plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - El Consell Esportiu prepara un concurs Cultural i Esportiu de dibuix\nEl Consell Esportiu prepara un concurs Cultural i Esportiu de dibuix\nEls alumnes d’entre P4 i 6è de primària de les escoles del Pla de l’Estany poden participar al Concurs Cultural i Esportiu que ha organitzat el Consell Esportiu del Pla de l’Estany.\nAquesta és la quinzena edició d’aquest concurs que té l’objectiu de desenvolupar les qualitats artístiques dels infants i joves a través de l’esport com a manifestació cultural. L’organització es basa en diferents fases. La primera és una fase local en la que la pròpia escola fa una selecció dels vuit millors dibuixos. Aquests passen a la segona fase, en la que seran avaluats per un jurat expert.\nCada cicle ha de fer els dibuixos en base a una temàtica. A cicle infantil, els alumnes de P4 i P5 han de dibuixar inspirats en el tema “Sóc jo fent esport”. Els dibuixos de 1r i 2n ha d’estar basats en “l’objecte més important del meu esport preferit” i pot ser el cos, una pilota, una cinta o un patí, entre d’altres. A 3r i 4t han de dibuixar el moment més emocionant que han viscut amb l’esport; i a 5è i 6è els dibuixos han de mostrar els valors de l’esport.\nEntre totes les obres finalistes, el jurat n’escollirà tres de cada curs, que seran les que s’enduguin el premi. En total, doncs, es premiaran vint-i-quatre obres. Pel que fa als premis, totes les obres seleccionades s’exposaran al propi centre escolar. Les 108 obres finalistes rebran un diploma en format digital. Per últim, els 24 dibuixos guanyadors rebran el premi, un diploma, s’exposaran a l’escola i a la web del Consell Esportiu i es faran una fotografia al Photocall del Consell Esportiu.\nEl termini per presentar els dibuixos s’acaba el 18 de desembre. Les bases per participar es poden consultar a la pàgina web del Consell Esportiu del Pla de l’Estany.


La FCEH i Sport HG renoven el conveni de col·laboració per tercer any consecutiu. | Federació Catalana d'Esports d'Hivern\nHome / La FCEH i Sport HG renoven el conveni de col·laboració per tercer any consecutiu.\nLa FCEH i Sport HG renoven el conveni de col·laboració per tercer any consecutiu.\nLa FCEH i l’empresa de material esportiu Sport HG han renovar per tercer any consecutiu el seu acord de col·laboració. La marca cedeix de manera gratuïta samarretes i pantalons tèrmics primera capa amb un disseny exclusiu a cadascú dels esportistes i entrenadors dels equips de tecnificació de la FCEH.\nLa signatura del conveni entre la FCEH i Sport HG va tenir lloc el passat 4 de desembre en el marc de la presentació de la temporada de neu i gel de la FCEH celebrada al Palau Robert de Barcelona. La marca seguirà implicada amb els esports d’hivern i amb els seus esportistes durant una temporada més. Continua adquirint la denominació de Marca Oficial de primeres capes de la FCEH i dissenyant un model exclusiu de samarreta i pantalons tèrmics als esportistes i entrenadors membres dels equips de tecnificació de la FCEH.\nSegons Jordi Rodriguez, Gerent de la marca Sport HG, ‘pretenem amb aquesta renovació de l’acord de col·laboració continuar amb la nostre filosofia d’empresa implicada amb les federacions esportives, i en aquest cas poder donar suport als esports d’hivern. A més, creiem que pot ser un gran impuls per la nostre marca, així com per la FCEH, iniciar aquest camí junts, acompanyant als esportistes i ajudant-los, dins la mesura que sigui possible, a seguir creixent.”\nSport HG és una marca que ofereix roba compressiva i termorreguladora de primera capa, fabricada amb Climatherm i amb tecnologia 3D “seamless”. La utilització de matèries innovadores amb la tecnologia de les màquines ‘seamless’, els hi ha permès fer peces per a tots els esports,estudiant les zones de pressió, transpiració i reforç necessaris per a cadascuna d’elles. En l’actualitat després de desenvolupar peces de primera capa, amb més de vint esportistes d’elit en diverses disciplines, han aconseguit desenvolupar diverses línies de productes de qualitat, per a tots els amants de qualsevol esport.


El vot dels peixos (Joan Melià)\nEl vot dels peixos\nJaume Perich (1941-1995), autor d'uns acudits que encara ara, vint anys després de morir, són tan vigents com quan els publicava, té una frase que diu: "La religió serveix per a ajudar-nos a resoldre una sèrie de problemes que no tindríem si no existís la religió". Una afirmació que, degudament adaptada, em fa la impressió que es pot fer venir bé per a aplicar-la sovint a l'activitat política. Sobretot a l'activitat de determinades forces i de determinades persones, encara que amb massa freqüència es tendeix –potser per mèrits dels mateixos polítics o per la imatge que els mitjans de comunicació n'ofereixen– a atribuir indiscriminadament, per aquí i per allà, de manera inadequada i un tant injusta a tots els que es dediquen a l'activitat política. En el nostre cas, però, seria un consol poder afirmar amb certesa i honestedat que el Govern actual serveix per a ajudar-nos a resoldre els problemes que, si no hi hagués aquest Govern, no tendríem. Si fos així, hi guanyaríem amb relació a la situació actual. En realitat –encara que és cert que ha servit per a crear problemes que, si no fos per la seva insistència, no existirien– no serveix per a solucionar ni els que crea ni els altres. És suficient repassar per damunt l'acció de govern d'aquests quatre anys per a veure-ho. O que ens facem la pregunta de si ara, globalment, les coses estan millor o pitjor que fa quatre anys.\nLa llista podria ser molt llarga. Però només recordarem una petita part de les seves "aportacions". El deute públic que deixa serà de prop de 8.000 milions d'euros, que representa quasi el doble del que hi havia al començament d'aquesta legislatura. El sistema sanitari públic i l'escola presenten ara més mancances que mai, de recursos i de personal, i serà molt difícil recompondre'ls amb celeritat. A pesar de les seves promeses de creació de llocs de feina, el nombre d'afiliats a la Seguretat Social és menor que fa quatre anys (12/2010: 360.933; 12/2014: 354.702; font: IBESTAT), tot i haver-hi menys demandants d'ocupació inscrits al SOIB (2/2011: 146.219; 2/2015: 137.500). La supeditació al Govern espanyol ha estat més vassalla que mai, tot i ser-ne els grans perjudicats. La inestabilitat dels alts càrrecs del Govern, amb cessaments i dimissions, ha batut rècords. La importació de fems ha estat la contribució més destacada a la política mediambiental. La bel·ligerància contra la llengua catalana s'ha escampat en tots els fronts possibles (l'ús oficial, la dinamització, la unitat... i ara el tall de la recepció de C33/Club S3 i 3/24). La desautorització de les seves normatives ha estat una constant, tant per amplis sectors socials com en el camp acadèmic i jurídic. L'establiment d'una manera de fer que, marginant els avantatges del diàleg i el consens, ha optat per la imposició i l'enfrontament amb tots els discrepants amb la política d'aquest Govern. Les mesures restrictives de la llibertat d'expressió que han adoptat s'acosten massa a les pròpies del totalitarisme. La incapacitat que han demostrat d'entendre que el poder que s'aconsegueix amb majoria absoluta no és poder absolut, sinó poder per a la pràctica de la democràcia... En resum, un retrocés en tots els fronts possibles. Una tudadissa de recursos i de temps, que no abastaran només aquests quatre anys, sinó que també tot quant serà necessari per a recompondre aquest mal obrar.\nI, ¿quina serà la resposta davant aquesta situació?\nEn certa ocasió, un ciutadà va anar al metge perquè li donàs els resultats d'unes proves. Quan hi va arribar el metge li digué que a partir de les anàlisis li havia de donar dues informacions: una de bona i una de dolenta. El pobre home li demanà que començàs per la dolenta. El metge li va dir que havien detectat que patia una malaltia que li provocava la pèrdua de la memòria i que l'estat ja era tan avançat que no hi podien fer res. El pacient, encara un poc esperançat per la notícia bona, li va demanar quina era i el metge li respongé: "La bona és que quan sigueu a ca vostra ja no ho recordareu".\nProbablement, quan l'encara ara president demana als seus assessors que li facin un diagnòstic de la situació i de les perspectives immediates, li podrien respondre de la mateixa manera que el metge: amb dues informacions, una de bona i una de dolenta. La dolenta és que, d'ençà que tenim autonomia, cap govern no havia tengut una percepció tan nefasta entre els ciutadans illencs i cap president, una imatge tan negativa. I la bona és que hi ha la possibilitat, com ja ha passat altres vegades, que la majoria dels votants, el dia 24 de maig, ja no se'n recordin. O que només votin els peixos.


À Punt - El Botànic aprova la llei del joc amb el rebuig del sector\nEl Botànic aprova la llei del joc amb el rebuig del sector\nNotícies COVID-19 | 25/05/2020 06:30\nJove jugant a una màquina escurabutxaques / Erik Maclean (Unsplash)\nEl projecte de llei del joc de la Comunitat Valenciana arriba aquest dilluns a les Corts envoltada de polèmica pel moment en què es pot tirar avant, en plena crisi del coronavirus. Així, el Partit Popular, Ciutadans, les patronals del sector, treballadors dels salons de joc i el sindicat UGT en demanen la paralització pels efectes que pot tindre sobre l'ocupació en la situació actual.\nLa norma està pendent de l'aprovació definitiva en ple, després de passar el 10 de març el tràmit d'esmenes en comissió, i tot apunta que així serà. Aquesta va ser l'última comissió celebrada en el parlament valencià abans de la declaració de l'estat d'alarma per la pandèmia del coronavirus, que va obligar a suspendre el ple ordinari previst per a l'endemà i va provocar la suspensió del període ordinari de sessions, que ja s'ha représ.\nPP, Cs i Vox, en contra\nCiutadans va demanar en la junta de síndics que es retirara de l'orde del dia pels efectes que pot tindre sobre l'ocupació. La formació taronja argumenta la seua petició per “la greu situació d'excepcionalitat econòmica i social, que deixa desprotegits els milers de treballadors que perdrien l'ocupació i els centenars d'empreses que tancarien si s'aprovara el citat projecte”.\nEl PP ja ha dit que votarà en contra de la llei en considerar que suposarà un "suïcidi" per al sector de l'hoteleria en plena crisi per l'estat d'alarma. Igual que Ciutadans, la síndica del PPCV a les Corts, Isabel Bonig, demana retirar la norma mentre es prolongue la situació d'alarma. Tot i això, també planteja una possible moratòria si, com està previst, tira avant.\nVox, que també ha manifestat la seua oposició a la llei, va abandonar l'última comissió juntament amb el PP, criticant que els grups del Botànic presentaren les esmenes a última hora, cosa que consideraren una falta de respecte.\nPer contra, els portaveus dels grups que formen el Botànic defenen que la norma és imprescindible i urgent i han criticat que la dreta caiga fàcilment en pressions. Aquest dissabte, els ponents de la llei del joc a les Corts han expressat que el projecte de llei té una importància derivada del creixement d'aquest sector en els últims anys, ja que implica adolescents i persones de col·lectius vulnerables. A més, han remarcat que és una normativa urgent, ja que l'addicció al joc augmenta durant les crisis econòmiques i ara ens enfrontem a la derivada de la pandèmia del coronavirus.\nPatronal, treballadors, UGT i hotelers demanen paralitzar-la\nLes patronals del sector del joc i el sindicat UGT demanen que es paralitze la norma. Argumenten que la llei es va redactar en un escenari anterior a la Covid-19 i això "la deslegitima completament, perquè ha canviat dràsticament el nostre món i la societat". Segons denuncien, es tracta d'una llei "enormement restrictiva" amb el joc i "suposaria el tancament de més del 95% dels salons en els pròxims anys". UGT recorda, a més, que el joc privat a la Comunitat Valenciana aporta 39,2 milions en cotitzacions a la Seguretat social, a més de 7.000 ocupacions directes i 30.000 indirectament en el sector de l'hoteleria.\nAixí mateix, representants de la Unió de Treballadors de Salons de Joc de la Comunitat Valenciana han entregat 1.630 signatures al president de les Corts, Enric Morera, contra la formulació de la nova llei. Al seu parer, és una disposició que "genera una terrible inseguretat jurídica" i farà que un 95% dels salons haja de tancar.\nA més, l’associació SOS Hosteleria, plataforma d'hotelers i treballadors autònoms creada per a denunciar les conseqüències de la llei del joc en establiments hotelers, ha anunciat una "dura ofensiva legal" contra aquesta llei en cas que les Corts donen via lliure a la norma. Concretament, a l'obligació per als bars d'un comandament d'activació i desactivació de les màquines d'apostes.\nPer altra banda, la Plataforma contra la Proliferació de les Apostes d'Alacant ha defensat l'aprovació de la llei i ha qualificat d'"inacceptable" que la patronal del joc i el sindicat UGT sol·liciten la paralització de la llei del joc, ja que és "trampós" parlar de destrucció de llocs de treball sense tindre en compte la quantitat de persones que perden la seua ocupació a conseqüència de les addiccions al joc.\nQuè suposa la llei del joc?\nSuperades les discrepàncies internes, els tres partits del Botànic han acordat prohibir la instal·lació de les sales d'apostes a menys de 850 metres d'un col·legi o d'un centre mèdic. A més, la distància entre aquests establiments haurà de ser major a 500 metres. Aquesta mesura afectarà els nous locals i els actuals a mesura que vagen caducant les llicències.\nAltres mesures proposades són l'activació de les màquines de joc amb comandament a distància per a impedir l'accés als menors i controls d'edat que seran responsabilitat de la persona propietària de l'establiment. També que les màquines hauran de romandre sense reclams de llum i so mentre no s'utilitzen. La substitució de les màquines es podrà realitzar en el termini d'un any.


Després ningú no en sap res - directa.cat\nDesprés ningú no en sap res\nA Miquel Grau el varen matar l’octubre de 1977, enmig del carrer de l’espai públic, mentre enganxava cartells de la Diada del País Valencià. Mentre ho feia, li van llançar un maó al cap des d’un balcó. Qui ho va fer, massa proper a la ultradretana Fuerza Nueva, fou condemnat a 12 anys per homicidi. Però Adolfo Suárez el va indultar parcialment el 1979. El 1982 ja trepitjava carrer.\nA Javier Verdejo, militant andalús de la Jove Guàrdia Roja, el van assassinar les bales d’un subfusell de la Guàrdia Civil mentre provava de pintar “Pan, Trabajo, Libertad” en una paret de l’àgora pública de les places d’Almeria. Només va poder escriure “Pan, T…”. Era la funesta nit del 14 d’agost de 1976. Els responsables de la mort, garants de la neutralitat, mai van ser jutjats. Aleshores, uns versos de Juan de Loxa van deixar-ho dit: “Pan y Trabajo, siempre se escapa el tiro pa los de abajo”.\nLa persecució del diferent, la proscripció del dissident i l’hostilitat –institucional o civil– amb el divergent constitueixen el nucli central de qualsevol autoritarisme\nA Xavier Vinader ens el van tenir exiliat, condemnat i empresonat –ja en democràcia i fins el 1984– per no haver renunciat mai a aclarir les connexions directes del clavegueram estatal amb la ultradreta més parda i criminal. I a La Aznaridad, el darrer llibre que ens va deixar Vázquez Montalban, Manolo apuntava amb lucidesa: “los más pacíficos se convierten en los más violentos porque desconfian de su propia voluntad de violencia“. A col·lació fets impunes, repressions anteriors i dites vigents no només com imprescindible acte de memòria històrica, i gairebé que també per pura lògica preventiva, sinó i sobretot com a conseqüència de la darrera envestida contra els llaços grocs. Aquesta polèmica pret-a-porter per a piròmans que mai van ser bombers i epígon testosterònic del lema-insígnia bàsic d’un nacionalisme espanyolista desbocat: “a por ellos“. Només faltava la sinistra incontinència verbal del flamant nou portacoz del PP, Pablo Casado, anunciant que tot podria acabar en llaços negres. Cultura de la por, amenaces gens vetllades i repressió inquisitorial sempre van de la maneta.\nOn sigui, la persecució del diferent, la proscripció del dissident i l’hostilitat –institucional o civil– amb el divergent constitueixen el nucli central de qualsevol autoritarisme. La raó d’Estat dona per a molt i desplegar la porra extensible de l’extrema dreta –sempre tan funcional als interessos del sistema– per atemorir el carrer no és res de nou. L’hemeroteca donaria per a molt: des de la transició que fou moltes coses però no pacífica –188 morts per violència institucional– fins a recordar que fa res i en prime time electoral dels dies previs al 21-D, Mariano Rajoy trucava per telèfon una ultra del Bages per solidaritzar-s’hi. A Susanna Griso no sé si caldrà donar-li medalla per presentar un militant d’extrema dreta amb currículum patibulari, abans d’ahir, com un cívic ciutadà ecologista. Del que no en tenim ni idea, l’altra cara de la mateixa moneda, és de com s’ha forjat la impunitat en la que han quedat les més de 140 agressions ultres perpetrades entre l’octubre i el desembre de l’any passat: aquelles que esquerdaven els vidres de Catalunya Ràdio, agredien periodistes i colpejaven immigrants. Allà on brilla l’arbitrarietat i el doble raser de l’Estat com a garant d’impunitat.\nEls climes de tensió i els estats d’opinió mai no neixen espontàniament. Es generen i després es descontrolen i es cruspeixen fins l’inventor\nLa trampa-nyap, tan evident, de parlar de llaços per no parlar de presos, d’inventar-se confrontacions civils que ningú espera ni desitja i d’atiar-les en comptes d’evitar-ne el risc, cotitza a l’alça en la cursa demencial per veure qui la té més llarga. I tot plegat, si fos real tot el relat ficcionat, hiperbòlic i binari de Ciutadans, dubto molt que només anessin 600 persones a una concentració simptomàticament trufada, per cert, d’elements d’extrema dreta. Càmera agredit de Telemadrid inclòs amb l’excusa terrible que pensaven que era de TV3. O fallen ells o falla la realitat, que no acostuma a fer-ho. Cadascú viurà la fira com li va i un creu –i constata veient el tauler dels qui hi protagonitzen– que l’arrencada de símbols grocs no és res més que una altra forma repressiva, extrajurídica però planificada, per evitar l’inevitable: la solidaritat amb les persones empresonades i exiliades. L’espai públic és l’excusa, l’objectiu és la llei del silenci. Les imatges, salvant distàncies i constant proximitats, reporten a la retina els d’Alba Daurada trinxant les parades regentades per migrants als mercats grecs. El dret violent, redemptor i feudal que alguns s’arroguen per trinxar-ho tot, amb la vergonya de la cobertura oficial i mediàtica.\nOn volia anar a parar és que els climes de tensió i els estats d’opinió mai no neixen espontàniament. Es generen i després es descontrolen i es cruspeixen fins l’inventor. Després els generadors –sempre i indefectiblement– se’n desdiuen del fet, se n’obliden de les amistats perilloses i, si cal, reescriuen la història. Experts, diria Gelman, en no enrecordar-se de res del que han alimentat i perpetrat i sortir-ne ben parats. Però donar carta blanca i màniga ampla als reduïts nuclis actius de l’extrema dreta és una decisió política que implica responsabilitats i conseqüències. Blanquejar-los com a cívics ciutadans ja és alguna cosa més que complicitat. Ja ho llegireu demà a la Directa –el qui és qui en l’estratègia ultra de la tensió, com molt poquets, menys del que ens pensem, fan molt soroll i com es trava la teranyina dels qui atien l’odi des de la seva impotència. Allò tràgic és que per fer mal no cal ser gaires, prou que ho sabem, i les 80 víctimes mortals per delictes d’odi dels darrers quaranta anys –Sònia, Lucrecia, Guillem– ens ho recorden permanentment.\nEl que caldria no oblidar és que a favor de la llibertat dels presos i preses polítiques –allò que simbolitza el llaç groc i que s’ha estès i s’estendrà com a demanda democràtica– hi està a favor el 80% de la societat catalana\nHi ha també unes quantes postveritats de manual que no caben en aquesta columna –no, no és espai públic neutral un domicili particular, ni les rodes d’un cotxe ni un balcó consistorial ni la integritat física de tothom– quan la perversió equipara el dret de protesta amb el no-dret a rebentar la protesta dels altres, més encara aïllant tot debat del context en què es produeix i banalitzant el sofriment aliè –la presó i l’exili dels adversaris polítics. A Per combatre aquest època, Rob Riemen es demana si cal trigar gaire més per anomenar determinats fenòmens o actituds com a feixistes. Judit Butler recorda sempre que la política de la no-violència rau en autodeterminar-nos i decidir ser no violent precisament en un context de violència. I mentre pocs, molt pocs però amb sorprenents altaveus de suport, atien la violència de “limpiar las calles“, el que caldria no oblidar és que a favor de la llibertat dels presos i preses polítiques –allò que simbolitza el llaç groc i que s’ha estès i s’estendrà com a demanda democràtica– hi està a favor el 80% de la societat catalana, segons la més recent enquesta de La Vanguardia. Que aquest consens es vegi reflectit en l’espai públic, en plens municipals o en concentracions gairebé diàries no és res més que discrepància solidària en temps d’excepció. Que una minoria ultra pretengui enverinar-ho tot, de manual d’estratègia de la tensió.\nAra que aquest curs que arrenca serà més difícil sense els aprenentatges de l’Eva Serra i les lliçons de Josep Fontana, caldrà constatar continuïtats de dignitat en la pròpia història resistent –la que vincla la pacífica tossuderia reposadora de les àvies d’Alella amb un calmat carnisser palplantat al mig del carrer. Ens n’hem sortit sempre perquè els de baix han obert sempre al carrer els que els de dalt volien tancar sempre des del poder. En un país amb memòria, no serà l’extrema dreta, el 2018, qui ens silenciï. No ens cansarem, ja es cansaran. #llibertatspresospolítics #llibertatpresespolítiques\nCiudadanos espai públic llaços grocs llibertat\n« “Había una vez un circo”: un dia qualsevol al CIE de Barcelona\nColl de Pal, els clarobscurs del projecte d’una nova estació d’esquí al Pirineu »


ACCESSORIS DIVERTITS PER ALS PENTINATS ARRISSATS - TALLS DE CABELL PER A CABELLS ARRISSATS\nPrincipal Talls De Cabell Per A Cabells Arrissats Accessoris divertits per als pentinats arrissats\nEls accessoris per al cabell són una manera divertida i funcional de decorar els cabells. A continuació s’explica com triar els adequats per als pentinats arrissats.\nAccessoris per als cabells per als panys arrissats.\nAlyssa Francois | 9 de juny de 2016\nAmb una variació de mides, formes i materials divertits, els accessoris per al cabell són una manera funcional i divertida de decorar el cabell i mostrar part de la vostra personalitat. Aquests dies, accessoris per al cabell anar més enllà de portar-se amb una estètica concreta i esdevenir una forma divertida de barrejar el nostre estil quotidià. Els divertits accessoris per al cabell també poden elevar fins i tot els aspectes arrissats més senzills.\nConsulteu algunes de les nostres recomanacions preferides per a cabell arrissat:\nEls millors accessoris per al cabell per provar pentinats arrissats\nUn mocador o caputxa té un aspecte fabulós en actualitzacions arrissades.\nMocador de cap o mocador de tela\nTant protector com elegant, un mocador o un mocador porta els pentinats arrissats, especialment els actualitzats com els anteriors, al següent nivell tant per a aspecte informal com formal.\nLes diademes de la corona floral no són només per a festivals. Actualitzeu el vostre pentinat ondulat o arrissat amb aquest bonic accessori. Crèdit fotogràfic: indigitalimages.com\nDiadema de luxe\nData de l’antiguitat, les cintes del cap s’utilitzaven per mantenir els cabells al seu lloc. Avui dia serveix tant per a un propòsit funcional com decoratiu. Canalitzeu el moviment Flapper a partir dels anys 20 (o torneu a veure aquest aspecte de festival) i glamoreu-vos el pentinat amb una adorable diadema o aneu chic bohemi amb un toc floral per a la vostra corona.\nEls accessoris de cabell de moda, com aquesta barreta incrustada de perles, són una manera elegant d’actualitzar els looks arrissats de la nova temporada.\nPins i barretes\nHan passat els dies en què els pins i els clips només s’utilitzaven per mantenir el vostre estil al seu lloc. Aquest accessori és un puntal funcional que afegeix al vostre pentinat una actualització senzilla però que fa declaracions.\nUn brioix porta aquesta vibració dels anys 90 de ponis alts i arrissats al següent nivell.\nEl cruixent ha estat un pilar fonamental en la història moderna del cabell. Porteu el vostre estil a noves altures amb una corbata de cabell jazz o un porta-cues de cavall i deixeu penjar els rínxols. Aquestes bandes elàstiques són útils per als pentinats curts i llargs. Amb tants estils i opcions, l’oportunitat d’afegir algun personatge al teu poni arrissat és infinita.\nLes perles i els encants brillen trenes, girs i altres pentinats de protecció sobre els cabells arrissats.\nNormalment s’utilitza per adornar trenes o els temors —com ho demostren les cultures africanes durant centenars d’anys—, els encants també són accessoris excel·lents per als pentinats arrissats. Enganxeu aquests clips flexibles als vostres fils. La clau aquí és la col·locació estratègica: intenteu repartir-les uniformement entre les trenes per obtenir un aspecte uniforme.\ncom trenar-se el cabell en dos\ncom fer un monyo alt\nQuè és un tractament de queratina per als cabells naturals\npentinats curts coreans per a cares rodones\nPer què necessiteu protecció solar per a l'hivern per als cabells?


19 de novembre de 2020 (17:45 CET)\nLes Corts han rebutjat retornar al Consell la Llei de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera i d'organització de la Generalitat com demanaven PP, Cs i Vox. Mentre el conseller Soler ha defensat que presenta un "ampli ventall de mesures fiscals, socials i d'impuls econòmic", els partits de l'oposició han criticat que amaga una pujada d'impostos i canvis en altres 40 lleis.\nD'aquesta manera, la coneguda com a llei d'acompanyament als pressupostos continua el seu tràmit parlamentari: serà sotmesa al debat d'esmenes parcials en comissió d'Hisenda el 3 de desembre per al seu debat final en ple entre el 21 i el 23 de desembre.\nEl conseller d'Hisenda, Vicent Soler, ha presentat una norma que "apuntala l'acció del Botànic cap a la justícia fiscal, la sostenibilitat i la igualtat d'oportunitats". "La prioritat és la lluita contra la crisi provocada per la pandèmia, contra el despoblament, contra el canvi climàtic i les polítiques de cohesió social", qüestions que ha ressaltat en un context d'una crisi en forma de "K", en la qual "uns han guanyat molt i molts han perdut".\nSoler s'ha mostrat esperançat en què aquestes setmanes "s'aconseguisquen consensos per a avançar en l'aplicació d'una fiscalitat justa", per la qual cosa ha reclamat "la unitat d'acció de totes les forces polítiques que demana la societat valenciana, per sobre del partidisme". I ha apuntat quatre eixos: suport a empreses i treballadors, millora de la protecció social i vertebració, major sostenibilitat i una gestió més eficaç i participativa.\n"PEL·LÍCULA DE TERROR PER ALS DINERS"\nEls tres grups de l'oposició han presentat sense èxit les seues esmenes a la totalitat. Per part del PP, la portaveu adjunta, Eva Ortiz, ha assegurat que aquesta llei és el "parany més gran de les últimes sis" i ha criticat que "en plena pandèmia s'apugen els impostos" pel que ha acusat el Botànic de "tirar sal en la ferida". "Vostés creuen que les famílies que no arriben a final de mes ho entendran?", ha manifestat.\nTambé ha enlletgit l'esmena de PSPV, Compromís i Unides Podem sobre la llei de Patrimoni i els ha qualificat de "màquina d'espantar inversions" i "pel·lícula de terror per als diners", a més de retreure que "pugen les taxes sanitàries, als opositors i als aturats". "En plena pandèmia, imposen una taxa per a les colonoscòpies, per a trasplantaments de còrnies i tres noves taxes per als TAC", ha asseverat parar defensar que "la solució no passa per taxes, taxes, taxes, sinó per test, test, test".\nLa 'popular' ha criticat els "Ximoarreglos" com la bonificació a les navilieres que utilitzen gas natural, proposta pel Botànic en una esmena. "Quina casualitat", ha dit, que "una coneguda naviliera fitxés de director d'expansió a un exassessor de Ximo Puig". Ha criticat la "bonificació del 100% per a les màquines escurabutxaques" mentre "encara se senten els ressons de com s'esquinçaven les vestidures amb la ludopatia".\nI ha denunciat "el clàssic de la supressió de controls com les incompatibilitats, que veu "pròpia de chavistes autoritaris", i ha asseverat: "Em jugue un café que Francis Puig acaba de conseller d'À Punt". "Si es pensen que som imbècils, s'equivoquen", ha asseverat.\nCom a rèplica, el síndic del PSPV, Manolo Mata, ha titllat de vergonya que el PP parle d'educació i sanitat en lloc de la llei d'acompanyament i ha insistit que "abaixa tots els impostos possibles i no puja cap". "Construeixen un imaginari mentider: ningú pagarà per una colonoscòpia", ha resolt, a més de rebutjar test d'antígens per a tots els valencians.\nTambé ha rebatut les crítiques per bonificacions a navilieres o escurabutxaques: "Us heu carregat el Banc de València, la CAM, Bancaixa... totes les empreses capdavanteres de la Comunitat en 15 anys, i ara que tenim unes altres intenteu picar-les". "I molt de llacet, si foren grocs estaríeu detinguts", ha afegit en referència als llaços taronges contra la 'llei Celaá'.\nEl portaveu de Compromís, Fran Ferri, en la mateixa línia, ha criticat la baixada generalitzada d'impostos que inclou el PP en la seua esmena perquè "suposa que si guanyes 1.000 euros, no et beneficies, si guanyes 1.200 et rebaixa dos euros, que no et dona ni per a un euromillón, i si guanyes més de 6.000 et suposa 250 de bonificació". "És com Robin Hood, però a l'inrevés", ha enlletgit.\nCiutadans, per part seua, ha tornat a exigir al PSPV que "recapacite" i renuncie a aplicar la reforma fiscal acordada després "d'agenollar-se als seus socis" en el govern valencià, encara que ha garantit que continuarà treballant per a consensuar els pressupostos de la Generalitat abans de cap d'any.\nLa pujada d'impostos era una de les seues línies vermelles de Cs per a donar suport a la llei d'acompanyament als pressupostos. "No ens ha quedat més remei que presentar una esmena a la totalitat", ha justificat el diputat 'taronja' Tony Woodward, rebutjant el projecte del Botànic perquè "torna a modificar 40 lleis fora de tot acord parlamentari".\nÉs més, ha assegurat que en Cs no s'esperaven que "realment" els socialistes acabaren donant suport a les propostes de reforma fiscal de Compromís i UP. "Només han trigat 30 dies a donar l'esquena no a Ciutadans, sinó a tots els valencians", ha denunciat, per a carregar contra una llei "gens rigorosa, completament improvisada i allunyada dels pactes de reconstrucció" en incloure "autoesmenes".\nMalgrat això, Woodward ha promés que Cs manté la "mà tendida" per a arribar a acords amb els pressupostos i ha urgit al PSPV al fet que "torne a la senda del diàleg i el consens".\nEn la seua rèplica a Cs, el síndic socialista ha justificat que la reforma fiscal és "un ajust en una situació crítica" i alguna cosa que recomanen "Macron i Merkel". "Aquí ningú ha traït a ningú: aquesta llei d'acompanyament és puríssim pacte de reconstrucció", ha emfatitzat.\nEl portaveu de Compromís, Fran Ferri, ha criticat que Cs present una esmena a la totalitat "improvisada i d'última hora" com a reacció a les esmenes 'botàniques' que es debatran posteriorment, per la qual cosa no estan incloses encara. "No sé si volen tenir capacitat de veto en els acords del Botànic, però no la tenen. No els demanarem permís a vostés per a governar", ha avisat.\nVOX: "LLEI EMPASSA-LA I OMNIBÚS"\nCom tercer de l'oposició, Vox ha presentat una altra esmena contra una llei "empassa-la, omnibús, un embut de coll ample, un clar engany als valencians, una excusa per a apujar impostos i un abús de la legislació". "I diuen que és per la pandèmia", ha retret el seu portaveu José M. Llanos, contra una reforma "rematadament dolenta", a més d'assegurar que en el tripartit no s'entenen.\nTant Compromís com UP han retret a Vox que "copie" l'esmena del PP i present un "còpia i pega" com si 2020 és un any normal, respectivament, a més d'enlletgir-li que "porten un any de vacances en Les Corts pagades per tots els valencians". Plans els ha censurat, després de citar a Chomsky, que no els hagin donat suport ni una proposta des de la seua entrada en Les Corts.\nEn la seua rèplica a Vox, Naiara Davó (Unides Podem) ha afirmat que hi ha "dos models": les "velles receptes d'austeritat" o "un nou model", pel qual els grups del Botànic "han decidit amb valentia". Així, els ha acusat de "buscar tensar la societat", i de mantenir un bloqueig "incomprensible, inexplicable i no entés per la ciutadania".\nIgualment, els ha enlletgit: "Es pot ser triat pel 10% de la població, però només defensar a l'1%". "Hi ha moments en què cal triar entre pàtria i patrimoni, i en aquests moments vostés trien patrimoni, sens dubte", li ha etzibat.


IX Congrés de Migracions 4-6 de setembre de 2019 | Associació Catalana de Sociologia\nDel 4 al 6 de setembre de 2019 tindrà lloc el IXè Congrés sobre Migracions al Campus Bellaterra-UAB. El congrés l’organitza CER-Migracions de la UAB amb el recolzament de la Red de Excelencia de Estudios Migratorios.\nSota el lema “Fronteres, Mobilitats i Exclusions” s’oferiran diferents formats de difusió i anàlisi científica (simposis, debats, workshops específics, dues taules rodones i una conferència plenàries), així com activitats culturals vinculades a la mateixa temàtica.\nAquest congrés es dirigeix principalment a personal investigador en diferents estadis de la seva carrera, alumnat de doctorats i màsters. S’espera que també sigui d’interès per a professionals i administracions que treballin en qüestions sobre gestió de les mobilitats, ciutadania i inclusió social.\nEs poden enviar propostes de comunicacions fins al 28 de febrer de 2019.\nPodeu trobar tota la informació sobre inscripcions, enviament de comunicacions, programa, etc., a la web del congrés.


Albaida s'acull al programa EZOINT per crear ocupació al municipi - Portal de Xàtiva\nL’Ajuntament crea 14 nous llocs de treball amb un programa d’ocupació de la Generalitat\nEl passat mes d’agost l’Ajuntament d’Albaida es va acollir al programa de subvencions de la Conselleria d’Economia, Hisenda i Ocupació ‘Programa d’ocupació públic EZOINT’. Aquest programa que està cofinançat en un 80% pel Fons Social Europeu, té com objecte la contractació de persones desocupades per part de les corporacions locals, per a l’execució d’obres i/o serveis d’interés general i social. Amb aquest nou programa d’ocupació l’Ajuntament d’Albaida va sol·licitar ajudes per a la contractació de 14 treballadors per un període de 4 mesos, els quals s’encarregaran de la neteja i manteniment dels carrers, parcs i jardins de la població.\nLa selecció s’ha realitzat exclusivament entre les persones que el Centre SERVEF d’Ontinyent va remetre a l‘Ajuntament d’Albaida, per mitjà de la corresponent oferta d’ocupació, no podent optar a la selecció aquelles persones que no figuraven com a candidates en eixe llistat.\nEl regidor d’obres i serveis, Jose Palací, ha remarcat “la utilitat d´aquesta ajuda, que ens permetrà millorar la neteja i condicionament dels carrers, parcs i jardins d´Albaida. La nostra ciutat compta amb importants zones verdes, parcs, rotondes i espais públics per als quals resulta imprescindible un adequat manteniment i ara, amb aquesta ajuda de l’administració, aconseguirem materialitzar una millora de l’aspecte i la imatge de la nostra població, a la vegada que ajudarem socialment, en una època tan dura i difícil com l’actual, a les 14 persones que s’han ocupat mitjantçant aquesta subvenció”.\nTal com ha destacat l’alcalde Josep Albert, “l´equip de govern treballa per aprofitar tot tipus de línies i programes que ens permeten oferir oportunitats d’ocupació per als aturats de la nostra població. Amb aquest programa en concret s’aconsegueix el doble objectiu del govern municipal: afavorir la contractació de persones desocupades de la nostra ciutat i millorar els nostres carrers i parcs públics”.\nPublicado el diciembre 4, 2013 Autor Portal de XàtivaCategorías Albaida, Com. Valenciana, Subvenciones, XàtivaEtiquetas Albaida, ezoint, programa\nAnterior Entrada anterior: Caixa Ontinyent celebra el Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat\nSiguiente Entrada siguiente: La FSMCV i la UNDEF aposten per la contractació de Societats Musicals i «no contractar un número de músics»


Junajo Puigcorbé es catalanitza el nom i passa a dir-se Joan Josep\nJuanjo Puigcorbé es catalanitza el nom i passa a dir-se Joan Josep\nLa decisió de l'actor i regidor per ERC a Barcelona li ha costat insults a les xarxes\nDivendres, 16/02/2018 | Actualitzat el 02/03/2018 a les 09:46 CET\nL'actor i regidor per ERC a Barcelona, Juanjo Puigcorbé, ha oficialitzat la seva decisió de catalanitzar-se el nom: a partir d'ara es dirà Joan Josep. Aquesta decisió ha provocat el soroll típic a les xarxes, on uns quants usuaris se n'han burlat i alguns altres l'han insultat i l'han acusat de sentir "odi per Espanya" i d'estar "obsessionat".\nAquest canvi ja s'ha oficialitzat al seu Twitter i a la pàgina web de la Diputació, on apareix com a Joan Josep Puigcorbé. Tot i així, a la URL encara apareix el seu nom original. L'actor també és delegat de Cultura a la Diputació de Barcelona.\nPuigcorbé, que va ingressar al consistori de Barcelona el juny del 2015, ja es va veure implicat en una polèmica a les xarxes pel seu paper com a Joan Carles I a la minisèrie Felipe y Letizia.\nL'actor Juanjo Puigcorbé es canvia el nom perquè le ‘avergonyeix’ Espanya. Doncs imagínese lo que passàvem nosaltres quan vostè era presentat com a cultura d'Espanya...\n— Antonio Ramírez (@consuyanton) February 16, 2018\njuanjo puigcorbe com si es vol canviar el nom a Michael. Seguirà sent espanyol.\n— šibenik (@ohsibenik) February 16, 2018\nL'actor català Juanjo Puigcorbé ara es llama Joan Josep https://t.co/N5oZuBIOur via @marca�������� el virus infecte q asola la massa encefàlica dels sediciosos Separates segueix haciendo de las suyas jajajaja MENUT SUBNORMAL ����������\n— Pedro P. Nassgulls (@j_dom1) February 16, 2018\nEl regidor d'ERC, Juanjo Puigcorbé, ha decidit catalanitzar-s'el nom i que, a partir d'ara, se'l conegui com a Joan Josep Puigcorbé els diaris més ultres, de dretes i nacionalistes espanyols, han rabiat com mai i han publicat articles carregats d'odi i catalanofòbia. pic.twitter.com/DU6EHHyDnu\n— República Catalana��Llibertat Presos Politics�� (@josepmendez78) February 16, 2018\nJuanjo Puigcorbé ha decidit que el seu nom no és lo prou català, així que lo ha canviat a Joan Josep Puigcorbé. No, no us rigueu, que no és conya, és una gilipollez, però no és conya.\nPer a mi sempre seràs Puigcorbé\n— Emilio Hidalgo (@EmilioHidalgoA) February 16, 2018\nJuanjo Puigcorbé es canvia el nom per un que soni més catalan, ara es llama Joan Josep, per haver si amb el nou nom rellança la seva carrera i deixa de ser un fracassat.\n— Sergio (@_SergioL23) February 16, 2018\nTemes: Xarxes socials Twitter ERC\nDetingut per desordres públics l'home que va provocar l'alerta gihadista a Salou\nSorteig de vuitens de la Champions 2018-2019, en directe 'online'


Els Mossos agraeixen la col·laboració dels ciutadans i l'Ajuntament\nEls Mossos destaquen la col·laboració de l’Ajuntament i els veïns en la detenció del sospitós de 20 delictes contra el patrimoni\nComentaris tancats a Els Mossos destaquen la col·laboració de l’Ajuntament i els veïns en la detenció del sospitós de 20 delictes contra el patrimoni\nDes del 19 d’octubre i fins l’1 de novembre, els Mossos havien constatat un increment de robatoris amb força a l’interior de vehicles a Sant Esteve d’en Bas, els Hostalets d’en Bas i Les Preses. En tots els casos el lladre havia trencat el vidre d’una de les portes davanteres del cotxe.\nSostreia documentació, diners i petits objectes. En un dels vehicles violentats el lladre va sostreure una targeta de crèdit i la va utilitzar per extreure 300 euros d’un caixer automàtic. Fa dos dimarts, una patrulla va veure un vehicle que constava com a sostret a la localitat de Sant Esteve d’en Bas, conduït per un individu. Els agents van aturar i escorcollar el vehicle, on van localitzar diversa documentació que havia estat sostreta. També van trobar una defensa extensible que suposadament va ser utilitzada per trencar els vidres. El conductor, que tenia antecedents, va quedar detingut per la seva presumpta relació amb els delictes. Dijous va passar a disposició del jutjat d’instrucció en funcions de guàrdia d’Olot, el qual va decretar el seu ingrés a presó.\nLa detenció va ser possible gràcies a la col·laboració ciutadana i de l’Ajuntament, que van permetre instal·lar un dispositiu per capturar l’home. El cap de l’ABP dels Mossos d’Esquadra de la Garrotxa, Blai Ortiz, explicava que “sospitàvem d’una persona amb antecedents, però ens era molt difícil agafar-lo perquè estem en un entorn rural en el que per traslladar-se no fa falta utilitzar les vies principals de circulació”.\n– Ingressa a presó un veí de la Vall d’en Bas per una vintena de delictes contra el patrimoni en un sol mes a la Garrotxa\nEl Memorial Raül Ramos del Club Natació Olot obre el Circuit Girosona de natació amb la participació dels millors nedadors de la demarcació\nMossos d'Esquadra Garrotxa\nL’última rèplica del terratrèmol del passat dijous al golf de Roses ha arribat als 2,3 graus a l’escala de Ruchter\nEn els últims dies s’han registrat diverses rèpliques al terratrèmol de dijous passat al golf de Roses. La darrera va ser la matinada de diumenge. L’epicentre d’aquesta rèplica de 2,3 graus a l’escala de Richter va situar-se a dins del mar, prop de…\nDes d’aquest dissabte, la Sala Oberta del Museu de la Garrotxa torna a obrir les seves portes per acollir una nova exposició. ‘Poètiques empeltades’, mostra una vintena d’obres del fons fotogràfic de la fundació Vila Casas de Barcelona, amb treballs…


EcoXarxa Garrotxa: 10 d'octubre, a Olot. 1a Assemblea bioregional Nord de la CIC\n10 d'octubre, a Olot. 1a Assemblea bioregional Nord de la CIC\nEl nou Rebost de l'Ecoxarxa Garrotxa (Olot) acollirà la 1a Assemblea biroegional Nord de la CIC.\nCom molts de vosaltres potser ja sabeu la CIC ha iniciat la seva descentralització. [Si en voleu més informació, la podeu llegir baixant-vos aquest document: Monografic - Caminant cap a la descentralitzacio_ assemblees bioregionals.pdf.]\nPer començar aquest procés s'ha decidit formar dos blocs, que coincideixen amb les dues grans zones actuals de la CAC (Central d'Abastiment Catalana). Hi ha dos motius principals per prendre aquesta referència:\nel primer motiu es disposar d'un punt de partida significatiu per a la formació del mapa bioregional que volem i encara no tenim. A les bioregionals podem trobar-nos i decidir com ens anem agrupant, però que no quedi ningú sense convocar per no saber des de quin bloc vol participar;\nel segon motiu és per focalitzar inicialment el procés de descentralització en la xarxa d'abastiment i distribució de la CAC, que ens connecta com a rebosts, grups de consum i productors. D'aquesta manera podem compensar l'efecte de dispersió inherent al procés de descentralització, ja que la participació a nivell del consum col.lectiu i l'autoocupació es prou bàsica i universal com per fer convergir la diversitat de punts de vista que mantenim, tant les persones que ja som aquí com les que s'hi afegiran.\nRebost amfitrió Rebost d'Olot [Ecoxarxa Garrotxa].\n10:00 h Cercle i roda de presentació de cada grup 11:00 h Contextualització del procés.\n11:30 Decisió. Exposició d'una proposta sobre el format de les assemblees permanents de la CIC i de les JJAA a partir d'ara, ja plantejada a les JJAA d’Anglès:\nQue es continuï celebrant l'assemblea permanent actual, a la zona de Barcelona o rodalies (això ja es va decidir a la mateixa assemblea permanent de les JJAA d'Anglès), tot garantint la participació virtual.\nCom que inicialment no disposem d'eines concretes que ens permetin coordinar les propostes inter-bioregionals, l'espai de les JJAA seria l'adequat per a garantir aquesta coordinació, presencialment i amb papers de mà en mà si cal.\nMantenir l'assemblea permanent de les JJAA per treballar des de les bioregions la coordinació entre el nivell bioregional i el global. Aquest espai seria l'adequat per recollir les darreres conclusions de l'assemblea permanent que se celebrarà mensualment a Barcelona i preparar propostes bioregionals adreçades a la següent assemblea permanent, en coordinació amb les generades a les assemblees bioregionals —com aquesta que convoquem.\nLes JJAA podrien durar dos dies en comptes de tres; durant el primer dia es faria el treball de grups bioregionals i durant el segon dia el treball bioregional de l'assemblea permanent. O sigui, esdevenir un grup de treball molt necessari per coordinar la descentralització.\nOpcio B: Les JJAA actuals podrien reduir-se a una trobada d'un dia o dos d'un grup de treball de bioregions, i les assemblees bioregionals podrien transformar-se en JJAA bioregionals, amb el mateix format que fins ara a la CIC, o similar, i amb una assemblea permanent bioregional l'últim dia. Es poden aprofitar per fer intercanvi de productes o altres activitats.\ncriteris per a decidir la relació de competències entre les assemblees bioregionals i l'assemblea permanent que es continuarà celebrant durant la transició:\ngrau d'apoderament de cada bioregio per assumir les funcions de les comissions que s'han de descentralitzar,\ncoordinació entre les assemblees bioregionals i l'assemblea actual (central), durant la transició,\nproposta: que siguin els grups que fins ara es formaven per treballar els temes monogràfics de les JJAA, agrupats per bioregions o d'altra manera.\n13:15 h Roda d'impressions, recull dels punts que es proposin, establiment de prioritats (incloent-hi els nous punts) i decisió sobre què i com volem treballar aquests punts\nSeguint la proposta inicial acceptada pel Bloc del Nord per escollir el lloc de celebració, les trobades es farien rotativament seguint per ordre alfabètic la llista dels rebosts tal com apareix al gestor de comandes de la CAC. Segons aquesta proposta el següent lloc de trobada seria a EsBiosfera (Cardedeu). Els rebosts que preferiu ser convocats pel Bloc del Sud, responeu directament a aquest correu i us posarem en contacte amb els dinamitzadors. Ells faran una trobada bioregional posteriorment a la nostra.\nRebost d'Olot (Ecoxarxa Garrotxa)\nRebost de Girona, Rebost de l'ARN (Sant Miquel de CampMajor)\nRebost l'Equitativa (Palamós)\nRebost de Vilafant Rebost Iluro (Mataró)\nEtiquetes de comentaris: bioregions, Cooperativa Integral Catalana, descentralització, Olot


Com podem ajudar els nostres infants i adolescents a fer el pas cap a l’escola? | Fina Trullàs\nPrimer de tot donem una oportunitat a que se sentin mirats i escoltats. Dediquem temps, a acompanyar-los, a demanar la seva opinió abans de fer qualsevol acció, preguntem-los com entenen l’escolarització, que pensen que trobaran, que voldrien trobar, com se senten, que coneixen de tot plegat.\nUn cop feta aquesta recerca amb els nostres fills i filles, tot passejant, asseguts parlant…\nDonem-los un temps, un temps per elles,i ells perquè se sentin mirats i escoltats, i a partir d’aquí actuem, si ho creiem necessari, passant al proactiu, segons les necessitats particulars.\nEls agrada la idea de tornar a l’escola?, no els agrada? Estan contents? S’adonen de la situació que ens toca viure?\nEsbrinem quina informació tenen.\nAquest contacte també ens farà veure el seu estat d’ànim, les sensacions, emocions…\nÚltimament estan nerviosos, els costa dormir, menjar, fan crides d’atenció.\nParem atenció a com estan físicament? Mengen bé?, Es relacionen bé?, parlen dels seus amics? Tenen ganes de trobar-los? Parlen de les professores que es trobaran?\nAjudem-los a recordar les seves vivències a l’escola i a imaginar el que poden viure.\nInvolucrant-los en aquest procés, els fem adonar que tots som part d’aquest procés. Els pares i mares, els infants, els adolescents, els mestres, professors… i si els impliquem els fem sentir partícips.\nLes mares i els pares són les persones de referència, que els ajudarem a tenir un apego segur davant de qualsevol situació, per tant aquest és el moment de demostrar i mostrar la seguretat i la confiança en la proposta d’iniciar el curs escolar, es fa amb la millor intenció, amb la intenció de què tinguin garantides les seves necessitats d’aprenentatge, les relacions amb els altres… Evidentment aquestes relacions canviaran, potser no podrem abraçar als companys de la mateixa manera, però caldrà potenciar la mirada, el fet d’estar, el fet de saber veure més enllà de la màscara. Descobrir la il·lusió, la il·lusió de començar un nou curs de conquerir nous aprenentatges, d’agafar els llibres i fullejar-los, abans d’iniciar el curs, de planificar i de pensar que ens podem trobar.\nTotes les proteccions que haurem de mantenir perquè els nostres fills i les nostres filles estiguin en un espai segur no els hi ha de crear inseguretat, o por a relacionar-se amb els altres, sinó el contrari.\nÉs una mirada de respecte de seguretat, els altres no estan malalts, no tenen per què estar malalts, i ens hi podem apropar d’una altra manera des de la paraula.\nLa distància no és motiu per aïllar-nos, al contrari, cal veure la part positiva, podem tornar a estar junts però d’una altra manera. En aquest moment toca activar la capacitat de resiliència, aquesta capacitat que davant una adversitat, com potser ens trobem aquests dies, o com ens trobarem a partir del 14 de setembre, aquesta adversitat hem de pensar com la superem, com fem que els nostres fills i filles s’enfrontin, de manera empoderada, a la nova situació, evitant que aquesta pugui arribar a crear un trauma o una situació no volguda o inesperada.\nPer tant parlar, escoltar, ser, mirar, formaran la base d’aquest procés. Des d’una mirada de realitat, però també des d’una mirada positiva.\nEnsenyar els nostres fills i les nostres filles a respectar les persones que estan al seu costat, a respectar als professors i les professores que fan el que poden i com poden amb els recursos que tenen. Ara és el moment de fomentar aquesta actitud davant una situació escolar nova.\nCom utilitzem les metàfores per ajudar en aquesta situació?\nPodem dir que és com un examen sorpresa, que tots plegats anem a veure com va tot això, sortiran preguntes que no esperem, però aquí estem, al seu costat, per acompanyar-los, per estar, per viure aquesta nova aventura, aquest nou viatge, aquesta manera diferent de viure l’escola.\nEvidentment si veiem dificultats o coses que no poden gestionar, o coses que els bloquegen, o tenen pors, o ansietats, o inseguretats… sempre podem recórrer a la mirada d’un professional, O a la nostra xarxa de bons tractes deixant-nos acompanyar. Com sabeu la resiliència en solitud no s’assoleix, de vegades una mirada des d’un altre angle ens pot ajudar a descabdellar aquella situació no volguda o no esperada.\nAra és el moment de treballar la cooperació entre tots, per tots és una situació nova i tots n’estem aprenent, i tots volem el millor per ells.\nÉs un aprenentatge de vida, la vida és això, anar veient el que ens porta i resoldre la manera de gestionar-ho, és com anar saltant els entrebancs de forma realista i positiva.\nÉs un moment no només per rebre, sinó per rebre i donar, aquest equilibri que està present en l’educació dels nostres fills i filles, els drets i els deures.\nSom part de la història, som protagonistes, fem-los tenir aquesta mirada, ells també estan aquí, i també poden dir, i poden fer, des d’aquesta visió d’herois que se’n van a l’escola a adquirir nous reptes.\nÉs un moment per observar els valors que tenim a casa, com volem els nostres fills?, de què els volem impregnar?, com volem ajudar-los en el seu camí?…\nAquestes coses que nosaltres com referents creiem importants i que volem que ells valorin, sempre respectant les diferències, ara és el moment de fomentar-les els valors de respecte, de col·laboració, d’escolta, d’equilibri entre uns i altres. Mirem per nosaltres però mirem també pels altres, anem equilibrant aquesta manera, aquests valors familiars, i els valors escolars.\nAjudar-los a tenir un bon concepte d’ells mateixos, estar empoderats, fer-los sentir segurs, tenir una autoestima adequada.\nL’entesa cap a l’altre és important, no tothom veurà aquesta situació de la mateixa manera , hi han persones que tindran mirades, opinions diferents. Cal ser respectuosos, nosaltres podem pensar d’una manera, però hem de tenir en compte que cada un de nosaltres percep i viu aquesta situació potser de manera diferent, i el respecte, el no ofendre, el no envair l’espai de l’altre, ens permetrà mantenir la nostra àrea de confort.\nAquest acompanyament des de la calma, sense obligar, respectant el ritme nostre i dels altres, entenent aquest procés, això ens ajudarà a veure i viure la nova situació.\nDependrà de tots i totes que visquem els canvis d’una manera positiva. Un aprenentatge per ara i per tota la vida, adquirint aquesta capacitat de resiliència, la capacitat de fer un pas enrere i mirar les coses des de la serenor, la tranquil·litat, amb creativitat, sentit de l’humor, observant com es van assolint aquests canvis.\nMirar la part racional, sentir les emocions per passar al pro-actiu, si cal, de manera creativa.\nEl meu agraïment a Montse Vallès per la seva col·laboració\nIniciem el curs escolar … iniciem nous aprenentatges?


Torrent de Pareis, diumenge 8 de juny amb el gee | Falta moooolt!\nCom cada any el gee realitza la sortida la monument natural del Torrent de Pareis. Excursió clàssica dins les clàssiques que no ens cansam mai de visitar.\nItinerari: Restaurant d'Escorca - Torrent de Pareis - sa Calobra\nTemps de recorregut: 5 hores aprox.\nDificultat: * * * * *\nPoques coses més es poden dir del torrent de Pareis, espectacular fenòmen geològic que ens endinsa dins grandiosos penyals de més de cent metres d'altura per acabar en la seva desembocadura a la mar devora sa Calobra.\nCatalogam aquesta excursió com a difícil, no tant per la dificultat, si més per la complicació del terreny que discorr per la llera d'un torrent on s'ha de mirar a cada passa on posar els peus.\nÉs necessari dur calçat de muntanya i oblida les sandàlies només per quan arriben a la mar. Important també dur aigua en abundància, ja que en un dia calurós pot arribar a fer molta calor dins el torrent.\nCom totes les sortides que realitza el gee és oberta a tots els socis que vulguin disfrutar d'aquest paratge impressionant i emblemàtic de la nostra Serra de Tramuntana.\nEl trasllat fins el restaurant d'Escora i la posterior tornada des de sa Calobra es realitzarà amb autobus, pel que es necessari fer un ingrés de 10 euros al compte corrent que s'indica a continuació abans de dijous 5 de juny inclòs. Convé que indiqueu el vostre nom a l'hora de fer l'ingrés per a que quedi constància.\nSi estau interressats en participar en aquesta sortida o si teniu algun dubte posau-vos en contacte a l'adreça electrònica excursionisme@ermassets.org.\nIngrés de 10 € al c/c Sa Nostra 0487-2049-52-9000016515 amb el vostre nom i llinatges i concepte: "PAREIS"\nL'hora de sortida a les 8:00 hores.\nEl lloc de trobada a l'aturada del bus del carrer Jaume I, cap de cantó amb el carrer des Quarter.\nEl desplaçament fins al restaurant d'Escorca es realitzarà amb autobus.\nI el més important, tots el que vulguin berenar i dinar han de dur el seu o fer-ho en algun dels restaurants de sa Calobra.


Treball - Amposta Jove\nserveis, eines i recursos\n"Sabem que començar a buscar feina no és fàcil, necessites definir quins són els teus objectius laborals, identificar quins són els teus interessos... Per això mateix et volem ajudar i posar a la teva disposició els serveis, eines i recursos als quals pots accedir per millorar les oportunitats per trobar feina o emprendre"\nServeis que es presten a Amposta\nA la ciutat hi ha diverses administracions que ofereixen serveis relacionats amb el treball, la cerca de feina o l’emprenedoria; en funció de les necessitats de cada jove, us haureu de dirigir a uns serveis o uns altres.\nPer tant, aconseguir que el teu currículum destaqui i et defineixi és molt important!\nLa Garantia Juvenil és una iniciativa europea d’ocupació per reduir l’atur juvenil que garanteix oportunitats per a joves i ofereix ajuts per a les empreses, basant-se en programes de:\n• Formació per a desenvolupar competències professionals.\nOn podem trobar ofertes de treball en actiu al territori? En aquest apartat recollim serveis i recursos on pots adreçar-te per buscar ofertes de feina.\nTreballar pel teu compte és una opció valenta, pròpia de persones emprenedores, que et pot aportar moltes satisfaccions. Si tens una bona idea i tens pensat creat la teva pròpia empresa, però no saps per on començar, consulta els recursos i serveis adreçats a persones emprenedores.\nJove, hi tens dret, coneix els teus drets laborals!\nSigui quina sigui la feina que fas, com a jove, sobte et veus immers en un món de normatives i lleis que regulen la teva situació i que, en molts casos, desconeixes. Informar-te i conèixer la legalitat existent sobre el teu lloc de treball és important perquè t’empodera i et permet protegir-te enfront aquelles desigualtats o irregularitats que t’afecten.


A l'Ara: Kant, ‘trending topic’\nKant, ‘trending topic’\nAprofitant que Pablo Iglesias i Albert Rivera, contra la seva voluntat, han aconseguit fer de Kant trending topic per un dia, intentaré que l’ARA prolongui una mica l’actualitat del filòsof de Königsberg, encara que la seva filosofia, que podríem resumir d’aquesta forma: “No creguis en res, no esperis res; fes el teu deure aquí”, no sembla precisament d’actualitat.\nKant (1724-1804) va començar escrivint en una obra titulada L’únic argument possible que “els homes que obren segons principis són molt pocs, cosa que fins i tot és molt convenient, ja que amb facilitat aquests principis resulten equivocats”, però aviat va canviar de rumb i a la Crítica de la raó pràctica segueix el camí invers i postula la necessitat de guiar la nostra conducta pràctica “d’acord amb màximes inalterables”. En aquest canvi d’actitud hi va tenir una influència decisiva el seu amic Joseph Green, que parlava d’ell mateix d’aquesta manera: “Jo no em llevo perquè hagi dormit prou, sinó perquè són les 6 del matí. No sec a taula perquè tingui gana, sinó perquè el rellotge marca les dotze; no vaig al llit perquè estigui cansat, sinó perquè són les 10 de la nit”. I com que tot això ho feia perquè volia, afegia que coneixem que som lliures precisament perquè ens podem sotmetre a una llei moral.\nI per què cal sotmetre’s a la llei moral? Perquè, com va escriure Kant a la seva Antropologia, “voler tornar-se un home millor fragmentàriament és un intent inútil”. L’home moral és tot ell moral perquè ordena fidelment la seva conducta d’acord amb un principi intern, és a dir, amb un principi al qual pugui donar el seu assentiment racional.\nPer seguir honestament aquest projecte de vida, Kant considera que hi ha una condició imprescindible: respectar de manera rigorosa “el principi de veracitat”, tant a l’interior (en el que ens confessem en la intimitat a nosaltres mateixos) com a l’exterior (en el comportament amb els altres). És molt contundent. No admet mitges tintes. S’ha de dir la veritat sempre, siguin quines siguin les conseqüències. No tenim dret a mentir ni tan sols per motius altruistes (seguint el que abans s’anomenava una mentida piadosa). Passi el que passi, ens hem de mantenir rigorosament fidels a la veritat. Imaginem que una persona innocent perseguida per un assassí despietat es refugia a casa nostra. Si l’assassí ens pregunta si aquesta persona és a casa nostra, hem de respondre -si volem ser morals- que sí.\nA Sobre un suposat dret a mentir per humanitat, Kant insisteix que cal ser veraç sempre, perquè la més petita fissura en aquest imperatiu arruïnaria l’estructura mateixa de la nostra relació amb els altres. El desassossec que ens provoca aquesta actitud és evident. Ja l’hi provocava a Benjamin Constant, que es preguntava si la societat en què vivim podria mantenir-se en peu si tots diguéssim la veritat en qualsevol circumstància. La resposta de Kant va ser que si no respectem el “deure incondicional sagrat” de la veracitat, estem dinamitant la necessària confiança mútua que ha d’existir entre les persones. Constant, ben al contrari, sospitava que aquesta conducta acabaria trencant els vincles socials.\nKant creu que està fundant el deure moral en el respecte degut a la humanitat dels nostres semblants. En el fons està intentant respondre al mandat que el seu admirat Rousseau dirigia als educadors: “Homes, sigueu humans”. I això, reconeguem-ho, són paraules majors.\nQuan el filòsof Emmanuel Levinas estava detingut en un camp alemany, un gos vagabund visitava els presoners cada dia quan tornaven de la feina. Malgrat tot el que els guardians del camp feien per rebaixar i desfigurar la seva humanitat, el gos s’hi acostava i, sense demanar res, els saludava amb un lladruc amigable. L’animal no obeïa a cap deure moral però era capaç, diu Levinas, de reconèixer la dignitat humana. Els presoners li deien Bobby, i posaven en aquest nom les seves esperances que els americans o anglesos els alliberessin aviat. Levinas s’hi refereix com a “Bobby, últim kantià de l’Alemanya nazi”. Entenem què ens vol dir, però el desassossec continua.\nAl meu parer, el repte que ens deixa Kant en herència és com ser inflexibles defensant la humanitat de l’home sense dissoldre en “la humanitat” el rostre concret de les persones, perquè a vegades -ja ho deia Dostoievski-, com més estimem la humanitat, menys ens agraden els homes. Quan l’humanisme no té noms propis, pot esdevenir el refugi d’un antihumanisme que es creu moral, però solament és formal.\nPublicado por Gregorio Luri en 11:35\nEl dubte fructífer\nTot el cap de setmana fent deures\nDespertant un zombi (I)\nDespertant Un zombi (i II)


Grec 2016: El cine i el còmic pugen a l'escenari amb els xilens Teatrocinema - Teatre Barcelona\nEs pot viatjar en l’espai i el temps, igual que ho fan el cinema o la literatura, però amb els actors en viu? Aquesta és la pregunta que fa gairebé deu anys es va plantejar la companyia de teatre xilena Teatrocinema. Avui, quatre espectacles després, Zagal, el seu director, em confessa que encara no tenen totes les respostes, però que el viatge o, més aviat, els viatges, els han ensenyat molt.\nLa pregunta neix d’un descobriment inquietant: Zagal i els seus companys es van adonar un bon dia que el teatre tradicional, aquell on la paraula és la principal protagonista, els avorria. Potser no com a espectadors, però sí, i sens dubte, com a creadors.\n«L’etimologia de la paraula teatre és «allò que es veu», m’explica Zagal. «Quan vas al teatre, vas a veure. És la vista, i no pas la oïda, ni el tacte, ni el gust, el sentit principal de l’espectador teatral». Així és com amb La Troppa, la seva companyia anterior, comencen a experimentar amb posades en escena més visuals.\nFan servir trucs de teatre tradicional: telons, miniatures, objectes mòbils, etc. Però aviat s’adonen que amb això no n’hi ha prou. Els objectes físics entorpeixen la narració, els canvis són massa llargs i no els permeten explicar les històries de la manera que ells volen fer-ho. Aleshores, «igual com el cinema als seus inicis va mirar el teatre en busca de respostes, nosaltres vam decidir mirar el cinema» i hi van trobar la solució: les projeccions.\nAquesta innovadora idea de fer servir únicament projeccions per crear sobre l’escenari els espais que recorreran els actors és la marca de la casa de Teatrocinema. Per ells, les obres són un viatge a través de l’espai i el temps, i les projeccions, el vehicle que els permet emprendre aquests viatges.\nUn gran desplegament tècnic que obliga a una feina precisa i rigorosa de tots els implicats, però que també, i malgrat les aparences, deixa molt d’espai per la improvisació i el joc; una feina on el valor és l’aquí i l’ara, però no només pels actors, com deia Stanislavsky, sinó també per la posada en escena. Zagal compara els seus espectacles amb la partitura d’una orquestra que els músics (en aquest cas actors, tècnic de so, tècnic de llums, tècnic de projeccions i músic en directe) interpreten cada nit per portar el públic a una realitat paral·lela on tot és possible.\nA Historia de amor, els xilens utilitzen les projeccions per crear un entorn de còmic que fuig voluntàriament del realisme per explicar la història d’un psicòpata i la seva víctima. Una davallada als inferns en blanc i negre, un relat «dur i fosc» basat en la novel·la homònima del francès Régis Jauffret. Un viatge noir que permet a Teatrocinema abordar temes de tanta actualitat com la violència contra les dones, el silenci que acostuma a envoltar aquests crims o la impunitat que es dóna a les societats corruptes.\nEn contrast, La contadora de películas és una explosió de llum i color. Basada també en una novel·la, en aquest cas del xilè Hernán Rivera Letelier, es centra en un episodi recent de la història de Xile. L’acció transcorre a una salitrera, una explotació minera al desert d’Atacama, a la dècada de 1960. Les salitreras van tenir una importància cabdal a l’economia xilena de principis del segle XX, fins que el salnitre va perdre el seu valor i se’n va abandonar l’extracció.\nLa contadora de películas explica com era la vida en aquestes explotacions enmig del no res i com els seus habitants van ser abandonats a la seva sort un cop van deixar de ser rentables. Un exemple més del rostre inhumà del capitalisme depredador que ho arrasa tot al seu pas sense preocupar-se per les conseqüències. En aquest context, la protagonista és una dona que es refugia en el cinema per escapar de la seva realitat i, en fer-ho, canvia la vida de tots els que l’envolten. Aquí, Teatrocinema s’allunya del còmic i opta per la llum del desert i l’estètica del cinema dels anys 40 i 50 per portar-nos de viatge a les fantasies d’aquesta dona forta i valenta, que sobreviu en un entorn d’allò més hostil, i parlar-nos així de la vida com quelcom inevitablement efímer, com les salitreras.\nAquesta serà la primera vegada que el públic barceloní tindrà l’oportunitat de gaudir de les creacions de Teatrocinema. Una oportunitat única de descobrir una forma nova, diferent i totalment contemporània d’entendre el teatre i el fet escènic.


Claudia: “El públic es commou perquè no és ficció, sento com m’abracen” ·\nClaudia: “El públic es commou perquè no és ficció, sento com m’abracen”\nRedacció 14 Març 2018 4 min read\nEl teatre no sempre és ficció. Aquest divendres el Teatre Auditori acull el muntatge de la companyia La Conquesta del Pol Sud. Una experiència de teatre documental colpidora. Explica la història de la Claudia Victoria Poblete que als 22 anys va descobrir que realment ella no era Mercedes Beatriz Landa, qui fins llavors havia estat sempre. Pocs mesos després de néixer havia estat apartada dels seus pares i se l’havia apropiat una família de l’entorn militar durant la dictadura argentina. Una història personal increïble, explicada en primera persona ja que és la mateixa Claudia qui ho fa i un exemple de memòria històrica i restitució, ja que en el judici la Claudia va testificar contra els que se l’havien apropiat i va haver condemna. A partir d’aquest cas es van començar a derogar lleis d’impunitat a l’Argentina, on ara és possible jutjar els repressors. Hem parlat amb ella.\nRdR: Com va ser el moment de conèixer la veritat?\nC.V.: Va ser un procés. Però en el primer moment vaig notar com si em traguessin el terra de sota els peus. De cop tot canvia i ho has de tornar a posar al seu lloc. No va ser gens fàcil ni ràpid. De fet, és un procés que encara està viu i això és el que explica l’obra, que ha significat tot això a la meva vida.\nRdR: Sorprèn que sempre parles de la teva història sense odi.\nC.V.: No sento odi, sempre he volgut justícia. I malgrat que va ser lent jo vaig rebre justícia i veritat. És molt pitjor quan en casos de memòria històrica no hi ha justícia, com passa a Espanya, es fa molt més complicat per a les víctimes. Aquí hi ha gent que es pot sentir identificada amb la meva història.\nRdR: Va ser clau en el teu cas la recerca de la teva àvia. Quin paper juguen entitats com les àvies de la Plaza de Mayo?\nC.V.: Les associacions de drets humans han estat el motor del canvi a l’Argentina. Sense elles no s’hagués arribat a fer justícia ni en el meu cas ni en tants altres. Són un exemple d’estima i de coordinació i això ha estat clau per mantenir la recerca durant 40 anys i poder arribar així a recuperar fills i nets.\nRdR: Com arribes a ser la protagonista d’aquesta obra de teatre?\nC.V.: Estava buscant com donar veu a la meva història més enllà de la participació en documentals i la companyia em va contactar per aquest projecte. Malgrat que jo no em dedico a la interpretació, ni mai em va interessar, vaig decidir que era interessant i vaig acceptar. Ha estat un procés llarg per fer el muntatge i perquè jo ho pugui fer, encara suposa també una experiència catàrtica.\nRdR: Què sents quan expliques la teva història des de l’escenari?\nC.V.: Sento que rebo una abraçada del públic. Es trenca la barrera perquè no és ficció. El públic que ho ve a veure es commou i no cal que li donem cap cop baix. Noto que m’acompanyen, sento empatia. Algunes vegades se m’apropen compatriotes per explicar-me les seves experiències i també gent espanyola que m’expliquen vivències semblants.\nCrítica Teatral – “L’emoció és real. Absolutament imperdible”\nUs imagineu que quan teniu 22 anys descobriu que els vostres pares no són els vostres pares autèntics, si no que aquests van ser assassinats quan tenies només uns mesos? Això li va passar de veritat a la protagonista de l’obra que avui es presenta a Ripollet, Claudia Victoria Poblete Hlaczik, filla de desapareguts durant la terrible dictadura argentina i que va ser entregada a una família de militars. Un drama que han viscut centenars de criatures, moltes recuperades i entregades a les famílies vertaderes, gràcies a l’esforç de les Madres de la Plaza de Mayo. Un drama terrible, brutal que Claudia ens explica en primera persona, amb el suport d’imatges de vídeo, que poden ser una eina documental del relat, o bé, un instrument per transmetre poesia i serenitat dins l’horror que se’ns narra. La serenitat necessària que requeria la protagonista per trobar la seva pròpia veu, per reconstruir la seva dignitat. És un exercici pur de manteniment de la memòria històrica, de la veritat, de combatre el dolor de saber que s’ha viscut una vida falsa, que t’han robat les teves arrels. I, a la vegada, és un relat d’esperança sobre el final de la impunitat que va permetre aquests fets execrables. El cas de Claudia va aportar llum sobre altres casos similars i ara la fortalesa d’aquesta dona valerosa en explicar la seva tragèdia, li ha permès trobar, ja no sols la seva identitat, si no aportar esperança a moltes àvies que encara lluiten en el moment actual per trobar als seus nets i netes robats. La dictadura argentina va provocar milers de desapareguts i només s’han recuperat poc més d’un centenar de criatures robades. “Claudia” és un perfecte exemple de teatre documental, on l’emoció no està “interpretada” per una actriu excel·lent, si no que és real al 100 %. Absolutament imperdible.\nFotografia de Josep Aznar per al TNC\nPrevious: El Futbol Sala Femení goleja (8 a 0) i lidera la classificació en solitari\nNext: La por i l’angoixa amb rostre de dona en l’exposició de la Sala d’Art


El jubilat que va matar un lladre a casa a Manacor, en llibertat provisional - Diari de Girona\nL'home i la seva parella van patir lesions en el seu enfrontament amb els assaltants del seu domicili\nEl Jutjat d'Instrucció número 1 de Manacor va deixar en llibertat provisional el jubilat investigat per disparar i acabar amb la vida d'un dels assaltants de casa seva a Porreres el passat febrer. La jutge imputa inicialment a l'investigat un presumpte delicte d'homicidi. Abans de la declaració, la parella de jubilats, que va patir lesions en l'enfrontament amb els lladres, es va sotmetre a un examen forense.\nEl lletrat de la família del jove mort i del seu germà empresonat, Antoni Vicens, va explicar a la seva sortida dels jutjats de Manacor que formalitzarà l'acusació per homicidi contra l'investigat perquè hi ha detalls del seu relat «que no acaben d'encaixar».\nL'advocat, que està a l'espera dels informes definitius de la Policia Científica, té «dubtes sobre la coherència» de l'argumentació de legítima defensa davant l'agressió de l'assaltant al qual va disparar. No entén que el jove intentés pegar a l'ancià mentre aquest l'apuntava amb una escopeta que ja tenia carregada.\nEls fets van tenir lloc durant un atracament a la casa de camp de l'investigat, situada a Porreres, un municipi del centre de l'illa de Mallorca. A la finca van irrompre quatre assaltants. Un d'ells, un jove de 25 anys i nacionalitat colombiana, va morir en rebre un tret del propietari de la casa amb una escopeta de caça que ja estava carregada. Segons el seu relat, l'home va ser agredit pels lladres i, en una badada dels assaltants, va agafar l'escopeta de caça que tenia a l'habitatge i va disparar, matant un d'ells.


Butlletí Club Vela Blanes: Jaume Mercader, amb el Zeta, guanya la IX Regata Vent de D’Alt de Solitaris i A2, i queda segon a la II Regata Vents del Sud\nJaume Mercader, amb el Zeta, guanya la IX Regata Vent de D’Alt de Solitaris i A2, i queda segon a la II Regata Vents del Sud\nAmb aquest triomf i aquesta segona posició, el navegant del Club de Vela Blanes s’acosta a la consecució del Campionat de Catalunya de navegants solitaris.\nEl Zeta va tenir un lloc destacat en les dues regates que han tingut lloc aquest passat mes de juliol per a Solitaris. El Club Nàutic Cambrils va celebrar, per delegació de la FCV i amb col·laboració de l'Associació “Vent de Dalt” i el Club Nàutic Hospitalet Vandellòs ha estat l’escenari de la II Regata Vents del Sud.\nPel que fa a la novena edició de la Regata Vent de D’Alt, el seu recorregut va ser el següent: Cambrils – Plataforma Casablanca – Cap de Tortosa – Cambrils. Aquesta és una prova considerada de tercera categoria a efectes de seguretat, té un recorregut de 70 milles caracteritzat pels constants canvis de vent i la navegació nocturna de part de la regata. La novetat d’enguany ha estat que, tot i que aquesta era una regata per a Solitaris i A2, enguany\ntambé ha tingut participació d'embarcacions amb tripulació. Després de 40 anys duent-se a terme en d'altres poblacions de Tarragona, la prova ha celebrat aquesta edició per primera vegada a Cambrils.\nPer altra banda, els dies 2 i 3 de juliol van ser els escollits per dur a terme la II Regata Vents del Sud, també puntuable pel Campionat de Catalunya de navegants solitaris i a dos i que es troba dintre del calendari de l’ANS (Associació de Navegants Solitaris). Jaume Mercader, en el Grup Solitaris, va classificar-se en segon lloc després de cobrir les 45 milles del recorregut en poc més de 9 hores. En total, 6 embarcacions van disputar aquesta regata que va guanyar el iot Salao Tu, de Manuel López, que va fer el recorregut en menys de 9 hores. La previsió (confirmada) de poc vent va fer que el recorregut definitiu de la regata s’hagués de modificar. Finalment, va ser el següent: Hospitalet – Miami Platja -Far de Tortosa – piscifactoria de l'Ametlla – Hospitalet. És a dir, que del recorregut previst inicialment de 70 milles es va passar a aquest altre més curt, de tan sols 45.\nPublicat per Club Vela Blanes a 16:50\nEl Club de Vela Blanes rep la certificació ISO 900...\nUnes condicions meteorològiques i de navegació adv...\nEl Nortia Tramendu participa fins el 6 d’agost a l...\nCursets d’estiu 2011\nEl Club de Vela reforça el vincle amb l’IES Serral...\nVicki Ivaylova guanya quatre de les cinc regates e...\nLes havaneres prenen el cor del Club de Vela Blane...\nJaume Mercader, amb el Zeta, guanya la IX Regata V...\nPrimera trobada dels membres del jurat de la terce...


Les mentides sobre els incendis de l'Amazones que circulen a les xarxes\nAquestes mentides sobre els incendis de l'Amazones s'estenen per la xarxa\nMolts usuaris i fins i tot comptes certificats estan compartint imatges d'antics incendis i d'animals carbonitzats que no es corresponen amb l'actual tragèdia ambiental\nDivendres, 23/08/2019 - 11:39\nEl món mira amb pànic els incendis forestals que des de fa setmanes arrasen milers d'hectàrees de l'Amazònia del Brasil. El pulmó del planeta en flames s'ha convertit en la preocupació més gran de Governs i personatges públics i famosos tant d'Europa com d'Amèrica. Líders mundials, Governs i diverses personalitats s'han sumat a la crida mundial per salvar aquesta zona selvàtica de les flames, de les quals el president brasiler, Jair Bolsonaro, assenyala com a responsables les ONG. El president francés, Emmanuel Macron, ja parla d'«una crisi internacional» i assegura que la qüestió es tractarà amb urgència aquest cap de setmana durant la cimera del G7 a Biarritz (Francia).\nLas xarxes també bullen pel gran foc, que ja s'ha estès a l'Amazònia boliviana i peruana. Sota l'etiqueta #PrayForAmazonas -primer 'trending' des de dimecres- lamenten la tragèdia medioambiental. No obstant, no totes les imatges que alguns utilitzen corresponen als incendis actuals, sinó que daten d'altres anys.\nUsuaris d'internet, i fins i tot comptes certificats, s'han fet ressò d'imatges antigues o que fins i tot se situen molt lluny del Brasil. Aquest és el cas d'una impactant fotografia en la qual es veu una mona abraçant la seva cria, que ha mort a causa de les flames. Aquesta imatge la va prendre el fotògraf indi Avinash Lodhi, a Jabalpur (Índia).\n¿Ón són tots els vostre diners? ¿On són els mitjans de comunicació? #PrayforAmazonas\nEl canvi climàtic és una realitat i ENS ESTEM CARREGANT EL PLANETA���� Com a mínim hauríem de difondre aquesta informació. Els nostres pulmons són plens de fum.\nSe'm parteix el cor... pic.twitter.com/FeF9z0vfW7\nEl mateix passa amb la foto d'un conill cremat. Però l'animal no ha mort ara a la selva amazònica, sinó quan fugia de les flames a Califòrnia, el novembre de l'any passat.\nPictures tell the story.....!!!!������������#PrayforAmazonas #PrayForTheAmazon pic.twitter.com/cofCWBiVkr\nAltres imatges de la selva en flames que circulen tampoc són actuals. Per exemple, una imatge d'un bosc arrasat on es veu un arbre solitari. Efectivament, correspon a l'Amazones, però la foto és de Bruno Kelly, professional de Reuters, i va ser presa durant l'operació 'Onada Verda', l'agost del 2017 (era un incendi controlat a càrrec de l'Institut Brasiler de Medi Ambient).\nQuin estrany filosoraptor manejant informació de dubtosa font https://t.co/6HJcbjAvft\n— Alex el clergue. (@yeirben) August 22, 2019\nL'agència France Press assenyala altres imatges amb milers, i fins i tot milions, de 'm'agrada' que no són dels incendis d'aquest estiu.\nAcabem de trobar aquesta foto en el compte d'Instagram de Jaden Smith.\nTé més d'1 milió de «m'agrades», però la foto no mostra cap incendi actual a l'Amazònia. Va ser feta fa 3⃣0⃣ anys #AFP#PrayforAmazonia#PrayforAmazonas pic.twitter.com/jRi6n38wWN\n— AFP Factual �� (@AfpFactual) August 21, 2019\nFins i tot el president Macron ha caigut en el mateix error. Aquest dimecres, quan es feia ressò i denunciava la gran «crisi internacional» a causa dels incendis, el cap de l'Estat francès va acompanyar els seus tuits amb una foto brutal de la selva devastada. L'esmentada agència de notícies assenyala que aquesta foto és del nord-americà Loren McIntyre, que va morir el 2003.\nEl fill del actor Will Smith, el també actor i model Jader Smith també s'ha portat a engany, commogut per la crisi mediambiental que viu el planeta. Per denunciar els incendis, ha utilitzat una foto de 1989 que ha compartit en el seu compte d'Instagram i on ha acumulat més d'1,2 milions 'm'agrada'. Aquesta mateixa imatge va ser publicada pel diari britànic 'The Guardian' el 2007. El seu autor és Sipa Press.\nUna publicació compartida de Jaden Smith (@c.syresmith) el 21 Ag, 2019 a les 5:35 PDT\nMés fotos que s'han viralitzat aquests dies i que en realitat tenen anys: una a nivell de terra, espectacular amb unes flames gegants. En realitat la foto és del Mario Tama (Getty Images), i es va fer el 22 de novembre a l'estat brasiler de Maranhao (al nord-est).\nels éssers humans vam ser el pitjor que li va passar al planeta. #PrayforAmazonas pic.twitter.com/WGl0CMeOmN\nCompte amb la dramàtica foto que també circula amb el 'hashtag' #PrayForAmazonas, en la qual es veuen dos animals assetjats per les flames. Es va fer al continent nord-americà, sí, però a milers de quilòmetres de la selva brasilera. La imatge és de John McColgan, del 6 d'agost del 2000, i va ser feta a Montana (EUA).\nQuan la «tragèdia» de Notre-Dame tots en van parlar en qualsevol mitjà de comunicació existent i es van recaptar milions de dòlars en qüestió de dies, ara ¿això no és prou tràgic com perquè no ho passin si més no per la televisió? #PrayforAmazonas pic.twitter.com/uCQg3cEXC1\nTambé són falsament actuals vídeos com el que circula amb la llegenda: «Avui dia a l'Amazones». Segons AFP, corresponen a un incendi del 6 de juliol en un llogarret en un estat brasiler que ni tan sols fa frontera amb l'Amazones.\nLa llegenda d'aquest altre vídeo assegura que passa «avui dia a l'Amazones». Però les imatges circulen des del 6 de juliol i mostren un incendi al llogarret Nao Xoha, on viu l'ètnia Pataxó Hãhãhãe en Mines Gerais, un estat ni tan sols contigu a l'Amazònia #AFP pic.twitter.com/dFR49SBGgj\nTemes: Amazones Bulos Incendis


Els dies 9 i 10 d’agost tots els interessats poden passar per la plaça Ramon Llull\nLa gira itinerant “No et rendeixis mai”, que promou Inserta Empleo, l’entitat de la Fundació ONCE especialitzada en la formació i ocupació de persones amb discapacitat, ha arribat a la plaça Ramon Llull de Manacor. Allà la batlessa, Catalina Riera; la regidora de Serveis Socials, Maria Isabel Bauzà i la coordinadora del departament municipal, Alba Frechilla; han rebut el director d’Inserta Empleo a Catalunya i Balears, Enric Opis; el director de gestió i programes d’Inserta Empleo, Severino Rodríguez i la cap del departament de jocs de l’ONCE a Balears, Laura Cabello, responsables del programa que es finança a través de les apostes de l’ONCE i del Fons Social Europeu. El lema del punt informatiu i de la gira itinerant de la Fundació ONCE és "Aquesta oportunitat no passa cada dia”. I és que l'objectiu d’aquesta gira és formar i informar 5.000 joves aturats de tot l’Estat d'entre 16 i 29 anys amb una discapacitat igual o superior al 33%, per millorar les seves oportunitats laborals.


Actualitzada 30/10/2020 a les 09:25\nRelleva Francés Boya, que segueix com a conselhèr, i descarta una reestructuració del govern || Prioritza donar suport a la llengua i la cultura occitanes i tenir capacitat de decidir en sanitat i medi ambient\n© Francés Boya i Maria Vergés se saluden amb el colze després del relleu al Conselh.\nMaria Vergés es va convertir ahir en la tercera dona al capdavant del Conselh Generau d’Aran des que es va recuperar la figura del síndic, al rellevar en el càrrec Francés Boya (UA), nou secretari general per al Repte Demogràfic, un nomenament incompatible amb la sindicatura (vegeu SEGRE del 27 i 28). No obstant, Boya mantindrà el seu lloc com a conselhèr (vegeu el desglossament).\nBoya conserva el seu compromís amb el Conselh Generau donant suport en els àmbits que han depès d’ell aquests anys, Pompièrs i Emergències i Noves Tecnologies i Innovació. Va assenyalar que “l’organisme comptarà amb tot el meu suport en el seguiment als projectes plantejats i també assessorament des del meu nou càrrec”. Precisament, Boya es va estrenar en el seu nou càrrec com a secretari general per al Repte Demogràfic en la XXXI Trobada Empresarial del Pirineu (més informació a la pàgina 23).


Saps les diferències entre els diversos actius digitals? - CBCat\n02/06/2021 /in Nivell Inicial\nDiversos lectors ens han demanat un resum dels diferents actius digitals i que els donem exemples de cada tipus d’actius. Estar al cas sobre els diferents actius digitals pot semblar descoratjador, ja que diferents organitzacions citen xifres que competeixen entre si. Coincap.com afirma que hi ha 7.096, mentre que Statista afirma que n’hi ha més de 4.500.\nEls actius digitals són actius que han sigut emesos pels governs, per exemple, el iuan digital xinès, que actualment s’està provant en més pobles i ciutats de la Xina, i per empreses que cotitzen a la borsa, com J.P. Morgan amb el seu JP Coin. Però la gran majoria han sigut emesos per empreses privades, moltes de les quals són empreses emergents de tot el món.\nNombre d’actius digitals en l’àmbit mundial 2013-2021\nTags: CBDC, NFT, stablecoin\nhttps://cbcat.io/wp-content/uploads/2021/06/image2.png 932 1446 Berta https://cbcat.io/wp-content/uploads/2022/02/logo_CBCat.png Berta2021-06-02 15:16:072022-02-21 20:10:27Saps les diferències entre els diversos actius digitals?\nEl CBCat i HIPRA premien un projecte de salut pioner, liderat per tres estudiants... Béns digitals reals i imaginaris, béns del ‘Mag d’Oz’


Mollet aprova per unanimitat congelar l’IBI\nRedacció, Mollet\t| Actualitzat el 12 Gener 2018 a les 10:03\nEl Ple extraordinari congela l’IBI del 2018. Foto: Arxiu\nDesprés que el govern espanyol aprovés la pujada de l’IBI (impost sobre béns immobles), ara l’Ajuntament ha tirat endavant la congelació d’aquest impost a la ciutat. I ho ha fet de manera unànime amb el vot a favor de tots els grups municipals (PSC, Canviem Mollet-Entesa, Ara Mollet-ERC-MES, C’s, PDeCAT i PP) en el Ple extraordinari d’ahir a la tarda.\nPer tal de fer efectiva la congelació d’enguany i fer que l’IBI estigui als mateixos paràmetres que el 2017, l’Ajuntament abaixa els percentatges en béns urbans, oficines i comerços del 0,792 al 0,753, redueix els d’espectacles, oci i hostaleria del 0,814 al 0,774, i els d’indústries els fa passar del 0,803 imposat pel govern al 0,763. Tot plegat des d’aquest mateix mes de gener.\nAmb tot, es tracta de la mateixa actuació municipal que s’està portant a terme a Mollet en els darrers anys i que ja es va anunciar durant l’aprovació de les ordenances fiscals d’enguany.\nTambé ahir es va aprovar la congelació de l’IBI a la capital del Vallès Oriental, Granollers, en un Ple extraordinari. En aquest cas, els impostos dels béns residencial passaran del 0,935% al 0,899%, i els referits als béns comercials i industrials baixaran de l’1,058% imposat per l’Estat a l’1,017%.


El Gran Circ ha tornat amb moltes novetats\nEl Circuit ha donat pas als primers assaigs de l’any, amb domini dels pesos pesants del FIA Formule One World Championship.\nL’F1® ha tornat. Amb un final agònic i trepidant de la temporada 2021, el llistó s’ha fixat molt alt per a l’inici del següent curs esportiu. Després de dos mesos sense notícies del Gran Circ, encara que sí amb molts rumors, avui s’han anat dissipant dubtes sobre el que el 2022 oferirà a tots els participants del Mundial, així com també s’han generat noves incerteses.\nLes deu escuderies de la Fórmula 1 han tornat a rodar sota l’habitual sol radiant de Barcelona i amb unes condicions climatològiques molt favorables. El ple no s’ha donat quant a pilots es refereix, i és que tant Red Bull com McLaren, Alpine i Alpha Tauri han tingut un únic protagonista durant tot el dia al seient. En finalitzar la primera jornada de test han estat Checo Pérez, Daniel Ricciardo, Esteban Ocon i Pierre Gasly els pilots que no han sumat cap volta al traçat mundialista. En l’altra cara de la moneda, Max Verstappen, Lando Norris, Fernando Alonso i Yuki Tsunoda, alguns dels homes més actius del dia prenent part en la tanda matinal i la vespertina.\nDeixant a un costat l’activitat, el rendiment ha premiat avui als grans equips del Mundial. Lando Norris i McLaren s’han adjudicat el registre més ràpid parant el cronòmetre en 1:19.568, una marca bastant allunyada del rècord mai marcat en un test (1:15.732). Malgrat ser avui una primera presa de contacte amb els nous monoplaces, també es posa de manifest l’augment de pes d’aquests, els quals sumen al voltant de 30 kg més. Entre el grup capdavanter de temps es troba en segona i tercer posició respectivament Charles Leclerc i Carlos Sainz, representant a Ferrari; seguits dels pilots de Mercedes George Russell i Lewis Hamilton.\nEls espectadors no hauran de preocupar-se per l’espectacle aquesta temporada, atès que hi ha hagut més canvis introduïts que ajudaran a guanyar en igualtat sobre l’asfalt. Avui s’han pogut veure alerons davanters més senzills per a millorar l’efecte terra, els deflectors sobre els pneumàtics, les llandes de 18 polzades, etc. Totes aquestes mesures busquen que els monoplaces es puguin seguir de prop, millorant l’aire net i provocant així la lluita roda a roda.\nCarlos Sainz i Fernando Alonso han tornat a rodar al circuit de casa, amb millors registres per al madrileny i més voltes per a l’asturià. Els aficionats podran gaudir en viu i en directe d’ells durant el FORMULA 1 PIRELLI GRAN PREMIO DE ESPAÑA 2022, que tindrà lloc del 20 al 22 de maig.


Els comuns donaran les dades que permetran estimar el preu del lloguer | BonDia Diari digital d'Andorra.\nBaró i Marsol van comparèixer després de la reunió de cònsols d’ahir.\nEls comuns donaran les dades que permetran estimar el preu del lloguer\nEls cònsols estan predisposats a facilitar les dades de què disposen i que han d’ajudar a elaborar un estudi sobre l’evolució dels preus dels lloguers. Segons van explicar els portaveus de la reunió mensual de mandataris comunals celebrada ahir, David Baró i Conxita Marsol, les corporacions han decidit fer pública aquesta informació perquè hi ha hagut un requeriment de la recentment creada Comissió nacional de l’habitatge, que va ser convocada pel Govern i té caràcter oficial. Amb tot, van afegir que estan oberts a rebre qualsevol associació, en referència a les crítiques de l’AGIA que assenyalaven els comuns com els responsables de la manca de dades, un fet que per l’entitat afavoriria la pujada dels preus.\nAra, els comuns treballaran per eliminar les dades personals que figuren en l’impost d’inquil·linat i ho traslladaran al departament d’Estadística, que les processarà. Tot i que aquesta informació està informatitzada, els comuns desconeixen quan podran començar a donar-la. Baró espera, però, que pugui ser en un breu termini de temps. Els cònsols també van destacar que la informació que es pugui extreure de les declaracions d’inquil·linat serà un reflex força fidel de la realitat del mercat de lloguer. Així, van assegurar que a l’hora de pagar l’impost, els propietaris signen una declaració jurada i, a més, es fan inspeccions per comprovar que tothom tributa en funció del que li correspon. És per això que consideren que pot ser un indicador útil per tenir una visió dels preus classificats per les diferents zones de la parròquia. Marsol va remarcar que el que s’oferirà és una foto d’un moment donat ja que l’impost es paga un cop l’any. En el cas d’Andorra la Vella, la declaració d’inquil·linat es fa el mes de maig de l’any següent. Quant a la informació sobre el nombre d’habitatges buits, els cònsols van recordar que serà a través dels comptadors de les companyies elèctriques que es podrà obtenir.\nCal recordar que el Col·legi d’Agents i Gestors Immobiliaris, l’Associació de Propietaris de Béns Immobles i l’Associació de Contractistes d’Obres van lamentar en diferents ocasions que els comuns es negaven a donar informació sobre l’impost d’inquil·linat per motius de protecció de dades.\nEn estudi la possibilitat de pagar les taxes en funció del temps viscut en una parròquia\nEls cònsols volen incloure en la modificació de la Llei de finances comunals en què estan treballant la possibilitat que els administrats puguin pagar els impostos segons el temps que hagin viscut en una parròquia. Així, el canvi passaria per fraccionar per mesos els impostos i les taxes i en cas que el ciutadà fixés la seva residència en una altra parròquia se li retornaria la part proporcional al temps que no ha viscut en l’anterior per evitar que hagi de satisfer aquestes obligacions per duplicat.\nAltres aportacions que s’estan estudiant és establir com preu públic les tarifes dels aparcaments verticals i amb barrera, i per tant sotmesos a IGI. També es planteja que a l’hora de calcular l’endeutament comunal es computi tan sols l’import que s’ha utilitzat d’una pòlissa de crèdit i no la totalitat d’aquesta pòlissa.\nEls cònsols van descartar que la llei s’entri a tràmit aquesta legislatura tenint en compte que és impossible que pugui ser aprovada pel Consell General.Per això, seguiran treballant en el text per tal de poder-lo entrar a tràmit tan bon punt es composi el Consell General sorgit de les properes eleccions. L’objectiu segueix sent que pugui entrar en vigor el 2020, tot i que ja van advertir que no serà fàcil. Marsol va posar en relleu que la majoria de canvis són fruit de les necessitats detectades per l’administració comunal en relació al funcionament actual. “És una llei que volem tractar molt bé”, van concloure els mandataris.\nNúmero de vots: 234\nEscrit per raul andorra el Dc., 14/11/2018 - 13:08 Enllaç permanent\nA partir de l'abril de l'any que ve m'augmenten 220€ mensuals el preu del meu lloguer, ho veieu normal? quan fa més de 7 anys que tinc el salari congelat...algú em pot dir, quins privilegis tinc per ser andorrà?\nEscrit per Francho Teruel el Dc., 14/11/2018 - 16:35 Enllaç permanent\nTens raó, però si és que fa riure el tema... qui fa les lleis son els mateixos propietaris dels pisos de lloguer, gent que mai tindran aquest problema de augment de lloguer, gent que no trepitgen el carrer, gent que viuen en un altre món, en resum, gent que es poden dedicar a la política perquè tenen ben resolt el tema econòmic.\nEl preu de tots els carburants disminueix al mes de juliol\nVela demana les dades de sinistralitat a la xarxa viària


El ministre Illa nomena a Víctor Francos com a director del seu Gabinet\nLlicenciat en Dret per la Universitat Autònoma de Barcelona, Víctor Francos Díaz ha ocupat diversos càrrecs de coordinació de gabinets i equips en diferents àmbits de l'administració pública per a responsables polítics i institucionals.\nLa responsabilitat individual només incumbeix a la persona i l'Estat no té, o no hauria de tenir, cap capacitat d'intervenció sempre que l'acció de l'individu no causi perjudici a uns altres. En aquest sentit, la responsabilitat individual és sinònim de llibertat individual.\nAustralians i canadencs comparteixen podi mundial en el rànquing de la felicitat.\nMentre els rics proporcionen als seus fills una educació completa intel·lectualment impartida en centres escolars i universitats de luxe, elaboren un discurs que defensa l'educació per a les masses per enfrontar-se a un món global.\nLa Policia Nacional va sorprendre a l'ara condemnat mentre es descarregava arxius de contingut pedòfil al novembre de 2015.\nMor Albert Abelló, regidor del PDeCAT a Tarragona\nL'Ajuntament ha rebut l'avís de la seva mort passades les 15 hores, i de moment desconeix les causes.\nLa tendència d'anar incrementant la longevitat es va mantenir a l'alça fins que, a la dècada dels 90, es va començar a estabilitzar.\nA l'hora de posar paraules a aquest col·lectiu, opten per: Internet, irreverència, immediatesa i incertesa.\nApareix un nou nom relacionat amb el despatx d'advocats de Mossack Fonseca. És Gabriel Pretus, fundador del bufet que porta el seu nom, segons El Confidencial.\nSet persones han mort aquest dissabte en una collisió frontal entre dos cotxes a la N-II, a l'altura de Pont de Molins (Girona).


La Unió Esportiva Sarrià celebra una assemblea extraordinària per presentar la dimissió de l'actual junta directiva > Ràdio Sarrià 87.6 F.M.\nLa Unió Esportiva Sarrià celebra una assemblea extraordinària per presentar la dimissió de l'actual junta directiva\nLa Unió Esportiva Sarrià convoca aquest divendres una assemblea extraordinària, a partir de 2/4 de 9 del vespre a l’edifici del Coro. En l’assemblea, l’actual junta directiva farà balanç del seu mandat i presentarà la dimissió en bloc, i s’acordarà la data per les properes eleccions.\nPel que ha pogut saber Ràdio Sarrià hi hauria un grup de socis disposats a tirar endavant el club i que estan treballant intensament en un projecte de club pels propers sis anys. Estan però a l'espera de l'assemblea de divendres.\nUES, Sarrià de Ter, Handbol