Hutchison Logistics Synergy, SA al seu lloc web http://synergy.rkinnova.com/es , pel seu propi compte, o el de tercers contractats per a la prestació de serveis de mesurament, anàlisi i publicitat, utilitzen Cookies quan un usuari navega pel lloc web.\nLes Cookies són fitxers enviats al navegador per mitjà d'un servidor web amb la finalitat d’enregistrar les activitats de l'usuari, durant el seu temps de navegació.\nDeterminades Cookies poden recavar dades de caràcter personal.\n• Cookies persistents: Són un tipus de Cookies en les quals les dades segueixen emmagatzemades al terminal i poden ser accedides i tractades durant un període definit pel responsable de la Cookie i que pot anar d'uns minuts a diversos anys.\n• Cookies d'anàlisi: Són aquelles que, be tractades pel titular del lloc, o per tercers, permeten quantificar el nombre d'usuaris i així realitzar el mesurament i anàlisi estadística de la utilització, que fan els usuaris del servei ofert.\nPer a això, s'analitza la seva navegació a la pàgina web, per tal de millorar l'oferta de productes o serveis que s’ofereixen.\n• Cookies publicitàries: Són aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que, si escau, l'editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la qual presta el servei sol·licitat basant-se criteris com el contingut editat o la freqüència en què es mostren els anuncis.\n• Cookies socials són necessàries per a les xarxes socials externes (Facebook, Google, Twitter, Pinterest, Instagram, etc ...). La seva funció és controlar la interacció amb els ginys socials dins de la pàgina\n• Cookies de publicitat comportamental: Són aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que, si escau, l'editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la qual presta el servei sol·licitat. Aquestes cookies emmagatzemen informació del comportament d'usuaris obtinguda a través de l'observació continuada dels seus hàbits de navegació, el que permet desenvolupar un perfil específic per a mostrar publicitat en funció del mateix.\nTambé és possible que en visitar alguna pàgina web o en obrir algun email on es publiqui algun anunci o alguna promoció sobre determinats productes o serveis s'instal·li al navegador alguna Cookie que s'utilitzi per mostrar posteriorment publicitat relacionada amb la recerca que s'hagi realitzat, per desenvolupar un control dels anuncis en relació, per exemple, amb el nombre de vegades que són vistos, on apareixen, a quina hora es veuen, etc ...\nA continuació s'indica què Cookies no excloses, pròpies, o de tercers, s'utilitzen al lloc web.\nAnònimes: Anuncis vistos, dades analítiques, informació de navegador, dades de Cookies, data / hora, dades demogràfiques, tipus de maquinari / programari, dades d'interacció, pàgines vistes, dominis de servei.\nSeudonimitzades: Adreça IP (UE PII), historial de cerca, dades d'ubicació, cadena de clics, ID de dispositiu (PII UE)) PII: Nom, adreça, número de telèfon, adreça de correu electrònic, login.\nAnònimes: Informació del navegador, dades relatives a Cookies, data i hora, dades demogràfiques, informació sobre el maquinari / programari, proveïdor d'accés a Internet, dades d'interacció.\nVostè pot permetre, bloquejar o eliminar les Cookies instal·lades, mitjançant la selecció de la configuració apropiada del seu navegador, però vostè ha de saber que, si ho fa, pot ser que no pugui utilitzar aquest lloc web amb totes les seves funcionalitats.\nA continuació l’oferim enllaços en els quals trobarà informació sobre com configurar les seves preferències pel que fa a les Cookies, als principals navegadors:\nO pot consultar els vídeos tutorials publicats per l'Agència Espanyola de Protecció de Dades: http://www.youtube.com/user/desdelaAEPD\nPer conèixer més, sobre les Cookies es.wikipedia.org/wiki/Cookie_(informática)\nSi desitja contactar amb nosaltres, respecte de la nostra política de Cookies, pot fer-ho a: hello@synergy.com.es


BLOG DE L'ORIOL MASACHS: 2010\nAMIC TRAÏT (6c+)\nDesprés del vídeo del Josep tenim el Jose obrint un tros de via, l'amic traït (6c+) en el sector del Malpas de Trevil (Berga)\nPublicat per Oriol a 16:22 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: escalada, Vídeos\nCLASSICA A GORROS\nJ.Antoni, company de cordada en la via La que hi faltava, Magdalena Inferior.\nEscalar en esportiva és una disciplina que m'agrada força, però l'aventura que comporta una clàssica: els imprevistos, el estar penjat a uns quants metres durant hores i hores, les vistes panoràmiques..., en fi, això no té preu!\nEl sol ens escalfa la pell després de 100 metres a l'ombra. Quin plaer!\nUna trucada i el dimecres a les 9.30 estem al Monestir de Montserrat en direcció a la Magdalena Inferior, via La que hi faltava de IV+. Cent metres dividits en 3 llargs ens esperen en candeletes. Un error de lectura i falta de rodament per la zona ens fa suposar que el sol ens tocarà en breu, però no... el sol no es deixa veure fins a dalt de la via. Quin fred!!! Escalar el primer llarg de IV+ em va suposar un gran esforç mental, la insensibilitat a les mans i als peus feien que el grau de la via fos més difícil del que era. La propera, us asseguro que em miraré amb més cura les ressenyes. I és que les ganes d'escalar poden més que el rigurós fred d'hivern! ;)\nPublicat per Oriol a 11:27 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nVIDEOS DEL MALPAS DE TREVIL\nComencem pel primer vídeo dels molts que vaig filmar a Berga, en el sector del Malpas de Trevil. Mica en mica aniré penjant la resta, que hi ha molta feina...\nPublicat per Oriol a 18:40 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nBERGA, NOU SECTOR D'ESCALADA\nPanoràmica des del sector del Malpas de Trevil\nEn Josep, Jose i un servidor ens dirigim a Berga a provar un nou sector, el Mal Pas de Trevil. Encara que fa fred estar al sol és fa molt agradable i l'estat de la roca és insuperable! Comencem la primera via del dia amb un 6a+ (Tandem 2) on els passos es concentren fins a les 3 primeres xapes, molt maca però. Tot seguit passem a l'Esperó del petitó (6a) via molt i molt recomanable per la seva bellesa i longitud, molt disfrutona.\nJosep en la primera via del dia\nJose apretant en el 6a+\nServidor. Gràcies Josep per la foto!\nL'esperó del petitó (6a) Un tros de via!\nEl sol comença a escalfar la placa del diedre i ens llencem a provar l'Amic traït (6c+). En Josep i el Jose de primers, com no, i jo de segon, acollonio però amb ganes de tornar-la a provar de 1r! Les sessions de vídeos van caien per si soles, el dia és radiant i els enfocs impresionants. Part negativa, em puleixo 2 targetes de 4GB...\nI ara les coses sèries, 6c+...\nEncara que amb alguna caiguda, en Jose es treu el 6c+ amb un parell, i axiò que no tenia el dia... Felicitats!\nDeixem la placa i ens movem una mica més a l'esquerra per tibar en un 6a+ (via Sant Antoni) amb sortida desplomada de petita fisura. Tot que en Josep no li feia gaire el final de la via trobo que va ser una via força entretinguda. Per acabar en Josep s'encigala amb un 7a, com no; i jo, per acabar de cremar els braços m'hi poso de 2n... Mai entendré com el Mr es pot penjar de minúscules regletes i petits cantells en vies desplomades, i crec que no ho entendré mai. Siguem realistes, em falta molt per assolir aquests nivells. Josep, caram, em fas les dents llargues!!!! ;)\nEl dia ha estat prou rodó. La meteo ens va acompanyar, la roca perfecte i bon ambient escalador per la zona. Espero tornar-hi més enforma i poder obrir el 6c+ de primer... (quin acudit!)\nPublicat per Oriol a 16:32 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nESCALADES A SANT LLORENÇ DEL MUNT\nSessió de vídeos d'escalada a Sant Llorenç del munt.\nAra ja podran descansar tranquils en Josep i el Jose. Nois, aquí teniu el vídeo tan esperat! jeje! Gaudiu-lo!\nPublicat per Oriol a 13:32 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nJA TENIM VÍDEO PROMOCIONAL DEL MONTSEC D'ARES!\nEl Departament de Turisme del Montsec em va demanar, ja fa temps, un vídeo per donar a conèixer la zona. Després de molts esforços i sortides frustrades tenim el resultat: un vídeo promocional del Montsec d'Ares. Val la pena veure'l! Encara que només sigui per riure una estona. ;)\nPublicat per Oriol a 2:05 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: amistats, Vídeos\nDE RUTA PEL SALVATGE OEST DE CATALUNYA\nVistes del Salvatge oest de Catalunya, al fons el Congost de Mont-Rebei.\nDesprés de molts estira i arronses, que si aquest cap de setmana no puc, que si Bilbao és massa car, etc, etc, ens tornem a veure amb la Cristina i la seva amiga Mireia, tot visitant el salvatge oest de Catalunya, el Montsec d'Ares. Camp base Vilanova de Meià, en una casa al bell mig del poble, ruta: el Congost de Mont-Rebei i tot el que se'ns posi mel mig.\nSortim dissabte pel matí i fem una parada obligada a Artesa de Segre, on esmorzem unes coques per llepar-se els dits. Comprem els queviures pel dinar, sopar i, l'esmorzar del diumenge i ens posem en marxa cap el Congost. Arribem quan tots els turistes tornen, ja és l'hora de dinar... Encara que comencem tard ja ens va bé perquè no tenim gaire gana, i tenim la sort de poder fer el camí en solitari en un dels paratges més impresionants de l'Oest de Catalunya.\nInici de l'excursió en un llarg i impresionant pont de ferro.\nEl ritme és lent i tranquil, perfecte per poder gaudir del paisatge i xerrar de valent. Deixem enrera els grans espais per entrar a les parets estretes del congost. El camí no és gaire ample, sort del cable que ajuda a fer més segurs els passos. De tan en tan anem parant fent fotos i algun glop d'aigua. La temperatura en alguns llocs és gèlida i ens obliga a tornar-nos a tapar per no agafar fred.\nLa baixa temperatura emblanquineix el paisatge amb una fina capa de gel.\nParadetes de fotos i pica-pica tot gaudint del paisatge.\nImatge típica del congost de Mont-Rebei, precios!\nArribem a la cova Colomera i ens enfilem per una petita canal amb l'ajuda de quatre graons de ferro i alguna que altre cadena. La Cris i la Mireia s'estrenen en els seus primers passos de "ferrata", tenen por però se les veu il.lusionades. Arribem a dalt de la cova on gaudim de les vistes del congost. El sol mica en mica ens va deixant i ens disposem a baixar per la "canal", no sense habans assegurar a les intrepides aventureres!\nA dins la cova Colomera, després d'un ascens amb una mini "ferrata" inclosa!\nLa baixada no es veu clara així que a encordar-nos!\nQuan arribem al camí principal ens disposem a trobar una segona cova, la cova Negre, però no la trobem i emprenem el camí de tornada. Per error agafem el camí que va més a prop del riu i entre dubtes i canguelis ens posem els frontals, no fos cas que algú caigués a l'aigua... Al final ens trobem un pas que ens obliga a tornar enrera i desfem l'últim tros fins arribar al cotxe. És molt fosc, sort de la lluna quasi plena i dels frontals. El fred es deixa notar, 3 graus sota zero!!!!\nQuan el sol es pon en aquesta època de l'any, les parets agafen aquest to càlid tan característic de la zona.\nLa nit se'ns tira a sobre, sort dels frontals i la roba pel fred!\nArribem a Vilanova, deixem trastos i ens posem a fer el sopar, una amanideta i una coca de sobrassada amb formatge de cabra i mel (plat típic i senzill que a tots els agrada). Una estona de sofà mirant les fotos del dia i el nostre amic calefactor a tota màquina escalfant-nos els peus (no sé on feia més fred, si a fora o a dins de la casa...) Tot i el fred passem una nit força tranquila, el campanar ens deixa dormir.\nCamp base a Vilanova, sempre acompanyats de la nostra estimada estufa. Brrrr, quin fred!\nL'endemà ens aixequem sense presses, esmorzem les magnífiques coques d'Artesa i marxem d'excursió-relax pels voltants de Vilanova. Les parets majestuoses no deixen d'impresionar, igual que el vol pausat dels voltors. Seiem una estona a prendre el sol tot buscant fòssils entre les pedres i, més tard, marxem a dinar al mateix poble. Recollim motxilles, agafem el cotxe i tornem a comprar alguna que atre coca a Artesa,. En acabat marquem rumb cap a Barcelona.\nCaminada-relax pels voltants de Vilanova.\nEls fòssils tan característics de la zona.\nNomés roques, i els voltors!\nValoració de la sortida...? Molt bona, companyia agradable, paisatges increïbles, molta pau i tranquilitat. Què més us haig de dir, les fotos parlen per si soles, no?\nCom sempre un toc d'humor...\n... i alegria!\nPublicat per Oriol a 19:56 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: amistats, EXCURSIONISME, Fotografia\nAquí tenim un altre programa de cuina de la Xarxa de Televisions Locals, MENJAR S.A. Aquesta vegada està enfocat a ensenyar a cuinar a principiants dels fogons. I és que qui no sap cuinar és perquè no vol!\nPublicat per Oriol a 19:56 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nSi t'agafa un dia d'aquells que t'aixeques, tens ganes de montar en bici però et falta quelcom per donar-li canya al cos, mireu-vols aquest vídeo, no té pèrdua. IM-PRE-SIO-NANT!\nPublicat per Oriol a 21:46 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nINVERTIT LATERAL A LA PARET GRAN DE FONT SOLEIA\nLa Paret Gran de Font Soleia, a Sant Llorenç del Munt, on un extraterrestre anomenat Josep fa dos 7a (res de l'altre món...)\nInvertit lateral és un curiós nom per aquest article, però no pot ser un altre que aquest, ara us ho explico. Quedem en Jose, en Josep i jo per anar a escalar el matí del meu aniversari, quin honor! Com aquests dos bous estan molt forts en anem a la Paret Gran de Font Soleia, de Sant Llorenç del Munt. Comencem escalfant amb un 6c, és el grau més baix de la paret... Naturalment jo de segon i penjat com un fuet, i deixo als dos màquines que vagin fent les seves sèries de primer de 6c i 7a.\nJosep muntant la via del 6c, la Saree. Fort bou, fort!\nJo, l'ombra, amb un pati descomunal a sota els peus i sense corda!!!! Eps, però ancorat de 3 punts!\nLa primera és la Saree, 6c, seguida de la Bahaus, 7a. En aquestes dues estic penjat de 3 xapes filmant tots els pegues, saques, crits i tot el que es pot filmar... o no! ;) En fi, baixo i ens anem a fer la Subete a mi piel, 7a. Curiosament aquesta última via és d'un altre rollo que, tot i anar de segon, li vaig veure color! (jo, color a un 7a... valga'm Déu! jeje!)\nJose apretant en el 6c, un altre que està fort i tocat del bolet!\nBahaus, 7a. Nassos, com pujava el Josep! Amunt, amunt!\nPer no estar content... Què marrano que ets Josep, t'has menjat amb patates un 7a de Sant Llorenç, on el grau no regala res!\nEl per què de l'invertit laterial, ara ve... que impacients! En aquesta última via en Josep anava cantant els passos i les presses al Jose i arribem, si fa no fa, a la 3-4a xapa on s'havia d'agafar una presa amb la ma dreta amb posició lateral. Lo d'invertit... em sembla que se li va colar, volia dir una presa lateral oblicua o en diagonal, però invertida???? en fi, que quan en Josep s'ha tret dos 7a en un dia no és perquè estigui gaire lúcid, sinó perquè deu estar en una altre dimensió. Per aquest motiu li perdono l'invertit lateral... jejeje! Josep, cullons, si que estàs fort bou!\nEl segon 7a del extraterrestre Josep, Súbete a mi piel. Una via on, repeteixo, li veig color... (juas, juas, quin acudit que acabo de dir...)\nPS: Josep, Jose, tingueu paciència amb el vídeo, encara no l'he començat però és que aquests dies de festa he estat molt ocupat...\nPublicat per Oriol a 20:56 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nFira Mediaval de Vic, amb el tió com a excusa per fer-nos la foto de grup. Gràcies a tots i a totes per acompanyar-me en aquests dies de celebració dels meus 35!\nJa en son 35! Aquest cop ho hem celebrat amb un reguitzell d'activitats durant aquets dos dies de desembre. Tot comença el dissabte 4 de desembre amb una matinal d'escalada a Sant Llorenç amb els estimats amics Josep i Jose (bé, més que escalar, filmar als megacracks!), i al vespre, amb un sopar a casa, amb joc de rol inclós.\nJosep i Jose, companys d'escalada compartint el matí del meu aniversari.\nSopar a casa, amb noves cares i molt content de que hagueu pogut venir, gràcies!\nPel que fa diumenge ho celebrem amb una excursió als Bufadors de Beví, a Santa Maria de Besora, tot descobrint cada un de les cavitats i racons d'aquest maravellós paisatge; sense oblidar el dinar amb totes les de la llei a la masia-restaurant La cabana del Mir.\nInici de l'excursió als Bufadors de Beví\nUna excursió plena de bones vibracions i molts somriures.\nCompartint altres dimensions de la muntanya a més de les dues rodes, xulo, eh?\nI com no, amb un bon dinar! Qualitat i atenció excelent a un bon preu, hi tornarem, oi?\nI si a tot això li afegim una passejada a la tarda-vespre pel Mercat Mediaval de Vic, buf, tota una celebració! Moltíssimes gràcies a tots i a totes per compartir el que més m'agrada, viure la vida amb intensitat i color. Un somriure a tothom, gràcies!\nPublicat per Oriol a 22:30 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: amistats, EXCURSIONISME, Reflexions


Vols participar a la Cavalcada de Reis de Pòrtol?\nA tots els joves que vos faci ganes participar a la Cavalcada dels Reis animau-vos a participar a aquesta reunió!\nUs donam la benvingudaa l'enllaç entre el blog i la pàgina web de facebook.\nA partir d'ara, tota informació que sigui penjada al blog de l'agrupament, sortirà immediatament publicada a aquesta pàgina de facebook. Això ens facilitarà les eines de difusió tant social com a nivell d'activitats.\nEn breus intentarem que totes les publicacions que es facin als blogs de cada grup també es vegin a aquesta pàgina de facebook, així com un sol clic tendreu tota la informació del nostre agrupament al vostre abast.\nApunta't als escoltes!\nD’aquí poc començarà un nou curs escolta! Els caps ja ens hem posat en marxa!\nEn breu veureu cartells on especificarà el dia de les inscripcions!\nSi vos fa ganes ser caps, viure l’escoltisme des del punt de vista de ser caps i responsables i fer gaudir de les activitats als nins i nines posau-vos en contacte amb l’agrupament a l’adreça electrònica aegsocaarrel@gmail.com!\nFira d'Entitats Portolanes 2013\nFeliç dia del Pensament\nFeliç dia del Pensament,\nTal dia com avui recordam la data de naixement de Robert Baden Powell i Olave Saint Clair Soames, fundador de l’escoltisme i fundadora del guiatge.\nÉs un dia important per al Moviment Escolta ja que podem prendre consciència de la gran presència que té arreu del món.\nÉs un moviment on tots i totes som protagonistes, aportant el nostre coneixement, la nostra voluntat de fer, voler saber fer, ensenyar i aprendre, d’escoltar-nos i de ser escoltats.\nEntre tots i totes feim que el moviment estigui present al nostre entorn més proper, al cau, a les amistats, a les famílies, al veïnat, a la nostra comunitat i mica en mica al punt més llunyà que ens poguem imaginar.\nSer conscients de com els nostres petits actes es poden convertir en grans accions i repercuteixen als nostres veïns.\nTot això és possible gràcies a la participació i la responsabilització de tots i totes.\nFeliç Dia a tots els escoltes d'arreu del món!\nEtiquetes de comentaris: Escoltes i Guies, MEGM\nRueta de Pòrtol a IB3\nL'Agrupament participa a la Rueta i surt pel diari!\nAhir diumenge dia 3 de febrer, va tenir lloc la Rueta de Pòrtol on l'agrupament hi va participar com cada any.\nAnavem de bosc màgic on els Ferrerets anaven desfressats de pollets encara dins l'ou, les altres unitats anaven d'ocells i els caps d'ocells i d'arbres. No va faltar el visitant del bosc que va ser una persona de l'equip d'agrupament!\nI avui dilluns dia 4 de febrer sortim al diari de Mallorca!!!


PREINSCRIPCIÓ CURS 2022-23 – Escola Oficial d'Idiomes de Palma\nPREINSCRIPCIÓ CURS 2022-23 idiomeslingueязыкиlanguages语言sprachen\nL’alumnat matriculat en règim oficial presencial al curs 2021/22 NO ha de participar al procés d’admissió per continuar estudiant el mateix idioma.\nOFERTA DE D’IDIOMES I CURSOS A L’EOI DE PALMA ANDREU CRESPÍ PLAZA\nde les 09:00 h del 7 de juny fins a les 23:59 del 16 de juny – Preinscripció\nde les 09:00 h del 7 de juny fins a les 23:59 del 16 de juny – Prova d’anivellació on-line d’anglès\n17 de juny: Prova d’anivellació d’altres idiomes\n20 de juny: Sorteig per determinar l’ordre d’admissió. El resultat han estat les lletres KL\n27 de juny: Llistat provisional de preinscrits\nDel 28 de juny a l’1 de juliol: Període de reclamacions\n6 de juliol: Resolució de reclamacions\n8 de juliol: Llistat definitiu d’admesos\njuliol (dates per determinar) Matrícula\nAnglès –Tenir 16 anys complerts el 31/12/2022 o haver aprovat 4t d’ESO\nAltres idiomes – tenir 14 anys o a 31/12/2022 o haver aprovat 2n d’ESO\nAlumnes d’altes capacitats – (vegeu normativa)\nHan de realitzar preinscripció\ntotes les persones que vulguin estudiar un idioma durant el curs 2022-23 a l’EOI de Palma del qual no estan matriculades aquest curs escolar en règim oficial presencial (més informació)\nSi feu la preinscripció per a dos idiomes heu de triar en primer lloc l’idioma preferent. El primer idioma en què us heu preinscrit consta com a primera opció i el segón com a segona opció. Les places s’adjudicaran en primer lloc als alumnes que hagin triat un idioma com a primera opció i si queden vacants s’adjudicaran als alumnes que hagin triat l’idioma com a segona opció.\nSol·licitud de nivells\nSi no teniu cap coneixement de l’idioma, heu de seleccionar el nivell Bàsic A1.\nSi heu estat matriculats a una EOI i voleu continuar els estudis o repetir, heu de fer la preinscripció directament al curs al qual podeu accedir segons s’indica a continuació:\nPla d’estudis fins al curs 2018-19\nPlans d’estudis anteriors al 2006\nSi teniu un certificat reconegut, heu de fer la preinscripció directament al curs al qual podeu accedir o a un inferior si voleu reforçar els vostres coneixements. (vegeu normativa) més informació\nSi teniu coneixements de l’idioma, però no disposeu de la documentació acreditativa que ho certifiqui heu d’indicar que voleu realitzar una prova d’anivellació.\nLa prova d’anivellació d’anglès serà telemàtica i es podrà fer durant el període de preinscripció. La prova d’anivellació dels altres idiomes serà presencial a cada centre el 17 de juny. Consulteu la pàgina web del centre per conèixer els horaris. Més informació sobre les proves d’anivellació\nSi realitza una prova d’anivellació, es podrà preinscriure en el nivell que indica la prova o de un nivell inferior.\nPreinscripció condicionada l’alumnat matriculat lliure, en el programa EOIES o en That’s English, aquest curs escolar que està pendent dels resultats de les proves per acreditar un determinat nivell haurà de triar l’opció d’haver aprovat el nivell anterior al curs que sol·licita i indicar al correu que envia amb tota la documentació per formalitzar la preinscripció que està pendent dels resultats de les proves.\nPROCEDIMENT – 3 passes\nSol·licitud online de plaça: – Enllaç a la sol·licitud online de plaça (estarà actiu des del dia 07/06 a les 9.00 fins al 16/06 a les 23.59)\nIndiqueu a l’assumpte el vostres llinatges, nom i tipus de preinscrició.\nPons Ruiz, Marta PREINSCRIPCIÓ A1\nPons Ruiz, Marta PREINSCRIPCIÓ AMB PROVA D’ANIVELLACIÓ\nPons Ruiz, Marta PREINSCRIPCIÓ ANTIC ALUMNAT EOI\nPons Ruiz, Marta PREINSCRIPCIÓ AMB CERTIFICAT RECONEGUT\nRebrà una resposta automàtica que confirmarà la recepció del seu correu. Si no la rep, comprovi la seva safata de correu no desitjat i marqui aqueix correu com desitjat per a poder rebre en la safata d’entrada altres correus que pugui manar-li l’EOI de Palma si fora necessari.\nDel 07/06 a les 9.00 fins al 16/06 a les 23:59\nPer sol·licitar un nivell superior a A1 –\nSi no heu fet prova d’anivellació,\nCertificat d’acreditació – Més informació\nPassa 3 – Consulta de les llistes provisionals, definitives i matriculació de les persones admeses\n20 /06 El resultat del sorteig de les lletres per establir l’ordre d’admissió i matriculació de les EOI de les Illes Balears per al curs 2022-2023 a la sala de reunions de la Direcció General de Planificació, Ordenació i Centres ha estat:\nAixò vol dir que les llistes d’admesos i de reserva que s’han de publicar el dia 8 de juliol començaran a ordenar-se per aquestes dues lletres.\nPublicació de les llistes provisionals\ndel 28/06 al 01/07\nCalendari del procés d’admissió i matriculació als ensenyaments d’idiomes de règim especial impartits a les EOI per al curs 2022-2023\nResolució del conseller d’Educació, Universitat i Recerca, de dia 26 de maig de 2022, per la qual es dicten les instruccions per a regular el procés d’admissió i matriculació dels alumnes a les escoles oficials d’idiomes de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears.


Convertir Dòlar dels Estats Units (USD) i Oman Rial (OMR) - Calculadora de conversió de tipus de canvi de divises\nUSD per OMR\n500 Dòlar dels Estats Units per OMR\n500 USD per OMR - Dòlar dels Estats Units to Oman Rial convertidor de divises\nEl nostre Dòlar dels Estats Units a Oman Rial convertidor està actualitzat amb els tipus de canvi de 29.11.2021. Introduïu qualsevol quantitat que vulgueu convertir a la casella a l'esquerra de Dòlar dels Estats Units. Utilitzeu les "Monedes d'intercanvi" -Button per fer Oman Rial la moneda predeterminada. Feu clic a Oman Rial o Dòlar dels Estats Units per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nDòlar dels Estats Units to Oman Rial calculadora de tipus de canvi\nTipus de canvi actualitzat: 29.11.2021 16:34\nQuin és el tipus de canvi actual de Dòlar dels Estats Units per Oman Rial?\nDòlar dels Estats Units curs per Oman Rial = 0,38\nConversió USD a Oman Rial\nHeu seleccionat la moneda font USD i la moneda objectiu Oman Rial amb un import de 500 USD. Podeu triar els tipus de canvi de les dues llistes per a més de 160 monedes internacionals. Els tipus de canvi s’actualitzen a intervals regulars i es presenten en forma tabular per a quantitats habituals. També podeu veure els tipus de canvi històrics d’altres visitants.\nUSD to OMR calculadora de tipus de canvi\nLa Dòlar dels Estats Units és la moneda en Timor Oriental, Equador, el Salvador, Illes Marshall, Micronèsia, Palau, Estats Units, Zimbabwe. La Oman Rial és la moneda en Oman. El símbol per USD és $. El símbol per OMR és ﷼. El tipus de canvi del Dòlar dels Estats Units es va actualitzar per última vegada el November 29, 2021. El tipus de canvi de la Oman Rial es va actualitzar per última vegada a November 29, 2021. El factor de conversió USD té 5 dígits significatius. El factor de conversió OMR té 5 dígits significatius.\ntipus de canvi Dòlar dels Estats Units per Oman Rial = 0,38.


El Caballero de Olmedo al Lliure ~ Temps de música, Temps d'espectacle\ndimecres, de març 12, 2014 Temps de música, Temps d'espectacle No hi ha comentaris\nA partir del divendres 14 de març es podrà veure al Teatre Lliure de Montjuïc:\n“El Caballero de Olmedo”, de Félix Lope de Vega.\nSuposa el retorn de Lluís Pascual, que a més d’assumir la direcció també n’ha fet l’adaptació, a una de les tragicomèdies més representatives del Siglo de Oro espanyol després de 20 anys, doncs el 1992 ja la va dirigir a la Court d’Honneur del Palau dels Papes d’Avinyó.\nCom explica el mateix Lluis Pascual: “Al peu de les altes torres de pedra, els 3.500 espectadors de cada nit es trobaven al davant d’un immens camp de blat de la Castella més daurada, amb suaus turons i fins i tot un rierol per on circulaven els actors i els cavalls...: el Lope més èpic d’El caballero de Olmedo lluïa fulgurant i poderós, el Lope popular i desvergonyit es guanyava encara els espectadors passats tres segles; però la lírica aletejava de vegades esporuguida davant les envestides d’aquesta gran metàfora sobre la intolerància, sens dubte la més potent del teatre clàssic espanyol”.\nAquest nou muntatge, que estarà en cartell fins el 13 d’abril, és una coproducció del Teatre Lliure i de la Companyia Nacional de Teatro Clásico i compta, en el seu nombrós repartiment, amb l’actriu Rosa Mª Sardà, en el paper d’alcavota Fabia.\nPodeu veure imatges d'assaig i entrevista a Lluís Pascual, en aquest LINK


El Pebrasset: Les dietes més sanes són pitjors per al medi ambient\nLes dietes més sanes són pitjors per al medi ambient\nFins ara s'ha pensat, que una de les decisions que podria ajudar en la lluita contra el canvi climàtic, era la de disminuir el consum de carn. A causa que les indústries càrnies emeten gran quantitat de gasos efecte hivernacle, i és a més una de les majors culpables de la desforestació.\nPer contra, investigadors de la Universitat de Carnegie Mellon, mantenen que per obtenir una caloria de fruites, vegetals, lactis i marisc necessita més emissions d'efecte hivernacle que els productes carnis.\nEls investigadors han arribat a aquesta conclusió, en analitzar els resultats d'un estudi sobre la influència de l'augment de l'obesitat sobre el medi ambient. En ell es mesurava les emissions GEH, consum d'aigua i energia emprada en tot el procés de producció, transport i vendes dels aliments. I així han descobert que el consum de lactis, fruites, vegetals i marisc, tenen un impacte més negatiu en el medi ambient que el de carns.\n- Les dietes vegetarianes 'saludables' són més perjudicials per al medi ambient\n-El menjar que triem té impacte ambiental: menjar menys carn redueix el canvi climàtic\nPublicado por Mar Torres en 14:02\nEtiquetas: 2015-2016, 2bat, alimentació, ctm, iesjosegrelles, mediambient, torresnavarrom\nJulia Molina 25 de enero de 2016, 9:38\nHola Mar! Em pareix molt interessant l'article que has publicat. No tenia cap coneixement sobre l'efecte que produïen aquests tipus d'aliments al medi ambient. El canvi climàtic s'està convertint un veritable problema avuí en dia i aquesta informació encara em fa veure les coses empijorades. Els èssers humans tractem viure de la millor manera possible avançant en tecnologia i en altres àmbits. No obstant, la nostra presència al planeta el desgasta i cada vegada més. No ho podem evitar.\nJose Vicente Sanchez Colomer 6 de febrero de 2016, 7:07\nMolt bona notícia Mar! Em sembla una noticia d'un gran interes ja que quan parlem de l'efecte hivernacle, o més concretament, de les seues causes, pensem en les més comuns com l'emissió de CO2 per part dels vehicles o algunes altres, però estic ben segur que ningú pensa en l'efecte hivernacle en el moment en el que fa una dieta, i açò indirectament també afecta. Els essers humans intentem viure en les millors condicions posibles, i açò perjudica al medi ambient (i a nosoltres colateralment), un clar exemple és aquest, ja que els aliments més saludables per a nosaltres són els més perjudicials per al medi ambient.\nRosanna Fuster Tormo 20 de mayo de 2016, 7:18\nQuè notícia més curiosa.\nNo haguera pensat mai que tindre una dieta equilibrada augmentara l'efecte hivernacle i, per el que dius, es veu que obtindre productes alimentaris amb menys calories costa molt més que produïr productes considerats menys saludables.\nAra més que mai l'ésser humà es veu entre l'espasa i la paret. Caldrà analitzar les circumstàncies per tal d'esbrinar com podem aconseguir les matèries primeres sense perjudicar en excés a la mare natura.


reciclatge | Mataró Ràdio\nBona nota pel Maresme en el reciclatge de residus\nAgència de Residus de Catalunya, reciclatge, recollida selectiva, residus, Societat\nEl Maresme és la comarca de l’àrea de Barcelona que més i millor recicla. Així ha quedat reflectit al balanç de 2015 de recollida de residus municipals, presentat per l’Agència de Residus de Catalunya que detalla que, excloent els impropis, l’índex de recollida selectiva neta al Maresme és del 34,...\nAugmenta un 6% la recollida de matèria orgànica al Maresme durant el 2015\norgànica, reciclatge, Societat\nLa recollida de la matèria orgànica va augmentar un 6% durant el 2015 en el conjunt de la comarca del Maresme. Això es tradueix en més de 2000 quilos més d’aquesta fracció de la brossa domiciliària. Després d’anys estancament, aquestes xifres han experimentat una variació significativa gràcies a la...\nLes deixalleries del Maresme inicien el reciclatge de càpules de cafè\nMedi ambient, reciclatge, Societat\nEn marxa un nou sistema de reciclatge de càpsules monodosi de cafè. Les deixalleries de la comarca recullen, a partir d’ara, tant les càpsules d’alumini de Nespresso com les de plàstic, de Nescafé Dolce Gusto. Aquest sistema ja funciona al Barcelonès i al Vallès Oriental, on en tres mesos s’han...


La cultura no és un luxe, és un avorriment | ASSOCIACIÓ D'ESCRIPTORS EN LLENGUA CATALANA\nUn fragment d'aquest article ha estat publicat al diari Avui del 15/12/2004 desembre del 2004\nL’altre divendres, després de qui sap els anys, vaig anar a sopar a la 54 nit de Santa Llúcia, la celebradíssima Festa de les Lletres Catalanes, a Badalona. He de reconèixer que hi anava il.lusionat. Tinc uns records entranyables d’altres nits de Santa Llúcia. I no sols per algun premi que vaig tenir la sort d’aconseguir-hi, sinó també —i sobretot— pels premis que no hi vaig assolir. En els temps que qualsevol cosa que s’intentés fer en català duia un plus de dificultat política, la festa de Santa Llúcia era molt més que un acte cultural i tots els que hi participàvem d’una manera o d’una altra —els organitzadors, els participants als premis, els assistents a l’acte— ens hi abocàvem entusiàsticament i assumint-ne totes les consequències. Durant tot l’acte hi havia com una efervescència literària i nacionalista constant que feia que aquell sopar —que culinàriament no anava gaire enlloc— tingués una vigoria i una força exultant.\nTot plegat era una mica superficial, sí, però és que es tractava precisament d’una festa. Autors, editors, periodistes, crítics literaris, prohoms de la cultura, polítics camuflats i amants en general de les lletres sopàvem junts, parlavem, discutíem, anàvem i veníem, mentre, des de l’inici de la nit, se’ns anaven llegint les votacions dels premis que constituien el cartell. En arribar, ens havíem trobat damunt del plat la butlleta de les votacions, amb la relació de tots els concursants dels diferents premis, cosa que ja ens donava peu per a les primeres especulacions sobre qui semblava tenir més possibilitats o bé sobre qui es devia amagar sota d’algun pseudònim. Darrere de cada obra hi havia unes caselles en blanc on els assistents anàvem anotant els resultats de les diferents votacions. Es feia servir el sistema d’eliminació Goncourt, que requereix unes quantes votacions successives per atorgar el premi. És a dir, els concursants, encara que no guanyéssim, teníem una referència suficient al llarg de la nit de com s’havia valorat la nostra obra. Ben sovint això era, més que un consol, un vicepremi que molts escriptors primerencs havíem valorat molt positivament.\nEl premi literari és, per definició, injust. Es ressalta amb tots els honors una —de vegades dues, si és que es fa finalista— obra i es deixen en la misèria de l’oblit totes les altres participants, entre les quals, moltes vegades hi ha obres de mèrit. Mostrar, mitjantçant les votacions successives, com havia estat la batalla per arribar al premi, i quines eren les obres que s’havien esbatussat i amb quina eficàcia, era un considerable estímul pels qui volíem començar a obrir-nos pas en el món de les lletres.\nNomés arribar a la talau del Palau d’Esports de Badalona ja vaig notar que alguna cosa carrisquejava. No vaig saber trobar entre el munt de paperassa que ens havien posat entre plat i cadira, la butlleta de les votacions. Això em va semblar un mal començament. Lamentablement, tots els meus temors es van veure acomplits amb escreix. La nit, suposadament una festa literària i cultural, només va tenir que algun esparpill inconnex de festa cultural: l’acompanyament del grup musical Cabo san Roque, les actuacions d’Albert Fibla i Miquel Gil i els extraordinaris esforços d’Eduard Escofet i Josep Pedrals per innocular un resquitx de cultura en aquella mena d’alifara ritual no van poder compensar l’indigerible paquet de discursos de circumstàncies que ens van entretzenar previ pagament.\nMentre anàvem mejant un discret menú, ens van anar escudellant parlaments del regidor de Cultura de Badalona, del president d’Òmniun Cultural de Badalona, del president del gremi de llibreters de Badalona, de l’alcaldessa de Badalona, del president d’Òmnium Cultural del món, del president del Parlament de Catalunya i del president de la Generalitat de Catalunya. I encara sort que el destí ens va estalviar les paraules del ministre senyor Montilla! La taula presidencial feia feredat, de la quantitat de personalitats que hi havia. Votacions? Ni una. Amb prou feines, entre discurs i discurs, que gairebé ningú escoltava amb atenció, els secretaris dels diferents premis van llegir ràpidament, modestament, els veredictes. I tot seguit es va permetre que els premiats fessin una brevíssima intervenció, que no era el cas d’avorrir el personal amb massa literatures.\nJo hi havia anat amb la meva amiga Núria Rosa Cabré que havia presentat, a instàncies meves, un original al premi Mercè Rodoreda. L’havia empès a presentar-se, sabent que les possibilitats que tenia de guanyar eren mínimes. Però estava segur que la literatura de la meva amiga cridaria l’atenció del jurat i que obtindria algun vot i sabia que això la confortaria i l’estimularia. Hi vaig anar il.lusionat com si el temps s’hagués fet enrere i fos jo qui es presentava amb el meu primer recull de contes. Volia retrobar-me amb la vital festa de les lletres catalanes que jo recordava.\nPerò no. El temps no ha passat en va. Ja no és la festa de les lletres catalanes. Ho posen els cartells, però no és veritat. És l’avorriment dels discursets. Això sí, en català. Els organitzadors estan tan amoïnats a situar tants discursos en un sol sopar, que gairebé han hagut de prescindir de la literatura. La posen en el vagó de la cua, ben apilotonadeta, i amb la recomanació que no faci massa soroll que molestaria la gent important.\nMe’n vaig anar a dormir dolgut i emprenyat. Algú, en no sé quin discurs d’aquella malaurada nit, havia deixat anar una frase prou coneguda: “la cultura no és un luxe”. No, no ho és, però en aquest país encara hi ha gent entestada a fer-nos creure que cultura i avorriment van aparellats. En aquest atribolat país resulta patètica la idea que tenen alguns manaies culturals del que és una festa literària, del que és la cultura i, potser, del que ha de ser el país: un avorriment.\nEm sembla recordar que gairebé des de sempre, Òmnium Cultural ha estat rere els premis de Santa Llúcia. I ha estat una sort que fos així. Segurament això ha permès que aquesta manifestació cultural hagi perviscut 54 anys. En la meva època d’aspirant a premis trobava admirable que una institució cultural privada es posés al servei de les lletres catalanes. Però les coses han canviat. Si he de jutjar per l’última nit de Santa Llúcia, son les Lletres Catalanes les que són al servei d’Omnium Cultural. Té sentit: qui paga, mana. Ho deia la meva àvia.


La Seu acull la 24a edició de la Trobada Empresarial al Pirineu - FÒRUM.ad\nLa Seu acull la 24a edició de la Trobada Empresarial al Pirineu\nOn: 05/06/13 16:45\nLa Seu d’Urgell acollirà demà dijous 5 de juny a partir de les quatre de la tarda la 24a edició de la Trobada Empresarial al Pirineu. L’alcalde de la ciutat, Albert Batalla, i el president de l’Associació de la trobada, Ramon Roca, donaran la benvinguda als prop de 600 persones que es donaran cita a la sala Sant Domènec.\nTot seguit, el guionista, actor i director de cinema i televisió, i exemple de superació i actitud positiva, Albert Espinosa, pronunciarà la conferència inaugural de la trobada que porta per títol ‘L’entorn no és excusa si creiem en els somnis’.\nLa trobada Empresarial seguirà a les cinc de la tarda amb la conferència ‘A quin entorn fan front les entitats financeres’, a càrrec d’Angel Ron, president del Banco Popular Español.\nA partir d’un quart de set de la tarda tindrà lloc la taula rodona ‘Experiències empresarials d’èxit liderades per lleidatans’ amb les intervencions de Salvador Gabarró, president de Gas Natural Fenosa; Josep González, president de PIMEC; Joan Planes, president i fundador del grup Fluidra; i Ramon Sostres, advocat fiscalista i representant d’esportistes d’elit com Carles Puyol, Bojan Krkic o Andrés Iniesta. El debat serà presidit pel president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé.\nLa inauguració oficial de la Trobada Empresarial al Pirineu tindrà lloc divendres 6 de juny, a les nou del matí, a la sala Sant Domènec a càrrec del conseller d’Empresa i Ocupació del Govern de la Generalitat de Catalunya, Felip Puig. L’acte inaugural serà presentat per Mònica Terribas, consellera delegada del diari Ara.\nLa jornada de divendres seguirà a dos quarts d’onze del matí amb el panel econòmic-financer: “Com recuperar la confiança i el finançament”. Hi participaran Amadeu Altafaj, cap adjunt del Gabinet del vicepresident econòmic de la Comissió Europea Olli Rehn; José Carlos Díez, analista en cap d’Intermoney; i Alberto Moro, conseller delegat de Solventis. Aquesta taula rodona serà moderada per Mònica Terribas.\nLa taula rodona d’experiències empresarials “Els elements claus del creixement en temps de crisi” la qual que presidirà Jaume Buixó, soci director de Deloitte a Catalunya, Aragó, Balears i Andorra. Hi participaran Antoni Llardén, president d’Enagas; Marc Puig, president i conseller delegat de Puig; i Manuel Robledo, president i soci de Comess Group. Serà moderada per Martí Saballs, subdirector d’Expasion.\nDesprés del dinar tindrà lloc a dos quarts de cinc de la tarda, a la pista polivalent de la zona esportiva municipal de la Seu d’Urgell, un cafè-tertúlia sobre el tema “Creixement, n’hi haurà o no n’hi haurà aviat?” amb els ponents Jonatahan Tepper, director executiu de Variant Perception; i Alfred Pastor, professor d’economia d’IESE. Serà moderat per Jaume Barberà, periodista, director i presentador del programa de TV3 ‘Singulars’.\nLa darrera taula rodona de la trobada empresarial se celebrarà a les sis de la tarda i versarà sobre “Com internacionalitzar una empresa” presidida pel ministre de finances i funció pública del Govern d’Andorra, Jordi Cinca. Hi intervindran Alon Bar, ambaixador d’Israel a Espanya; Miguel Trías, soci director de l’oficina de Barcelona de Cuatrecasas, Gonçalves Pereira; i Josep Pont, delegat del Grup Borges.\nA dos quarts de vuit del vespre, se celebrarà la conferència de cloenda de la 24a Trobada Empresarial al Pirineu que anirà a càrrec del ministre espanyol d’Hisenda i Administracions Públiques, Cristóbal Montoro.\nPrevious Post: Cursa de l’Escola francesa d’Ordino\nNext Post: Investiguen els comptes a Andorra de l’expresident de la patronal metal·lúrgica catalana


Comaigua posa a disposició dels usuaris la seva Oficina Virtual a través d’una aplicació gratuïta | Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant\nComaigua posa a disposició dels usuaris la seva Oficina Virtual a través d’una aplicació gratuïta\nEls usuaris de Comaigua tenen des d’avui una nova eina per tal de poder dur a terme les seves gestions en línia. Connectant-se a qualsevol dispositiu mòbil o tablet amb sistema Android o IOS, els usuaris accediran a l’Oficina Virtual i podran fer les seves gestions de manera ràpida i còmode. Així doncs podran realitzar consultes, pagaments, conèixer els telèfons d’interès de Comaigua o accedir a les preguntes més freqüents.\nEls clients que siguin usuaris registrats a l’Oficina Virtual podran visualitzar les seves factures i l’evolució dels seus consums d’una forma diferent, gestionar els seus contractes, conèixer l’estat dels seus tràmits i sol·licitar l’alta de la factura sense paper.\nAmb registre previ o sense\nEs pot accedir a l’aplicació havent-se registrat prèviament o sense haver-ho fet. Sense estar registrat, les accions que es podran realitzar són: fer un pagament, omplir el formulari de contacte, consultar telèfons d’interès, configurar l’idioma, accedir a l’apartat de preguntes freqüents, condicions legals o accessibilitat.\nSi l’usuari està registrat, té al davant un ventall d’accions a executar molt més ampli. Es poden consultar contractes, factures, tràmits i actuacions. També es poden modificar dades com les de domiciliació o correspondència, o actualitzar les dades del titular i de l’usuari. Altres accions que es poden fer és consultar la factura en línia, facilitar la lectura del comptador, o consultar les gràfiques de consum.\nCom es pot descarregar i a on?\nLocalitzant l’App directament des del market, cercant ‘Comaigua’ al buscador. Disponible per Android i IOS


Apartament na Zamoyskiego Zakopane Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nZamoyskiego 15, Krupowki, Zakopane, Polònia, 34-500 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartament na Zamoyskiego\nAl visitar Zakopane, vosté es sentirà com a casa a Apartament na Zamoyskiego, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartament na Zamoyskiego, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Apartament na Zamoyskiego sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Zakopane, el Apartament na Zamoyskiego és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Les de l'hoquei de debò es juguen la lliga - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nLes de l'hoquei de debò es juguen la lliga\nLes actrius que protagonitzen la sèrie de TV3 "Les de l'hoquei" comparteixen patins i estic amb jugadores de l'OK Lliga que les doblen en les escenes esportives més trepidants. Juguen al Club Patí Manlleu i a l'Hoquei Club Palau i són companyes d'equip a la ficció i màximes rivals a la realitat. Fins al punt que en l'última jornada de Lliga es juguen el títol enfrontant-se entre elles.\nJordi Bentanachs 23/05/2019 - 17.48 Actualitzat 24/05/2019 - 11.48\nLa Nara fa de Gina, la Laura, de Raquel i la Berta... de Berta. Són algunes de les jugadores del Palau i el Manlleu que la sèrie "Les de l'hoquei" utilitza per a les accions en què es necessita un nivell de patinatge professional. Tenen vint i pocs anys, són campiones del món i d'Europa del seu esport i participar de dobles en aquesta ficció els ha permès descobrir un món molt allunyat del seu.\nEl primer que sorprèn a les esportistes són les llargues durades de gravació de les escenes. El segon, la capacitat d'aprenentatge sobre rodes que han demostrat les actrius:\n"Des del primer dia que les vaig veure fins a l'últim dia de rodatge n'han après molt, moltíssim de patinar", comenta Berta Busquets, del Palau.\nExigències del guió; Nara López es va haver de rapar els cabells i tenyir-se'ls de ros, Laura Barcons, allisar-se'ls i tenyir-se de rosa. Totes confien que la sèrie servirà per trencar tòpics al voltant del seu esport, l'hoquei patins, i de l'esport femení en general.\n"Potser hi ha nenes que no volen ser les millors del món però que volen jugar a hoquei, i la sèrie les pot encoratjar a fer-ho i que ningú els posi traves", explica Berta Busquets.\nDuel decisiu per la l'OK Lliga femenina, aquest diumenge, per Esport3\nSerà difícil que la sèrie estigui a l'alçada del guió que ha deparat l'actual Lliga femenina d'hoquei.\nA falta d'una jornada el Club Patí Manlleu i l'Hoquei Club Palau es troben empatades a punts i s'ho jugaran tot enfrontat-se mútuament a casa de les vallesanes. Un final de competició regular en format de final que ja temien quan es va saber el calendari.\n"Ja des del principi dèiem: com ens juguem la lliga a l'últim partit de la temporada... i patapam", comenta Laura Barcons, del Palau.\nGuanyi qui guanyi queda clar que serà un final de temporada de pel·lícula. I es podrà seguir en directe pel canal Esport3 de Televisió de Catalunya a partir de les 12.50 d'aquest diumenge.


Thais Villas: “És impossible fer-li entendre a una persona que només parla una llengua que tu en parles dues”\nLaura Rosel fa un gelat amb Thais Villas, que aquesta temporada ha fet triplet a 'El intermedio' (La Sexta), 'Las que faltaban' (#0) i 'Control-T' (TV3)\n9 min. 11/08/2019 00:00\n987x555 “És impossible fer-li entendre a una persona que només parla una llengua que tu en parles dues”\n“És impossible fer-li entendre a una persona que només parla una llengua que tu en parles dues” / Pere Virgili\nEl gelat amb Thais Villas el decideixen els horaris dels fills (d’un i quatre anys). Ens trobem un dimarts de juliol a les cinc de la tarda, a la porta del Tio Che. Ella no el coneixia, per WhatsApp li dono l’adreça i alguna indicació. Arriba accelerada, els ha costat travessar Barcelona en cotxe. L’Òscar (el Dalmau) ha anat a buscar aparcament i farà temps amb la nena mentre nosaltres fem l’entrevista. M’hauria agradat saludar-lo, és d’aquells companys que mai deixen de ser-ho, encara que ja faci més de tres temporades que no compartim graella\nDe seguida m’adono que la Thais és tal com raja. Franca i espontània. Xerra pels descosits en un fragatí trufat d’un humor ràpid i loquaç. Demana una bola de iogurt en terrina. Se li desfarà mentre parlem assegudes en un banc.\n“No fotre brot”\nNi nostàlgia, ni rejoveniment. Ser mare als 40 és una emboscada. Una trampa de la vida quan una ja ha viatjat, ha sortit i ha ballat tot el que calia i més. Thais Villas ha tingut els fills als 40 i als 43, a cavall entre Madrid (feina) i Barcelona (família), en nòmina en un dels programes diaris més vistos de la televisió estatal. Fa 13 anys que treballa a les ordres del Gran Wyoming a El intermedio (La Sexta), caçant polítics a les portes del Congrés de Diputats. Durant tres temporades va anar i venir amb la filla gran cada setmana: “Pujar al seient, baixar del seient, fer els tretze vagons i tornar-los a fer, entrar al vagó de silenci i tornar a començar. Era un casal d’estiu continu dalt del tren. Ara miro enrere i penso que va ser una bogeria”. Amb dos, la logística ferroviària era impossible, així que ara la família al complet es queda a Barcelona mentre ella fa jornades de treball maratonianes a Madrid. “La feina al carrer és un festival, no paro ni un segon, i em sap greu però hi ha moments en què ni m’enrecordo de l’altra vida que tinc. Tinc uns menors al meu càrrec i ni els he trucat en tot el dia!” Una organització complexa que obliga totes les parts a cedir (“El petit deu pensar que aquella senyora que apareix de tant en tant deu ser la seva mare; la gran ha viscut molt amb mi i li ha costat més”). Entre una cosa i l’altra, les criatures fan que els adults renunciïn al seu temps per donar-los-hi a ells, “cosa que no està ni pagat, ni agraït!” Ara que són vacances, la trampa de la maternitat no és més amable: “El que més trobo a faltar és fer vacances com jo les entenia abans, és a dir, no fotre brot, i sé que ja no podrà ser així mai més. Això sí que ho trobo una pèrdua total. Hauria d’estar organitzat d’una altra manera!”\nSe’ns emporten els dimonis\nLa televisió és exigent i despietada. Mantenir-s’hi de forma ininterrompuda durant més d’una dècada és gairebé una proesa. El intermedio ha sigut “sempre qüestionat” però tot i així tira endavant. I en l’orquestra que dirigeix el Gran Wyoming, Thais Villas és un valor imprescindible que hi ha sigut des del principi. També és una proesa que un periodista sobrevisqui tantes temporades al carrer: “He coincidit amb molta gent durant tots aquests anys i tothom acaba deixant el carrer. Un cop t’ofereixen un sostre, entenc que renunciïs a passar fred, passar calor i perseguir gent durant hores. És molt dur, treballar sempre a l’exterior”. A ella també li han arribat les ofertes, però mai n’ha rebut o n’ha volgut veure cap de prou suculenta per tancar l’etapa amb Wyoming. “El meu plat de menjar principal és El intermedio, em dona la seguretat que necessito i el dia que ell abaixi la persiana jo l’abaixaré amb ell”. A La Sexta hi va arribar poc després d’una etapa de dos anys sense feina i sense atur. Una experiència que li va deixar una cicatriu que repassa sovint amb la punta dels dits: “Respirant sobrevius, però has de menjar i beure”. A més d’estabilitat, la feina a El intermedio li permet aprendre i assaborir la professió al costat d’algú com Wyoming, establir vincles amb un equip sòlid de companys i passar-ho bé. “En passem de tots colors i la majoria dels dies se’ns emporten els dimonis però al final riem i ho disfrutem. El que més m’agrada és treballar en equip”. Per a algú que ha arribat al periodisme “per atzar”, el balanç a aquestes altures és més que positiu. Thais Villas va coincidir a la Facultat de Comunicació de la UAB amb el seu germà Santi. A diferència d’ell, que sí que tenia clara la vocació, per a ella la motivació era marxar lluny de casa: “Volia anar a una ciutat on pogués anar al cine de dilluns a diumenge”.\nSi no és una llengua, què és?\nEl Procés és una trituradora del codi deontològic dels periodistes. Gairebé tota la professió s’hi ha posicionat, però encara hi ha excepcions i Thais Villas n’és una: “No m’ho han demanat gaire, si soc independentista, però quan ho han fet la resposta és que hi ha altres preguntes a fer-me”. La vida amb un peu a Madrid i l’altre a Barcelona ofereix una perspectiva avantatjada de la crònica política i social dels últims anys. “Quan vius a Madrid se’t treuen moltes coses del cap: tots hi hem arribat amb les mans buides i la gent ens ha ajudat. Més del que s’ajuda aquí”. El dia a dia a la capital espanyola -en definitiva- dona “una altra visió de la jugada” i alhora consolida una sospita: l’existència d’un mur cultural infranquejable. “És impossible fer-li entendre a una persona que només parla una llengua que tu en parles dues. Porto molts anys a Madrid i sé que això és així: la llengua del reino és la llengua del reino ”. Com a mostra, una anècdota que passaria per gag d’un Polònia de segona si no fos perquè és real. Va passar a les vuit del matí en un gimnàs madrileny on la Thais i el seu germà parlaven -en fragatí- i a l’acomiadar-se ( Adeu! ) el senyor que feia esport al costat va esclatar i va donar peu al següent diàleg hilarant amb la Thais:\n“¡Ya lo ha tenido que decir!”\n“¿Y? No es que estemos hablando mal de usted, es que mi hermano y yo hemos hablado catalán toda la vida, porque como comprenderá el catalán es una lengua.”\n“¡El catalán no es una lengua!”\n“Perdone, entonces ¿qué es?”\n“Pues no lo sé, pero una lengua no.”\nCoses com aquesta -assegura- passen contínuament. Malgrat que està convençuda que s’han comès errors a totes dues bandes, creu que l’arrel del problema s’ha de buscar a la base, en l’educació. “Seria qüestió de dir: «Miri, vostè viu en aquest país, on es parla aquesta llengua i aquesta altra. Igual com hi ha platja i muntanya»”. Però els mitjans de comunicació també hi tenen responsabilitats. “La informació que ha arribat estava molt manipulada i encara ara tot gira al voltant d’aquest tema. Quan passa alguna cosa grossa a Madrid que no interessa gaire que se sàpiga de seguida algú publica alguna notícia de Puigdemont. M’imagino algú a les redaccions cridant: « ¡Ponme un catalán en portada! » [Riu.] No s’entén que passi, però el cas és que funciona”. Les hores de guàrdia a l’espera de dirigents polítics de tots els colors acaben donant fruits i Thais Villas ha pogut conèixer de primera mà la incapacitat dels líders polítics per afrontar de cara el Procés, l’immobilisme i la falta de voluntat política per acostar-se a l’altre i parlar.\nTot plegat passa en un moment en què els mitjans de comunicació estan sota mínims, amb pressupostos hiperajustats i professionals assumint tasques que abans feien entre tres. El resultat és una televisió de qualitat “molt millorable sobretot pel que fa als informatius.” D’altra banda, i també per experiència pròpia, Villas ha constatat que, mentre que a les televisions estatals l’experiència és un aval per accedir a un lloc de treball, a Catalunya es funciona més a dit. “Aquí jo he enviat molts currículum i no m’han cridat mai. Allà he fet càstings i alguns m’han sortit. És un altre rotllo”.\nLa bola de iogurt s’ha fet sopa. La sort de fer preguntes i escoltar respostes és que pots cruspir-te el gelat sense que la gola destorbi la feina. En aquest cas, una orxata que se’m queda curta per a tanta conversa.\nEs Caló des Mort, a Formentera, a les vuit del matí quan només hi ha els peixos.\nEl Toni2 de Madrid, on pots fer l’última, la penúltima, l’antepenúltima…\nEm temo que aquest és l’estiu d’ Un Tallarín, una cançó que ha portat la meva filla i que fa tres dies que escolto al cotxe.\nAbans m’enduia llibres gruixuts, però des que tinc criatures no puc aturar-me a llegir, així que com a molt llegeixo el Cuore o l’ ¡Hola!, lectures ràpides mentre vigilo la gent que és menor d’edat.\nPoder tornar a fer vacances com jo les entenia quan era una persona sense càrregues (quina pena, haver de dir càrrega a un fill!). Aquest seria l’estiu dels meus somnis: estiuejar i no pensar en res més, sense cap responsabilitat. Per això és dels meus somnis, perquè no tornarà.\nHauria de dir que em fan fondre els meus fills… que sí. Però també poder sortir amb les meves amigues, parlar de les nostres coses, riure i criticar.\nTerrina, sempre. El cucurutxo acaba quedant flonjo i no m’agrada.


L'ajuntament de Banyeres denuncia públicament l'electrocució d'una espècie protegida per una torre no aïllada - Ajuntament de Banyeres del Penedès\nDes de l’Ajuntament de Banyeres del Penedès volem expressar el nostre disgust davant la mort per electrocució d’un Xoriguer Comú (falco tinnunculus) en una torre de mitja tensió que no es trobava degudament aïllada per evitar aquesta mena d’accidents dins del nostre municipi.\nNo és el primer cop que hem de lamentar un fet d’aquestes característiques, i lamentem profundament la falta de sensibilitat per part d’ENDESA en la resolució d’aquesta problemàtica amb un simple aïllant.\nLa pèrdua d’espècies com aquest Xoriguer, o d’altres com l’Aligot Comú (buteo buteo) o el Duc (bubo bubo) en situacions similars, és un fort cop per aquest grup de depredadors que ajuden els nostres agricultors en el control natural de rosegadors i conills.\nEl valor ecològic de la seva feina és incalculable junt amb d’altres espècies de mamífers com la Guineu (vulpes vulpes), la Geneta (genetta genetta) o la Fagina (martes foina) en el control de possibles plagues tant al medi agrícola com a l’urbà.\nÉs per això, que l’Ajuntament de Banyeres del Penedès, denunciarà aquest fet a ENDESA perquè resolgui aquest problema perquè no es torni a repetir, i faci una revisió de les torres d’electre del municipi amb risc per la fauna.\nTambé estudiarem si pot concórrer en un delicte ecològic ja que estem parlant d’una espècie protegida per la Llei de Protecció dels Animals (llei 2/2008), Real Decreto de Protección Especial de Especies Amenazadas (139/2011) i Convenio de Berna.\nTanmateix ja hem denunciat aquests fets al Cos d´Agents Rurals perquè determinin les accions legals pertinents.\n02/07/2019\ta Destacat, Notícies


Vallesos 2 - Hores d'ara - Miquel Nauguet, en el record\nMiquel Nauguet, en el record\nPruden Panadès (text)\nPodia fer pensar en la caverna de Plató, en alguna inesperada atracció de fira o en una versió de Jonàs al costat de la balena transformada, en aquesta ocasió, en una càmera gegant capaç d’engolir trenta persones de cop.\nÉs freqüent que els fotògrafs decideixin ampliar alguna fotografia, però no ho és tant que decideixin ampliar la càmera. No sabem exactament com se li deuria acudir al fotògraf Miquel Nauguet, recentment desaparegut (Sant Celoni 1950-2011) construir una càmera que permetia veure com emergia una imatge a partir dels mínims elements: espai fosc, forat, llum, paper fotosensible i temps.\nTal vegada es podria explicar des de la voluntat de fer conèixer, a nens i adults, el petit prodigi d’una foto enorme, tan enorme com la seva passió per la fotografia de la qual, al llarg de la seva vida, va ser un divulgador entusiasta.\nEl fotògraf Miquel Nauguet el dia que va presentar la seva càmera stenopeica gegant, al camp d’ultralleugers de Granollers, el 1988. Foto: Miquel Galmes


Freixenet Pinot Noir Rosé guanya els Travel Retail Awards 2019 - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n16 Mai, 2019, 13:10\nFreixenet Pinot Noir Rosé ha estat reconegut amb el primer premi dels Travel Retail Awards en la categoria de Millors Vins. Aquest reconeixement es lliura als productes més ben valorats en aeroports a través de l'opinió dels propis consumidors.\nFreixenet Pinot Noir Rosé és un vi escumós italià de to rosat que la companyia va llançar per obrir-se a nous públics i atreure un consumidor més jove, com els Millenials, i iniciar-los en el món dels escumosos.D'aquesta manera, Freixenet enforteix la seva confiança amb el consumidor i consolida el seu posicionament com a marca líder del sector vitivinícola a tot el món.\nDes de la companyia se senten orgullosos d'haver guanyat uns premis independents reconeguts pels consumidors.En aquest sentit, Freixenet ha estat avaluada per més de 5.000 participants independents, seleccionats a través de la base de dades única de m1nd-set, empresa suïssa líder en investigació.\nEl 70% de la votació ha estat realitzada per consumidors que han viatjat internacionalment a través d'algun aeroport en els últims sis mesos. L'altre 30%, respon a la participació i valoració d'influencers i blocaires amb una alta experiència en viatges.\nEl lliurament de premis va tenir lloc el dilluns 13 de maig a l'Hotel Conrad de Singapore.


II Cursa 10K Pobla de Massaluca (4/08/12) – SudActiu\nII Cursa 10K Pobla de Massaluca (4/08/12)\nPublicada el 14/08/2012 02/10/2019 per Vidal Soriano\nSom uns quants Sudactius que depenent de les circumstàncies , ens trobem a les curses de 10 km de les Terres del Ebre, així que ens anem parlant per poder anar tots junts i així compartir els cotxes. A la Pobla li va tocar a Sònia, marxàvem sobre les 15h ja que la sortida de la cursa era a les 17h 15′ i no estava prop: uns 80 km, passàvem per Xerta , Gandesa, Vilalba dels Arcs i finalment La Pobla. Bona carretera, bona conductora, bon ambient, exceptuant algun boig que et trobes per les carreteres, que malauradament sempre n’hi han. – Ja es veia a venir el calor i una mica d’aire.\nEls Sudactius érem Sonia Bel, Núria Sauch, Oriol Marti i Lourdes LLombart . Varem arribar a bona hora , buscar aparcament perquè no érem els primers, ja se començava a escalfar l’ambient. Cares conegudes, per tothom salutacions, abrasades, nervis arreu, com si fos la primera cursa que fas, pareix mentida però sempre es igual: uns ho dissimulen més que d’altres.\nLa Pobla queda en una alçada que tot lo poble pareix un mirador, a mi en va donar esta sensació. Sortida del poliesportiu, al costat la piscina, des de una baixada que prompte es converteix en una pujada que porta a donar la volta als dipòsits d’aigua , que tenen forma de torre quadrada antiga, un edifici que ja mos va cridar l’atenció al moment d’arribar. Tot molt ben senyalitzat per uns cartells de color groc en una fletxa negra al mig, cintes tallant carrers i persones als punts claus. Sortint dels dipòsits en el línia recta , entres al poble carrers estrets, pujades i baixades passant per arcs, dels que no se dir l’estil arquitectònic que pertanyen, Plaça de la Església i sortim carretera del Faió , KM2.\nSe corre entre conreus i ja se nota el calor amb vent de cara , algú perd la gorra i es queda tirada al voral, em vaig trobant als companys que venen de cara i tots animant i això s’agraeix moltíssim , del Km 3 al 4 , volta de 180 graus cara al poble un altra vegada, KM 5 entrada al poble i aigua per a recuperar-nos, se fa d’una tirada el carrer major, hem trobo en un noi que s’ofereix per guardar-me la gorra , veient que casi se me l’emporta el vent, li dono sense parar i continuo.\nCarretera de Vilalba , amunt és un dir per què són amunt i avall, sortint a la carretera ja me trobo al primer que arriba, no passa res, com jo dic sempre: COMENÇAR I ACABAR MILLORANT SEMPRE EL QUE SE PUGE, davant meu porto una parella:ell l’estira i ella va mirant cap al darrera a veure que fa la perseguidora, ja, ja, ja!. Els companys de cara animant: Oriol , Núria i un poquet darrera Sònia que em diu que porta un bessó petat i va fent el que pot.KM7 a 500m aigua i ànims que ja s’acaba , control i de cara al poble: diràs que et dona força això de: va que esta! la parella davant meu i seguim… De tant en tant sento la moto que porto darrera , m’agafen ganes de dir-li que em porti a donar un tom, però m’aguanto.\nJa torno a veure el dipòsit entrada al poble, ara si que està, la baixadeta de la sortida es converteix en una “senyora pujada”: apretem les dents i amunt que t’esperen, la noia de la parella que portava davant m’espera per abraçar-me i donar-me les gràcies , si no fora per el company i la punxa , o sigui jo, que portava detràs, no l’haguera acabat . Ara sóc jo que li dono les gràcies i li dic que ho ha fet molt bé. Ja tenim un altra addicta al món de les curses , i amb coneixement, ja us dic jo, que no fa mal. Us ho recomano , es un altra manera de conèixer gent i pobles, fer amics o coneguts dins d’un món , que t’enganxa. Me tornen la gorra en dos petons de propina. Fins la propera amics…\nLinks: Cursa – Classificacions\nFotos del 2n 5k del Barri Castell\nDINAR CEU SUDACTIU\nUn pensament sobre “II Cursa 10K Pobla de Massaluca (4/08/12)”\n15/08/2012 a les 11:45\nFelicitats per la crònica: sincera i humil, mostres l’essència d’aquest esport que de vegades oblidem.


DocsBarcelona Festival | La teva guia de Barcelona\nEl Festival Internacional de Cinema Documental de Barcelona, conegut com DocsBarcelona, és un festival de cinema dedicat al gènere documental. Està format per seccions internacionals competitives i seccions no competitives. Aquest festival reuneix cada any a professionals de tot el món i ofereix conferències i classes magistrals d'interès per al sector del documental.\nDocsBarcelona atorga en cada edició una desena de premis, alguns d'ells decidits pel Jurat de cada edició i altres atorgats pel públic. Els premis amb dotació econòmica són possibles gràcies als patrocinadors del festival.\nDes que va iniciar el seu camí fa 25 anys, DocsBarcelona ha arribat a la xifra d'1.677.249 espectadors, si sumem el públic del festival, del Docs del Mes i altres projeccions a sala i en línia. En paral·lel a la programació, el seu mercat s'ha convertit en una referència per als professionals al sud d'Europa, amb la presentació a potencials finançadors de 718 projectes, 272 dels quals eren produccions espanyoles i, d'aquestes, 165 catalanes.\nSeccions del DocsBarcelona Festival\nSecció Oficial Panorama: secció competitiva amb una selecció dels documentals més destacats de l'escena internacional.\nSecció Oficial Latitud: secció competitiva en la qual es projecten els millors documentals de la Península Ibèrica i Amèrica Llatina.\nSessions Especials: documentals fora de competició.\nDOC-U: secció dedicada al talent documental dels estudiants de Cinema i Comunicació Audiovisual de les universitats, cicles formatius i escoles de cinema.\nLa pròxima edició del DocsBarcelona se celebrarà entre el 18 i el 29 de maig, però el diumenge 15 de maig, a la Filmoteca de Catalunya, s'oferirà una sessió inicial amb la projecció de Mr.Landsbergis; l'última pel·lícula del cronista ucraïnès, Sergei Loznitsa. En aquest documental, que combina magistralment arxius fílmics inèdits i testimonis de Vytautas Lansdsbergis, Loznitsa aconsegueix transmetre a la perfecció el relat sobre la independència de Lituània i l'esfondrament de l'URSS.\nCCCB, Cines Aribau i Online


L'informe del cos de policia recull un gran nombre de delictes, compres i consultes il·legítimes a la seva base de dades\ndilluns, 12 d’agost 2019 - 13:41h\nUn agent de la Guàrdia Civil, en una imatge d'arxiu. | EFE\nUn cap primer de la Guàrdia Civil destinat a la caserna de Sant Carles de la Ràpita ha estat condemnat per l'Audiència Provincial de Tarragona a sis anys de presó per diversos delictes relacionats amb el tràfic de drogues. Així, se li ha imposat una multa que arriba a gairebé 30.000 euros pels delictes de revelació de secrets, tràfic de drogues, falsedat en document oficial i blanqueig de capital, que va cometre durant l'any 2011.\nLes penes que se li han imposat són de dos anys i set mesos i mig de presó i una multa de gairebé 2.000 euros pel delicte de revelació de secrets; un any i mig de presó 1.300 euros de multa per tràfic de drogues; dos anys de presó i una multa de 25.000 euros per blanqueig de capital i finalment tres mesos de presó i 720 euros de multa per falsedat en document oficial.\nMig any de presó per accedir il·lícitament a la base de dades policial\nLa sentència declara provat que durant els mesos d'estiu de l'any 2011 l'agent va col·laborar en l'obtenció d'informació confidencial amb un altre acusat en el cas. Aquest, el 8 de juny, va demanar al guàrdia civil que consultés el Sistema Integrat Operatiu de la Guàrdia Civil —la base de dades policial— per obtenir informació sobre diverses persones. Tres dies després, el guàrdia civil va manifestar al sol·licitant que el nom que li havia revelat no tenia «res pendent, només baralles l'any 2003» i que era de Palafrugell. Per això, l'altre acusat també ha estat sentenciat a mig any de presó i el pagament de 720 euros de multa per un delicte de revelació de secrets.\nAixí mateix, el 30 de juny, l'agent va fer una altra consulta sobre un altre home, i el setembre, sobre quatre més. Totes aquestes consultes les realitzava generant un fet d'interès fals durant el servei, fent veure que les persones que consultava havien estat identificades al Port Marina de la Ràpita, on ell desenvolupava les seves funcions de cap primer, i així estant cobert per accedir a la base de dades.\nIncrements de patrimoni no justificats i regals\nA través d'activitats d'aquest tipus, l'agent obtenia regals i increments extraordinaris en el seu patrimoni no justificats. Un dels regals li va ser entregat el 22 de juny de 2011, i es tractava d'un Audi A5 que va rebre «sense cap mena de contraprestació econòmica a canvi».\nGuàrdia Civil Droga Montsià


Conclave de 1503 (setembre) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n← Conclave de 1492\nConclave de 1503 →\nGianstefano Ferrero (en)\nAdriano Castellesi (en)\nFrancisco Galcerán de Lloris y de Borja (en)\nEl conclave papal celebrat el setembre de 1503 va triar com a papa Pius III per succeir al mort Alexandre VI. A causa de les guerres d'Itàlia, el Col·legi Cardenalici va ser envoltat per tres exèrcits potencialment hostils, un fidel a Lluís XII de França, un altre sota les ordres de Ferran II d'Aragó i l'últim dirigit pel cardenal Cèsar Borja (nebot d'Alexandre VI).\nLa participació de trenta-nou cardenals, feta possible pel retard en els funerals d'Alexandre VI, va fer que aquest fos el conclave més gran de la història, fins aquell moment, en termes del nombre d'electors. Hi va haver 21 cardenals italians, 11 espanyols i 7 francesos. Una convergència de factors va desfer anys de planificació per part de Lluís XII i el seu predecessor Carles VIII de França per promoure la candidatura de Georges d'Amboise. Després d'haver rebut menys vots del que s'esperava en la primera votació per la candidatura independent de Giuliano della Rovere i la pèrdua de control dels cardenals espanyols per Cèsar Borja, d'Amboise va donar el seu suport a Francesco Piccolomini, que va ser elegit Pius III, sobre la segona votació tot i rebre només quatre vots en la primera.\nGeorges d'Amboise candidat de Lluis XII\nFrancesco Piccolimini va ser triat en el segon escrutini. Segons l'escrit pel conclave de cardenals, no s'està d'acord sobre el nombre de vots rebuts pel papables número 3 en el primer escrutini. Baumgatner exposa que la més exacta seria de 15 vots a favor de della Rovere, 13 a d'Amboise, i 4 a Piccolomini. Això va ser una mala notícia per a d'Amboise, que sabia que molts dels seus partidaris es van comprometre a només votar per ell en el primer escrutini. Per tant, d'Amboise va donar el seu suport a Piccolomini.\nLa votació al matí el 22 agost 1503 va ser una mera formalitat. Tots els electors van votar Piccolomini, excepte ell mateix (va votar a favor d'Oliviero Carafa). El Papa va prendre el nom de Pius III, fent memòria del seu oncle el papa Pius II. El 30 de setembre, va ser ordenat sacerdot i consagrat bisbe i l'1 d'octubre a les mans del cardenal-bisbe d'Ostia, Giuliano della Rovere, el 8 d'octubre va ser coronat solemnement per Raffaele Riario.\nL'elecció va ser rebuda amb entusiasme entre els romans. Piccolomini era considerat com un home just, i durant el papat d'Alexandre VI, va tenir el coratge de criticar la seva conducta. I va manifestar la seva voluntat de restaurar el prestigi del papat, que es trobava en l'oprobi per culpa pels seus predecessors.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Conclave_de_1503_(setembre)&oldid=25043599»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 set 2020 a les 16:56.


Prova i error: ‘La grande bellezza’\nAmb aquest post engeguem una nova Secció fixa al Blog que es dirà PANTALLES. Estarà a càrrec de la periodista i especialista en cinema Judith Vives, que s'ha brindat a col·laborar amb nosaltres i unir-se a la Cia. Ja veureu com tots aprendrem molt de les seves crítiques i propostes. Benvinguda al Club. Per cert la Judith té un Blog, espaiisidor.blogspot.com/, on trobareu molt material cinematogràfic.\nEn la seqüència inicial de ‘La Grande Bellezza’, un grup de turistes visiten un dels parcs de Roma on un cor està cantant. La càmera sobrevola l’espai, s’escola entre el cor com les notes de la seva melodia, i segueix a un dels turistes que s’allunya del grup per poder fer una fotografia del paisatge romà. I llavors, el turista cau fulminat. Mort per síndrome d’Stendhal. És la gran bellesa de la ciutat eterna, però sobretot, la de l’existència que se’ns escapa, com el temps entre les nostres mans.\nA ningú se li han escapat les nombroses ressonàncies de ‘La grande belleza’, guanyadora de l’Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa, amb ‘La dolce vita’ de Fellini, amb la que és indubtable que s’estableix un diàleg. Gambardella recupera el paper d’observador que tenia Marcello Mastroianni, però la Roma de Sorrentino, la de l’era Berlusconi, queda lluny del glamour de les festes fellinianes. Ara els intel·lectuals i els nobles malgasten el temps en festes decadents on sonen cançons de Raffaela Carra, mentre la nostàlgia i el desencant s’apoderen dels carrers, les viles i els palaus, tan fantasmagòrics i solitaris com les ànimes d’aquells que els habiten.\nPublicat per Josep M.Cortina a 3/20/2014\nNo puc estar més d'acord. Tot plegat a més, és poesia en imatge.\n20 de març de 2014 a les 12:17\nSempre m'ha enamorat que una persona pugui veure tantes coses amb una película i que ho sàpiga explicar tan be.\nGràcies per la nova incorporació que segur manté la qualitat d'aquest blog i ens ajuda a sumar.\n24 de març de 2014 a les 11:36


De punta a punta: GR 11: (Espolla) - els Vilars - Llançà\nDesprés de més de 800 km. travessant el Pirineu, el GR 11 torna arran de mar. Una etapa no gaire digna del caràcter de "gran aventura" que se li pot atribuir a aquesta travessa, ja que pràcticament tot el traçat és per pista i asfaltada en bona part; imagino que a l'hora de dissenyar l'etapa es va tenir en compte el pas per Sant Quirze de Colera, una de les joies del romànic català, així com la proximitat als nuclis habitats per començar i terminar les etapes.\nEn qualsevol cas, i malgrat que la serralada pirinenca ja està a punt d'enfonsar-se sota el mar, el paisatge que anem trobant a l'extrem oriental de l'Albera no decepciona: els últims colls, les últimes carenes, els últims rierols abans de la baixada cap a Llançà, on podria haver remullat els peus a la Mediterrània tretze anys després d'haver fet el mateix al Cantàbric. Només m'ho va impedir l'horari del tren, deixant vist per a sentència el final d'aquesta llarga aventura.\nComentant els meus plans amb els amos de Can Salas, a Espolla, on vaig dormir, em van aconsellar el més lògic: per anar cap a Vilamaniscle molta gent puja cap a Sant Quirze de Colera, però és molt més curt passar per Rabós. Gràcies pel consell, ja ho sabia, però no deixaré ara les marques blanques i vermelles quan estic tan a prop del final del viatge...\nSeguint doncs el camí més llarg, a primera hora del matí enceto la caminada desfent les últimes passes del dia anterior, contemplant les vinyes que m'ocultava la foscor, i endevinant més enrere els cims de la carena principal de l'Albera\nEn mitja hora escassa ja arribo a l'entrada dels Vilars...\n...on retrobo el GR i el segueixo baixant al costat d'un torrent\nSerà un dels pocs trams del dia que anirà per corriol\nEn 20 minuts arribo a la Font de Cadecars, on trobo la primera pista; continuo a l'esquerra, ara ja en pujada...\n...fins creuar la Ribera de Sant Genís en deu minuts més...\n...enllaçant de seguida amb la pista asfaltada que uneix Espolla i Banyuls a través del Coll de Banyuls, recorrent la vall de l'Orlina. Segons els mapes, hi ha una alternativa en arribar al Mas Girarols, que puja directament al Coll de la Plaja per la Serra d'en Gibert, al darrere del mas\nLa petita carretera té bons paisatges al principi...\n...que no recorden gens a les etapes més dures de la travessa; tot i això, cada zona té el seu encant\nNo em queixo, ja que gairebé no hi ha trànsit, però cal tenir en compte que em trobo a primers de gener. En ple estiu, aquesta ha de ser l'etapa més tòrrida del GR. Entremig de la vall apareix el Mas Corbera, sota la carena pirinenca\nLa carretera l'evita tot fent un revolt, sense apartar-se gaire del riu; mentrestant, el Puig del Migdia a la dreta i el de la Calma al fons anuncien un canvi de tònica\nDe mica en mica es va obrint el barranc de Comes Llobes, que conduirà al Coll de la Plaja\nPerò encara queda una estona fins trobar el Mas Pils a l'esquerra del camí\nAquesta part de l'Albera ha estat castigada per les flames en vàries ocasions; els matolls recobreixen els vessants de les muntanyes mentre que el fons de la vall està cobert de pastures, que també s'assemblen ben poc a les de l'Alt Pirineu\nAl Mas Pils (1h40' - 245 m.) deixo la carretera i baixo per una pista...\n...que de seguida travessa l'Orlina. Bon indret per fer una aturada i remullar els peus\nSegueixo poc després remuntant el barranc de Comes Llobes amb la vista posada al Puig de la Calma, un dels primers cims del Pirineu\nEn un quart d'hora trobo un corriol que em permetrà d'estalviar-me un parell de revolts. La vall de l'Orlina ja ha quedat enrere, amb el Mas Pils al centre i els cims principals de l'Albera al darrere\nEn tornar a la pista ja s'albira el Coll de Banyuls al nord, i més enrere la Torre de Madeloc, al Rosselló\nFinalment assoleixo el Coll de Plaja (395 m. - 3h15), on tinc una fantàstica panoràmica de l'Alt Empordà, destacant el Montgrí a l'esquerra i les Gavarres cap al centre\nCap a llevant, destaquen els cims de la Serra de la Balmeta. Des del Puig del Jordà, la frontera hispano-francesa, resseguint la divisòria, segueix cap a l'est en direcció al Cap de Cervera; però geogràficament es considera que el Pirineu continua per aquesta serra per enllaçar amb la península del Cap de Creus abans d'enfonsar-se al mar\nBaixo per la pista, però als 10 minuts la deixo per un corriol que davalla cap a un dels conjunts medievals més bonics del país\nNo trigo gaire en retrobar la pista que em condueix a Sant Quirze de Colera (3h40' - 180 m.). Per als qui tenim cert interès en aquests temes, la seva visita justifica plenament la volta que fa el GR 11 per arribar-hi, així com els avorrits quilòmetres per pista i asfalt.\nL'església primitiva es va consagrar al 935, tot i que hi ha constància d'edificacions anteriors. Actualment es troba en restauració. Sense ànim d'estendre'm gaire, en destacaria les restes del claustre...\n...la seva galeria, des de l'interior...\n...les restes de pintures murals a l'absis...\n...o la torre de defensa adjacent, una de les edificacions annexes que es conserven\nAquesta és visitable i permet una bona visió del conjunt\nUn cop visitat i havent aprofitat l'aturada per dinar, torno a la pista; però abans de emprendre de nou la marxa, una ràpida ullada a la germana petita del monestir: l'església de Santa Maria de Colera (s. XII)\nMolt més simple i senzilla, va ser l'església parroquial del terme\nAra sí que dono per finalitzada la visita i torno al GR\nPer desgràcia, un altre tram de pista asfaltada, ara seguint el barranc de la Reguerada\nHi ha més trànsit aquí que a la de Banyuls, el monestir és un important atractiu. Vaig passant sota la Serra de la Balmeta i deixant al fons la carena fronterera\nLa carretera va creuant altres torrents secundaris, el principal queda sempre a la dreta en sentit de la baixada\nDe mica en mica la vall es va obrint...\n...i permet veure a estones els cims de l'Albera, cap al nord-oest\nUns tres quarts d'hora després de sortit de Sant Quirze arribo a la cruïlla amb la carretera que ve de Rabós per la dreta; per aquí hauria aparegut si hagués fet cas a l'amo de Can Salas: més curt, però m'hauria perdut la visita al monestir. Continuo a l'esquerra, amb l'únic canvi de que ara puja una miqueta...\n...però ja no trigo gaire en veure els afores de Vilamaniscle (4h50' - 150 m.)\nNo m'hi aturo gaire temps, el just per agafar una mica d'aigua; però la situació del poble a la falda de la serra permet unes vistes sorprenents; en quant pujo uns metres cap al Castell (una casa fortificada que de "castell" només en té el nom)...\n...m'apareix una bona panoràmica de la plana empordanesa amb el Pirineu oriental al darrere: des de la Serra del Mont (esq) fins al Canigó nevat (dreta) passant pel Bassegoda al centre\nIgualment es pot fer una ullada cap al recorregut de les etapes anteriors, amb els Castellars cap a l'esquerra i el Puig de la Barbota just darrere d'un d'aquests; a la dreta els cims més alts de l'Albera\nAquí ja encaro l'última part de l'etapa; gairebé tot el que queda serà per pista. El GR continua cap al nord-est, amb una suau pujada en direcció al Coll del Quirc, rere el petit turó de l'esquerra, i el Coll de la Serra a la dreta\nArribant al primer coll, al costat queda el barranc de la riera de Vilamaniscle. A l'altra banda del Golf de Roses s'intueix el massís del Montgrí\nArribo al Coll de la Serra (260) en menys de mitja hora. Qui comenci aquesta travessa en sentit contrari, des d'aquí veurà per primer cop els primers "grans" del Pirineu, destacant sobretot el Canigó a la dreta i la zona de Vallter i Costabona més al centre. Al mig, la plana empordanesa\nAquí canvio de vessant, de fet la carena que es travessa (Serra de la Baga d'en Ferran) continua al sud-est i més enllà del Coll de Canyelles divideix en dues meitats (nord i sud) el massís del Cap de Creus. Al davant tinc la Serra de la Balmeta, de la que ja coneixo el Puig Tifell, el més alt al centre\nPer sota s'obre la Valleta, que recorreré en part, i on les suredes han tingut històricament una gran importància econòmica, fins que va començar la plaga dels incendis a partir dels anys 70. Al fons, els cims de les Serres de Rodes i de Verdera cada cop més propers\nAquesta vall separa les dues serres fins al seu inici gairebé sota el Puig del Jordà. Enfront, el Mas de Baix\nAviat trobo la pista que ve d'aquest mas i del Coll de Sant Miquel, per on vaig baixar fa uns anys del Puig d'Esquers, així que aquest tram ja m'és conegut\nMitja hora després del Coll de la Serra, deixo la pista per davallar uns metres cap a Sant Silvestre de Valleta, una altra petita joia menys coneguda\nJa se'n té notícies de l'any 854; cap al 1920 va perdre les seves funcions com a església parroquial de l'antic nucli de la Valleta i va patir un progressiu abandonament\nA finals del segle passat es va impulsar la seva restauració i actualment se celebra un aplec anual a principis de maig\nDes del darrere mateix de l'església hi ha un corriol que puja al nord-est, però vaig despistar-me i vaig anar per la pista, que travessa la riera de la Valleta i als 400 m. em desvio a l'esquerra, deixant el fons de la vall...\n...mentre m'acomiado del seu antic "centre neuràlgic"...\n...i vaig pujant per les faldes del Puig del Llop...\n...per dirigir-me al Coll de Terrols\nLa Valleta ja queda a sota, més avall formarà la riera de Llançà\nPujada suau, sempre per pista...\n...fins arribar al Coll de la Carena de Terrols, gairebé a tocar del massís del Cap de Creus; la Roca de Miralles, a la dreta, és un dels seus últims contraforts, i el Castell Saverdera o Sant Salvador Saverdera (esq), el cim més alt\nDeu minuts més i arribo al Coll de les Portes, per on vaig baixar del Puig Tifell fa un parell d'anys (aquí). Tot i que ja m'és conegut, no puc evitar emocionar-me en veure tan a prop "l'altre mar" després de tretze anys\nEl descens és molt plàcid, em vaig trobant els primers habitants de la zona...\n...però m'hauré d'afanyar per no arribar de nit\nMentrestant intento endevinar el traçat de la pujada de la següent etapa en direcció a Sant Pere de Rodes, que coincideix en el seu primer tram amb el GR 92-0\nEn 40 minuts arribo a la riera de Llançà, continuació de la Valleta\nDe seguida surto a la carretera nacional, el GR 11 se'n va a la dreta per pujar al Coll del Perer. Em quedo a les portes de Llançà, ja que no hi arribo a entrar per anar cap a l'estació\nI en el viatge de tornada només anava buscant una data per terminar d'una vegada aquesta gran aventura\nUbicació: 17753 Espolla, Girona, España


Reunió anual de la Xarxa Espanyola de la Fundació Anna Lindh | Xarxa Europea de Dones Periodistes\nReunió anual de la Xarxa Espanyola de la Fundació Anna Lindh\nXarxa Europea de Dones Periodistes > Europa > Notícies > Reunió anual de la Xarxa Espanyola de la Fundació Anna Lindh\nAssociació de Dones Musulmanes de Catalunya\nPosted by XEDP on 15 de September de 2017 in Actualitat, Europa, Notícies\nEl passat 13 i 14 de setembre va tenir lloc a la Casa Àrab de Madrid la XVIII reunió anual de la Xarxa Espanyola de la Fundació Anna Lindh (REFAL) en la què van assistir una seixantena de persones representants de 54 entitats de l’estat espanyol.\nLa trobada, que es va iniciar amb un recordatori sobre la situació dels drets humans a la Mediterrània, va servir per fer balanç del curs anterior, i en paraules de Josep Ferré, de l’IEMed (Institut Europeu de la Mediterrània que lidera aquesta xarxa), “s’ha reforçat el contingut i la capacitació així com els intercanvis entre entitats”, demanda ja expressada en la reunió anual de 2016. Tot i els avenços cal, però, buscar una certa especialització que sembla “no acaba de funcionar”.\nTambé es va passar revista a les diferents trobades internacionals (Malta, Sousse i Nàpols) realitzades en el si de la Xarxa, i on s’havien treballat temes com dones i immigració, empoderament, tecnologies… i s’està a l’espera de l’edició del document que reculli les reflexions d’aquestes trobades.\nEs renova el comitè executiu\nAl llarg de la trobada es va procedir a l’elecció de part del comitè executiu, format per 6 entitats de les 159 organitzacions que conformen la REFAL, i que s’han de renovar cada tres anys. Així, les entitats escollides van ser: l’Observatori Blanquerna de Barcelona; la Fundació General de la Universitat de València, i l’Associació Azarquiel de Sevilla.\nPosteriorment es va realitzar la jornada de capacitació sobre “La importància de la comunicació i algunes eines imprescindibles”, a càrrec del periodista Xavier Obach Domènech. El “Taller pràctic per a dissenyar campanyes per a la participació ciutadana”, a càrrec del periodista Xosé Ramil. I la Màster Class i taller sobre “La gamificació al servei de la innovació social, a càrrec de l’entitat Factor 5.\nLa trobada va acabar amb una crida a la participació activa de les entitats que conformen la REFAL i al seu intercanvi i coneixement. La Xarxa Internacional de Periodistes amb Visió de Gènere i la Xarxa Europea de Dones Periodistes van participar en aquesta trobada gràcies, també, a la col·laboració de la FOCIR (Federació d’Organitzacions Catalanes Internacionalment Reconegudes).\nÉs una entitat intergovernamental en la qual hi participen els països de la Unió per la Mediterrània (UpM), la Unió Europea i la Lliga dels Estats Àrabs. La seu està ubicada a la ciutat egípcia d’Alexandria, i en l’actualitat està formada per 42 xarxes nacionals de l’espai Euromed i compta amb més de 4000 organitzacions de la societat civil.\nLa Fundació Anna Lindh (FAL) treballa com una xarxa de xarxes, i el seu objectiu principal és apropar les persones de l’espai Euromed per promoure el respecte a la diversitat i el diàleg entre la ciutadania de diferents cultures, orígens i creences. Per això impulsa iniciatives regionals i activitats locals de la societat civil que defensin el respecte per la diversitat, la dignitat dels drets humans, la defensa de la pau, i la democràcia.\nLa FAL porta el nom de la política europeista i socialdemòcrata sueca, Anna Lindh, assassinada durant la campanya per l’adopció de l’euro com a moneda oficial al seu país, l’any 2003.\nL’Estat del Racisme a Catalunya\nComunicat “Les periodistes parem”\nCada 32 hores es violenta a una periodista a Mèxic\nNova campanya en xarxes socials de la Xarxa Internacional de Periodistes amb Visió de Gènere


Lloguer de cotxes Thetford - Llogar un cotxe a Thetford\nLloguer de cotxes Thetford\nLloguer de cotxes a Thetford\nLloguer cotxes en Thetford\nEl lloguer de cotxes a Thetford és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Thetford i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Thetford, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Thetford - Lloguer de cotxes Regne Unit Aeroport\nA Regne Unit, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Thetford, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Thetford, Regne Unit no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Regne Unit de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Thetford o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Regne Unit en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Aberdeen, Belfast, Birmingham, Bournemouth, Bristol, Cardiff, Darlington, Derry, Doncaster, East Midlands, Exeter, Farnborough, Glasgow, Inverness, Leeds, Liverpool, Londres - Gatwick Aeroport, Londres - Heathrow Aeroport, Londres - Luton Aeroport, Londres - Stansted Aeroport, Luton, Manchester, Newcastle Upon Tyne, Newquay, Norwich, Southampton.


Anells de casament o aniversari. Tendència en joieria de casament amb sorra\nAnell de plata amb sorra\nUna nova alternativa per anells de casament, de compromís o aniversari. Un disseny únic i irrepetible que es pot fer amb sorra de la teva lloc especial. Fets amb sensibilitat i respecte per la natura. L'acabat de la sorra variarà segons la sorra amb la que vulguis que ho fem.\nAnell plata, fusta de banús i sorra\nAnell realitzat a partir d'una banda de plata de llei i una peça de fusta de banús. Un cop tallada, la fusta és tractada amb ceres i resines naturals en cambra de buit, el que dóna com a resultat un producte resistent a l'aigua, la brutícia i els cops.Cada anell és una peça única ja que no hi ha una secció de fusta igual a una altra. El seu disseny és...\nBase product Anell de plata amb sorra 123,97 €


La decisió final sobre si s’assoleix el segell, la tardor del 2018\nDimarts, 24 octubre 2017. 10:00. Redacció AnoiaDiari.\nUna delegació anoienca es va desplaçar a Barcelona. El conseller de Presidència, Jordi Turull, i el secretari general de l'Esport, Gerard Figueras, traslladen el seu recolzament.\nIgualada segueix ampliant la llista de suports pel projecte de Ciutat Europea de l'Esport l'any 2019. Ara, el Govern de la Generalitat de Catalunya feia explicít aquest dilluns suport a la candidatura d'Igualada. En una trobada al Palau de la Generalitat, el conseller de la Presidència i portaveu del\nGovern, Jordi Turull, i el secretari general de l'Esport, Gerard Figueras, van manifestar a l'alcalde de la capital de l'Anoia, Marc Castells, i a la regidora d'Esports, Rosa Plassa, el seu recolzament per assolir aquesta fita.\nLa reunió també va comptar amb el director del Consell Català de l'Esport, Antoni Reig, el subdirector general d'Activitats Esportives i Infraestructures, Oriol Marcé, i el representant territorial de l'Esport a Barcelona, Santiago Siquier. Junts es van fotografiar amb una pancarta amb el logotip de la\ncandidatura. El conseller Turull va afirmar que "l'esport fomenta els valors de l'esforç, la disciplina, la superació i el treball en equip" i afegia que "conscients de la importància que té aquest objectiu per Igualada, des del Govern del país li donem el màxim suport".\nAl seu torn Marc Castells, afirmava que per Igualada, "una ciutat que viu intensament l'esport, serà molt important aconseguir aquesta distinció i, per això, des de l'Ajuntament hi estem posant els màxims esforços inversors i d'implicació de la gent". Gerard Figueras, finalment, va apuntar que "aquesta és una aspiració igualadina que compta amb tot el nostre suport; assolir aquesta fita serà també una nova demostració que Catalunya té en l'esport un pilar bàsic per a fomentar un estil de vida saludable i assegurar una societat cohesionada".\nAmb l'objectiu de tenir aquest reconeixement, l'Ajuntament d'Igualada està duent a terme actualment un Pla Integral de Modernització dels Equipaments Esportius Municipals, amb accions destacades com la construcció d'un nou pavelló poliesportiu i un nou aparcament a Les Comes, a banda de la millora de les instal·lacions ja existents al complex, que daten de la dècada dels 80. També s'està construint una pista coberta d'entrenament a l'Estadi Atlètic i un segon frontó reglamentari al Molí Nou, al mateix temps que es continuen desenvolupant els recorreguts de l'Anella Verda, que permeten la pràctica d'activitat física a l'aire lliure al conjunt de la ciutadania. A més, en paral·lel, aquesta tardor s'inicia també la recollida de suports d'entitats, clubs i ciutadania a la candidatura. La tardor de l'any 2018 el comitè avaluador decidirà si, en base als mèrits presentats, Igualada pot gaudir del segell. Més informació relativa a la candidatura accedint al web ciutateuropea2019.esportigualada.cat.\nEs presenta el logotip de la candidatura igualadina a Ciutat Europea de l'Esport\nIgualada aposta per esdevenir Ciutat Europea de l’Esport l’any 2019\n25 d'octubre 2017.22:57h\nsi castells s!!!!!!, tal com deies\n”catalunya nou estat de europa”\n(ni hauria que no sortirien de casa per vergonya.)