardeig? Qui és un dictador? Com es devia sentir aquella gent representada al quadre? Què devien pensar? Visualitzar el vídeo de Guernica en 3D ens va permetre entrar dins del propi quadre i aflorar els sentiments per treballar les emocions partint dels propis continguts. Al llarg de les sessions, parlar de la Guerra Civil també ens va portar a fer-nos preguntes sobre aquella època: com eren els cotxes? Quins eren els transports? Com conservaven el menjar? Com eren els televisors? Quines monedes utilitzaven? Totes aquestes qüestions s’han anat responent al llarg de les sessions. Han sigut els propis conflictes dels alumnes els que ens han portat a fer aquestes investigacions que, alhora, permeten establir relacions entre matèries. Esperem que Picasso ens segueixi obrint nous camins cap a l’aprenentatge!\n← Educació física i art contemporani\nDESENVOLUPANT LA CREATIVITIAT EN LA LLENGUA ANGLESA MITJANÇANT PRESENTACIONS ORALS A TRAVÈS DE LES TAC: UN CAS D’ESTUDI. Georgina Llobet Bernaus, Universitat de Lleida. →


Jo orenga i tu canyella: Cherry pie o Pastís de cirera\nAquesta recepta la vaig agafar de Cuina per llaminers, una recepta de la Glòria que enamora, jutjeu-ho vosaltres mateixos i aneu-vos a fer-la! Jo l'he seguit al peu de lletra i així de bé ha quedat!\nQue per cert, no se si l'haurem provat mai però TÉ GUST DE PIRULETA!! Sí, sí, tal i com ho sentiu! I és que és tan bo que no puc parar de dir-ho, així que comparteixo la recepta amb vosaltres perquè pogueu gaudir d'aquest pastisset!.\n250g de cireres\n125g de farina de reposteria\n500ml de llet (jo utilitzo la desnatada, però a la recepta posa llet sencera)\nRentem les cireres amb aigua freda i les partim pel mig i els hi treiem l'os o el pinyol. Les posem en un bol i les empolsinem amb una mica de sucre i les deixem reposar a temperatura ambient, no cal nevera.\nBatem els 3 ous, 35g de sucre fins que quedi una barreja blanquinosa, a simple vista ja es veu quan està a punt.\nAfegim la farina tamissada a la barreja dels ous i el sucre i hi afegim un polsim de sal.\nQuan tenim la barreja ja feta, hi afegim la llet freda poc a poc.\nUntem un motlles amb una mica de mantega, jo tinc la mantega d'esprai i va perfecte! Després col·loquem les cireres ja masserades el fons del motlle i les cobrim amb la massa que hem preparat abans.\nPosem el pastís uns 40 minuts al fons fins que es vegi que està cuit. També ho podem veure posant l'escuradents i quan surti net el treiem del forn.\nQuan està fred el desmotllem


Un accident al Tibet deixa 44 morts - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUn accident al Tibet deixa 44 morts\nefetibet 11.08.2014 | 00:00\nAlmenys 44 persones van morir i onze van resultar ferides després que un autobús caigués dissabte per un precipici després d'un xoc entre tres vehicles a la regió autònoma del Tibet (sud-oest). L'autobús va caure per un precipici de 10 metres després de topar amb un esportiu i un camió a l'Autovia Nacional del Comtat de Nyemo, al Tibet, explicava ahir el govern regional. El sinistre va tenir lloc a les 16.25 hora local del dissabte (8:28 GMT) i ha causat una important commoció a la regió, motiu pel qual les autoritats ja han obert investigacions.\nEls passatgers, principalment turistes, procedien de províncies com Anhui (est), Xangai (est) i Hebei (centre). Quatre persones es trobaven en el cotxe esportiu i una al camió, però encara no s'ha informat del seu estat.\nEls ferits van ser desplaçats a diversos hospitals de Lhasa, la capital del Tibet, i no n'hi havia cap de greu entre aquests.\nMentre s'inicia una investigació per esbrinar la causa de l'accident, la policia ha detingut alguns gerents de l'Agència de Viatge Feixiang i de la Companyia de Vehicles Shengdi, pel que sembla implicats en la gestió de l'autobús.\nD'altra banda, el govern regional va organitzat una reunió d'emergència per ahir, diumenge, i va ordenar que comenci una supervisió de l'estat de les carreteres de la zona per evitar més accidents fatals.


3 min. Palma 22/10/2020 18:33\n651x366 Presentació del Pla de dinamització del turisme eqüestre a Mallorca./ T.R. Presentació del Pla de dinamització del turisme eqüestre a Mallorca./ T.R.\nEl Consell de Mallorca ha presentat aquest dijous el Pla de dinamització del turisme eqüestre, una anàlisi de la situació actual del sector del cavall a l'illa duita a terme per la Fundació Mallorca Turisme que pretén internacionalitzar, professionalitzar i popularitzar el sector, a més d'organitzar i millorar l'oferta de serveis.\nL'acte s'ha fet a l'hipòdrom de Manacor, amb la presència de la presidenta del Consell, Catalina Cladera; del conseller de Turisme i Esports, Andreu Serra; del batle de Manacor, Miquel Oliver, i dels principals representants de l'esport hípic: el president de l' IEHM , Lluís Socias ; el president de la Federació Hípica, Gerardo Ortega, i el gerent de la Federació de Trot, Jaume Grimalt.\nSegons el pla d'acció previst per l'estudi, és necessari aconseguir una marca turística de Mallorca més potent i visible; invertir per convertir recursos turístics singulars en productes turístics diferenciats, de qualitat i que aportin valor a Mallorca com a destinació; propiciar una major fidelització a la destinació prioritzant les accions de màrqueting turístic en línia ; incrementar la col·laboració i coordinació pública i privada; i aprofitar la totalitat dels recursos, mitjançant la posada en marxa d'accions transversals consensuades.


Els noranta anys de Philippe Jaccottet | Antoni Clapés\n“La poesia és aquest cant que no es percep, aquest espai on no podem romandre; aquesta clau que sempre cal tornar a perdre. Si deixa de ser intangible, si deixa de ser incerta, si deixa de ser en un altre lloc (caldria dir: si deixa de no ser?), es malmena i deixa d’existir. Aquest pensament em sosté en les dificultats.”\nQui va escriure aquests mots és Philippe Jaccottet (Moudon, Lausana, 1925), el poeta que fa uns dies va complir noranta anys, l’autor d’una obra de més de setanta llibres (fins avui) amb una escriptura poètica intensa, versemblant i diferent —expressada en versos o proses diverses.\nDe ben jove Jaccottet va conèixer dues persones que van resultar decisives en la formació del seu itinerari vital i literari. D’una banda, Gustave Roud, poeta i fotògraf suís gairebé trenta anys més gran que ell, que li va fer conèixer el romanticisme alemany, i Novalis i Hölderlin —que ell traduïa— així com la idea de afinar al màxim la sensibilitat per tractar de comprendre el missatge dels paisatges i la natura. Ambdós van mantenir una intensa Correspondència (1942-1976), plena de reflexions sobre l’escriptura i, especialment, sobre l’escriptura poètica.\nD’altra banda, Giuseppe Ungaretti, a qui Jaccotet va conèixer a Roma quan tot just havia acabat els estudis de Lletres. El poeta italià li va accentuar l’interès per la traducció de poesia. Tots dos poetes van mantenir una intensa Correspondència (1946-1970), fins a la mort de l’autor de Il dolore. (Ungaretti, en una de les cartes, va arribar a afirmar que les traduccions de Jaccottet milloraven l’original!)\nAcabada la Segona Guerra, Jaccottet es va instal·lar a París (on va viure durant set anys), cridat per l’editor Henry-Louis Mermod, que li havia encarregat la traducció de La mort a Venècia. Allí va fer molta amistat amb els escriptors joves del moment, amb qui se sentia proper: Francis Ponge, Yves Bonnefoy, Jacques Dupin, André du Bouchet. Va treballar com a traductor i va publicar nombrosos articles a a la Nouvelle Revue de Lausanne i a la NRF.\nA través de les converses amb els altres poetes, Jaccottet va començar a sentir la seva “veu pròpia”, d’un to més baix que l’emprat a Requiem (1946), que havia estat escrit “massa a la vora de la mort”. Després de L’effraie (1953), va començar a conrear una poesia caracteritzada per la simplicitat, la cerca de la paraula justa i el misteri (“aquest misteri nodridor, aquest misteri ple de joia, m’empenyia vers la poesia com si fos un puny poderós”). Una poesia que sembla restar sempre aturada en un gairebé: els mots se’ns apareixen permanentment situats, com suspesos, en un llindar per tal que el lector reflexioni abans d’accedir a la joia de la bellesa i de la natura. De la vida. Perquè la poesia, en Jaccottet, han estat i són els moments més intensos de la seva vida: “em vaig adonar que aquests dies o aquests instants [més realment viscuts] estaven vinculats a la poesia (…) i jo (només) havia tingut ganes d’escriure poemes cada vegada que, a parer meu, havia veritablement viscut”.\nAl 1953 es va casar amb la pintora Anne-Marie Häsler i van decidir allunyar-se del “brogit” de París, per instal·lar-se a Grignan, un poblet de la Drôme, en els límits del Delfinat, on encara viuen. Allí, tots dos van continuar les respectives carreres artístiques. Jaccottet es va envoltar més aviat de pintors que no pas d’escriptors, per bé que va mantenir una amistat inquebrantable amb Ponge. La seva poètica de la discreció (“que l’effacement soit ma façon de resplendir”) ha estat el seu nord, tant en la vida privada com en la seva manera d’imaginar la tradució literària i la poesia.\nLlibres de poemes com L’ignorant, À la lumière de l’hiver o Airs; llibres en prosa com La promenade sous les arbres, Paysages avec figures absentes o Les cormorans; el diaterisme de La Semaison o Taches de soleil ou d’ombre; textos de crítica i assaig com Roud, D’une lyre à cinc cordes, Le bol du pèlerin (Morandi), Rilke… mostren la solidesa d’una obra cada cop més valorada com un dels clàssics imprescindibles de sempre. L’any passat, Gallimard va incorporar les seves Oeuvres en la constel·lació de La Pléiade. Com a traductor, la llista seria inacabable, però serveixin de mostra els següents noms: Homer (L’Odissea), Goethe, Hölderlin, Musil, Rilke, Th. Mann, Ungaretti, San Juan de la Cruz, Góngora, Bachmann, Mandelstam…\nDías Contados acaba de publicar El passeig sota els arbres, llibre en prosa començat i acabat el 1956. Són textos escrits en uns temps crucials de la vida de Jaccottet i que combinen la reflexió i la mise en oeuvre de la poètica. “Aquests textos no són poemes sinó tempteigs o, potser, simples passejades o, inclús, salts o envols en el domini febril en què la poesia, tanmateix més forta que cap reflexió o dubte, floreix realment com una flor.” En alguns moments fa pensar en la Vita d’un uomo, perquè aquestes proses, que llisquen com un tros de suro llançat al corrent d’un rierol, són l’incipit vita nova de l’Habitant de Grignan.\nEl lector se sent atret per la bellesa d’una prosa de ritme molt particular (de vegades adopta el ritme de l’alexandrí), amb inspiracions mediterrànies que ens són molt properes i amb una indagació sobre la llum i els seus matisos i transformacions, literalment fascinants: “La llum és, potser, en el seu extrem més subtil, l’instrument del pas vers allò que ja no pot ser ni llum ni foscor (…) ara la veig en aquest final de jornada d’agost, després que el vent hagi escampat els núvols que ja no són altra cosa que els seus miralls; els treballs s’han acabat per un temps; alguns ocells voleien damunt de les teulades; i al darrere que encara no veiem, els astres que, també ells, giravolten i centellegen; i més enrere encara, en la llunyania, no en el cel visible sinó en el fons del nostre cor, hi ha la mort que ens envia el seus raigs esquinçadors. Lloada sigui, doncs, la mort que alimenta la nostra passió, lloat sigui aquest vent que anima les fulles lleugeres de les acàcies de la plaça, lloat sigui l’amor que fa que la lloa s’elevi per damunt la falta i que s’endú el nostre esperit en les seves urpes d’ocell poderós perquè aconsegueixi les capes més transparents de l’aire”.\nI acaba: “La dificultat no és escriure sinó viure de tal manera que l’escriptura neixi naturalment”.\nAntoni Clapés Philippe Jaccottet


amb ulls de sargantana 2: L'ESTRELLA DEL 2011\nL'ESTRELLA DEL 2011\nSi voleu veure el nou anunci de ESTRELLA DAMM que l'Isabel Couxet ha gravat per terres empordaneses i que s'estrenarà el dilluns, nomes heu de clicar a sobre de l'imatge\nPublicat per sargantana a 16:03\nsargantana 28 de maig de 2011, a les 16:06\nLA ESTRELLA DEL 2011\nSi os apetece ver el anuncio publicitario que Isabel Couchet ha grabado para Estella Damm por tierras empordanesas, no teneis mas que clicar encima de la imagen\nA que es chulo??\nPS 28 de maig de 2011, a les 16:09\nEi, em sembla que hi ha algun tros de nosaltres en aquest spot, no?\nlisebe 28 de maig de 2011, a les 16:18\nMolt bo l'anunci, jo li penjat a Facebook !!\nXeXu 28 de maig de 2011, a les 16:55\nMira, l'he vist per primer cop aquí, en primícia! Suposo que ara em faré un fart de veure'l, però sí, està bé. I la cançoneta enganxa, com totes les d'Estrella.\nPere 29 de maig de 2011, a les 2:50\nL'Empordà en estat pur, amb alguns tòpics però ... preciós.\nTORO SALVAJE 29 de maig de 2011, a les 9:58\nVaig a veure'l.\nTORO SALVAJE 29 de maig de 2011, a les 10:02\nonatge 29 de maig de 2011, a les 18:24\nBones imatges per una bona cercesa.\nCarme Rosanas 29 de maig de 2011, a les 18:55\nAudrey 30 de maig de 2011, a les 20:53\nQuè xulo!, l'he vist aquí per primera vegada...:-)S'hi veuen llocs que m'encanten!-\nIldefonso Robledo 31 de maig de 2011, a les 16:51\nVoy a verlo, amiga... "Ampurdan"... Que bella palabra...\nòscar 1 de juny de 2011, a les 16:25\nCom vaig tard, ja han començat a passar-lo també a la tele.\nClip i història em fan el pes. La cançó, com cada any fins que m'hi vaig acostumant, em sembla menys bona que la de l'anterior.\nFreixenet i la nines de Famosa s'han quedat amb el Nadal, el Corte Inglés amb la primavera i Estrella Damm, indiscutiblement, amb l'estiu.\nkika 7 de juny de 2011, a les 8:46\ndespr´s de sentir-ne parlar tant, finalment l'he vist. i m'ha agradat molt!


Mones a domicili i una Pasqua en quarantena - El Gourmet Català\nhereunto Entrem a la Setmana Santa i seguim confinats a casa. No obstant, els pastissers catalans estan treballant perquè les famílies puguin celebrar la mona de Pasqua i entregaran mones a domicili.\nLa mona, una tradició catalana\ntensely A Catalunya, el diumenge Pasqua els padrins i padrines regalen al seu fillol/a una mona de Pasqua. El dia següent, dilluns de Pasqua, se la menjaran en família reunits també amb la colla d’amics. Moltes d’aquestes reunions es fan en mig de la natura o en cases rurals.\nAquest any la prepararàs o l’encarregaràs\nwhere to purchase Pregabalin Aquest any, passarem la Pasqua a casa i no podrem sortir a menjar la mona amb amics i família. No obstant, no per això deixarem de celebrar-la. Així doncs, tenim dues opcions, elaborar-la a casa o encarregar a una pastissera que prepari mones a domicili.\nSi et decideixes per preparar-la a casa, et facilitem aquest link on trobaràs la recepta de la mona tradicional elaborada amb ingredients de proximitat.\nimprudently LA RECEPTA\nAra bé, si vols que el teu fillol o fillola rebi la seva mona també existeix la possibilitat de encomanar la mona a una de les més de 200 pastisseries de tota la Catalunya que s’han unit en la campanya #capnensensemona. El pastisser elaborarà la mona i l’entregarà directament al teu fillol o fillola.\nEls pastissers es reinventen\nEl Gremi de pastissers de Catalunya que consideren que la crisi del coronavirus els afectarà en un 50% del seu rendiment. Per aquest motiu han proposat que l’1 de juny, dia de la segona Pasqua, es torni a celebrar la Mona i així no es perdi la festivitat.\nA més, ja són els pastissers que s’han reinventat i durant aquests dies han començat a fer cursos online per fer mones casolanes o d’altres dolços.\nI des del mateix Gremi de pastissers s’ha aglutinat les pastisseries que s’ofereixen per fer mones a domicili.\nEn aquest link trobareu totes les pastisseries de Catalunya adherides a la campanya #capnensensemona\nLES PASTISSERRIES ADHERIDES A #CAPNENSENSEMONA