“L'intercanvi comercial progressa, va pel bon camí”\n“L'intercanvi comercial progressa amb regularitat, va pel bon camí”\nL’ambaixadora fa una anàlisi optimista de les relacions econòmiques bilaterals en el\nseu comiat del país i saluda aspectes com ara el terreny recuperat per la llengua\nGinette de Matha s’acomiada d’Andorra, on ha estat al capdavant de la legació diplomàtica durant els últims dos anys. Abans d’emprendre viatge al nou destí, fa balanç del seu mandat.\nCom s’ha produït el relleu a l’ambaixada, a petició pròpia o tocava per termini?\nBé, ja sabeu com és la vida diplomàtica, que s’ha de canviar de lloc molt sovint, i jo sóc diplomàtica de carrera. Un destí arriba a la fi i un altre m’espera. És simplement la vida diplomàtica normal.\nVostè va demanar el canvi?\nHa estat una interacció amb el Quai d’Orsay. Jo estic bé aquí, però és la vida diplomàtica\nCamins... relaxat... Estàs confós. No es perquè els ibèrics tenen una aversió per el seus països que els país que s'estimen son orgullós de si mateixos. L'orgull es altra cosa, es estimar-se si mateix de manera exagerada degut molt sovint a un sentiment d'impotència. Et deixo reflexionar sobre el teu entorn de vida.\n#1 Camins ???\nVa pel bon camí ?????. El Martí ha tallat els camins d'accessos a la multinacional francesa Leclerc al Punt de Trobada, i diu que van pel bon camí ?????. Un titular molt ben trovat. On ha quedat l'orgull patriòtic francés, madame Ginette ?????.


Fenologia i Meteorologia a l'Alta Segarra: Dades 16 de juliol de 2012\nUna jornada més el temps ha tornat a ser estable a tot el país, malgrat que a primera hora del matí hi havia força bancs de núvols baixos a l'est del país que fins i tot deixaven algun plugim feble prop de la costa. A partir de mig matí i migdia s'han trencat els núvols, deixant pas a una tarda majoritàriament assolellada a tot el país. Per demà i els propers dies continuarà l'estabilitat, tot i que amb alguns núvols baixos matinals i amb pujada de temperatures fins dijous, per baixar una mica de cara al cap de setmana (fet que encara no està gaire clar a dia d'avui) i amb alguns possibles ruixats.\nPel que fa a les temperatures d'avui, les màximes han pujat respecte a les d'ahir i s'han situat entre els 26 i 29ºC, mentre que les mínimes s'han mantingut constants o bé han pujat lleugerament i amb valors compresos entre els 11 i 17ºC, amb vent fluix variable tot el dia.\nPublicat per Josep Raich Duarri a 21:44


Carla Fajardo guanya el 44è Premi de Poesia Martí Dot\nEl lliurament del premi va tenir lloc la sala dels Àustries del Palau Falguera de Sant Feliu de Llobregat en el marc de la VIII Setmana de la Poesia\nCarla Fajardo, de 29 anys i periodista al diari Ara, ha estat la guanyadora de la 44a edició del Premi de Poesia Martí Dot amb el poemari 'Limítrofes'. El lliurament del premi va tenir lloc la sala dels Àustries del Palau Falguera de Sant Feliu de Llobregat en el marc de la VIII Setmana de la Poesia que se celebra a la ciutat del 21 de març a l'1 d'abril. La jove poetessa aconsegueix amb aquest premi la publicació de la seva obra a la col·lecció de poesia de Viena Edicions, una dotació econòmica de 1.500 euros i la participació en un mínim de dos recitals poètics organitzats per l'Ajuntament durant l'any 2019.\nEn el decurs de l'acte, organitzat per l'Ajuntament de Sant Feliu, la guanyadora va recitar alguns versos del seu poemari i David Castillo, president del jurat del premi, va fer una valoració de l'edició d'aquest any. També es va realitzar un reconeixement al periodista i escriptor Josep Faura per la seva participació com a membre del jurat del Premi Martí Dot durant tres dècades.\nPer acabar, alumnes del Col·legi Mare de Déu de la Mercè van fer una lectura de poemes inclosos en l'exposició Poemes i Roses que es pot veure en 8 plafons ubicats a diferents carrers de la ciutat. Aquest és el tercer any que es fa el projecte que uneix poemes i roses, en què s'han treballat 24 poemes amb els alumnes de 3r d'ESO del Col·legi Mare de Déu de la Mercè conjuntament amb els Amics de les Roses i l'Arxiu Comarcal del Baix Llobregat.\nLa segona millor participació\nEn aquesta edició es van presentar 18 poemaris, convertint-se així en la segona millor participació de la història del certamen. Els treballs han estat escrits per 10 poetes i 9 poetesses, ja que un dels poemaris ha estat signat per dos autors. La mitjana d'edat dels participants és de 27 anys.\nPel que fa a la procedència, la majoria d'autors són d'arreu dels Països Catalans: 10 de Catalunya (9 de Barcelona i un de Tarragona), 4 de les Illes Balears i 3 de la Comunitat Valenciana. Enguany, però, també s'ha presentat un poemari de Portugal. Cal destacar que per segon any consecutiu hi ha representació local amb un participant de Sant Feliu de Llobregat. Una altra de les peculiaritats d'enguany és que s'han presentat dos poemaris il·lustrats.\nRedacció / Fotos: Aj. Sant Feliu de Llobregat-Carla Fajardo


Centenari Renata Tebaldi - Premsa Comarcal \nCentenari Renata Tebaldi\n3.jun.2022 09:00 h\nL'1 de febrer es va commemorar el centenari del naixement de la soprano italiana Renata Tebaldi, una de les veus més importants del segle XX i en correspondència de la història de la lírica. Tebaldi va ser la Regina del Liceu dels anys 50. La història del teatre de La Rambla no es podria entendre sense La Tebaldi.\nRemuntem-nos als anys cinquanta al Liceu, en aquell moment hi havia una soprano que era la veu més aclamada del teatre, la preferida dels Liceistes, Maria Caniglia, sens dubte una altra gran veu del segle XX. La temporada 1953/54 el Liceu va decidir obrir la temporada amb La traviata de Verdi que commemorava el seu centenari des de la seva estrena a Venècia el sis de març de 1853. Per fer el rol de Violetta, que la Caniglia no cantava, van decidir portar una jove soprano que ja havia tingut rellevants èxits a la Scala de Milà i altres teatres italians. Després de la primera funció, el quatre de novembre de 1953, ja va néixer el Tebaldisme del Liceu, l'èxit va ser tan apoteòsic que Maria Caniglia que cantava el següent títol, la Gioconda de Ponchielli, va decidir cancel·lar la darrera funció. El teatre va improvisar una quarta funció de Tosca amb Tebaldi.\nLa temporada següent va tornar Tebaldi per oferir al Liceu dos dels seus rols més emblemàtics, Leonora de La forza del destino de Verdi i Mimí de La Bohème de Puccini. Un cop més l'èxit va ser apoteòsic. El Liceu necessitava la Tebaldi, el públic tenia una diva indiscutible. La següent temporada no va poder venir, el seu debut al Metropolitan de Nova York no va permetre tenir-la al Liceu. Es convertirà la soprano més important del MET durant catorze temporades consecutives.\nTornarà la temporada 1956/57 amb Aida i Tosca. Aida és un rol associat amb Tebaldi. Va ser el gran director Arturo Toscanini qui li va recomanar que l'afegís al seu repertori i qui la va ajudar a estudiar-lo. L'any 1957 va ser molt dur per La Tebaldi, la mort de la mare el mes de novembre la va deixar molt tocada fins al punt que es va plantejar deixar de cantar. Va cancel·lar tots els compromisos dels següents mesos. Per fortuna de tots va decidir seguir la carrera uns mesos més tard.\nLa seva primera Madama Butterfly\nEl vint-i-tres de gener de 1958 Renata Tebaldi tornava a cantar dalt un escenari i havia decidit fer-ho al seu Liceu, amb el debut mundial de Madama Butterfly. Aquestes funcions seran recordades com un dels moments més destacats de la història del liceu. Aquella mateixa temporada Tebaldi oferia dues altres òperes, la Bohème de Puccini i Adriana Lecouvreur de Cilea, una de les seves més grans creacions. La darrera temporada que Tebaldi cantava al Liceu va ser la 1959/60. Es va acomiadar amb tres grans rols puccinians, Mimí de La Bohème, Manon Lescaut i Tosca. Durant les funcions de Bohème un prometedor infant cantava dues frases, el seu nom tots el coneixen, Josep Carreras.\nLa Tebaldi ha deixat un record inesborrable a la història del Liceu que encara perdura ben viu. És feina nostra continuar-la escoltant, una veu que arriba a l'ànima, la voce d'angelo que de forma tan apropiada va batejar Arturo Toscanini.


Els museus celebraran les activitats presencials del Dia Internacional dels Museus al novembre – RiberaTV\nSegons la recomanació del Consell Internacional dels Museus\nL’Ajuntament de València farà coincidir les activitats presencials del Dia Internacional dels Museus amb la Nit dels Museus, tal como ha informat hui la regidora de Patrimoni i Recursos Culturals, Glòria Tello. “Seguim la recomanació del Consell Internacional dels Museus, amb seu a París, que ha recomanat celebrar les activitats presencials previstes per al Dia dels Museus entre els dies 14 i 16 de novembre, coincidint amb la Nit Internacional dels Museus i del 74 aniversari de l’organització”, ha dit la regidora Tello.\nI és que hui els museus de tot el món celebren el seu dia gran, la commemoració instaurada en 1977 per reafirmar la germanor entre la societat i el museu. “D’habitual este cap de setmana haguera estat ple d’actes en tots els centres, anticipant l’esdeveniment i traslladant la festa al carrer per convertir València en l’escenari on consagrar l’anual compromís amb la cultura”, ha explicat Tello.\n“Amb tot, els museus de la ciutat de València continuaran la seua activitat en internet, un mitjà de comunicació habitual per a ells, en el qual, durant estos mesos de confinament, s’han volcat encara més si cap per tal de contribuir a fer més suportables els dies de tancament a què ens hem vist sotmesos amb la companyia de l’art, el patrimoni i la cultura”, ha recordat la regidora.\nEls museus celebraran les activitats presencials del Dia Internacional dels Museus al novembre added by Ribera Televisió on 18 maig, 2020


Joaquim Verdaguer i Caballé: La Festa Major de l’antic poble de Sant Pere al segle XIX\nLa Festa Major de l’antic poble de Sant Pere al segle XIX\nDes de temps llunyans se celebrava el dia del patró del poble, per Sant Pere, però com que la seva celebració s'esqueia en època de segada, temps no gaire adient per deixar aquesta tasca, s'acordà celebrar-la per Sant Valentí, les relíquies del qual es veneraven a la parròquia. Però com que la diada coincidia algunes vegades per la quaresma, es va traslladar la festa al tercer diumenge de maig.\nEl poble de Sant Pere 1985 / Fons Ragon-AMAT\nEl cronista Baltasar Ragón ens fa una ressenya de com es desenvolupaven les festes major en el segle XIX: «... a l'arribar la Festa Major totes les grans festes religioses eren organitzades per la Confraria; però en una Consueta començat l'any 1827, en que el reverend Joan Saboya a l'esmentar totes les solemnitats, es remarca el canvi de la Festa Major del dia de Sant Pere al dia de Sant Valentí i es diu que s'havia proposat tornar a celebrar les festes religioses en la diada de Sant Pere i no va poder-ho aconseguir, perquè els feligresos deixaven d'assistir-hi.\nL'era de Sant Pere / Baltasar Ragon-AMAT\nCada any els administradors de la Confraria de Sant Valentí es cuidaven d'organitzar la festa en el dia del seu Sant Patró i es buscaven el predicador; tots els actes revestien una gran solemnitat i a la processó presidida per la imatge del sant, hi anaven la majoria dels homes del poble, tots els de les masies del voltant i l'Ajuntament en ple, i finalment el típic ball de plaça tenia lloc a l'era dels lladoners que hi havia a la Plaça de l'Eglésia.\nQuan la festa del Sant patró s'esquèia ésser el dissabte, l'ofici de difunts es celebrava l'endemà passat.\nMés endavant el jovent va anar-se constituint en empreses i organitzava els balls, arribant a aixecar un envelat a la mateixa era, que segons els cabals es feis més o menys lluit. Es va creure, però, que no era pas prou prudent celebrar balls dins el temps de Quaresma, i com que la diada alguns anys s'hi ensopegava, el reverend Joaquim Salas va proposar a l'Ajuntament traslladar la festa Major al tercer diumenge de maig i així va acordar-ho la corporació presidida per l'alcalde Josep Vila el dia 31 de desembre de l'any 1865.\nNo per això es deixaren de celebrar, en el dia del Sant les funcions religioses i la corresponent processó amb assistència de l'Ajuntament i corrent les despeses a càrrec de la Confraria.\nEl poble de Sant Pere 1880 / AHCT\nA l'entrar de Rector el reverend Jaume Bosch una pedragada darrera l'altre, els anys 1884-85-86, va deixar les vinyes sense raim al cep, i com sigui que la festa major, com la majoria de les festes, es celebraven amb més o menys pompa segons la recapta de la collita anterior, que es feia per les cases del poble, aquells tres desgraciats anys la festa va decaure considerablement. L'orquestra costava llavors 50 pessetes i ni així pogueren fer una Festa Major lluida.\nL'any 1887 va entrar de Rector Mossen Magí Barrera, qui volia tornar a fer reinéixer aquelles festes, però aleshores va ésser l'Ajuntament el que va retirar la subvenció que donava i el Rector, per tal que els feligresos no l'abandonessin, pagava les despeses de les festes del seu passament i extrèia, amb consentiment de la Junta d'Obra, alguns cabals de la caixa i fins una veina, Na Maria Boada de Lladó, va oferir-se, durant alguns anys, per rentar i planxar de franc el mantell i les tovalles de l'altar major, ajudant, junt amb alguns altres particulars, la bona voluntat de Mossen Magí per tal de passar aquella crisi.\nCarrer de Sant Marià, actual plaça del Comú / Dibuix Mateu Avellaneda\nL'any 1888 el "mildiu" va destruir tota la collita i Mossen Magí va arribar-se a pensar que el poble perdia la fé. L'Ajuntament va donar-li 130 pessetes, a condició que s'havien de repartir entre la Festa Major i Corpus, amb tot i haver-n'hi promés 155. Algun any va fer-se la processó de les dues festivitats sense orquestra.\nL'any 1889, no va nar-hi l'Ajuntament, ni per Corpus varen portar-se ventalls, encara que el poble corresponia, perquè el senyor Rector es feia guanyar la voluntat.\nEl dia 4 de març de 1894 l'Ajuntament acordà enviar una instància al Bisbe firmada pels regidors i majors contribuents, a fi de que la Festa Major fos traslladada a la segona Pasqua.\nFins a l'any 1896 que encara era Rector Mossen Magí les festes varen celebrar-se amb més o menys espledor, encara que l'Ajuntament va retirar del tot la subvenció i els pagesos no donaven res de llurs collites.\nAquell any per la processó de Corpus va estrenar-se un penó i des de llavors va anar en augment cada any i van resultar les festes més interessants de l'any.\nCom que la Festa Major solsament tenia un dia festiu i molts santperencs treballaven a Terrassa, els era dificil celebrar-la amb tota solemnitat, havent d'anar a treballar a l'endemà, encara que alguns demanaven per fer festa, si bé a molts els ho negaven...».\nEscut del poble de Sant Pere\nRAGÓN, Baltasar. Les festes majors de Sant Pere. El Dia, 3 juny 1927\nRAGON, Baltasar. El poble de Sant Pere. La Festa Major de Sant Pere. Impremta Morral. Terrassa 1930\nPublicat per Joaquim Verdaguer el 6/20/2015 12:20:00 p. m.\nTonino 12 de juliol de 2015 a les 16:51\nHola, et felicito per aquest recull d`informació tan interessant. Soc un veï del Carrer Rectoria, i no aconsegueixo fotos antigues del carrer... o alguna on es veu molt malament. Jo visc al número 20 1er, si tens a ma una fotografia on es vegi aquest tram de carrer em faria molta il.lusió tenirla, sino no passa res! Em conformo amb la resta del blog, Moltes gràcies!!


Belleville és el nom d'un animat barri de París en el qual es troba l'estudi dels dissenyadors Ronan i Erwan Bouroullec. Les referències visuals de la Belleville Chair poden trobar-se en els mobles clàssics dels restaurants francesos i en l'alegre ambient d'aquest racó parisenc. La familiar forma de la cadira -fins i tot en un context contemporani- podria donar-se per descomptat al principi, però també ens porta una sensació de misteri i perplexitat ja que el material, l'estructura i la fabricació de la cadira solament poden veure's quan s'observen amb deteniment.\nLa Belleville Chair és una cadira de plàstic tècnicament sofisticada que consta de dos components: un bastidor estructural i una carcassa de seient. Traçant les línies cal·ligràfiques de les potes i el respatller, el fi bastidor negre serveix de suport a una fina estructura que es transforma d'una ampla superfície de seient en un estret respatller. Aquest tipus d'estructura obre noves perspectives per a la materialitat de la cadira, ja que la superfície de la carcassa de seient és la característica que defineix la identitat de la Belleville Chair: disponible en polipropilè de colors, xapa de fusta modelada o amb una funda de cuir o tela, la percepció de la Belleville Chair es transforma d'una cadira de plàstic en una cadira de fusta i en una cadira tapissada: i fins i tot en una butaca amb braços inclinats cap a davant. A joc amb les taules Belleville Tables, la cadira Belleville Chair i la butaca Belleville Armchair formen un grup unificat encara que divers: una família híbrida de mobles les formes dels quals i materials es coordinen harmoniosament. Així, les cadires i taules, en menor o major nombre, poden combinar-se atractivament en locals de restaurants o en modernes galeries i llars amb estil.\nLes cadires Belleville Chair i Armchair amb carcassa de plàstic també són adequades per al seu ús en exteriors.\nRonan and Erwan Bouroullec, nascuts en 1971 i 1976, respectivament, en Quimpe (França), van estudiar en la École Nationale des Arts Décoratifs de Paris i en la École des Beaux-Arts de Cergy-Pontoise. Ronan va començar a treballar en solitari immediatament després de completar la seva formació i el seu germà li ajudava mentre finalitzava els seus estudis.\nDes de 1999 els dos germans treballen com a socis al seu estudi de París. La seva obra comprèn des de petits objectes quotidians fins a grans projectes arquitectònics. A més de dissenyar mobles domèstics i d'oficina, gerros, vaixelles de porcellana, joies i accessoris per a la llar, el principal objectiu del seu treball és l'organització de l'espai interior.\nEn aquest context van crear un dels seus dissenys menys convencionals: «Algue» (2004). La col·laboració entre Vitra i els germans Bouroullec va començar amb el sistema de mobiliari d'oficina «Joyn», desenvolupat entre 2000 i 2002, que no ha deixat d'evolucionar i perfeccionar-se des de llavors. Juntament amb Jasper Morrison, Hella Jongerius i Antonio Citterio, Ronan i Erwan Bouroullec han realitzat importants contribucions a la Vitra Home Collection, en constant creixement.\nSeient, base i bastidor: poliamida modelada per injecció. Apilable fins a 6 cadires.\nCadira UMA Gris\n259.00€ 431.85€ - 40%


Gestió del dolor: els remeis medicinals reemplacen les píndoles | CAT.Lamareschale.org\nGestió del dolor: els remeis medicinals reemplacen les píndoles\nDeixi de prendre píndoles: Aprendre com pot alleujar el dolor amb l'alleujament del dolor alternativa\nPegar-se en un pegat una vegada que calmava cada malaltia.\nAra tenim una versió adulta dels adhesius panacea: pegats.\nNicotina i pegats anticonceptius han existit durant anys, però els metges estan utilitzant cada vegada més els tractaments enganxoses per altres problemes de salut, incloent el trastorn per dèficit d'atenció, pèrdua de pes, i batecs irregulars del cor.\nPer què el canvi?\n"Els pegats són una alternativa atractiva a les pastilles perquè el medicament s'elimina a través del seu cos de manera diferent", diu Kay Johnson, MD, professor associat de medicina interna a la Universitat de Cincinnati.\nLa droga en un pegat s'absorbeix directament al torrent sanguini, mentre que les píndoles viatgen a través del seu sistema digestiu, on poden causar efectes secundaris tòxics com el sagnat.\nAixí que si vostè té un estómac sensible o preocupar que el seu farmaciola podria assemblar-se a Courtney Love de, preguntar sobre el tractament d'aquestes condicions amb pegats receptats.\nLa malaltia de moviment Pegat amb Transderm Scop Com funciona? Els deu centaus de mida pals de pegat darrere de l'orella i de manera constant allibera escopolamina, una droga que calma les fibres nervioses de l'oïda interna que causa la sensació de nàusees, diu Connie Warren, MD, un metge de família en Marysville, Ohio.\nEls viatgers Queasy van reportar 75 per cent menys de mareig quan s'utilitza el Transderm Scop.\nEls metges també recepten el pegat abans de la cirurgia per prevenir possibles efectes secundaris de l'anestèsia i analgèsics com nàusees i vòmits.\nLa depressió Pegat amb Emsam Com funciona? La selegilina, un inhibidor de la monoaminooxidasa (IMAO), eleva els nivells de l'estat d'ànim d'impulsar els productes químics cerebrals de serotonina i la dopamina.\nEn forma de píndola, selegilina i altres inhibidors de la MAO poden causar accidents cerebrovasculars o els pics de pressió de sang perillosos quan es pren amb certs aliments, com el formatge i vins edat.\nPerò aquest risc desapareix amb la Emsam de dosi baixa, ja que no passa pel contingut del seu ventre, diu Alexander Bodkin, MD, un psiquiatre de l'Escola de Medicina de Harvard.\nEl dolor de genoll, mal d'esquena, síndrome del túnel carpià Pegat amb Lidoderm Com funciona? Cada vegada que situï aquest pegat, l'anestèsic lidocaïna alleuja el dolor.\nDissenyat originalment per tractar el dolor de la serpeta, Lidoderm s'ha demostrat per alleujar altres molèsties tan bé com els analgèsics receptats.\nLidoderm pot apuntar a àrees específiques per oferir el tractament més potent, sense la possibilitat d'úlceres o vessaments cerebrals associats amb les píndoles com Celebrex i Vioxx, diu Alan Kivitz, MD, de la Altoona Artritis i Osteoporosi Center.\n5 senzills passos que podeu fer abans de Kickstart per a un estil de vida saludable\nPòlips de còlon\nAquesta mare diu que la pressió a la lactància materna es va dirigir a la mort de la seva infància\nRestrenyiment i impotència\nEl govern acaba descollir no prohibir aquest pesticida tòxic associat a dany cerebral en nens\nPer què hauria de tornar a pensar en el seu lubricant si està intentant quedar embarassada\nPer què el sexe va aconseguir que el meu assegurança mèdica només anés a pujar?\nAvortament (Terminació de lembaràs)


Fruites Higueras: EL KIWI : ESCOLLIR LA FREQÜÈNCIA D’ONA\nEL KIWI : ESCOLLIR LA FREQÜÈNCIA D’ONA\nA qui convé menjar Kiwi:\n1-Als qui es refreden amb assiduïtat, així com als qui pateixen conjuntivitis de repetició, ja que és una gran font de vitamina C cal repartir-la al llarg del dia, i resulta més eficaç si en prenem una peça a cada menjada que no pas dos de cop.\n2-Als qui tenen colesterol, el 3g de fibra que contenen 100g de kiwis els seran de gran eficàcia per netejar les artèries de greixos.\n3-Als hipertensos, per la bona quantitat de potassi que té és recomanable incloure’l en la seva alimentació.\n4-Per millorar l’alegria de viure, la seva riquesa en àcid fòlic fa que contribueixi de manera especial al funcionament del sistema nerviós, sobretot en la part que té a veure amb la formació de neurotransmissors cerebrals lligats a l’ànim.\n5-A tots aquells que prenen analgèsics, anticonceptius i alcohol amb assiduïtat, ja que han de reforçar la seva alimentació amb vegetals que els aportin àcid fòlic, com el kiwi, els espinacs, la col...


La Gran Festa de la Calçotada de Valls, celebrada el passat diumenge a la capital de l’Alt Camp,inaugura cada any la temporada oficial de calçots. De la festa, l’ingredient estrella i les seves aplicacions a la cuina n’hem parlat avui al programa Matins en Xarxa d’en Marc Lobatoamb Rafael Castells, coordinador de l’acte, i Jordi Blanc, president de la IGP Calçot de Valls.\nAquesta ceba tendra, blanca i dolça cada dia té més fans que la gaudeixen rostida a la brasa —i acompanyada del seu inseparable romesco— o en altres elaboracions. La tempura de calçots triomfa a les taules de molts restaurants barcelonins. Si l’arrebossat està ben fet, és una bona manera de menjar-ne també. Però encara n’hi ha de millors, com l’amanida de calçots amb escarola, bonítol en escabetx i coca d’espelta i kamut que serveixen al restaurant El Filete Ruso de la ciutat. La vaig assaborir fa pocs dies aprofitant que em van convidar a tastar el menú estacional d’hivern de l’establiment, seguidor dels preceptes de la filosofia slow food o Km0. Això vol dir que tots els plats estan elaborats amb ingredients frescos, de temporada, ecològics i de proximitat. I els calçots estan al seu punt òptim.\nTambé és temporada de caça del porc senglar. I temps de carxofes. Dos ingredients que es troben al plat estrella del menú estacional, l’hamburguesa de porc senglar, ou ferrat, formatge de pastor, xips de carxofa i compota de poma. La primera hamburguesa de caça de la història del restaurant és una proposta contundent, per posar el cos a to quan el fred apreta. Tres plats més entrar en calor: el glop de sopa o crema de ceba —que se’m va fer curt, una deliciosa hamburguesa d’entrecot amb salsa de trompetes de la mort i ou escumat i la puça de xocolata, que no és petita ni estacional, però sí un pecat venial —també per als celíacs—.


De Casa Nostra: agosto 2010\nPebrot vermell i verd cru\nEsmicoleu el bacallà dessalat i ratlleu mig tomàquet per sobre (o talleu-lo a dauets).\nTalleu a daus petits el pebrot vermell i el verd, així com la ceba.\nPosem els dauets per sobre el bacallà esqueixat i ho barrejem bé.\nAfegim les olives negres i un bon raig d’oli d’oliva.\nI ja està llest!\nDesprés d’elaborar l’esqueixada se l’han pogut endur cap a casa i ens la cruspirem per sopar! Els nens han gaudit d’allò més i han après un bon grapat de coses sobre els aliments que mengem cada dia!\nAmb aquest curs l'alumne podrà preparar al mateix temps la convocatòria d'oposició del cos de mossos d´esquadra, amb les de policia local dels ajuntaments de Catalunya que aquest interessat i havent d'acordar sempre amb els seus preparadors, el nombre de convocatòries que podrà preparar en un mateix any i la seva planificació.\nConèixer l'estructura de la Constitució Espanyola, així com els drets i deures dels ciutadans. Conèixer les diferents Administracions Públiques incloses en l'Administració general de l'estat. Estudiar el govern, la seva composició, òrgans i competències. Conèixer l'ordenament jurídic de l'Estat. Saber les competències de la Generalitat. Conèixer la Història de Catalunya i el seu art. Aprendre el marc geogràfic de l'àmbit soci lingüístic. Estudiar les funcions de la policia i seguretat vial. Conèixer les funcions com policia judicial. Conèixer el funcionament en matèria de seguretat. Saber el codi deontològic pel qual haurà de regir els seus actes.\nRequisits a complir per L'alumne, segons ultima convocatòria per a poder presentar-se a policia local (En la data d'inscripció oficial):\n- Ser espanyol.\n- Tenir més de 18 anys i no arribar a tenir els 35 anys (variable segons l’ajuntament).\n- No patir malaltia o defecte físic que impedeixi l'execució de les seves funcions.\n- No estar inhabilitat penalment per a l'exercici de la Funció Pública.\n- Estar en possessió del títol de graduat escolar, FP1 o equivalent.\n- Estar en possessió dels permisos de conduir A2, B i BTP.\n- Tenir una alçària mínima de 1,70 m. els homes i 1,60 m. les dones.\n- No haver estat separat mitjançant expedient disciplinari de l'Administració Pública.\n- Signar un compromís per a dur armes.\n- Acreditar el nivell B de Català.\nEtiquetas: estudis i universitats\nDes que l'home (i la dona) fou obligat a deixar el paradís, i per tant, es veié en la necessitat d'aconseguir els aliments mitjançant el conreu de la terra, va trobar en els animals, que, amb el temps, molts d'ells esdevingueren domèstics, un puntal molt valuós, tant pel que fa a l'ajut en les tasques agrícoles, com per a l'obtenció directa de nodriments i altres productes de diversa utilitat.\nLògicament, aquesta antiquíssima i estreta relació home-bèstia, hauria de condicionar uns comportaments i unes formes de pensar, que es reflecteixen en els que s'esmenten a continuació.\n"Alguna cosa és" —digué en veure un ós el llebrer.\nA animal donat, no li posis pèros.\nA bèstia grossa, morral gros.\nA bou vell, esquella nova.\nA burra que criï, no li diguis arri.\nA burro vell, albarda nova.\nA ca gros no cal dir-li quisso.\nA casa de l’hortolà, sempre és més gras el marrà.\nA casa de llebrers, no hi busquis engrunes.\nA Catalunya i a Castella, el cavall porta la sella.\nA cavall corredor, cabestre curt.\nA cavall donat, no li miris el dentat.\nA cavall que vola, no li cal esperó ni fuetada.\nUn casteller és una persona que forma part d'una colla castellera on intervenen desenes o centenars de persones amb l'objectiu d'aixecar diferents construccions humanes, sense cap ajuda mecànica, de diversa complexitat i que han arribat a tenir fins a deu pisos d'alçada. El fet casteller té més de doscents anys d'història, trobem referències ja al segle XVIII, i es va desenvolupar inicialment al Camp de Tarragona pujant posteriorment cap al Penedès, i s'ha estès durant el segle XX per tot Catalunya, especialment a partir dels anys 80.\nHom suposa l'origen dels castells, tal com s'entenen avui dia, en l'antic Ball dels Valencians, un dels que es realitzava en l'entorn de les processons religioses. Aquests balls finalitzaven amb una figura constituida per l'aixecament d'una construcció humana, que amb el temps va anar agafant importància i alçada, fins a independitzar-se del ball. Al segle XV ja es feien les moixigangues, balls també amb construccions humanes, de les quals és reminiscència la Muixeranga d'Algemesí. Al segle XVIII la seva popularitat s'estengué fins al sud de Catalunya on eren practicades al Camp de Tarragona i comarques dels voltants, on les colles participaven en les festivitats de les viles. Fuente: Viquipedia.\n80-100 cargols bullits\n1 tassa de vinagreta\nPer fer l'allioli, poseu els cargols en una planxa, saleu-los de manera abundant,\nposeu-hi una mica de pebre vermell per sobre, mulleu-los amb el conyac, flamegeu-los i deixeu-los coure durant 3 minuts.\nPer fer la picada, piqueu l'all i el julivert, poseu-los en un bol amb l'oli d'oliva i remeneu-ho bé.\nI ja per acabar, emplateu els cargols, amaniu-los amb la picada d'all i julivert i amb la vinagreta, i serviu-los amb un bol d'allioli al costat.\n10 grams de midó\n1.Per començar, s'ha de fer bullir la llet, juntament amb la pell de llimona i la canyella. Tot seguit, la deixarem refredar i la colarem.\n2.A banda, separem els rovells de les clares. Dins d'una cassola, barregem els rovells amb el sucre, i ho remenem bé, fins que quedi ben espès i d'un color més clar.\n3.Dins d'un got, hi posem el midó i el diluim amb una mica de llet, tot afegint-lo als rovells barrejats amb sucre. Un cop fet això ho posem tot junt amb la llet i ho portem a ebullició, a foc molt suau i sense parar de remenar. Heu de vigilar que no bulli del tot, perquè sinó els ous es tallarien.\n4.Un cop fet això, ja ho podrem posar en cassoletes o recipients individuals, ho deixem refredar, i au! llest per menjar (recomanació: si no teniu pala, per fer el sucre cremat com a decoració, sempre hi podeu espolvorejar una mica de canyella per sobre, que també queda la mar de bo)\nEl Futbol Club Barcelona, popularment conegut com a Barça, és una entitat esportiva de Barcelona (Catalunya) fundada el 29 de novembre de 1899 per un grup de joves futbolistes suïssos, britànics i catalans encapçalats per Hans Gamper. A diferència de la majoria de clubs esportius professionals a tot el món,[cal citació] el Barça no és una societat anònima, és a dir, que la propietat del club recau en els seus 176.000 socis, fet que el converteix en el segon club de futbol amb més socis del món,després del Benfica i seguit pel Bayern de Munich. Segons el rànquing històric de la IFFHS (Federació Internacional d'Història i Estadística del Futbol), és el millor club del món des de 1991, data en què aquest organisme començà a recollir estadístiques.\nL'equip de futbol va ser uns dels fundadors de la Lliga espanyola de futbol el 1928 i des d'aleshores és un dels 3 equips que sempre ha jugat a la Primera Divisió. Actualment és un dels equips amb més trofeus del món, destacant entre altres: 20 Campionats de Lliga espanyola, 25 Copes del Rei, 9 Supercopes d'Espanya, 3 Copes d'Europa, 3 Supercopes d'Europa, 4 Recopes d'Europa, 3 Copes de Fires i 1 Mundial de Clubs. El Barça és l'únic equip d'Europa que ha disputat sempre, des del 1955, alguna de les quatre competicions europees, l'únic club de la Lliga espanyola que ha aconseguit el triplet (Copa, Lliga i Lliga de Campions en un mateix any) la temporada 2008-2009 i el primer i únic equip de la història que ha assolit en un mateix any (2009) els 6 títols més importants (tres internacionals i tres estatals).\nUn fet que el fa únic al món és el de disposar, a banda del futbol, de quatre seccions professionals més, totes en l'elit de les competicions esportives europees de clubs, en les disciplines del bàsquet, handbol, hoquei patins i futbol sala. Entre les cinc seccions professionals esmentades, el FC Barcelona suma més de 305 títols oficials nacionals i més de 100 títols oficials internacionals, incloent un total de 31 Copes de Europa, 76 Lligues i 81 Copes del Rei, tot sumant més de 412 títols oficials professionals.\nA més de les cinc seccions professionals, el club també té 9 seccions amateurs en d'altres disciplines esportives: hoquei herba, atletisme, patinatge artístic, hoquei gel, beisbol, voleibol, voleibol (femení), rugbi i bàsquet amb cadira de rodes.\nL'equip filial de l'equip de futbol és el Barcelona Atlètic i alhora compta amb diversos equips amateurs a les categories juvenils, així com equips de formació en diverses categories i en la majoria de les especialitats esportives, per tal de nodrir els primers equips amb el major nombre de jugadors del planter.\nUna altra de les característiques singulars que fan que el Barça sigui considerat per molts dels seus seguidors "més que un club" és el seu paper d'ambaixador i defensor de la cultura i la llengua catalanes i les actuals tasques de solidaritat i d'ajuda social a infants desfavorits realitzades arreu del món. Tot plegat coordinat i realitzat mitjançant la Fundació del Futbol Club Barcelona, òrgan que des del 2006 rep el 0,7% dels ingressos ordinaris del club per tal d'impulsar els programes i projectes socials.\nL'estadi on juga els partits com a local és el Camp Nou, amb una capacitat per 98.772 espectadors. Els seus seguidors són coneguts com a culers i el número de penyes repartides per tot el món era el 2009 de 1.888.Tot plegat fa que sigui l'entitat esportiva més important de Catalunya i una de les més importants del món pel que fa a projecció i massa social.\nEtiquetas: barça i sports\nEls gegants són un elements festiu molt popular i que podem trobar en les festes i celebracions de molts països. El tret que els caracteritza és la seva alçada, que fa que es passegin pels carrers amb majestuositat i despertin en la gent diversos sentiments: respecte, por, alegria, curiositat… Al mateix temps el que els fa més popular i estimats és el fet que no hi hagi pràcticament dos gegants iguals; cada poble o cada barri té el seus propis gegants. Els seu origen és incert i té tradició en diversos països europeus. A Catalunya apareix documentat al segle XIV en relació amb la processó de corpus de Barcelona, i sembla que de bon principi era representat per un home disfressat i enfilat en xanques. Fins el segle XVI no apareix la geganta, que completa la parella que actualment coneixem: el gegant i la geganta. Els gegants Com ja hem dit, l'element essencial d'aquest àmbit són els gegants, a l'entorn dels quals es mouen els geganters. Ja hem comentat que el gegants són patrimoni tradicional i senyal d'identitat del nostre país. Mirant-ho més al detall ens trobem que de gegants n'hi ha de característiques molt diverses.\nDe la mateixa manera que no existeix referents anteriors dels gegants, encara menys podem mirar enrere pel que fa als geganters. La definició de geganter que es proposa és: "aquella persona que forma part d'una colla gegantera o bé la persona que sense pertànyer a cap colla en concret, balla o porta gegants" Es a dir, qualsevol persona que formi part d'una colla és gegantera. Per exemple, tant els músics com els membres de la colla que mai portin o ballin gegants, també són geganters\nPORTADORS I BALLADORS\nDins dels geganters, formin o no, part d'una colla encara existeixen dos grups amb una funció molt específica sota el gegant: els portadors i els balladors. Els Portadors son aquells geganters que porten els gegants a les cercaviles i desfilades, però que no saben, volen o poden interpretar una coreografia. Els Balladors són aquells geganters que a més de portar els gegants a les cercaviles i desfilades, saben i són capaços de ballar-los interpretant una coreografia. Malgrat que gegant i geganter són dos conceptes ben diferents, ballant i ballant bé, es pot crear una simbiosi entre un i l'altre fins el punt en que tots dos es fonen en una sola cosa.\nUn nombre indeterminat de balladors formen un cercle agafant-se de les mans i mirant al centre, ballant en rotllana cap a dreta i esquerra amb un tempo bastant estable, amb un aire sovint lent i concentrat. Els components han de ser preferiblement parelles formades per home-dona però només cal un mínim de dues persones agafades per les mans per considerar que ja han creat una rotllana. La sardana és una dansa no excloent, de manera que qualsevol persona pot afegir-se individualment o en parella a la rotllana en qualsevol moment del ball (a no ser que es tracti d'un concurs o una exhibició). Tanmateix, existeix la colla sardanista organitzada com a grup estable, semblant a l'esbart dansaire.\nEl ball és més complicat del que sembla. Els balladors han de comptar el nombre de passos, així com identificar els canvis de ritme, de volum i d'altres motius musicals per a interpretar-ho correctament amb els passos, amb recursos com el salt, passos de moviment més ample, etc.\nLa música de la sardana és tocada per una cobla, que en general consta de 12 instruments tocats per 11 músics. Quatre d'aquest instruments (tenora, tible, flabiol i tamborí) són instruments típicament catalans; els altres quatre són més convencionals (contrabaix, trompeta, trombó i fiscorn). La música de la sardana (que forma part del que genèricament es coneix per música de cobla) té quasi sempre compàs binari, de 2/4 o 6/8, i pot ser escoltada en forma de concert. Algunes composicions afegeixen un acompanyament coral. Hi ha més de 25.000 partitures per sardana però només les versions instrumentals són usades per ballar.\nLa sardana fou temporalment prohibida durant la dictadura de Franco com a símbol nacional.\nEtiquetas: balls i festas\nComposició per a cor mixt amb lletra de Joan Maragall i Gorina i música de Lluís Millet i Pagès. Compost expressament com a himne de l'Orfeó Català, fou estrenat a Montserrat l'any 1896 en la cerimònia de la benedicció de la senyera. Estigué interdit del 1939 al 1960.\nEl Cant de la Senyera (mp3, Orfeó Català) -> Descàrrega des de www.egoshare.com\nEl Cant de la Senyera (midi)\nEl Cant de la Senyera (wma, Poesia)\nEl Cant de la Senyera (wav)\naixequem una xenyera\nFa uns dies que m'ha caigut a les mans un llibre que m'ha fet molta gràcia. Parla de com ens expressem les persones de la zona de la Vall del Ges, Orís i Bisaura. El seu contingut és totalment seriòs, però jo el trobo divertit perquè és com parlo o com m'ha parlat de petita i són expressions que em pensava que es feien servir a tot arreu.\nMireu, com que ho he trobat divertit he pensat de penjar-ho...\nHo faré fent com l'autor, primer la paraula tal i com la diem els de la zona, al costat hi posaré el seu significat. Llavors, i de collita pròpia de mi mateixa, escriuré un exemple (abreujat amb Ex) de tal i com ho he dit o sentit dir als de casa centenars de vegades. Allà va:\n-Broma = núvol. Ex. El cel està ple de bromes, carda una pinta de ploure!!!!\n-Burot, agutzil= poli Molt típic de la meva època d'institut quan tothom anava amb moto, menys jo, clar. Ex. Còrrer tio que el burot t'està apunt de posar una multa!!!\n-Balandrangues=persona informal, de naturalesa inconstant. Ex. Supertípic de la meva mare: Sembles una balandrangues!!!\n-Cacanòria=tracte festiu, alegroi, a vegades amb finalitat interessada. Ex. Aquelles pijes només foten que cacanòries perquè els nois es fixin amb elles.\n-carica = cara tristoia. Ex. Oi, nena quina carica de pena que fas avui!\n-Carmell=moc Ex. Té el mocador i moca't que ets una carmelluda!!!\n-Empagamastre= Taca de matèria agafallosa. Aquest m'encanta fins i tot hi ha un home al poble que li diuen L'Empagamastes Ex: -A dutxar-te que portes empagamastes per tot arreu!!!!\n-Enllefernat=embrutar, específicament els vidres. Ex: Després de menjar un pa amb nocilla la mare deia: -ni se't ocudeixi obrir la porta que m'ho deixes tot enllefernat!\n-Entirolat= Empolainat, endiumenjat. Ex: -Guaita la veïna com se'ns ha entirolat, deu anar a lligar!\n-Escanyussar-se= Escanyar-se Ex: Aiiii que m'escanyussava amb un troç de pa!\n-Esmerilar= afanyar-se Dit per la meva germana qualsevol matí: -Esmerila't o se't tornarà a escapar l'autobus!!!!\n-Flasco= fluix de caràcter. Ex: Mira que arriba a ser flasco aquell tio!!!!!!\n-Lero= Boig, desequilibrat, beneit. Al meu poble tenim una família arxiconeguda que sempre els hi hem dit així (i tothom s'ha quedat tan ample): els de can Lero.\n-Mastufejar= mot d'origen àrab que significa remenar el menjar del plat sense acabar-se'l. Estava farta de sentir-lo a dir a la peke :-Para de mastufejar la carn i acabat'ho tot!\n-Mixo= gat Ex. El mixo de la iaia es deia xaba (perquè el van portar de barcelona)\n-Moixeta= carícia Aquest el dic molt jo... .Ex. Nen no ets gens carinyós, no em fas mai cap moixeta...\n-Parracs= renec Ex: -I que no et torni a sentir dir més parracs o et rentaré la llengua amb sabó!\n-Pioc=malalt. Ex: -Avui no sortiré perquè estic una mica pioca. Tinc febre i em fa mal al coll.\n-Pillar=fer campana, deixar d'assistir a algun lloc. Ex. -Que et sembla si pillem i passem d'anar a la classe de Mates.\n-Pixaminutis=de poc valor, mancat de qualitats. Ex: -Ni se't ocudeixi sortir amb aquell noi, però si és un pixaminutis!!! (consells que sempre em deien els de casa dels nois que m'agradaven i no acostumava a fer cas, per desgràcia!)\n-Va parets!!!!! = vindria a ser sinònim de: -Què cardes!!!! o Ostia!!!!!! Es diu quan hi ha sorpresa\nEn general aquest mots i molts altres són propis de la regió on vaig crèixer. Alguns d'ells també s'utilitzen en d'altres zones on es parla el català central o el dialecte rossellonès i amb zones de transició.\nSegur que no els heu fet servir mai??????????\nInformació extreta del llibre de: JORDI DORCA (2007) El parlar de la Vall del Ges, Orís i Bisaura. Ajuntament de Torelló.\nEls nostres refranys generalment donen consells a la gent dedicada al conreu de la terra, i d'altres fan referència a l'ambient que l'envolta i els seus fruïts.\nEl bestiar és una cosa molt estretament relacionada amb el pagès, però degut a l'extensió del tema, se'n fa un capítol apart.\nA dies llargs, llargs treballs.\nA gran sequera, gran mullada.\nA la dona i la cabra, corda llarga.\nA pagès endarrerit, cap anyada no li és bona.\nAigua vaig esperar i tard vaig sembrar.\nAigua vaig esperar i tard vaig sembrar; sap Déu què colliré!\nAl bou vell, muda-li el pessebre i se’n farà la pell.\nAl mal segador la palla li fa destorb.\nAl pagès doneu-li cols.\nAl porc i al meló, calor.\nAls mossos no els deguis massa, perquè et trauran de casa.\nAls porcs més lletjos, els millors aglans.\nAquests tres conceptes són gairebé inseparables, perquè quan se n'anomena un, els altres dos quasi sempre hi són presents tàcitament perquè, de manera recíproca, els uns són conseqüència dels altres.\nEl refranyer català sovint fa referència a normes de conducta en els tractes comercials i qüestions laborals, critica durament el malfeiner i els abusos del diner i el poder.\nA bon mercat ixen diners i a bon lloguer, feiners.\nA bon mercat vendràs doblat.\nA bons ocis, mals negocis.\nA cadascú el que sia seu i l'encens per Déu.\nA cadascú el que sigui seu... i robar el que es pugui.\nA casa del paleta mai la feina no està feta.\nA casa del paleta, cent goteres a la teulada.\nA casa no hi porten res.\nA comptes vells, fulles noves.\nA darrera del taulell val més el jove que el vell.\nA diners pagats, braços cansats.\nA diners pagats, braços trencats.\nA fira, qui res no porta, res no tira.\nA gran senyor, doble honor.\nA l'església per resar, a la plaça per tractar. Fuente: http://www.tinet.cat/~jpv/\nL'Audiència Nacional espanyola va decidir ahir al vespre prohibir el "brindis per les preses" que estava previst per aquest dijous a les 10 del vespre en el marc de la Festa Major Alternativa del barri de Sants de Barcelona. Ho ha fet a instàncies de la fiscalia del tribunal, que n'havia demanat la prohibició assegurant que el "brindis" podria justificar "les accions delictives dutes a terme en nom d'ETA i un reconeixement pels qui les van dur a terme". El motiu és el mateix que va provocar la prohibició per part de l'Audiència de l'acte de benvinguda a Laura Riera, el darrer dissabte a Gràcia, un acte que va acabar amb incidents amb els Mossos d'Esquadra. El jutge Velasco ha acceptat la petició de la fiscalia i ha demanat a la policia catalana que impedeixi l'acte, perquè és "semblant" al de dissabte només canviant-hi "el dia i el lloc" i "convocat en un context festiu" que "pretón homenatjat la trajectòria de presos etarres". Pel magistrat el "brindis" podria esdevenir un acte d'enaltiment del terrorisme, però en canvi l'assemblea d'entitats del barri de Sants, que organitza les Festes Populars així com l'acte en qüestió, ha negat que l'acte sigui en favor de les dues preses d'ETA, sinó a favor "de tots els presos", i han recordat que es celebra "cada any des de 1997" en memòria "de presos polítics, socials i d'altres tipus". De fet l'assemblea ha anunciat que recorrerà la decisió de l'Audiència.\nSegons fonts veïnals, al recurs l'assemblea negarà les acusacions i aportarà proves documentals que demostraran que el "brindis" no va dedicat a cap membre d'ETA empresonada. De fet les entitats estudien fins i tot querellar-se contra la Divisió d'Informació dels Mossos d'Esquadra per prevaricació i falsedat documental, ja que asseguren que l'informe que aquest cos policial ha fet arribar a l'Audiència espanyola "és ple de falsedats i inexactituds, i sense base jurídica" i orfe "de qualsevol element que demostri les acusacions que formula".\nL'edició catalana de la Viquipèdia ha superat l'edició noruega en nombre d'articles\nSupera la versió noruega amb més de 275.000 articles · Enguany també s'ha convertit en la primera Viquipèdia del món en qualitat.\nEl creixement de la Viquipèdia catalana continua amb pas ferm, ja que el març d'enguany passava els 250.000 articles, el setembre de 2009 superava els 200.000 articles, i el darrer gener assolia la primera posició mundial en qualitat. Aquestrànquing de qualitat ordena les més de 270 edicions de Wikipèdies segons la seva extensió i l'assoliment dels 1000 articles considerats més importants pels usuaris d'una enciclopèdia. Fa un parell de setmanes el Museu Britànic també va guardonar la Viquipèdia en català per la qualitat de dos dels seus articles. Podeu veure les dades completes de la versió catalana de la Viquipèdia a la secció d'Estadístiques.


Davantal natural negre vigoré per a tirants intercanviables\nDavantal amb peto de teixit natural negre vigoré. Amb butxaca de pit de 13 cm de llarg x 7 d'ample i butxaca central de 18 cm de llarg x 25 cm d'ample. Disposa de cinta en cintura d'espiga contrastada en color negre i no disposa de cinta en coll, perquè pugui triar combinació de tirants intercanviables com es desitgi. Ideal per a donar un toc natural o rústic al teu local!\nIMPORTANT: ELS TIRANTS ES VENEN A PART.\nDavantal original d'alta qualitat amb teixit natural negre vigoré amb tirants en coll que dóna comoditat a l'usuari.\nTeixit: Negre Vigoré\nNormes de rentat: Rentada fins a 60è. Admet tot tipus de planxat, no admet lleixiu.\nDelantal sense peto negre teixit vigoré Artel Natural\nSabata negre amb velcro i puntera reforçada S2


▷ 📚 Descarga Temps boig (Viceqüestor Rocco Schiavone 3) (Catalan Edition) GRATIS en【EPUB - MOBI - PDF】\nTemps boig (Viceqüestor Rocco Schiavone 3) (Catalan Edition)\nTemps boig (Viceqüestor Rocco Schiavone 3) (Catalan Edition) es un libro para descargar gratis en EPUB, PDF y MOBI del autor/a Antonio Manzini\nEl caràcter irascible del policia Rocco Schiavone ha seduït els lectors italians. Amb cada nou episodi, aquest romà de soca-rel -desterrat a una petita ciutat del nord- ha anat adquirint una dimensió més incisiva i profunda que de ben segur delectarà els centenars de milers de lectors que el segueixen.\nDesprés de passar-se nou mesos destrossant les seves Clarks perquè es nega a posar-se unes botes de muntanya adequades al tiempo de la regió, Schiavone acull amb escepticisme l'arribada d'una teòrica primavera a la vall d'osta. La resistència que mostra a sotmetre's a la realitat del lloc, on ni les estacions de l'any són com haurien de ser, també es posa de manifest en la seva tasca professional. Quan s'assabenta de l'accident d'una furgoneta en el qual han mort el conductor i el seu acompanyant, en Rocco tiene una reacción amb la seva frecuente irritació i procura desentendre's de l'assumpte.\nTot i així, la desaparició poc després de la filla d'una rica família de constructors de la región li desperta l'instint dinvestigador, i les indagacions per trobar la noia li obren les portes d'un món subterrani que el deixa estupefacte. En Rocco sap molt bé que a la seva enyorada Roma s'hi seguidor molts negocis tèrbols, però no sospitava que en aquell racó de món perdut entre muntanyes també pogués produir-se una cosa semblant. Finalment, Schiavone debe de posar fil a l'agulla i treure's del cap l'espinós assumpte de la seva relació amb la millor amiga de la seva última ex-, així com un fet dolorós del seu passat que es nega a acceptar.\n«Una d'aquelles històries que es devoren.»\n«Respecte a d'altres investigadors recordables, com l'inspector Coliandro, de Lucarelli, o enfrenta el més famós comissari Montalbano, de Camilleri, Rocco Schiavone és el campió d'allò políticament incorrecte.»\n«Manzini, actor i escritor de guiones, coneix béles regles per conceder ritme a una història i sap com fascinar al lector.»\nMás Libros de Antonio Manzini\n7-7-2007 (Viceqüestor Rocco Schiavone 5) (Catalan Edition)\nSangre en los estantes (Áncora & Delfín)


B&B La Palma Camporosso (Imperia) Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 15 allotjaments a Camporosso (Imperia).\nstrada olandesi 239, Camporosso, Camporosso (Imperia), Itàlia, 18033 - Veure al mapa\n"the great hospitality and helpfulness of the family breakfa..."\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Ventimiglia, no busqui més enllà de La Palma. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLa Palma també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Ventimiglia. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, habitacions interconnectades disponibles, articles de tocador, assecador de cabell per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, La Palma no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (86) Parelles (45) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (20) Famílies amb infants grans (15) Grups (5)


ESCOLA PAU ROMEVA: de març 2012\nHorari de preincripció\nCriteris en l'admissió de l'alumnat\nDescarrega el full de preninscripció aquí.\n(s’ha de presentar en tots els casos)\n- Original i fotocòpia del llibre de família o altres documents relatius a la filiació. Si l'alumne/a està en situació d'acolliment, la resolució d'acolliment del Departament de Benestar Social i Família.\n- Original i fotocòpia del document nacional d’identitat de la persona sol·licitant\n(DNI) (pare, mare o tutor/a o guardador/a de fet) o de la targeta de residència on consta el NIE si es tracta de persones estrangeres.\n- Original i fotocòpia del DNI de l’alumne o alumna en cas que sigui major de 14 anys o tingui DNI tot i ésser menor de 14 anys.\n- Original i fotocòpia de la TSI (targeta sanitària individual). Si no se'n disposa el Departament d'Ensenyament consultarà el codi CIP de la targeta sanitària individual al CatSalut.\nDe forma extraordinària, les dades d’identificació o de filiació dels alumnes estrangers es poden acreditar amb el document d’identitat, el passaport o el llibre de família del país d'origen.\nB) Documentació acreditativa del criteri o els criteris de prioritat\n* Proximitat del domicili habitual:\n- Quan el domicili habitual que s'al·lega no coincideix amb el del DNI, amb el de la targeta de residència on consta el NIE o es tracta de persones estrangeres que no han de tenir NIE, certificat o volant municipal de convivència de l'alumne o alumna, on ha de constar que conviu amb la persona sol·licitant.\nAtenció: El DNI renovat, sinó s’ha presentat abans, és imprescindible presentar-lo en el moment de la matrícula.\n- Quan per aquest criteri es consideri el domicili del lloc de treball, còpia del contracte laboral o d'un certificat emès a aquest efecte per l'empresa. En el cas de treballadors en el règim d'autònoms, es té en compte el domicili acreditat a l'Agència Tributària i s'acredita amb una còpia del formulari de la declaració censal d'alta, modificació i baixa en el cens d'obligats tributaris (model 036).\n* Renda anual de la unitat familiar:\n- Documentació acreditativa de ser beneficiari/ària de la prestació econòmica de la renda mínima d'inserció.\n* Discapacitat de l'alumne o alumna, pare, mare o germans:\n- Original i fotocòpia del certificat de discapacitat de la persona que al·legui aquesta condició, emès pel Departament de Benestar Social i Família.\n- També s'admeten els certificats de discapacitat emesos per l'ICAM (Institut Català d'Avaluacions Mèdiques) o pels organismes competents d'altres comunitats autònomes.\n* Si l'alumne o l'alumna forma part de família nombrosa o monoparental:\n* Si l'alumne o alumna té una malaltia crònica que afecta el seu sistema digestiu, endocrí o metabòlic, inclosos els celíacs:\n- Informe emès per un metge o metgessa del sistema públic de salut o certificat mèdic oficial amb signatura legalitzada pel col·legi de metges de la demarcació corresponent, en què s'indiqui expressament que l'alumne o alumna té diagnosticada una malaltia crònica que afecta el seu sistema digestiu, endocrí o metabòlic, inclosos els celíacs, i s'hi especifiqui de quina malaltia es tracta.\n* Si el pare, la mare, els tutors o els germans han estat escolaritzats, en ensenyaments declarats actualment gratuïts i universals, al centre per al qual es presenta la sol·licitud:\n- La persona escolaritzada en el centre per al qual es presenta la sol·licitud ha de facilitar al centre les seves dades perquè aquest pugui comprovar-ho.\nCalendari de preinscipció 2012-13\n14 de març de 2012, publicació de l’oferta inicial\nDel 19 de març de 2012 fins al 30 de març de 2012, presentació de sol·licituds. Si la sol·licitud es tramet per Internet, el termini es tanca a les 24 h del dia 29 de març de 2012.\n17 d’abril de 2012, publicació de les llistes baremades provisionals de sol·licituds.\n18 d’abril de 2012, sorteig per determinar l’ordenació de sol·licituds.\n18,19 i 20 d’abril de 2012, reclamacions a llistes provisionals\n25 d’abril de 2012, publicació de les llistes baremades definitives.\n11 de maig de 2012, publicació de l’oferta definitiva.\n18 de maig de 2012, publicació de les llistes d'alumnat admès.\nConsulta el web del Consorci d'Educació aquí.


L'ús de xarxes socials i blogs és eficaç per a l'actualització professional del professorat\nEl tancament de les escoles pel coronavirus posa sobre la taula els reptes digitals de l'educació\nLa crisi del coronavirus ha obligat molts països a tancar les escoles. Tot i que el sistema educatiu a Espanya no està pensat per a la docència no presencial, molts professors i professores s’han adaptat en temps rècord a la situació de confinament per continuar fent classe a distància. De fet, un estudi previ a la pandèmia confirma que el professorat de primària està involucrat amb les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC) i sent que té el suport del centre educatiu en relació amb aquestes pràctiques digitals. És una de les conclusions d'una recerca publicada en la revista científica Comunicar i dirigida per la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), en la qual els investigadors van entrevistar docents de primària que són referents d'aquestes pràctiques a Catalunya.\n«Les TIC amplien i expandeixen les possibilitats d'aprenentatge dels docents i dels estudiants», explica Teresa Romeu, investigadora del grup d'Educació i TIC (Edul@b), professora dels Estudis de Psicologia i Ciències de l'Educació i autora principal de l'estudi.\nA partir d'una mostra inicial de vint-i-quatre candidats, es van seleccionar nou docents capdavanters en la creació i l'aplicació d'innovacions pedagògiques i que influeixen de manera habitual en altres docents. «És professorat que demostra una apropiació continuada de la tecnologia pel que fa tant a la docència a classe com al desenvolupament professional», assenyala Romeu.\nEls nou seleccionats fan classe en centres públics i concertats. D'aquests nou, tres exerceixen la docència des de fa menys de deu anys, tres des de fa entre deu i vint anys i tres des de fa més de vint anys. A més de les entrevistes personals, els investigadors van analitzar materials i altres productes de les activitats docents.\nL'estudi explora les ecologies d'aprenentatge d'aquests docents, és a dir, els elements, amb base tecnològica o sense, que utilitzen per a formar-se. Aquí s'inclouen cursos presencials, participació en xarxes socials, lectura de llibres, visionament de xerrades TED o participació en una comunitat de pràctiques.\n«Prendre consciència dels elements que configuren les nostres ecologies d'aprenentatge pot ser una estratègia molt útil per a l'actualització i el desenvolupament professional docent», sosté la investigadora.\nFormació dins i fora del centre educatiu\nEls docents seleccionats són actius a les xarxes socials, estan interessats en la innovació i fan servir les TIC a l'aula, bé com a suport, bé per a preparar materials docents amb recursos d'internet.\nLa recerca revela que, pel que fa a la seva formació, molts docents opten per un ensenyament formal, presencial o en línia, ofert majoritàriament per universitats. No obstant això, també hi ha docents que mostren preferència per canals informals i més pràctics.\nEn relació amb les activitats presencials, són comuns l'assistència a actes i conferències d'un sol dia i els contactes informals amb companys i estudiants en pràctiques a les escoles, la qual cosa, segons els autors, és un canal important d'actualització professional. A més, aquests docents prefereixen fer activitats presencials en el seu centre, tant formals com informals.\n«La formació es mesura en un sentit ampli, la qual cosa comporta pràctiques col·laboratives, tutories grupals, pràctiques col·legiades, formació informal... Per això, la formació del professorat, trencant motlles més enllà de la formació institucionalitzada, té lloc dins i fora de centre», destaca Romeu.\nQuant a l'activitat en línia, els contactes amb altres usuaris se centren a buscar informació i comparar idees, establint relacions personals i professionals. L'ús de xarxes socials és important, tant de manera activa (participació) com passiva (consulta), com també ho són les visites a blogs de referència.\nTwitter és la xarxa social més utilitzada i, entre altres motius, els docents la fan servir per a mantenir-se al dia amb informació de companys i referents, buscar informació, seguir col·legues, compartir recursos i reflexions personals, demanar informació i, en general, per a actualitzar-se amb cursos presencials o en línia.\nUna activitat en línia intensa\nEls docents entrevistats despleguen una activitat intensa en línia i fan servir molt poc els mitjans físics i impresos. Els blogs d'educadors influents són els recursos més consultats, i hi accedeixen mitjançant Twitter o subscripcions via RSS.\nAlguns també són bloguers, amb un blog personal, d'un grup o del centre. Publiquen i comparteixen recursos que reforcen la pràctica educativa amb una periodicitat setmanal o quinzenal.\nPel que fa als recursos utilitzats, a més dels blogs educatius, també fan servir pàgines web institucionals, recursos educatius i dades obertes. Per a dur a terme tota aquesta activitat fan servir telèfons intel·ligents, tauletes i ordinadors.\n«El coneixement es troba a la xarxa i el professorat ha de ser el que acompanyi l'estudiant al llarg del procés d'aprenentatge», apunta la investigadora. «La tecnologia per ella mateixa no guia, i per això el paper que adopta el docent és clau, no solament dins de l'aula, sinó també fora», afegeix.\nEls investigadors d'Edul@b fa alguns anys que analitzen les ecologies d'aprenentatge en diferents contextos: mestres de primària, docents de secundària, docents universitaris i, el més recent, el perfil dels comunicadors influents digitals. El pas següent de la recerca els portarà a l'ensenyament secundari i la seva relació amb les TIC.\nEl seu objectiu és conèixer com s'actualitza el professorat per a poder fer propostes, recomanacions i estratègies que millorin la formació tant virtual com presencial amb el suport del potencial de les TIC.\nRomeu-Fontanillas, T.; Guitert-Catasús, M.; Raffaghelli, J. E.; Sangrà, A. (2020). «Ecologías de aprendizaje para usar las TIC inspirándose en docentes referentes». Comunicar. DOI: 10.3916/C62-2020-03.\nSobre UOC R&I\nExpert/a en: TIC aplicades a la formació i als entorns professionals, treball col·laboratiu en xarxa, alfabetització i competències digitals, i estratègies docents en línia.\nÀmbit de coneixement: TIC i educació, aprenentatge virtual (e-learning) i capacitació digital.


Activitats per Embarassades | Aqua Sport Clubs\nL’exercici durant l’embaràs t’ajuda a mantenir-te en forma, controlar el pes i sentir-te bé. Aquests són alguns dels beneficis més importants que pots aconseguir en els nostres grups d’entrenament específic para embarassades.\nGrups reduïts de fins a deu persones on realitzar de forma segura l’exercici que necessites.\nEvita l’excés de pes. Les dones que practiquen exercici amb regularitat durant l’embaràs guanyen menys quilos i recuperen el seu pes anterior amb major rapidesa.\nEvita la retenció de líquids, la inflamació i les cames pessades en l’últim trimestre.\nMillora la postura i prevé els dolors lumbars.\nMillora el to muscular del sòl pèlvic.\nAconsegueix un bon control dels diferents tipus de respiració.\nMillora la flexibilitat i elasticitat dels teixits que intervenen en el part.\nFacilita el part i millora la recuperació física després del part.\nEl millor moment per començar sol ser a partir del 3º mes. I pot durar si l’embarassada es troba bé fins a gairebé el final de l’embaràs. Aquestes pautes han de ser sempre marcades pel obstetra.\nEls nostres cursos s’inicien de manera regular i estan definits en 8 sessions les quals es renoven automàticament una vegada finalitzats.\nEls grups inicien amb un mínim de 4 persones i un màxim de 10. Es realitzen en franja de matí a les 11:00h i en franja de tarda a les 18:00h.\nEls preus per curs de 8 sessions són de 59€ sòcies Aqua i 65€ no sòcies.\nSi estàs interessada en algun dels cursos pots emplenar aquest senzill qüestionari i ens posarem en contacte amb tu.\nNOM*: COGNOMS*: DATA DE NAIXEMENT*:\nOpció matins 11:00h Opció tardes 18:00h\nETS SÒCIA Aqua*: Sí No\nQuan pots començar?*:\nInmediatament En 15 dies En 1 mes En 2 o 3 mesos


Galeuscat contra López · Tribuna.cat\nDivendres, 30 de març del 2012 | 16:48\nMadrid, CiU, PNB, BNG, Zapatero, Josu Erkoreka, PNB, BNG\nMadrid · I és que comença a haver-hi por. Temor que ara arreli el patriotisme constitucional aznarista, frustrat anys enrere.\nLa crisi –i el nou PSOE, jacobí desacomplexat– és un bon caldo de cultiu pels plantejaments demagògs i les ànsies imperialistes de l'espanyolisme. Els diputats catalans, bascos i gallecs que porten més temps a Madrid saben que la dreta que ha tornat al poder a Madrid no té res d'europeista, ni liberal, ni civilitzada, per molt que se'n ompli la boca.\nEn aquests nous moviments de Galeuscat a la capital de l'Estat espanyol hi té un paper aglutinador Josu Erkoreka, el cap de files dels bascos al Congrés, i a qui molts veurien com un gran lehendakari. No sembla, com s'ha explicat en aquí mateix, que ho tingui fàcil per prendre-li al lloc a Iñigo Urkullu. Contra el que sol passar entre els polítics d'Euskal Herria, Erkoreka té sensibilitat real per Catalunya. L'interessa allò que passa aquí. Un exemple: va tornar a Bilbao encantadíssim i il·lusionat pel gir independentista que els seus companys de viatge de CDC van fer el cap de setmana passat al congrés de Reus.\nPatxi López serà un dels dos líders polítics espanyols que provarà de frenar les aspiracions del nostre Estat propi\nNo és d'estranyar, doncs, la seva indignació pels comentaris del socialista Patxi López, dilluns passat, rebutjant que els catalans tinguem concert econòmic. El polític basc creu que aquelles paraules són "una bestiesa enorme en boca d'un lehendakari". Com s'ho explica, doncs? Erkoreka, que fa temps que es mou per Madrid i té bon olfacte, està convençut que López, que sap que perdrà –si es presenta– les eleccions al Parlament de Vitòria, ja pensa només a ser el cap de cartell dels socialistes espanyols a la Moncloa.\nAquestes paraules "només poden tenir lògica en boca d'un dirigent del PSOE", afirma. Si els pronòstics es compleixen, alerta!, perquè els catalans n'haurem de parlar molt de López: ell serà un dels dos líders polítics espanyols que protagonitzarà el xoc de trens Catalunya-Espanya i que provarà de frenar les aspiracions del nostre Estat propi. L'home que ens nega allò de què gaudeix el seu país...\nEl 2014, un any clau, és a tombar el xamfrà. I Galeuscat serà imprescindible. Determinant.


Ruta i decoberta per La Verneda-Sant Martí comunitari, solidari i sostenible - Mapa Barcelona + Sostenible\nEn aquesta ruta i descoberta de La Verneda-Sant Martí hem mapat projectes i iniciatives que treballen en clau comunitària, que promouen la sostenibilitat, l'intercanvi de béns i serveis, el consum ecològic, just i responsable, la solidaritat i la difusió cultural al barri.\nEntenem que amb l'itinerari participatiu fomentem la dinamització comunitària, la col·laboració i la participació del veïnatge en la identificació d’iniciatives i projectes d’interès socio-ambiental, al mateix temps que promovem la seva difusió i coneixença a la resta de la ciutadania.\nEls 9 punts mapats en aquest itinerari són:\nPEP-Pla d'Energia Participatiu\nAssociació de consum ecològic El Gira-sol\nEspai de creixement familiar Circ de Puces\nMasia de Can Cadena (horts urbans amb granja i equipament d'educació ambiental)\nHorts ecològics i comunitaris del Casal de barri Verneda Alta\nXarxa Comunitària de la Verneda Sant Martí\nAssociació de consum El Gira-sol\nC/Selva de Mar, 215. 6a planta (Centre Cívic).\nCarrer Selva de Mar, 215. (Centre Cívic).\nCarrer d'Andrade 176 (Associació de Veïns de Sant Martí de Provençals)\nCarrer Alcalà de Guadaira 15-17, baixos\nCarrer Menorca, 40\nx 1 x 3 x 1 x 7\nx 1 x 2 x 0 x 2\nC/Santander 6 (Casal de Barri)


Equilibris - Ara.cat\nSí. Normalment es fàcil encertar-ho\nSi els interessos i les ambicions et beneficien directament jo també se quin es el costat correcte…\nCarquinyol: I això explica la tria a l’hora de valorar els equilibris. Tot depèn de l’interès que posis per davant. Tota la resta són excuses per defensar la tria inicial.\nAhir vaig llegir el comentari d’un (crec) comissionat de la UE per aquest cas que ho deia de forma clara: En un cas com el de l’Ebre s’ha d’estudiar quin ha de ser el cabal ecològic i aleshora la resta (si hi ha resta) s’ha d’utiltizar per les activitats que es necessiten.\nA Espanya, explicava, això era a l’inrevés: es calculava l’aigua que necessitava (per exemple) la central nuclear o els camps de conreu i la resta era el cabal ecològic.\nSi això és tal i com ho explica aquest senyor, realment és per a que s’ho facin mirar, tot i que tampoc és tan estrany, el riu Túria, a València, ja fa molts anys que no acaba al mar.


Pingtwitter - Els preus de les targetes de regal de poma es van reduir en aquesta venda de Amazon Prime Day\nEls preus de la targeta regal d’Apple es van reduir en aquesta venda d’Amazon Prime Day\nDe vegades, el regal perfecte és fàcil de triar o els amics i familiars deixen pistes tan fortes que és impossible triar el present equivocat. Però per a les persones que ho tenen tot o que són exigents (és a dir, difícils de complaure), hi ha targetes regal.\nSi ni tan sols voleu sortir de casa, les targetes electròniques o les targetes regal que es demanen a casa es poden lliurar directament a la porta del destinatari. Per tant, us podeu oferir un dia lliure de desafiament al carrer mentre repartiu les compres de Nadal.\nAra, gràcies a un increïble avençTracte del primer dia, podeu estalviar diners en algunes targetes de regal populars a Amazon.\nConsulteu les ofertes següents:\nEstalvieu un 10% en targetes de regal de l'App Store i l'iTunes de 25 £ o més | Amazon\nUna targeta, milions de maneres de gaudir-ne. Utilitzeu la targeta de regal App Store i iTunes per obtenir aplicacions, jocs, música, pel·lícules i programes de televisió. Disponible en diverses denominacions: gasteu-lo en contingut integrat a l'aplicació, llibres, subscripcions a programes de TV o fins i tot emmagatzematge d'iCloud per protegir fitxers de tots els vostres dispositius Apple. Vàlid només per a compres realitzades al Regne Unit des d’Apple Media Services. L'ús requereix un identificador d'Apple i l'acceptació prèvia de la llicència i els termes d'ús.\nEstalvieu un 15% en una targeta de regal New Look | Amazon\nIl·lumineu el dia d’algú enviant-li una targeta de regal New Look. Només heu de triar quant voleu donar i afegir un missatge personal i, a continuació, asseu-vos i relaxeu-vos. Amb preus massa bons per perdre’ls, segur que trobaran els reculls perfectes per portar ara i per als bons moments. Aquesta targeta regal es pot bescanviar a qualsevol botiga New Look del Regne Unit i en línia a newlook.com. Veure oferta\nEstalvieu un 15% en una targeta de regal Footlocker de 15 € o més | Amazon\nFoot Locker és un element complex i consolidat de la cultura de carrer europea, l’escena de les sabatilles esportives i l’estil de vida atlètic. Aquesta targeta només es pot utilitzar per a compres a una botiga Foot Locker o Kids Foot Locker al país d’emissió. Veure oferta\nEstalvieu un 20% en una targeta de regal Pizza Express | Amazon\nPizzaExpress fabrica pizza des del 1965. Des del clàssic Margherita fins a la sempre popular nord-americana, i sense oblidar el veritablement deliciós Pollo ad Astra, PizzaExpress ofereix una combinació de sabors per satisfer tots els hostes que sopen amb ells. Utilitzeu la vostra targeta regal per sopar a PizzaExpress. La vostra targeta regal de PizzaExpress de 20 lliures es lliurarà per correu postal. Utilitzeu aquesta targeta regal per fer un pagament total o parcial a qualsevol restaurant PizzaExpress del Regne Unit. Veure oferta\nNo heu trobat el que busqueu aquí? Consulteu totes les ofertes de targetes regal a Amazon.\nLes millors targetes regal\nOfertes de divendres negres: botigues de les millors vendes i minoristes\nLes millors ofertes de Prime Day\nOfertes de Walmart Cyber Monday 2020: ofertes i ofertes disponibles ara mateix\nOlympus Pen E-P5 ressenya\nel millor lloc per comprar telèfons


Activitats Fora del Centre – Fisio L'Escala\nGent Gran, Escoles, Empreses, Clubs Esportius..\nFisio L'EscalaServeisActivitats Fora del Centre\nEns desplacem per tot L’Empordà per a realitzar activitats per a la GENT GRAN, NENS en edat escolar, EMPRESES i CLUBS ESPORTIUS.\nEns adaptem a les necessitats de cadascú.\nACTIVITATS DIRIGIDES a l'aire lliure\nGRUPS DE SUPORT per a cuidadors de malalts enllitats o grans discapacitats.\nGRUPS DE GIMNÀSTICA en casals de jubilats i residències geriàtriques.\nDINAMITZACIÓ DELS PARCS DE SALUT i dels itineraris saludables.\nESCOLA DE COLUMNA per col·lectius i com a activitat extra-escolar per a nens.\nTALLERS D'ESTIRAMENTS i prevenció de lesions en la pràctica esportiva.


354 elements coincideixen amb el vostre criteri de cerca\nFa molts i molts anys a Montblanc Medieval...\nEducació Infantil i Primer Cicle d'Educació Primària\nLa festa més emblemàtica per a tots els Montblanquins\nUbicat a QUÈ FER? / Festes tradicionals\nEls Pastorets, cagatió, curs de Sant Silvestre, revetlla de Cap d'Any, parc de Nadal, cavalcada de Reis\nFestivitat de la Mare de Déu de la Serra\nUbicat a QUÈ FER? / Festes tradicionals / Festa Major\nEl calendari festiu tradicional de Montblanc té algunes dates ben assenyalades. En tots els casos els elements folklòrics en són protagonistes. Hi ha festes que es remunten a segles enrere i se sap que ja hi prenien part alguns dels elements folklòrics que encara avui podem veure actuar. En aquest apartat us els presentem.\nEls dies 10, 11, 12, 17 i 18 d'octubre, els aficionats als Clicks de Playmobil tenen una cita obligada a Montblanc. Una extensa exposició de diorames temàtics, el concurs de diorames a l'església de l'antic Hospital de Santa Magdalena, els tallers, l'ambientació pels carrers i places, els concursos i els sortejos, són només una part del que es podrà viure a Montblanc.\n« 1 ... 9 10 11 12 13 14 15 ... 36 »


Es revelen més detalls del cas Negrito, el primer...\nGat negre. Font: Pixabay\nL’equip de recerca en coronavirus de l’IRTA-CReSA juntament amb investigadors de l’IrsiCaixa, el Barcelona Supercomputing Centre (BSC) i veterinàries de l’Hospital Veterinari Sant Mori publiquen els resultats de les anàlisis posteriors a la necròpsia del gat positiu de COVID-19.\nL’estudi confirma que els gats poden infectar-se per SARS-CoV-2 sense que els afecti la salut perquè generen una resposta immunitària eficaç contra el virus i tampoc poden transmetre’l a les persones.\nArran del cas, s’ha posat en marxa un estudi per avaluar la freqüència amb què gats, gossos i fures s’han pogut infectar amb el SARS-CoV-2 a partir de persones en què participen voluntàriament clíniques i hospitals veterinaris de Catalunya.\nLaboratoris d’Alt Nivell de Bioseguretat al centre CReSA de l’IRTA. Font: IRTA (CC BY-NC 4.0)\n«Volem comprovar si el que hem trobat amb el Negrito i e Whisky ha estat puntual o bé es repeteix en més casos; d’aquesta manera tindrem més informació científica sobre com les mascotes més comunes poden infectar-se amb el SARS-CoV-2 i en quin grau», explica Joaquim Segalés, investigador de l’IRTA-CReSA i catedràtic de la Facultat de Veterinària de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). El catedràtic també remarca que «fins ara se sap que arreu del món hi ha hagut alguns casos de gats i gossos que s’han infectat a través dels seus propietaris, però aquests animals no han patit una malaltia greu ni es té constància que hagin transmès el virus als seus propietaris».


La quarta edició dels Premis Martí Gasull i Roig incorpora un nou guardó que reconeixerà una trajectòria personal en defensa del català | Nòvas | Plataforma per la Llengua\nDiluns, 7 de novembre de 2016\nLa Plataforma per la Llengua obre el termini de presentació de candidatures al Premi Martí Gasull i Roig per a persones, entitats i empreses que han fet accions de defensa i promoció de la llengua catalana. Enguany, s'incopora un premi honorífic que reconeixerà una personalitat triada per un jurat renovat, amb noves incoporacions com les dels periodistes Joan Maria Pou i Xevi Xirgo. L'entrega dels premis serà el pròxim 27 de febrer al Teatre Poliorama.\nLa Plataforma per la Llengua ha obert aquest dilluns el termini per rebre propostes de candidatures per a la quarta edició del Premi Martí Gasull i Roig, que és el reconeixement de referència que premia la trajectòria i les accions que han fet persones i entitats en la defensa i la promoció de la llengua catalana. El guanyador del premi s'escollirà, un any més, per votació popular entre els tres finalistes de totes les candidatures presentades. El Premi Martí Gasull i Roig està dotat amb 3.000 euros i un guardó de reconeixement.\nEn aquesta edició, a més, s'hi afegeix un nou premi. Es tracta del Premi Especial del Jurat, que serà de caràcter honorífic, que es concedirà a una persona que s'hagi distingit per alguna actuació especial en defensa del català aquest any, o bé que tingui una trajectòria acreditada de difusió de la llengua.\nJa fa quatre anys que la Plataforma per la Llengua convoca aquests premis anuals. El guardó s'ha concebut com una manera de recordar Martí Gasull i Roig, un dels fundadors de l'entitat i un convençut defensor de la llengua catalana, que va morir tràgicament a l'Himàlaia el setembre del 2012. L'entrega dels quarts Premis Martí Gasull i Roig es farà el dilluns 27 de febrer al Teatre Poliorama de Barcelona.\nTotes les persones que ho vulguin poden fer la seva proposta de candidats per optar al Premi Martí Gasull i Roig abans del 28 de novembre. En cada candidatura cal acreditar la trajectòria en favor de la promoció i defensa de la llengua catalana en qualsevol dels territoris de parla catalana o a escala internacional, per tal que es pugui determinar la importància i els mèrits que aquella persona o entitat ha tingut en la promoció del català per exposar-los a l'hora de les votacions.\nLes propostes es poden fer arribar mitjançant el formulari del web premimartigasull.cat; per correu electrònic a premimartigasull@plataforma-llengua.cat, tot indicant en l'assumpte "Premi Martí Gasull i Roig"; o bé per correu postal a l'adreça de la Plataforma per la Llengua (carrer Sant Honorat, 7, Barcelona, 08002).\nEl jurat està format per personalitats de la cultura, de la política i de la societat catalanes. En aquesta edició, hi participen com a jurat el president de la Plataforma per la Llengua Òscar Escuder, la presidenta del Parlament de Catalunya Carme Forcadell, la presidenta de l'Acadèmia del Cinema Català Isona Passola, el periodista de RAC1 Joan Maria Pou, la mestra, escriptora i editora valenciana Rosa Serrano, l'escriptor Jaume Cabré, el director d'El Punt Avui Xevi Xirgo i el coordinador de Reus Capital de Cultura Catalana 2017, Jordi Manent.\nMartí Gasull i Roig (Barcelona, 2 d'abril de 1969 - Manāslu, Nepal, 23 de setembre de 2012) va morir al mont Manāslu a l'Himàlaia quan una allau va caure al campament base on descansava la seva expedició. La família i la Plataforma per la Llengua van rebre centenars de mostres de suport i de condol. De fet, diverses entitats i institucions van premiar a títol pòstum la trajectòria d'en Martí en l'àmbit de l'activisme lingüístic. L'octubre del 2012 va rebre la Creu de Sant Jordi que atorga la Generalitat de Catalunya a títol pòstum. També va rebre la Medalla d'Or al Mèrit Cultural de l'Ajuntament de Barcelona.\nCartell promocional del premi Martí Gasull


Crítica de Triforce de Pa De Ral (2014) - Satan Arise\nPa De Ral - Triforce (2014)\n1. Alea Jacta est\n3. Nosaltres ja estem morts\n4. Que el mar ens porti\n5. L'alè de la vida\n7. El Tro\n8. I al Final...\nFlauta travessera: Bego\nQuan aquestes davant un disc, no només has d'avaluar la qualitat, la tècnica, el moment en què s'ha editat... etc... i mai és una tasca senzilla i si a sobre és una banda amiga, la cosa es complica més encara, però crec que aquesta frase l'he reptido ja moltes vegades...\nEn aquest cas em trobo davant Triforce, el segon treball de Pa De Ral, una formació de Folk Metal / Rock de Terrassa que s'ha fet esperar molt, però al final ja ho han editat i el podem gaudir.\nSi barregem les paraules rock / metal i folk a tots ens ve una banda al cap, una banda que ho ha estat tot per al folk metal, que el va popularitzar i va fer arribar el metal a gent que mai s'hagués pensat haver estat en concerts de " melenuts ", però com tota gran banda, va jugar amb el Diable i va acabar venent la seva ànima... (Alguns aquí ja em estareu odiant... posar-vos a la cua, cadascú té la seva opinió i més havent estat gran seguidor d'ella en els seus inicis ). Però una cosa està clara, sense ells bandes com la que avui estic revisant no sé si existirien o no, però segur, que no serien el mateix.\nPerò el temps ha anat passant i la paraula Folk sembla que a molts ja els cou una mica, afortunadament, som molts els que estimem aquest estil, barrejat o no amb el metal, així que una banda tan folk com Pa De Ral, sempre és un plaer tirar- a les oïdes.\nI com de costum m'he anat per les branques... bo, al que anava. una altra de les singularitats de Pa De Ral, és el fet de cantar en català, i amb el permís de Icestorm, faré servir una de les seves frases per explicar perquè... " Si és la llengua en què vivim, estimem i follem perquè no usar-la" o alguna cosa semblant, així que si ens passem la vida escoltant grups que canten en anglès alemany, rus o servocroata perquè algú hauria esquinçar-se les vestidures... i si ho fa, que les s'esquinci fins al coll.\nEn Triforce es nota un augment de la duresa, segueixen sonant a rock en molts temes, però les guitarres han evolucionat i hi ha prou abundància de doble bombo. Personalment ho agraeixo. Però si bé es nota, la barreja no sembla enfocada a aquesta finalitat, les guitarres segueixen sonant massa roqueres, crec que si estiguessin més presents, el conjunt guanyaria en contundència. Però és només un detall d'algú que no és un tècnic de so...\nUn altre detall que m'ha encantat és la copntinua aparició de passatges tradicionals en els temes, per a aquells amants del folk tradicional és una delícia. Gràcies!\nSi hechamos una ullada als temes, el disc s'obre amb " Alea Jacta Est " a manera d'introducció tradicional, tradicional per ser una intro, i per estar basada en el folk tradicional, tota una declaració d'intencions, la flauta de Begoña és part findamental del so de Pa de Ral.\nM'ha sorprès l'entrada del primer tall " Triforce ", queda nom al disc de més de vuit minuts... això és començar fort. El millor és que no es fa llarg, en absolut. Em sorprèn per tenir una entrada tan èpica. Un tema ràpid i enèrgic que entra amb molta facilitat, com gairebé tots els temes, que no trigues més de dos escoltes a estar cantant-. Unes guitarres amb uns riffs currats que queden una mica eclipsats, no sé si és falta de volum o que, però haurien trencar el tema i es queden en un matalàs de fons. En directe segur que sonarà molt diferent. Un tema que reflecteix la idea que han volgut plasmar en aquest disc, enganxós, contundent i melòdic.\n" Nosaltres Ja Estem Morts " és potser el meu preferit, un tema ràpid, festiu i divertit que no podràs evitar deixar-te la veu... " Tirarem la puta al riu... " brutal!\n" Que El Mar Ens Porti " és un altre tema a tenir en compte... un tema una mica més lent, no tan enèrgic però amb molta força. Amb una tornada enganxosa, però un dels detalls que més m'han enganxat és la part central, barrejant dues peces tradicionals... una d'elles de aquestes que fan efecte en mi. Si, sóc un friki musicalment parlant i han ficat ni més ni menys que "When Johnny Comes Marching Home" o "Johnny I Hardly Knew Ye". M'encanten les composicions de la guerra de secessió americana.\nTemes com "L' Alè De la Vida " o " Valkiria " amb pasages rapidíssims demostren aquest pas més endurit que han fet Pa De Ral.\n"El Tro ", la balada "I Al Final " i "L' Alquimista " on veiem uns Pa De Ral més powers... tanquen aquest Triforce.\nTriforce és un disc de folk metall cantat en català que hauria agradar a tot aquell fan del gènere, per als més frikis dir que si presteu atenció sona un banjo, no que té el seu so que a molts ens encanta. Melodia, alegria, tradició... ¡ Pa De Ral, han madurat i crescut, si senyor!


Hollogne-sur-Geer - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nHollogne-sur-Geer (en való Hologne) és una entitat del municipi de Geer, a la província de Lieja de la regió valona de Bèlgica. Fins al 1977 era un municipi independent. Es troba a l'altiplà d'Haspengouw, una terra molt rica i és regat pel riu Jeker.\nSucreria i camp d'assaig de remolatxes\n50° 40′ 37″ N, 5° 12′ 18″ E / 50.677°N,5.205°E / 50.677; 5.205Coord.: 50° 40′ 37″ N, 5° 12′ 18″ E / 50.677°N,5.205°E / 50.677; 5.205\nDe totes les senyories de l'actual municipi de Geer, Hollogne era la més important. Era un feu del ducat de Brabant, després de la cort del comtat de Namur, i finalment dels prínceps-bisbes de Lieja que no volien acceptar aquest enclavat al seu territori. Després de moltes batalles, el territori terminà en tenir una sobirania compartida entre el príncep-bisbe de Lieja i el comte de Namur. El primer esment escrit del poble Hollonia data del 15 de març de 1229: es tracta d'una acta entre Henric i Marguerita, comtes de Namur i el cavaller Guillem d'Atrive. Aquest darrere va deixar els seus drets de la procura d'Andenne als comtes i en bescanvi va rebre les possessions dels comtes a Hollogne i a Housdeng. Hollogne va romandre a la família d'Atrive fins a 1311. Va passar consecutivament a la casa de Harduemont, al segle XV a la casa dels De Seraing fins a la fi de l'antic règim.\nHollogne fou la víctima de moltes batalles, de la qual el castell, els camps de conreu i la població van patir. Una primera vegada durant la guerra dels Awans i dels Waroux el 1312, el 1483 durant la guerra de successió de Lieja entre Guillem de la Mark i Maximilià I, quan aquest darrere volia venjar la mort de Lluís de Borbó, el 1651 eren les tropes de Lorena, el 1672 les tropes d'Enric de la Tour de Auvergne-Bouillon, dit Turenne, el 1673 les tropes de Lluís II de Borbó-Condé van seguir, el 1693 les tropes francesos van tornar.\nEl castell d'Hollogne no va pas sobreviure a tots aquests setges. Avui només en queda una torre i unes dependències, com la fàbrica de cervesa, la masia castral i el molí d'aigua banal. Nogensmenys queden unes masies i altres edificis històrics interessants.\nEsglésia de Sant Brictius\nEl Jeker a Hollogne\nRemolatxes després de la recol·lecció a la refineria d'Hollogne\nPlaca amb el logo del grup sucrer Tienen\nAvui com ahir, la principal activitat econòmica del poble queda l'agricultura i la indústria del sucre. La terra rica d'"Haspengouw seca" convé bé per a conrear el blat i les remolatxes. El grup Tiense Suiker, ell mateix una sucursal del grup multinacional Sudzücker hi explota una sucreria que només s'activa uns mesos l'any, durant l'estació de la recol·lecció de les bledes-raves.\nRuïnes del castell fortificat dels senyors d'Hollogne-sur-Geer\nEl molí d'aigua banal (1646). L'antic molí de blat va ser restaurat el 2008 i serveix per a la producció d'energia renovable.\nLa masia castral\nLa masia Pirlot (segle XIX)\nLa masia Manil (segle XVIII)\nGraner a carcassa de fusta\nLa fàbrica de cervesa del castell (1753)\nL'església de Sant Brictius\n↑ Jean Haust, «Hologne», Dictionnaire liégeois, Liège, Editorial H. Vaillant-Carmanne, 1933, pàgina 327\n↑ «Hollogne-sur-Geer»[Enllaç no actiu], Web del municipi de Geer, [consulta 10 de febrer de 2013]\n↑ 3,0 3,1 «La seigneurie et le village de Hollogne-sur-Geer» Arxivat 2011-12-21 a Wayback Machine., Tourisme Hesbaye-Meuse, Maison du Tourisme Hesbaye et Meuse, [consulta el 10 de febrer de 2013]\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Hollogne-sur-Geer\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hollogne-sur-Geer&oldid=27459706»\nDarrera modificació: 13 juny 2021 a les 03:20\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 juny 2021 a les 03:20.


Les conseqüències de "The End of the F***ing World" - Inside Media\nLes conseqüències de “The End of the F***ing World”\nPublicat el 9 Desembre, 2019 12 Desembre, 2019\n“The End of the F***ing World” va ser una perfecta “road movie” sobre l’angoixa adolescent\nNarrada en forma de sèrie, amb dos protagonistes desorientats en conflicte amb el món adult hostil i destinats, per descomptat, a un final tràgic. De diner en diner, de benzinera en benzinera, James i Alyssa van viure una història d’amor que era una última il·lusió abans d’acabar tirats a la cuneta. El final de la història, en el còmic original i en la primera temporada de la sèrie, era poèticament perfecte. (A partir d’ara apareixeran spoilers de la segona temporada). Era “un final perfecte”, com admet el mateix James quan li explica a l’Alyssa què va ser d’ell després de ser abatut a tirs. Perquè, efectivament, el James ha ressuscitat perquè la història de la parella continués. I sí, dic ressuscitar, perquè en una història amb un to nihilista com aquest, creure que el que vam veure era un final obert i que podia ser que el James seguís viu era ser rematadament optimista. Al James ens el vam matar, i aquest va ser un dels encerts de la història.\nFer marxa enrere i ressuscitar al James és una decisió que deu tenir motius de pes, com qualsevol intent d’allargar una història que ja ha tingut una conclusió coherent. La guionista Charlie Covell i l’autor del còmic original Charles Forsman, que ha col·laborat en aquesta continuació, han optat per explorar les conseqüències del que van fer. És una idea similar a la de la segona temporada de “Big Little Lies”, on després d’un final amb un moment de gran impacte per la vida dels seus protagonistes, es decideix continuar la història analitzant quines han sigut les conseqüències traumàtiques que aquell moment ha generat. Així, la segona temporada de “The End of the F***ing World” segueix el mateix camí, presentant-nos a una Alyssa que no pot deixar de reviure el que va passar i a un James que desitja tornar a veure a l’Alyssa perquè ha quedat unit a ella a través d’aquesta experiència. Si la primera temporada era una fugida, podríem dir que la segona temporada és un retorn a casa (metafòric, almenys) per tornar a la normalitat.\nAquesta idea és interessant, el problema és que és molt menys divertida. L’Alyssa i el James ja no són aquells personatges rebels amb els quals no pugem al cotxe camí a l’autodestrucció. Són una ombra de si mateixos i passen més temps discutint que generant una química atractiva per l’espectador. La incorporació de la Bonnie, que incorpora els seus propis traumes i només serveix per reiterar temes que la sèrie ja havia tocat, tampoc ajuda. La sèrie subratlla constantment els estats emocionals dels personatges amb flashbacks i un encertat (encara que excessiu) ús de temes musicals, deixant poc espai perquè nosaltres pensem o sentim per nosaltres mateixos. En comparació, la primera temporada era molt més espontània i natural, una història genuïnament erràtica malgrat la seva estructura lineal. La segona temporada condueix als tres personatges fins a la catarsi i el previsible final feliç en què aquesta parella de desubicats troba la pau l’un amb l’altre, posant un llaç que la història realment no necessitava.\n← Carlos Cuevas: “Hi ha gent que busca la popularitat, però a mi em supera”\n“Una vida, una cena”, un retrat de sis famosos amb el segell de Quique Dacosta →