Un objector convertit en heroi de guerra en 'Hasta el último hombre' - Teleponent\nInici Cultura Cinema Un objector convertit en heroi de guerra en ‘Hasta el último hombre’\nUn objector convertit en heroi de guerra en ‘Hasta el último hombre’\nLa seva adaptació cinematogràfica s'ha fet esperar més de mig segle, en part perquè Doss va voler portar una vida tranquil·la i humil, allunyat de la fama\nUn fotograma d'aquesta producció bel·líca\nDeus anys feia que Mel Gibson no es posava al darrera de les càmeres per dirigir una pel·lícula. Va ser amb Apocalypto al 2006 i dos anys abans, La pasión de Cristo. Ara, el seu espererit ens trasllada a la primavera de 1945. La guerra del Pacífic té els dies comptats i les batalles s’empitjoren. Les tropes nord-americanes assalten Okinawa en alguns dels combats més sanguinaris de la història i un soldat destaca per sobre de la resta. Aquest soldat es diu Desmond T. Doss, un objector de consciència que porta el manament de “no mataràs” gravat a foc en el més profund del seu ser. Assignat al destacament mèdic de la infanteria, Doss va aconseguir salvar la vida de dotzenes de soldats ferits per les ràfegues enemigues sense disparar una sola bala.\nAdventista infrangible, Doss vivia a Virgínia quan es va allistar voluntari en l’exèrcit d’Estats Units no com a soldat, sinó com a metge “no armat”. La seva postura va xocar amb tot l’estament militar, però va perseverar. Aquest jove prim i vegetarià, que rebutjava entrenar els dissabtes i es va negar a empunyar un arma, va ser objecte de mofa dels seus companys, els qui ho veien com un perill en les trinxeres i van intentar fer-li abandonar l’exèrcit per tots els mitjans. Doss es va mantenir fidel als seus principis fins i tot en arribar a Okinawa, on la seva unitat va rebre l’ordre de participar en l’assalt al penya-segat de Maeda, una missió pràcticament impossible. A la part alta d’aquest escarpat turó de 122 metres esperaven nius de metralleta, paranys i soldats nipons amagats en coves que havien jurat deixar-se la vida en el combat.\nAllí va ser on Doss va demostrar ser no solament un home de principis, sinó també d’un valor extraordinari. En veure’s envoltat per l’intens foc enemic, Doss no va córrer a refugiar-se. De fet, quan el seu batalló va rebre l’ordre de retirar-se ell va ignorar l’ordre, endinsant-se una vegada i una altra a la zona atacada per evacuar als seus companys. Sense una altra arma que les seves conviccions, va aconseguir salvar a uns 75 soldats malferits que haguessin mort de no ser pels seus actes.\nEl president Harry Truman li va condecorar amb la Medalla d’Honor a l’octubre de 1945, i en el seu discurs va subratllar “la seva gran valentia i enorme determinació en condicions dramàtiques i perilloses”. Va ser llavors quan van començar els intents per portar la vida de Doss al cinema. En conèixer la seva gesta i comprendre tot el que havia aconseguit aquest home (solament altres dos objectors de consciència han rebut una Medalla d’Honor), quedava palès que era una història potent i provocadora. Encara així, la seva adaptació cinematogràfica s’ha fet esperar més de mig segle, en part perquè Doss va voler portar una vida tranquil·la i humil, allunyat de la fama.\nArticle anteriorRull confia tancar l’acord per l’abastament d’aigua des de Rialb\nArticle següentL’elèctrica ENHER compliria avui 70 anys d’història vinculada a Lleida


Fitxa de la Shunsuiko, Espada 8!\nBleach en català! :: Rol :: Fitxa dels personatges :: Fitxa dels Arrancar\nShunsuiko el Dt 6 Nov 2012 - 16:31\nFITXA DE LA SHUNSUIKO, ESPADA 8\n-Nom i cognom del teu personatge: Shunsuiko Gambikah\n-Família: La Shunsuiko Gambikah és filla d’un Menos grande en miniatura que menjava sobretot patates caducades i treia rajos làser pels ulls. La mare de la Shunsuiko era una Arrancar molt bonica de cabells roses que es deia Sakura Aporro Granz, però es va canviar el nom a Sakura Saporo, com la marca de cervesa japonesa. La Sakura Saporo va caure en el consum abusiu d’alcohol i va deixar a la Shunsuiko de ben petita amb el seu pare, mentre ella acudia al Centre de Rehabilitació Alcohòlica Lord Aizen, fundat per Nnoitra.\nQuan la Sakura va tornar a casa i va veure que estava casada amb el Menos Grande menys gran del Hueco Mundo, el va deixar perquè se’n va adonar que realment era un traficant de patates alterades genèticament perquè tinguessin pitjor gust (perquè tots sabem que els hollows tenen una gran afició a menjar patates en estat de putrefacció i que la màfia que trafica amb les patates podrides fora del mercat mou milers i milers de kans a l’any).\nPerò el pare de la Shunsuiko, tenia dos forats, un al coll i l’altre a la panxa, fruit de la ingesta desmesurada de patates carnívores. Això, sumat a l’alè realment espantós que desprenia, va fer el fos un hollow realment molt poderós, perquè el seu alè putrefacte es va convertir en el millor Cero que mai ha trepitjat el Hueco Mundo.\n-Passat del teu personatge: La Shunsuiko no va arribar al Hueco Mundo, sinó que va néixer de la unió no sexual del Menos Grande més petit del Hueco Mundo i una Arrancar de cabells roses que era alcohòlica. Quan la seva mare va deixar el seu pare, ell es va abocar completament al cultiu de patates i es va unir a una secta que tenien a Charlotte Chuhlhourne com a líder espiritual.\nAleshores la Shunsuiko, trista i solitària, es va anar alimentant d’altres hollows (tenia predilecció pels hollows mexicans amb mostatxos perquè deia que tenien gust de taco amb guacamole) i d’aquesta manera va anar evolucionant. De gillian va passar a Adjuchas altament eròtica i va ser coneguda com la Shunsuiko de l’alè picant (això de menjar coses estranyes li venia de família...) D’aquesta manera va perfeccionar summament el seu cero fins a nivells insospitats.\nUna vegada va anar al món humà a menjar algun nen suculent a un restaurant molt famós ubicat al barri antic de Karakura però no li varen bastar els diners per pagar-se l’aperitiu. Així que, al supermercat barat al qual va acudir no tenien nens amb salsa de ketchup i se’n va anar indignada i, tal com toca, posant una denúncia al llibre de reclamacions del local.\nQuan va tornar al Hueco Mundo va jurar que es venjaria del món per no disposar de diferents salses per endur en un format còmode. Així es va entrenar com una boja i va guanyar en tres ocasions la Marató Internacional del Hueco Mundo d’en Bawabawa.\n-Home o dona: És una dona altament eròtica amb un cero potent i destructiu.\n-Edat: Aparenta tenir uns 20 anys, però realment en té 1243. La clau del seu èxit és la cirurgia estètica i que s’ha sotmès a més de 100 operacions per eliminar greixos. A més, està enganxada a un programa de bellesa de la tele del Hueco Mundo que es diu “Els consells del tito Yumichika” i allà un shinigami cregut explica què has de fer per tenir un cutis fi i perfecte i com ser eròtic i presumit.\n-Descripció psicològica: La Shunsuiko té molts de traumes infantils a causa dels seus pares defectuosos que mai li varen donar amor ni cap patata putrefacta. Va ser la nena més infeliç de l’escola de primària “Desert de las Noches” i tots els altres gilians se’n reien d’ella pels seus cabells roses plens de closques de gambes.\nPer això mateix presenta un trastorn psicològic agut i és un perill potencialment gran per la resta dels éssers vius del planeta. A la Shunsuiko li agrada experimentar amb la resta del món per fer-los partir i els aplica modificacions genètiques molt greus.\nA més, és una maniàtica de l’ordre i la neteja i, si per qualsevol casualitat un dels seus subordinats del laboratori vessa un poc de líquid sulfàtic... la Shunsuiko el convertirà en un preciós conillet d’índies pels seus experiments macabres. L’experiment que fins ara ha tingut més èxit ha sigut la condensació d’un ocellot i del seu ca alat que escopia foc per la boca que volava pel cel nocturn del Hueco Mundo i que amb la seva veu irritant impedia que la Shunsuiko es concentrés en els seus experiments de maníaca pertorbada.\nAixí, la Shunsuiko va construir la major màquina matamosques del món i durant cent dies va perseguir a l'ocellot pel cel del Hueco Mundo i va fregir el seu ca per fer hot dogs amb guacamole, que li provocà una gran descomposició intestinal. L'ocell negre, que resultava que era un nazgul, ara es troba tancat a una àrea altament perillosa i secreta del seu laboratori i, quan la Shunsuiko s’avorreix molt, se’n va amb una caca rosa de l’Arale i li restrega per la cara.\n-Descripció física: La Shunsuiko té els cabells de color rosa, herència de la seva mare alcohòlica i pertorbada. A part d’això, té els ulls de color daurat, alterats genèticament perquè per un pugui veure l’energia espiritual del seu contrincant i per l'altra pugui mesurar amb tot el detall el seu nivell d’eroticitat.\nLa seva pell és blanca perquè mai pren el sol (es passa el dia al laboratori fent experiments estranys i torturant els seus subordinats que li deixen la sala de tortures feta una merda). Els seus llavis són de color vermell molt fosc perquè li va explotar a la cara un experiment a base de tomàtiga i pintura vermella, mentre intentava fer una salsa molt saborosa per degustar les seves víctimes.\nLes seves ungles són de color blau i són molt llargues, quasi 15 cm de llarg. Les dels peus també són molt llargues, però és perquè li fa peresa tallar-les i perquè, si li cau un tros de pollastre fregit al terra, el pot recollir amb les ungles del peu sense haver-se d’acotar (la seva dieta és alta en fritures perquè es passa el dia experimentant i no té temps de cuinar). Una vegada li va pegar per mirar el programa de “Yumichika le pastissier” però quan va mirar de fer un brownie a l’estil Las Noches, les màscares dels Adjuchas que havia posat per sobre se li varen cremar i, com a conseqüència, va prendre foc a la televisió i va llençar tots els seus estris de cuina.\n-Vestidures: Duu roba de robopilingui que es compra als almacens “Sun Sun Costume.” És roba de color blanc molt baratera, similar a la dels xinos del Món humà. Sovint aquesta roba és de mala qualitat i té estampats de zebra, lleopard o tigre, a més de perletes cutres que brillen molt o punxes killes que semblen collars per a gossos.\nAquesta roba cutrilla i baratera, a més, li deixa entreveure tot el pitram i els seus subordinats rarament es concentren. La sabates que duu són de tacó de color blanc i estan un poc rompudes per la sola, però com que no es veu, la Shunsuiko encara no ha anat a comprar-se’n unes de noves.\n-Nom de la Resurrección i paraules que l'activen: Mata’ls i lleva’ls la closca, GAMBA!!\n-Tècniques: (màxim 3)\n-Metamorfosi del mar! Aquesta és la tècnica més elemental de la Resurreción, Gamba.Amb ella, l'Arrancar 8 concentra una gran quantitat de partícules espirituals negatives al costat de l’enemic i el converteixen en una pobra gamba indefensa que es belluga a ritme de jazz. L’enemic, convertit en gamba, no pot fer més que esperar el moment en què la Shunsuiko li llevi la closca i decideixi menjar-se’l acompanyat per diferents salses especials.\n-Salsa! La Salsa és una tècnica d’atac. A la Shunsuiko li surten una espècie de dispersadors a l’esquena amb els quals pot llençar fins a sis salses diferents. Aquestes salses són aptes pel consum però com que tenen tant de sucre també actuen com un atac perquè immobilitzen l’enemic.\n-Colmillos de Poseidón: Amb aquesta tècnica, gràcies a les seves ungles cíclades la Shunsuiko allibera als seus enemics de la closca de gamba que duen i, per tant, els mata a l’instant. Com que són morts, la Shunsuiko obri la boca i amb els seus ullals plens de verí els devora sense tenir cap remordiment.\nPer cert, té predilecció per col·leccionar les calaveres dels seus enemics i amb elles forra la seva habitació.\n-Nivell de Cero: El seu cero és molt poderós i fa molt mala olor degut a la seva alimentació nefasta. És un cero de color rosa que es crea al mig dels dos ullals esmolats que té i pels quals mastega les seves víctimes. El seu cero és tan potent que pot destruir el seu laboratori sencer si la fan enfadar.\n-Nivell de bala: No és molt bona emprant la bala. Són de color rosa i tenen molt poca força. No l’empra gaire perquè si fa molta força les provetes del laboratori es poden rompre amb facilitat.\n-Nivell de Sonido: És molt bona amb el sonido, sobretot perquè li encanta espiar als seus companys Arrancars i compartir-ho a un blog que té a Internet titulat: “Gambicidi” on conta les seves experiències personals traumàtiques i on anima als seus seguidors a formar part de les seva fracción.\n-Nivell de lluita cos a cos: No li agrada lluitar gaire, prefereix analitzar les tècniques del seu enemic i desenvolupar experiments xungos que li facin tenir avantatge. A més, com que ingereix tants greixos no pot moure’s amb molta facilitat.\n-Altres habilitats de lluita destacables: Pots morir si li robes una gamba... les té contades i si li desapareix alguna patiràs la seva fúria!\nRe: Fitxa de la Shunsuiko, Espada 8!\nShunsuiko el Dt 7 Maig 2013 - 0:45\nLa meva Fracción. Part I\nDesprés d'uns quants mesos al Hueco Mundo vivint amb els Espada, la Shunsuiko, farta dels seus companys que bebíen sake fins a la sacietat, decidí cercar un equip de grans professionals que l'ajudessin amb els seus quefers diaris, com ara experimentar, lloar la sàbia i eròtica figura de Szayel Aporro Granz, beure la sang dels seus enemics en una calavera, llegir revistes de premsa rosa, comprar modelitos per catàleg i mirar el programa de bellesa del Yumichika.\nPer tal de contactar amb aquest equip de professionals, la Shunsuiko va posar una notícia per paraules al "Pesche News" on deia "Cerco cervells" que no va tenir gaire bona acollida. Com a resposta va rebre dos paquets bomba i una capsa plena de botifarrons que va cremar al pati mentre ballava al seu voltant qual indígena. La Shunsuiko, sense saber què fer, va comprar un espai publicitari a "Aroniero TV" i allà va decidir mostrar els seus encants femenins i convèncer el públic perquè s'unís a la seva fracción. L'anunci, que us adjuntem a continuació, va tenir encara pitjor repercussió:\nLi arribaren deu paquets bomba, tres bacallàs en descomposició, un os de gos rossegat i 500 cartes d'amenaces de mort. Així, la Shunsuiko, desesperada i farta d'haver de fer ella tota la feina, va fer el seu cero tot poderós a la vegada que es provocava un gran rot per haver begut mentos i coca-cola a la vegada. El rot va ser tan gran i va tenir tantíssima repercussió que, hollows despistats acudiren a veure què passava, i la Shunsuiko els va atrapar amb un mecanisme estrany que es basava en el principi de l'efecte mariposa. No cal dir que no va funcionar gaire bé i que la meitat dels curiosos d'escaparen rient-se de la dona Arrancar.\nLa Shunsuiko adoctrinà els nous reclutes i els rentà el cervell. Els va fer escoltar en Justin Gayber durant 2 mesos i acte seguit els obligà a veure tot Sailormoon cinquanta vegades, a més de nombrosos vidéos en favor de la vida de les gambes. Els pobres i indefensos hollows acabaren bojos, desquiciats i sense saber qui eren. La Shunsuiko s'aprofità d'això i els adoptà com a Fracción.\nEls membres de la Fracción de l'estranya Espada nº 8 són:\n1. El líder, Magikarp.\nAquest és el jefe màxim de totes les Fraccions, ja que ha demostrat en moltes ocasions que és el més llest de tots ells. S'encarrega de coordinar el laboratori i posar tothom a fer feina. Tothom el respecta molt i és molt admirat entre la Fraccion, que el tenen per un savi en filosofia post-kantiana i un reconegut investigador d'àtoms hidrogenats. És un personatge molt cèlebre a qui tothom estima. L'han telefonat en diverses ocasions per impartir classes a Oxford, a Harvard i a la Sorbona, però sempre ha declinat tan nobles invitacions ja que on realment és feliç és al laboratori ensenyant la metafísica de la pols als altres.\n2. L'eminència, Zoidberg\nSir Zoidberg és l'eminència en el laboratori. No és tan admirat com Mr. Magikarp, però la gent el respecta perquè és l'encarregat de les disseccions i d'obrir en canal a la penya per a deleite de la Shunsuiko. Quan Sir Zoidberg comença a obrir els subjectes d'experiments, tothom sap que no es pot interrompre el plaer de la Espada. La pinça que duu a les mans li va col·locar la Shunsuiko, perquè abans duia una piruleta en forma de cor.\n3. Líder en comunicacions, Happosai\nAquest vellet verd entranyable es passa el dia rebent cops de part de la Shunsuiko, ja que el vell adora el seu pitram descomunal. La Espada el té entre el seu equip perquè l'Happosai és molt bo enviant missatges a gran velocitat, tant a dintre com a fora de Las Noches i també perquè gràcies als contactes del vell, el Yumichika li ha contestat dues vegades els seus mails amb consells de bellesa. A més, d'entre les seves funcions, l'Happosai també se'n carrega de seleccionar nou personal que sigui beneficiós la laboratori.


B&B Hotels comença a explotar l'Hotel The Site Sant Cugat a Barcelona\nPublicat 29/04/2021 18:02CET\nB&B - Archivo\nB&B Hotels ha començat a explotar l'hotel The Site Sant Cugat --que ara s'anomenarà B&B Hotel Barcelona Sant Cugat-- situat al Camí de Can Camps de Sant Cugat del Vallès (Barcelona), segons ha assenyalat a través d'un comunicat aquest dijous.\nL'operació, que ha comptat amb l'assessorament de Cushman & Wakefield, s'ha estructurat amb un fons internacional d'inversió immobiliària, Primonial REIM, que ha comprat la propietat de l'hotel per un preu estimat de sis milions d'euros i que permetrà a B&B Hotels explotar-lo en règim de lloguer durant com a mínim 15 anys.\nL'operació, amb la qual l'empresa ja disposa de deu hotels i més de 1.000 habitacions a Catalunya, "valora la seva ubicació" en un dels pols empresarials i d'innovació més dinàmics d'Europa, com el Parc Tecnològic del Vallès.\nEl nou B&B Hotel Barcelona Sant Cugat té quatre estrelles i es troba a cinc minuts del Centre d'Alt Rendiment per a esportistes de Sant Cugat, a 15 minuts del centre de Barcelona i de la Universitat Autònoma de Barcelona i a 30 minuts de l'Aeroport del Prat de Barcelona.\nLa CEO de B&B Hotels a Espanya i Portugal, Lucía Méndez-Bonito ha expressat que, malgrat la crisi a causa de la covid-19, la companyia continua amb un fort creixement a Espanya i Portugal, dos mercats clau per al desenvolupament del grup.


Noelia Zaplana : “La ciutadania noruega ha mantingut la calma” | Canal Reus TV\nNoelia Zaplana : “La ciutadania noruega ha mantingut la calma”\n13:18 - 21 maig 2020\nEl nombre de casos positius de coronavirus i la xifra de recuperats és bastant similar a Noruega, un fet que tranquil·litza a la població.\nNoruega és un país petit, amb poc més de 5 milions d’habitants. Aquest fet, segons la reusenca Noelia Zaplana, ha estat clau a l’hora de controlar la pandèmia del coronavirus.\nFa cinc anys i mig que viu a la capital, Oslo, actualment una de les ciutats amb més casos positius d’aquesta malaltia. Segons Zaplana, el país va començar a mobilitzar-se per fer front a la pandèmia a finals de febrer, quan van començar a aparèixer els primers casos. Malgrat això, descarta que hi hagués una sensació de neguit, tal com ha passat en altres països europeus. Davant l’alerta de la Covid-19, les administracions noruegues van decidir tancar les fronteres, amb la voluntat de tallar qualsevol possibilitat de deixar entrar turistes que poguessin transmetre la malaltia. Una mesura que entre la ciutadania es va acceptar sense alarmismes i que amb el pas dels mesos, ha donat la raó al govern.\nDe fet, tal com apunta la reusenca, la classe política noruega no té per costum penjar-se medalles quan les decisions preses són les correctes i amb la gestió de la pandèmia del coronavirus no ha estat una excepció. En aquesta línia, les comunicacions polítiques han estat transparents, tant pel que fa a les mesures adoptades com per les informacions relacionades amb els positius, les defuncions i les altes hospitalàries. D’altra banda, el fet de ser un país relativament petit i amb indicacions clares des del primer moment, al parer de Zaplana, ha permès que la ciutadania encarés aquest capítol de la història des de la tranquil·litat.\nEn busca de feina\nEnmig d’aquesta pandèmia global també hi té a veure una altra vessant, la laboral. En el cas de la jove reusenca, es troba en recerca de feina, després de quedar-se a l’atur. Zaplana reconeix que aquest moment és difícil per a l’economia mundial, però també noruega, i assenyala que el fet de desconèixer fins quan duraran les conseqüències de la pandèmia no ajuda a apagar el neguit. Malgrat tot, la Noelia no perd l’esperança en trobar una feina que pugui permetre tornar a certa normalitat ben aviat.\n08.05 per Ariadna Escoda Padilla


Molta neu i fred, però com m’agrada - Garraf en BTT\nAquest matí m’he llevat a les 7:00, la idea era sortir a les 7:30, però encara era fosc, he sortit uns minuts més tard. Hi havia molta neu i feia fred, estàvem sota cero, però m’agrada molt.\nHe sortit sense la Greta, no vol sortir més amb la bici amb mi als matins, he encarat el telecadira, avui la neu estava més trepitjada que ahir, he pujat sense fet peu fins a la base del telecadira, he encarat la blava Le Combe per agafar a la dreta la versa Promenade en Fôret, però com que la part on es separen amb la Château d’Eau no esta trepitjada, he pujat per la Château d’Eau, com ahir.\nAvui molt millor, no he posat el segon pinyó, he pujat amb un tercer, però controlant per on pujar. A la que he arribat al desviament a la dreta, abans d’agafar de nou la blava Le Combe, que et dur a la Promenade en Fôret de nou, l’he agafada.\nNo estava trepitjada, per tan m’ha costat molt pujar, la roda de darrera s’enfonsava, la neu no estava compactada i això complica molt la pujada.\nHe pogut pujar sense haver de fer peu, però relliscant de grip la roda de darrera. Un cop ha estat més planer el terreny, he agafat la PRomenade en Fôret i fins al telecadira sense problemes, i amb molt bon ritme de pujada.\nDes del telecadira, com ahir, per la via de servei, que m’ha costat igual que ahir, creuant la blava, la negra i la vermella, per arribar a la Coulée Font Frede i seguint la via de servei pujant, he hagut d’agafar velocitat, sinó la roda de darrera no em deixava pedalar bé.\nEs una combinació, avui m’he adonat que si anava per sota de 19km/h no podia pedalar bé, les rodes es quedaven clavades a sota i no hi havia manera de poder avançar, però amb aquest mínim i esforços, si que podia.\nAl arribar a l’Abandonada, he parat a fer un parell de fotos i gaudir del paisatge, realment increïble. Veure sortir el sol a la vall de la Cerdanya es molt bonic, a més estant tot molt blanc com avui.\nHe seguit per la mateixa via de servei, creuant de nou el remuntador de la negre de Eine, la negra, la vermella del final i he començat a baixar per la via de servei, però m’he adonat que la roda de darrera es clavava, la neu estava molt tova.\nSolució pedestre, seient a baix de tot, el cul a darrera, per donar el menys pes possible a la roda de davant i en cas de marxar la bici, marxava de darrera, però era més senzill de controlar que si marxa de davant.\nHe arribat de nou a la pista vermella, seguint la via de servei. M’he adonat que amb el ovalat de 26, per sobre de 26km/h amb una cadència lenta no es possible agafar pedalada, i amb una cadència alta, em quedo sense poder pedalar a poc més de 30km/h, ja hi contava, però avui ho he notat.\nHe aparegut a Eine estació, i no he volgut baixar per tornar pel camí de Eine a Saint Pierre, ha que amb la neu caiguda, segurament sense trepitjar hagués estat un mal de cap tot el camí, així que he encarat la pujada per la mateixa pista que duia per anar a buscar el creuament de Eine amb Saint Pierre dels Forcats.\nLa pujada l’he poguda fer bé amb la bici, fins un punt que amb tot posat, fent zetes de pujada, la roda de davant s’ha aixecat al fer la zeta i he hagut de fer peu. Així que els últimes 4 o 5 metres els he fet a peu, no m’he vist amb cor de poder tornar a pedalar sobre la bici.\nUn cop a la banda de Saint Pierre, he baixat la Promenade en Fôret, però a la part de neu sense trepitjar, m’he quedat clavat, com ahir, no es podia baixar, tot i que estava la neu un pel trepitjada de peus, no d’esquis.\nHe caminat uns metres i he agafat el corriol de la Enduro 6 i 7 de baixada, ja que entremig dels arbres, es veia menys neu.\nLa baixada bé, molt millor del que m’esperava pel corriol entremig dels arbres, no m’he aturat, la neu em frenava i he baixat bé. He passat la pedra grossa pel lateral dret, no m’he vist amb cor de fer-la i he arribat de nou a la Château d’Eau.\nDes d’allà, amb les ulleres posades, he baixat fins al telecadira, per anar a buscar el carrer de sota de l’estació i directe fins a casa sense gaires problemes.\nHe arribat a casa amb 12,25km que he fet amb 1 hora 5 minuts, a una mitja de 11,2km/h, em dona una mitja més alta que ahir, perquè la baixada he agafat més velocitat que ahir. El desnivell positiu de 421 metres, el negatiu de 424 metres, el consum energètic de 731 calories, la mitja cardíaca de 131 ppm que es el meu 75% i una màxima de 157 ppm que es el meu 90%. Amb la pila canviada del sensor de cadència i la cinta de pit, les dades han estat correctes.\nTotal distance: 12609 m\nDownload file: 08_12_2019.gpx\nGarraf en BTT > Uncategorized > Molta neu i fred, però com m’agrada\n22 setembre 2020, 7:38 AM


Rewilding » Temps de Franja\nEscrit per Jordi marin al 30 de juny de 2020 . Publicat a Capçalera, Tribuna\nSegons expliquen els seus impulsors, es tracta d’una iniciativa per llançar una marca global per tal de posicionar la regió (sic) en la champions del turisme de natura a escala internacional i tot això promogut per una fundació de caire filantròpic i amb seu als EUA (Wyss Foundation). La iniciativa està emparada per la Fundación Global Nature (FGN) i la seva cara visible és Ignacio Jiménez Pérez, reconegut biòleg que ha participat en nombrosos projectes de reintroducció d’espècies a l’Amèrica Central i del Sud. El cas és que la iniciativa compta amb una dotació de 357.000 € per a un projecte d’un any i que, segons diuen, no té cap altre objectiu que llançar la marca. De fet, reconeixen que no hi ha cap objectiu concret. Podeu veure el vídeo on s’explica la iniciativa. En aquest vídeo es fa referència a una metodologia de treball (missió-valors-visió-objectius) basada en la participació de tot el col·lectiu a qui s’adreça el projecte en concret. Cal dir que en aquest cas i malgrat els promotors insisteixen en la necessitat de la participació i implicació de tots els sectors implicats, la missió, els valors i la visió ens venen imposats. I per si fora poc, els objectius no se’ns expliquen. Això sí, Jiménez reconeix a El Temps que és un projecte de vida per als propers 10 anys.\nMapa de la zona afectada. / maestrazgoports.org\nPerò tornem al títol de l’article. Què és això del rewilding? A l’Argentina també s’ho demanaven i el setembre de 2018 es publicava un article a Infobae (mitjà digital argentí) on alguns dels defensors de la idea ho definien també com a producció de natura perquè el que busca és recuperar ecosistemes de forma completa per tal que puguin provocar una “producció alternativa que generi béns i serveis”. Paraules del mateix Ignacio Jiménez qui, curiosament, diu no tenir cap objectiu per a Maestrazgo-Els Ports. Sobta, si més no, que una fundació, per més filantròpica que sigui, destini una quantitat de diners a una iniciativa que no té cap objectiu concret. Ara bé, aquesta fundació sí que en té, d’objectius concrets. Podeu veure, per exemple, quins plans tenia a 2018 per a l’ampliació del Parque Nacional Patagonia al voltant del Perito Moreno. La fundació comprava terres a través d’una altra fundació (aquest és el paper que jugaria aquí FGN?) per donar-les posteriorment a l’estat per tal de fer l’ampliació del parc, donació que finalment es va fer. Això sí, prèvia modificació de l’ordenament per assegurar-se que no tindria cap altre ús ni destinació. Si veieu el vídeo a què feia referència al paràgraf anterior, potser hi veureu matisos nous al verb ordenar.\nCosta de creure, doncs, que no tinguin cap projecte entre mans. I més quan ja a febrer de 2019, el mateix Ignacio Jiménez parlava del projecte i del concepte rewilding (bé, de producció de natura) a la premsa. A Múrcia, mentre aquí encara no en sabíem res de res. És significativa la data perquè ell mateix insisteix en la necessitat de comptar amb la població local per dur endavant la iniciativa, però la realitat és que només han començat a explicar coses i amb comptagotes i moltes contradiccions, quan des del territori s’ha qüestionat la finalitat de la iniciativa a través de col·lectius com Maestrat Viu, la Plataforma No al Yellostone europeo o el reportatge de La Directa. I això no ha estat fins aquest 2020.\nContradiccions com ara les que fan referència a la reintroducció d’espècies com el bisó, en una entrevista valora la possibilitat de reintroduir-lo i en una altra ho nega. En aquest sentit sempre ha negat que es vulga reintroduir espècies com el llop o l’ós, però el cas és que si heu llegit l’article d’Infobae on explicaven què és això del rewilding, es diu explícitament que cal regenerar els ecosistemes de forma completa, amb totes les baules que el composen. En el cas dels Esteros d’Iberá això comportava reintroduir el yaguareté, un felí que ocupa el lloc de gran depredador d’aquest ecosistema. Qui ocuparia el seu lloc aquí? Diguem que el nínxol dels herbívors el tenim més que cobert amb les cabres i els cabirols. Jiménez diu per activa i per passiva que ara mateix no es donen les condicions per a la reintroducció del llop. Ara bé, i a mitjà termini? Posats a tenir visions, no és forassenyat pensar que una vegada consolidat un macroparc caldria introduir-hi a l’ecosistema també els seus depredadors. Almenys aquests són els valors del rewilding i la missió de Wyss Foundation, recuperar els ecosistemes tal i com eren originalment.\nAmb tot, no és de rebut l’opacitat amb que s’està comunicant el projecte o iniciativa, digueu-li com vulgueu, malgrat vinga de la mà d’una fundació de solvència més que contrastada com és Global Nature. I de retruc, cal que demanem explicacions als nostres representants polítics del que suposa tot això, perquè com el mateix Eduardo de Miguel (director de FGN) diu, des d’un primer moment han estat en contacte amb les administracions per tal d’impulsar el projecte. Alguna cosa deuen de tenir a dir.\nAixí doncs, mentre no es facin públics els plans de forma clara, la població tenim tot el dret de, amb la informació de què disposem, tenir les nostres pròpies visions.\nImatge de benvinguda del web. / maestrazgoports.org


El Retaule de Sant Ermengol aposta per la renovació — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El Retaule de Sant Ermengol aposta per la renovació\nEl Retaule de Sant Ermengol aposta per la renovació\nL’espectacle es proposa incorporar gent jove i donar-se a conèixer a tot Catalunya Les representacions seran cada nit, del dia 6 al 14, als claustres de la Catedral\nRetaule 2012 - Presentació a Lleida\nDissabte a la nit començaran les representacions del Retaule de Sant Ermengol, l’obra que recupera episodis de la vida del bisbe Ermengol. L’espectacle es podrá veure del 6 al 14 d’agost, cada nit a les 22.30 en el marc dels Claustres de la Catedral de la Seu d’Urgell.\nPrecisament els claustres han acollit avui dimecres al migdia la presentació oficial de l’esdeveniment. El regidor de cultura de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell, Jordi Martin, ha agraït el treball de tot l’equip que fa el Retaule i la col.laboració del Departament de Cultura de la Generalitat i del Bisbat d’Urgell. Martin també ha esmentat el fet que per primer cop se n’ha fet una presentació a Barcelona. Va ser ahir dimarts al Palau de la Virreina. Des de l’Ajuntament es recorda el pes de Sant Ermengol com “un dels grans personatges històrics no només de la Seu sinó també de Catalunya en l’època d’expansió dels comtats pirinencs”.\nEl director de l’obra, Lluís Obiols, exposa com a principal valor del del Retaule el fet d’unir més d’un centenar d’actors amateurs i, a més a més, amb una gran diversitat d’edat, condició, ideologia i nivel cultural. A banda de la qualitat de la posada en escena, Obiols ho considera “un exemple de treball social col.laboratiu”.\nDesprés que l’any passat es va celebrar l’Any Ermengol, pel mil.lenari de la consagració del bisbe, el Retaule vol segui endavant amb el repte de la renovació. El vicepresident del Patronat, Jesús Galindo, creu que s’ha entrat en “una nova etapa de rejoveniment i de consolidació, amb camí per recórrer”. Galindo creu que cal “buscar més gent jove, que s’hi involucri i aporti nova energia, sense perdre l'aportació dels més veterans”.\nUn altre objectiu és atraure espectadors d’arreu de Catalunya. En aquest sentit, enguany el Patronat del Retaule ha establert contactes amb Òmnim Cultural per tal de difondre l’espectacle entre els més de 23.000 socis de l’entitat.


La Mercè 2021: Programa, Concerts i Entrades (amb PDF)\nCultura betevé | Núria Dias | diumenge, 26 de setembre del 2021, a les 13.17\nCompte enrere per a les Festes de la Mercè 2021 a Barcelona! La Festa Major tornarà a omplir de música, activitats i concerts la ciutat aquest setembre. El programa de la Mercè 2021 inclou un munt de propostes per celebrar la 150a edició de la Festa Major.\nL’aniversari coincideix novament amb la pandèmia i les restriccions i mesures per la covid, però el programa inclou també concerts i activitats al carrer, això sí, amb aforament limitat i reserva. Aquesta edició donarà especial importància a la cultura popular i tradicional, que tant ha patit en els últims temps.\nA continuació trobaràs tot el que has de saber de les Festes de la Mercè 2021: informació pràctica, programa de concerts i espectacles, com reservar entrades, horari dels gegants i cultura popular, piromusical, BAM 2021 i molt més!\nTot el que has de saber de les Festes de la Mercè 2021:\nQuan és la Mercè 2021?\nInformació pràctica: resum del programa\nCartell de la Mercè 2021, obra de Malika Favre\nPregó de les Festes de la Mercè, per Custodia Moreno\nTornen els castells per la Mercè\nCom reservar entrades per a la Mercè?\nLa Mercè 2021, en directe a betevé\nCom serà el Piromusical de la Mercè a Barcelona?\nPortes obertes per la Mercè a Barcelona\nLes Festes de la Mercè 2021 començaran el dijous 23 de setembre i s’allargaran fins al diumenge 26 de setembre. A causa de les restriccions per la covid vigents a Catalunya, totes les activitats acabaran, a tot estirar, a les 0.30 h, l’hora màxima de finalització de l’oci i les activitats.\nLa cultura popular, present a la plaça de Sant Jaume, davant de l’Ajuntament de Barcelona\nInformació pràctica: resum del programa de la Mercè 2021\nSerà una Mercè similar a l’any passat: aforament controlat i reserva prèvia. Es demana responsabilitat ciutadana per alliberar les reserves en cas de no assistir-hi.\nbetevé, mitjà oficial, retrasmetrà alguns dels espectacles.\nLes Festes de la Mercè tornaran a ser descentralitzades per evitar aglomeracions.\nEl passeig de Gràcia serà escenari el 24 de setembre d’una desfilada de la cultura popular i tradicional de 200 entitats de la ciutat.\nMés de 100 concerts previstos, amb l’espai central al Grec, també l’Estadi Olímpic de Montjuïc, la plataforma del zoo marí i la Fabra i Coats (amb la cultura viva).\nHi haurà un gran Festival d’Arts de Carrer: Ciutadella, Castell de Montjuïc (circ), Parc de Joan Miró (per als més petits) i Parc de la Trinitat (cultura urbana). I en altres espais més descentralitzats. Més 110 companyies, més de 300 espectacles.\nMenció especial a la ciutat convidada, l’Havana, amb espectacles relacionats.\nPiromusical, de nou, serà per ser vist des de casa. Hi haurà quatre punts de llançament dels focs.\nAquest any hi haurà un “petit” Toc d’inici, a càrrec dels Ministrils, en homenatge al desaparegut Jordi Fàbregas.\nEls gegants en el seguici pels carrers del centre de Barcelona\nEl cartell de les Festes de la Mercè 2021 és obra de l’artista francesa Malika Favre, que ha volgut representar Barcelona en una dona bella, protectora, que mira amb desafiament. És la dona mediterrània, “la cara de Barcelona si fos dona”, segons la mateixa dissenyadora.\nCartell de la Mercè 2021, obra de Malika Favre, il·lustradora francesa establerta a Barcelona\nEls Cartells de les Festes de la Mercè: quins t’agraden i quins no?\nTria quins cartells t’agraden de les 10 darreres edicions de les Festes de la Mercè\nParlem amb Malika Favre, la flamant autora del cartell de la Mercè al seu pis de Barcelona i coneixem algunes de les il·lustracions que l’han feta coneguda a escala internacional\nPregó de la Mercè 2021, per Custodia Moreno\nEl 23 de setembre és el dia del pregó de la Mercè 2021, que betevé emetrà en directe. Aquest any la pregonera serà Custodia Moreno, una activista i líder veïnal barcelonina, nascuda a Granada l’any 1943. Va arribar a Barcelona l’any 1947, quan era una nena, amb la seva família, que es va instal·lar a les barraques del Carmel, al turó de la Rovira.\nSempre, al llarg de tota la seva vida, ha lluitat per aportar millores al barri i donar veu a les reivindicacions dels veïns. L’any 2016 va guanyar la Medalla d’Honor de Barcelona.\nEn el marc de les Festes de la Mercè, el MAC, Mercè Arts de Carrer, i la Festa de la Tradició ompliran d’arts escèniques i cultura popular la nostra ciutat.\nLes millors activitats de les Festes de la Mercè per fer amb nens\nDel 23 al 26 de setembre, les Festes de la Mercè ompliran la ciutat d’activitats per a tota la família\nEls concerts de la Mercè 2021 tornaran a dur un munt d’artistes i grups als escenaris de Barcelona. Els tradicionals concerts del BAM, el Mercè Música i el Cultura Viva portaran la música als carrers, dins d’una Festa Major de Barcelona de nou atípica amb la majoria d’activitats amb reserva. Molts dels espectacles es podran veure en directe per betevé.\nConcerts de la Mercè 2021: tota la llista i escenaris\nEls concerts de la Mercè 2021 a Barcelona seran descentralitzats i amb alta presència d’artistes locals. Un dels tradicionals concerts que tampoc faltarà aquest any més enllà de la programació als escenaris serà el Concert de Carilló de la Mercè 2021, el dissabte 25 de setembre a les 21 h, al Palau de la Generalitat.\nUn dels concerts de les Festes de la Mercè de l’any passat\nEl Procicat ha autoritzat la celebració de castells a Catalunya, pocs dies abans de la Mercè. Per tant, es podran recuperar les actuacions amb un màxim de 160 persones per colla i 25 grallers, que hauran de ser grup bombolla i mantenir les distàncies de seguretat. A més, la formació de castells no podrà durar més de 15 minuts i queda prohibida la interacció amb altres colles o el públic.\nAquesta edició torna a ser obligatori reservar les entrades als concerts de la Mercè i en altres activitats presencials per poder-hi assistir. Hi haurà més de 50.000 entrades, que es posaran a disposició dels ciutadans a través del web.\nReservar entrades per a la Mercè 2021\nEl pregó en directe a betevé!\nCom cada any es podrà seguir en directe al web , app i la TDT, el pregó de la Mercè 2021, dijous 23 de setembre a les 19h. També es podràs seguir a el piromusical en diferit diumenge 26 setembre a les 00:00 h per la TDT. La resta de programació de concerts i activitats s’ha vist afectada per la vaga convocada pel comitè d’empresa de betevé, en protesta per l’acomiadament de 9 treballadors.\nPiromusical de la Mercè 2021 a Barcelona\nEl Piromusical de la Mercè 2021 a Barcelona serà la nit del 26 de setembre. De nou, com ja es va fer l’any passat, serà un espectacle pensat perquè es pugui veure des de casa. Es llançaran els petards des de quatre punts de la ciutat.\nAixí es va veure el Piromusical de la Mercè a Barcelona l’any passat\nExposicions de gegants i cultura popular que no et pots perdre\nDel 13 al 23 de setembre, de 10 a 14 h i de 16 a 19.30 h. La Mostra de Gegants torna al Pati Manning de la Casa de Caritat (carrer de Montalegre, 7) amb prop d’un centenar de gegants, gegantons i gegantets dels barris de la ciutat. No cal reservar-hi entrada.\nLa Mostra de bèsties | Born CCM\nDel 7 al 26 de setembre (24 no), de dimarts a divendres, de 15 a 21 h, caps de setmana i festius, de 10 a 20 h (dilluns tancat).\nLes bèsties barcelonines formaran part, un any més, de la Mostra de Dracs i Bèsties i tornaran a ser a El Born Centre de Cultura i Memòria, amb activitats paral·leles com la visita guiada nocturna a l’exposició, que estarà teatralitzada i es durà a terme el dijous 16, amb reserva prèvia. També s’ha organitzat la jornada Lúdicament bestial, que tindrà lloc el dissabte 18 de setembre a la plaça Comercial d’11 a 19 h, i a les 20 h amb la Passejada de bèsties. I recorda que també hi ha l’exposició dels 25 anys dels Gegants del Casc Antic.\nEs podrà visitar del 12 de setembre al 26 de novembre (excepte el dissabte 25 de setembre).\nLa Cursa de la Mercè 2021 recupera el recorregut habitual. La prova es disputarà el diumenge 19 de setembre i també tindrà una cursa virtual.\nFins al diumenge 26 de setembre diversos museus i espais de Barcelona obriran portes de forma gratuïta amb motiu de les Festes de la Mercè. Aquí pots consultar la llista d’espais que fan portes obertes per la Mercè. Tots compleixen amb les normatives de seguretat pertinents per la covid-19.\nQuè saps de la història de la patrona de Barcelona? La Mercè va ser nomenada patrona de la ciutat per alliberar-la d’una plaga de llagostes. La paraula “Mercè”, etimològicament, prové del mot llatí “mercede”, que vol dir “preu, premi”. Dins les accepcions del diccionari trobem “benefici graciós; acte de benvolença envers algú”; “misericòrdia, benvolença per donar auxili o confort a algú”. És protagonista també de diverses locucions i algunes frases fetes.\nI per acabar… posa’t a prova: què saps dels gegants de Barcelona?\nCreus que coneixes bé el món dels gegants de Barcelona? Series capaç de relacionar en Mustafà i l’Elisenda, la Trini i el Baró o en Pau i la Llibertat amb la colla que els correspon? Si el repte no t’espanta, et posem a prova amb 20 preguntes perquè ens demostris que això dels gegants és com un joc de nens per a tu. Sort! Juga-hi aquí.


EFE Madrid 01/02/2012 19:47\n260x366 La Gioconda del Prado La Gioconda del Prado\nEl Museu del Prado conserva una còpia de 'La Gioconda' de Leonardo da Vinci. Després de restaurar-la, ha descobert que va ser pintada pels deixebles de Da Vinci mentre l'artista pintava l'original. S'ha arribat a aquesta conclusió després d'observar l'obra amb llums infrarojos i descobrir que les rectificacions de la còpia són gairebé les mateixes que hi ha a l'original. Això fa pensar que el deixeble de Da Vinci que la va pintar va presenciar el procés de creació de l'original i que va fer els mateixos canvis que el seu mestre. Sempre s'havia datat l'obra al primer terç del segle XVI, però ara s'atribueix a dos dels alumnes més pròxims a Da Vinci: Andrea Salai i Francesco Melzi.\nEl Prado exposa la 'bessona' de 'La Gioconda' restaurada


El PSG va a totes per fitxar aquest jugador: Messi quedaria en una situació molt delicada - XCatalunya.cat\nEl PSG treballa amb força per fitxar Haaland malgrat que el Manchester United també va fort\nCada estiu hi ha un culebrot a nivell futbolístic. El típic fitxatge de primer nivell que tots els equips volen fer i que només aconseguirà un. Aquell jugador que canvia d’aires i provoca un terratrèmol a tot el mon del futbol ja que la resta d’equips reaccionen en cadena. El proper estiu de 2022 aquest culebrot tindrà nom i cognom: Erling Haaland. El noruec juga actualment al Borussia Dortmund i en base a una clàusula del seu contracte podria marxar per 75 milions d’euros. Una ganga. Molts equips es barallen i Mino Raiola, el seu representant, ho sap aprofitar.\nEn aquest sentit no tot és tan fàcil com pagar aquests 75 milions d’euros. Caldrà també afegir una bona comissió per al jugador, una altra per al seu pare i una altra per a Raiola. Recentment s’ha sabut que el Manchester podria estar disposat a acabar pagant més en comissions que en el fitxatge en sí i aquestes elevarien el cost de Haaland fins a més de 170 milions d’euros. Un preu que, per altra banda, s’ho val. El noruec, a més, vol cobrar un salari elevat. De 25 a 30 milions d’euros.\nAquestes pretensions exclouen a clubs com el Barça i provoquen que siguin pocs els què el puguin fitxar. A nivell econòmic podrien fitxar-lo (sense comptar equips com City o Bayern de Munic que poden pagar però no tenen interès en el jugador) el Manchester United, el Real Madrid o el PSG. Precisament els francesos podrien ser una dura competència per al Manchester després de la decisió que ha pres la directiva. Si marxa Mbappé, necessitaran un jugador de primer nivell. I l’escollit és Haaland.\nAra bé, per molts diners que tinguin, l’actual jugador del Borussia de Dortmund també demana condicions esportives. I la principal és que sigui l’estrella de l’equip. Malgrat que Messi ha baixat molt el rendiment, continua tenint un comportament d’estrella absoluta i podria topar amb Haaland. El xeic de Qatar té clar que si hi ha d’haver problemes, l’escollit per marxar serà Messi. Els ha decebut molt.


L'Informatiu - L’Espai de les Arts amplia la seva oferta disciplinar amb teatre, scrap i arts en família\nUn taller d’iniciació a les arts en família, un de teatre infantil, un de nivell intermedi de fotografia per a adults i un de Scrap i art creatiu a partir dels 14 anys són les noves propostes del proper curs de l’Espai de les Arts que organitza la Regidoria de Cultura.\nL’objectiu de la nova oferta és poder arribar a més ciutadania que vulgui practicar alguna disciplina artística, segons explica la Regidoria de Cultura.\nUna altra activitat nova a l’Espai de les Arts serà el teatre per a infants que anirà a càrrec de l’actriu local Neus Umbert, directora de l’Escola de Teatre Bambalina. Estan previstos dos grups diferents.\nUn per a infants de sis a vuit anys i un per a nois i noies de nou a onze anys. Els professors de dibuix i pintura infantil seran altres dos artistes perpetuencs, Manel Morral i Danilo Mota.\nPer als majors de 14 anys, el curs vinent s’ofereix per primer cop Scrap i art creatiu. Es tracta d’un taller mensual d’scrap i altres tècniques creatives que oferirà la perpetuenca Gemma Garcia. Els participants podran realitzar peces com capsetes, lletres decorades, llibres, àlbums o elements nadalencs.\nI, si aquesta temporada s’ha fet un curs de fotografia inicial, el curs vinent serà de nivell intermedi, també amb Gabriel Horcajada de professor.\nEl regidor de Cultura, Marçal Solà, espera que les noves propostes tinguin una bona acollida i puguin materialitzar-se tots els tallers.\nFoto: A l’exposició de final de curs de l’Espai de les Arts es van poder veure quadres i mobles restaurats / L’Informatiu


KBÒRIES MATINERES: PANMENORQUINISME\nCom podeu comprovar, no és aquest un blog que dediqui les seves cabòries matineres a parlar de política, terreny aquest per al que me declar absolutament incompetent. No som prou espavilat per escalar aquestes fites. Com diu un amic meu : "Els llocs preeminents són com els penyals elevats, només arriben a ells els rèptils i les àguiles". Es veu que jo no som ni una cosa ni l'altra.\nAvui faré una excepció, de pur cansat de sentir disbarats.\nDarrerament s'estan exacerbant els ànims entorn a dues croades oposades que mos afecten com a menorquins.\nD'una banda es troba el panespanyolisme dels polítics conservadors d'aquestes illes, que no poden pronunciar la paraula "català" sense ser presa de violents accessos i convulsions. I d'una altra es troba la d'alguns -no tots- independentistes catalans, que es prenen la llibertat d'incloure'ns en les seves aspiracions polítiques i territorials sense la cortesia de demanar-nos l'opinió.\nPer als primers l'anticatalanisme justifica invencions, no només acientífiques, sinó sense existència real, com la que ells anomenen, així, tal qual, "llengo baléà" , indissimuladament mallorquina pel que fa al vocabulari i simplement esquizoide pel que fa a la gramàtica. Una impúdica exhibició d'analfabetisme.\nTant inexistent, argumentarà algú, com la pròpia llengua catalana, castellana o qualsevol altra. Evidentment, el corpus normatiu d'una llengua es construeix per consens de totes aquelles varietats que la conformen. El subconjunt "baléà" és tant absurd com ho seria parlar de "lengua castellano-manchega". La realitat és que a cada una de les illes balears tenim un parlar ben diferent. Amb tot, la nostra gramàtica ha de ser l'acceptada per al conjunt de la nostra llengua.\nAixò significa renunciar al que és nostre ?\nEn absolut. Les llengües tenen diferents registres o nivells de parla (varietats diafàsiques) en funció del destinatari i l'ús que se n'hagi de fer. Així tenim un registre culte, estàndard, col.loquial i vulgar (i encara hauríem d'afegir el del Whatsapp...). Donar a entendre que només podem emprar l'estàndard o és incultura o mala intenció.\nL'altra arma anticatalana d'aquests governants nostres és el decret que han batiat com a Tractament integrat de llengües. Aquí els polítics, en contra de l'opinió dels pedagogs, han decidit que si es donen classes, per exemple, de matemàtiques, en anglès, els alumnes dominaran més aquesta llengua, cosa més que dubtosa, especialment quan a la majoria de professors als que s'obliga a donar classe en anglès els costa entendre una pel·lícula anglesa sense subtitular. Simplement no s'han format en aquest camp.\nSi s'incrementa el fracàs escolar, què hi farem, l'èxit per aquests senyors serà la disminució de l'ús del català com a llengua vehicular.\nA l'altra banda del balancí es troben, com dèiem, alguns independentistes catalans (de Catalunya), absolutament respectables en allò que sigui de la seva incumbència, però que s'excedeixen pel que fa a la nostra. Així, alguns tendeixen a incloure'ns dins del concepte de nació catalana, pel simple fet que compartim la llengua (amb varietats ben diferents, ja ho sabem). Hi ha una confusió entre uns utòpics països catalans i uns reals països de parla catalana.\nAixí com als espanyols el explic que som tot l'espanyols que es pot ser quan no t'agraden els toros, ni el el flamenc ni es parla habitualment en castellà, a aquells altres els hem de dir que aquí no feim castells, no ballam sardanes, ni menjam butifarra amb seques. La nostra cultura té molt de catalana, evidentment, però l'esdevenir i el mestissatge dels segles n'ha construït una identitat pròpia, diferent de la d'altres llocs i que per tant el principal ingredient del concepte nació, que és la cultura comú, ja no és el mateix. Són cultures germanes, ben cert, però no bessones. Els germans poden tenir personalitats molt diferenciades.\nAra bé, així com les fantasies filològiques són inacceptables, en qüestió de fantasies polítiques, com en les religioses, cadascú, certament, pot tenir les seves.\nQue tal uns països menorquins independents, de Salses a Guardamar i de Fraga a Maó, amb el nostre valencià de les illes (per a qui no li agradi dir català) com a llengua oficial ?\nO seria millor una Menorca independent ?\nO "Marededeueta, que em quedi com estic..."


Una escoltadora a l’ECO Sant Cugat | L'escoltador Una escoltadora a l’ECO Sant Cugat – L'escoltador\nUna escoltadora a l’ECO Sant Cugat\nPublicat el 30 Setembre, 2019 per montsebueno\nAhir, 29 de setembre, vaig tenir l’oportunitat de compartir la meva tasca com a escoltadora a la trobada de consum responsable, salut i medi ambient a la dissetena edició d’ECO Sant Cugat: la fira mediambiental del Penedès, que es celebra cada any al municipi de Sant Cugat Sesgarrigues (Alt Penedès).\nEn el marc de la Sala de Lectura del Centre Cívic vaig dur a terme la xerrada “Escolta activa i actitud vital per a l’envelliment”, que va constar d’un breu apartat teòric per, a continuació, aprofundir en la pràctica de l’escolta activa a nivell col·lectiu.\nL’escolta activa, en format de sessions dinàmiques, pràctiques i lúdiques, contribueix a debatre, reflexionar i interioritzar el procés de canvi del concepte “envelliment”. I és que els nous paràmetres d’envelliment modifiquen les estructures socials a tots nivells i, per tant, impliquen a tota la societat, convertint-se en un fenomen intergeneracional. Una escoltadora pot aportar criteris, eines i estratègies per aconseguir una més òptima actitud, qualitat de vida i salut a l’hora de transitar per aquesta etapa vital que, de fet, comença el dia que naixem.\nEntrada anteriorMillora’t a Ona BitllesSegüent entradaMillora’t als Monjos i La Ràpita


QOSHE - «Stores» - Judit Pujadó\nHavia d'anar a demanar canvi, unes quantes monedes. L'oficina de la Caixa ara és una store. Hi ha portes on hi posa Team room, perquè quedi clar el bon rotllo regnant entre els treballadors. No és ben bé el que m'arriba per altres vies, coneguts i saludats amb anys d'expertesa, relegats a simples encolomadors d'Ipads, d'assegurances, o d'alarmes antirobatori als clients atribolats. Efectivament, només d'entrar ja es veu el canvi d'estratègia. Han........


ENS DONEM PER BENVINGUTS\nPàgina principal >> Les Noticies >> ENS DONEM PER BENVINGUTS\nSi teniu alguna consulta podeu deixar\ncomentaris aquí a sota mateix.\nA veure si escribiu cosetes que sinó aixó és molt aburrit!!!!! Us passo tres webs que valen la pena, son la primera beques i les altres dues de concursos: www.fundaciónantoniogala.com , www.deconcurso.com , www.diseñozero.com.\nAlgunes direccions d'interes per aquesta vida: per veure el trailer del taxista ful, que s'estrenara a bcn al juny: http://sansebastian.mister-i.com/2005/trailer_es.jsp?id=530149# i una altre adreça també www.espaienblanc.net\nJa posats: www.guggenheim-bilbao.es\nVinga merda i més merda. Quand parareu de dir tantes mentides i embrutar els carrers i ara la web, i tot per la politica barata. Dilluns setereu inaguantables quand torneu a saber que el poble no us estima tant com dieu, CiUtadans de la crispació!!!\nfelicitats, per la primavera d'art en la que vareu designar el jurat i us vareu adjudicar vosaltres mateixos els premis.


L’Hospital del Mar implanta els seus primers dispositius CardioMEMS\nEl Servei de Cardiologia manté la seva aposta per la telemedicina i ha implantat els primers dispositius CardioMEMS per al control a distància de la pressió pulmonar a pacients amb insuficiència cardíaca. El servei s'ha convertit en referència a l'Estat en telemedicina per al seguiment d'aquest tipus de pacients des de la seva implantació ara fa 9 anys.\n7 de gener de 2020 - Informació general\nSes Majestats els Reis d’Orient visiten l’Hospital del Mar\nUn any més, els Reis d'Orient van visitar els pacients ingressats a l'Hospital després de repartir regals per totes les llars i abans de continuar el seu viatge de tornada a casa.\n9 de gener de 2020 - Notes de Premsa\nL'Hospital del Mar és el primer hospital de l'Estat que posa en marxa una iniciativa d'aquestes característiques amb èxit. A l'estudi han participat més de 250 infermeres i infermers. Els resultats indiquen una reducció del 63% en el dolor percebut a les cervicals, les espatlles i la part alta de l'esquena. El 83% dels treballadors sanitaris pateixen dolor osteomuscular. Una de les novetats de la iniciativa rau en el fet que la intervenció potencia la participació dels mateixos professionals en la prevenció dels factors que poden provocar aquesta patologia. Ergonomia participativa, seguiment motivacional, mindfulness, una plataforma en línia sobre alimentació saludable i marxa nòrdica, components fonamentals per a la millora del dolor percebut. La seva aplicació ha estat validada per un estudi liderat pel Servei de Salut Laboral de l'Hospital del Mar. El publica la revista Plos One.\nActualització del protocol d’actuació en cas d’aturada cardiorespiratòria al CUAP Ciutat Vella-Peracamps\nEl Servei d'Urgències i la Unitat de Formació Continuada van organitzar a finals de novembre 5 tallers amb els professionals del centre per revisar els rols d'actuació i el protocol de RCP.\n3 de gener de 2020 - Informació general


Visita l’exposició permanent del Nou Espai Barça - FC Barcelona\nHomeClubNotíciesVisita l’exposició permanent del Nou Espai Barça\nVisita l’exposició permanent del Nou Espai Barça\nEls socis que ho desitgin podran visitar l’exposició del Nou Espai Barça, ubicada al costat de l’FCBotiga Megastore Fins al 30 de juny, l’horari és de dilluns a dissabte, de 10 a 20 hores; diumenge, de 10 a 14.30 hores, i els dies de partit a l’Estadi l’horari d’obertura serà en un funció de l’hora del partit\nUbicació de l'exposició permanent del Nou Espai Barça\nEls socis i les sòcies del FC Barcelona que vulguin conèixer la Proposta del Nou Espai Barça, aprovada aquest dissabte per una àmplia majoria dels socis que van exercir el seu dret a vot, poden seguir descobrint el projecte a través de l’exposició instal·lada a l’espai annex a l’FCBotiga Megastore del Camp Nou. Des d’aquest diumenge 6 d'abril i fins al 30 de juny s’ha obert de nou l’exposició, que és gratuïta. L’horari és de dilluns a dissabte, de 10 del matí a 8 del vespre, i diumenge de 10 a 14.30 hores. Els dies de partit a l’Estadi el Club adaptarà l’horari d’obertura en funció de l’hora d’inici del partit.\nAquesta exposició presenta el Nou Espai Barça, la proposta de construir el millor complex esportiu del món al centre d’una gran ciutat basant-se en la mateixa estructura de l’Estadi, el qual projecta cap al futur mitjançant un conjunt de transformacions que pretenen garantir l’excel·lència en la qualitat dels serveis del camp i que n’impulsen la vida més enllà del segle XXI.\nHi haurà recurs conjunt a la FIFA


L'Institut Cartogràfic Valencià fa una ortofotografia digital pancromàtica de la Comunitat\nL'Institut Cartogràfic Valencià (ICV), dependent de la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, està fent treballs tècnics per a la generació de l'ortofotografia digital pancromàtica de la Comunitat a partir del vol fotogràfic general d'Espanya dut a terme durant el febrer de 1945 i el setembre de 1946, per personal nord-americà, conegut com el vol americà.\nEn declaracions del director de l'ICV, Xavier Navarro, l'obtenció d'aquest material s'emmarca dins del projecte de la Conselleria "d'elaborar ortofotografies a partir de vols fotogràfics històrics del nostre país, la qual cosa permetrà disposar d'imatges amb característiques mètriques de tot el territori capturades en èpoques diferents".\nEs tracta d'un vol que va romandre pràcticament desconegut fins fa pocs anys. Quan va eixir a la llum es va comprovar el valor incalculable d'aquest material -ha apuntat Navarro- perquè ofereix "una visió del territori del nostre país en els primers anys de la postguerra quan encara no havien començat els grans processos transformadors del territori, l'economia i la societat valencianes", com ara la industrialització, l'emigració, l'èxode rural i el turisme, per citar-ne alguns exemples.\nD'aquesta manera, segons investigacions, el vol americà de 1945 i 1946 sobre Espanya es va inscriure dins de les mesures de precaució adoptades pel Govern dels Estats Units, encara immers en la Segona Guerra Mundial, amb vista a un conflicte possible amb la Unió Soviètica. A canvi, Espanya rebria ajuda dels Estats Units per a la modernització d'alguns aeroports del nostre país.\nSegons documenta el director de l'ICV, el material obtingut del vol americà consisteix en 545 rodets de pel·lícula. Cada full del mapa topogràfic nacional, a escala 1:50.000 es compon de quatre passades fetes en sentit dels paral·lels i cada passada conté en cada full una mitjana de set a nou fotogrames, la qual cosa significa que cada full complet està cobert per uns 25 i 30 fotogrames que compleixen la característica d'un vol estereoscòpic amb un recobriment longitudinal pròxim al 60 % i lateral al voltant d'un 30 %.\nAmb aquest material, que pertany a l'Exèrcit de l'Aire i ha sigut escanejat per l'Institut Geogràfic Nacional, l'ICV a partir dels 3.200 fotogrames que cobreixen el territori de la Comunitat, obtindrà 832 ortofotografies a escala 1:10.000 amb grandària de píxel de 0,5 metres i es cobriran 2.605.368 hectàrees.\nEn aquest sentit, Navarro ha explicat que les fases que seguirà l'ICV per a l'elaboració de l'ortofotografia inclouran una millora radiomètrica del vol de partida; la identificació de punts existents en aquella època per a dur a terme la fase de suport; la realització de l'aerotriangulació de tots els fotogrames; la desactualització del model digital en la data en què es va fer el vol; l'ortorectificació, i el mosaic i l'ajustament final radiomètric del conjunt dels treballs.\nEl director de l'ICV ha indicat que "no està clar l'origen d'aquest vol, però una investigació duta a terme pels geògrafs Felipe Fernández García i Francisco Quirós Linares apunta a l'existència d'acords en una data tan pròxima al final de la Guerra Civil Espanyola entre Espanya i els Estats Units pels quals l'aviació comercial i militar nord-americana disposaria, a partir de 1945, d'autorització per a utilitzar aeròdroms espanyols".\nA més, les memòries de qui va ser ambaixador dels Estats Units a Espanya fins al 1944, Carlton Hayes, aporten informació aclaridora de l'origen del vol. Així, l'ambaixador escriu que, el novembre de 1943, Espanya ja hauria admés la possibilitat que avions comercials nord-americans pogueren utilitzar els aeròdroms espanyols.\nEl Institut Cartogràfic realiza una ortofotografía digital pancromática (...)


Rèplica d'Antonio Santamaria. 'Per la República Federal' - El diari digital de Sabadell - iSabadell\nRèplica d’Antonio Santamaria. ‘Per la República Federal’\nEscrit per Antonio Santamaria el 19 octubre 2017\nRèplica d’Antonio Santamaría a Lluís Perarnau\nEl flamant regidor de Crida per Sabadell, Lluís Perarnau, ha publicat l’article Per la República catalana, on a més de cantar les excel·lències de la independència unilateral de Catalunya, critica un dels meus articles a El Viejo Topo titulat Catalunya al borde del abismo.\nL’autor m’acusa d’atiar el discurs de la por pel fet d’afirmar que la mobilització independentista està revifant el nacionalisme espanyol i que la Declaració Unilateral d’Independència (DUI) provocarà la repressió de l’Estat. A més m’imputa que, a la pràctica, això significa una demanda perquè els independentistes desisteixin del seus propòsits i cedeixin a la reacció. I, ja llençats, em critica per no oferir alternatives.\nAmb l’ànim de contribuir al debat racional sobre la situació política a Catalunya, des de l’àmbit de l’esquerra, voldria fer-li les següents consideracions.\nEn primer lloc, afirmar que la mobilització independentista està reactivant el nacionalisme espanyol a Catalunya i a la resta de l’Estat no és atiar cap fantasma, sinó al·ludir a un fet ben real que exigeix una anàlisi i no una declaració retòrica negacionista com fa el senyor Perarnau. A la manifestació del 8 d’octubre en defensa de la unitat nacional participaren milers de persones procedents dels barris obrers del l’Àrea Metropolitana de Barcelona. Dubto molt que el gruix d’aquestes persones s’hagin tornat de sobte nacionalistes espanyoles. Més aviat sembla que aprofitaren l’únic espai per a palesar el seu rebuig a la independència de Catalunya atès la manca d’alternatives per part de l’esquerres catalanes. Aquesta mobilització és una nova dada en la política catalana ja que fins ara l’espai públic ha estat ocupat pel moviment independentista i em preocupa que finalment aquest rebuig a la secessió de Catalunya acabi, per manca d’alternatives progressistes, sent capitalitzat pel nacionalisme reaccionari espanyol.\nNegar l’existència d’una creixent fractura social entre partidaris i contraris a la secessió és simplement no voler veure la realitat. Si no que li preguntin a Joan Manel Serrat, Jordi Évole o Isabel Coixet acusats de feixistes per no donar recolzament al referèndum. D’altra banda, ubicats en el terreny del més estricte realisme polític, sembla evident que la DUI provocarà la reacció de l’Estat i la intervenció de l’autogovern via l’article 155 de la Constitució. I això no és atiar la por, sinó constatar la realitat. Com deia Hannah Arendt, la ideologia crea realitats paral·leles. Sembla ser que el senyor Perarnau s’ha instal·lat còmodament en ella, de manera que quan els fets no encaixen en el seu discurs el que fa és negar la realitat.\nAixò ens porta avaluar, en segon lloc, un altre dels ideologemes de l’autor al postular que el moviment sobiranista és un “moviment ampli i transversal”. En realitat, es tracta d’un moviment d’unificació ideològica dels diferents sectors de les classes mitjanes amb una mínima presència de les classes treballadores. Sense sortir de la nostra comarca -segons les dades de la Generalitat- la participació a l’1-O a Badia del Vallès, el municipi amb la renta més baixa del Vallès Occidental, fou del 19,15 per cent mentre que a Matadepera amb la renta més alta fou 65,25 per cent. Una pauta que es repeteix a tota Catalunya: a Santa Coloma de Gramenet la participació fou del 17,78 per cent mentre que a Vic ascendí al 50,02 per cent, a Sant Adrià del Besòs fou del 21,74 per cent i a Olot del 48,11 per cent. L’invito a que ens doni una explicació racional d’aquest fenomen.\nNo dubto que, per a l’esquerra independentista, la secessió es plantegi com a una “palanca del canvi per a trencar el cadenat del règim del 78” i endegar un “procés de transformació social”. Però el cert és que la CUP és un força minoritària dintre del moviment independentista dirigit per PDEcat i ERC que no estan per un canvi social d’aquestes característiques, sinó per un Estat burgès on l’únic que canviaria seria el passaport. De fet, l’aliança de l’esquerra independentista amb el nacionalisme burgès i petitburgès l’aïlla de les classes treballadores i dificultarà extraordinàriament per molt de temps la seva implantació entre aquests sectors socials.\nArribats a aquest punt voldria plantejar-li esquemàticament l’alternativa que el sr. Perarnau em reclama. Des de fa anys, des de les pàgines d’El Viejo Topo, defenso la República Federal com el marc de convivència en condicions d’igualtat i fraternitat dels pobles d’aquesta pell de brau que diria Salvador Espriu. El moviment independentista s’està convertint en un obstacle per a assolir aquest objectiu, en la mesura que en comptes d’unir divideix a la classe treballadora del conjunt de l’Estat i alimenta els pitjors instints de les màquines nacionalitàries a ambdues ribes de l’Ebre.\nSi la meitat dels esforços esmerçats per impulsar la secessió de Catalunya, en aliança amb el nacionalisme burgès i petitburgès, s’haguessin dedicat a buscar la unitat de les classes treballadores i forces progressistes d’arreu de l’Estat, potser estaríem molt a prop d’aquesta República Federal on podria plantejar-se, seguint el model de la Llei de la Claredat canadenca, el dret d’autodeterminació de les nacionalitats que el composen.\nFoto portada: Santamaría, en una imatge d’arxiu. Autor: David B.


José Napoleón Montoya: “Per què hauria de tornar a un país on sé que la meva vida està en perill?” | elCugatenc\nJosé Napoleón Montoya: “Per què hauria de tornar a un país on sé que la meva vida està en perill?”\nÉs un dels dos refugiats que des de fa pocs mesos ha arribat a Sant Cugat, convivint amb una família de la ciutat i fent un esforç per trobar una feina que li doni estabilitat. José Napoleón Montoya va fugir del seu país, El Salvador, per escapar de la mort i, diu, espera no tornar pequè sap que representaria jugar-se la vida. Va arribar al nostre país perquè la seva germana ja vivia aquí i a la ciutat gràcies a Refugees Welcome Catalunya, que el va posar en contacte amb una família santcugatenca amb qui conviure encara a l’espera de tenir l’asil formalitzat, un tràmit que en alguns casos pot allargar-se més de dos anys. Atén elCugatenc durant la Festa de Tardor, quan l’entitat Qgatsud va convidar a Refugees Welcome al seu estand per donar-se a conèixer, una presentació que es repetirà amb un acte el proper 16 de novembre a dos quarts de vuit de la tarda a Cal Temerari.\n– Quina és la teva història?\n– Sóc d’El Salvador i vaig venir a Sant Cugat el passat mes de setembre. Des de llavors estic vivint aquí.\n– Per què vas venir?\n– Per amenaces a mort per extorsions que el meu cap no va poder pagar. Com no les va poder pagar, vam ser perseguits i vaig fugir.\n– Vas venir aquí perquè coneixies algú?\n– Vaig venir a Espanya perquè aquí tinc una germana que, quan va saber el que estava passant, va decidir que me’n vingués. Però no visc amb ella sinó amb una família que m’ha acollit a Sant Cugat.\n– Com vas aconseguir contactar amb la família d'acollida?\n– Abans vivia a Barcelona i després vaig venir aquí perquè vaig passar la meva primera fase del programa d’asil. Refugees Welcome em va aconseguir una casa a la ciutat.\n– I com és viure aquí després d’aquesta experiència?\n– Està molt bé. És un canvi de vida molt gran.\n– Abans de tenir casa a Sant Cugat, com vivies?\n– Amb altres cinc nois que estan en la mateixa situació que jo, demandants d’asil. Quan demanem l’asil no tenim ni permís de treball i per això ens mantenen a tots a un pis. Quan passes un període de sis mesos, t’has de moure. Va ser llavors quan Refugees Welcome em va ajudar a trobar la casa.\n– Què et sembla la ciutat després d’aquests mesos vivint aquí?\n– És molt maca però ara tinc el repte de trobar feina el més aviat possible per tenir ingressos personals.\n– No has treballat des que vas venir?\n– No perquè no vaig obtenir el permís fins el mes d’agost però com estava acabant una formació professional, de la qual acabo d’acabar les pràctiques, no tenia temps a buscar-ne. Ara ja vaig deixant currículums per totes bandes. A veure si puc trobar alguna cosa.\n– Quines dificultats t’has trobat per demanar asil a Espanya?\n– La falta d’informació. No sabia que persones que com jo fugen dels seus països poden acollir-se a programes que els poden ajudar. Vaig visitar uns advocats públics que no sabien que una persona que fuig del seu país pot entrar a un programa d’asil. No va ser fins sis o set mesos després que vaig poder-hi participar. Llavors vaig anar a l’organització CEAR (Comissió Espanyola d’AJut al Refugiat), que m’ha guiat i ajudat en tot el procés.\n– Ja tens l’asil oficialitzat?\n– Encara està en tràmit però mentre es tramita et donen un permís de treball de sis mesos que has d’anar renovant. Això et dóna l’oportunitat de treballar. Fins el moment si busquen o t’ofereixen feina, no tens res que acrediti que pots fer-ho. Ara ja no tinc aquest problema, si trobo una ocupació, treballaré sense saltar-me la llei per no tenir documents.\n– Et sents ben acollit més enllà de la família amb la qual convius?\n– Sí. No he passat cap experiència de racisme ni d’exclusió. Mai m’han dit res. Potser he tingut sort però mai m’han ofès.\n– Tens por a represalies per haver fugit?\n– No, aquí no hi ha ni la meitat de delinqüència de la que existeix al meu país. No m’he trobat ni he vist gent que em pugui fer res.\n– Et queda família allà?\n– La meva mare i la meva germana encara viuen a El Salvador. Parlo periòdicament amb elles, sobretot en cap de setmana.\n– T’agradaria tornar?\n– No, i espero no fer-ho perquè per què hauria de tornar a un país on sé que la meva vida està en perill? Sóc una persona amb cinc sentits. Sé que si vull que em passi alguna cosa, he de tornar al meu país. Seria anar a buscar la meva mort. No he pensat en tornar ni crec que ho pensi mai.\n– Ara la teva principal ocupació és trobar feina.\n– Sí, i regularitzar la meva situació, poder fer la meva vida aquí.\n– T’han donat algun motiu per no agafar-te a alguna feina ara que ja has començat a buscar?\n– Bé, quan només tenia el passaport no em podien agafar perquè no tenia els papers. Ara tot just he acabat la meva formació. Espero poder anar a molts llocs a deixar el meu currículum i veure què tal. Seria una nova experiència.\n– Ja tens experiència. Quin és el teu ofici?\n– Sóc del camp logístic. Tinc molta experiència. Tant de bo em surti alguna cosa aviat.\nUna tarda de música pels refugiats\nL’Aula de so, Qgat sud, La Xesca i Ampli s’han unit per organitzar una tarda musical a la plaça de l’Om el proper dissabte des de les cinc de la tarda. Donaran a conèixer l’entitat Refugees Welcome i possibilitats d’incidència ciutadana en l’afer dels refugiats.\nJaume Buch: “Fins que Refugees Welcome no hem portat persones refugiades, no n’hi havia cap a Sant Cugat”\nL’entitat, que de moment sobreviu gràcies a un ajut de l’Ajuntament de Barcelona, ja ha portat dues persones a la ciutat i espera que el consistori santcugatenc faci un cop de mà per poder desenvolupar la seva tasca.


La Pobla de Farnals amb la joventut | Ajuntament de La Pobla de Farnals\nLa Pobla de Farnals amb la joventut\nEl programa Avalem Joves permet contractar a 7 joves\nL'Ajuntament de La Pobla de Farnals ha contractat a 7 joves menors de 30 anys a través del programa Avalem Joves cofinançat per la Generalitat Valenciana i el Fons Europeu "Programa Operatiu del Fons Social Europeu de la Comunitat Valenciana 2014-2020". Amb estos recursos l'Ajuntament ha contractat per dues vies a joves qualificats i no qualificats (EMCUJU i EMPUJU dintre del Sistema Nacional de Garantia Juvenil) per a distintes tasques de reforç i implementació de l'administració local.\nEls fons disponibles sumen respectivament 80.052,24 i 45.529,44 euros. El personal seleccionat tindrà un contracte anual fins a exhaurir la subvenció. Entre el personal no qualificat s'ha contractat un bidell i un peó d'oficis múltiples. Entre el personal qualificat s'han contractat un oficial llanterner, un tècnic d'integració social i tres auxiliars administratius.\nEn opinió de l'alcalde Enric Palanca "el programa és beneficiós des de molts punts de vista. Per una banda, s'ajuda a combatre l'atur entre els joves, les persones seleccionades guanyen experiència i els ajuntaments ens beneficiem de la seua formació i energia reforçant unes administracions sempre necessitades de personal".


in blog we trust: Agències de ràting\nAgències de ràting\nEn mig de la crisi dels crèdits subprime als mercats occidentals, moltes veus crítiques han apuntat a la sospitosa actuació de les agències de rating. "De que serveixen aquestes agències", diuen, "si quan hi ha una crisi els impositors i accionistes han de descobrir que entitats qualificades com a solvents fan fallida enfront les seves obligacions".\nAixò, que és ben cert, no deixa de sorprendre venint dels actuals mitjans de comunicació.\nAquests han esdevingut els darrers anys en unes agencies de rating molt més perilloses.\nPerquè el que qualifiquen aquests mitjans són els éssers humans, i específicament, les víctimes dels conflictes.\nQuan un ciutadà dels USA és assassinat, els mitjans detallen totes les seves dades. Podríem dir que qualifiquen la seva vida amb un rating A+.\nQuan el que mor és un europeu, també és prou important, també donaran detalls que permetin posar-li nom i cognoms. La diferència amb l'anterior potser estarà en el número de dies que serà esmentat als mitjans. El qualificaran amb una A.\nEl tercer escalafó del rating, i ja molt per sota, és el dels aliats però no pertanyents al club privat dels rics i blancs. Aquí tindríem les víctimes de països com Israel, Argentina, Xile, etc. Aquests ja no mereixen que s'esmentin les seves dades identificaves. La notícia quedaria com "Moren nou ciutadans argentins en un atemptat a la capital". De fet, només acumular un gran número de víctimes els pot assegurar una portada als mitjans. Han de conformar-se amb una qualificació de B+.\nLa quarta qualificació, la B, és la que s'assigna a països subdesenvolupats, però en certa manera "amics" dels veïns del nord. Ve a ser com la relació paternal entre un empresari i els seus explotats. Aquest grup ja s'ha d'esforçar força per aparèixer a algun lloc. Si moren unitats o desenes no mereixeran ni una breu notícia. Només si moren uns centenars o milers aconseguiran una mica de seguiment. Només poden merèixer alguna notícia com "moren centenars de persones en un terratrèmol al Salvador". Aquestes víctimes de qualificació B encara ens cauen bé i, si per exemple sobreviuen quinze dies sepultats sota unes runes, poden donar la sorpresa i fer una portada de diari.\nEn el cinquè nivell, la C+, ja entrem en l'avorriment. Aquí s'enquadren les víctimes de conflictes on els assassins som nosaltres o on mor gent que simplement no entren dins dels nostres paràmetres de civilitzacions. Els morts d'Iraq, els palestins, els morts per la repressió a Algèria, formen part d'aquest grup. D'ells només es dona la informació del número de morts, d'una forma sistemàtica, com qui don ael temps o el resultat de la loteria. Cada dia s'emet un lacònic "moren trenta-quatre palestins en enfrontaments". Una altra característica és que aquestes víctimes sempre "moren", mai són "assassinats". Sembla que ells escullin morir o que morin d'un infart. Un soldat israelià dispara al cap d'una noia de dotze anys a un camp de refugiats (metàfora de camp de concentració) i els mitjans recullen "mor una palestina en enfrontaments amb l'exèrcit israelià".\nLa darrera categoria, la C, és la que mai no surt als mitjans. Aquí ja poden morir o ser assassinats a centenars de milers, que no mereixen ni una notícia breu d'agència. Són els milions de morts de gana i SIDA a l'Àfrica, els assassinats a Darfur, i un llarg etcètera. Només la visita d'un famós o un concert benèfic els pot tornar a les pàgines dels diaris, però no com a notícia per si mateixos, si no com a atrezzo de l'actuació de la celebritat de torn.\nTechnorati Tags: ràting, Darfur, Palestina, Israel\nPublicat per natxillo a 8:32\nEtiquetes de comentaris: comunicació, darfur, israel, mitjans, Palestina, rating, subprime\nHomenatge al radical Yagüe\nIsrael construeix el seu Gueto de Varsòvia a Gaza\nDefinitiu: Courbet era un "cachondo"\nOrígen i destí. Courbet ho tenia clar.\n59-60. Aznar i els seus VIP porten mala sort.\nEl Toro lanceado de la vega com a paradigma espany...\nTARDOR, PENA DE MORT = VIDA\nJosep Pla. Pensament


Isabel Pantoja diu que 'Supervivientes' li recorda la presó\nElla i altres ex presos que han concursat a 'Supervivientes' han explicat la seva experiència a Hondures, assegurant que la situació allí és la contrària a la presó\nper Elena Pedrola dijous, 20 de juny 2019 - 09:19h\nMayte Zaldívar amb el seu marit, Francisco Marcos, a 'Supervivientes' | TELECINCO\nLa setmana passada, Isabel Pantoja va patir una forta crisi d’ansietat a ‘Supervivientes’ que va provocar que estigués a punt d’abandonar el concurs definitivament. Tal com ho va explicar ella mateixa a la passada gala a Jorge Javier, aquesta crisi va ser provocada per la seva experiència a la presó on va passar 2 anys condemnada per blanqueig de capitals; i és que, segons va explicar la ‘tonadillera’, la seva situació a l’illa d’Hondures li està recordant bastant a la privació de llibertat que va sofrir a la presó, motiu pel qual estaria passant molts mals moments.\nEx presos expliquen la seva experiència\nArran d’aquestes declaracions, ‘Sálvame’ es va posar en contacte amb altres concursants de ‘Supervivientes’ que haguessin estat a la presó, començant per una persona que té un passat comú amb la Pantoja: Mayte Zaldívar. Aquesta va concursar al ‘reality’ l’edició passada i ha volgut donar la seva opinió sobre el que va relatar ‘la tonadillera’, afirmant que la seva actitud és: «Teatre, pur teatre (...) ho té tot estudiat: les frases, els punts, les comes» explicava rotunda Mayte Zaldívar al programa, assegurant que «no és més pres el que vol, sino el que se sent lliure. Hi ha presos que són lliures».\nSeguint amb les investigacions, ‘Sálvame’ va contactar amb el Dioni, que va estar a la presó per haver robat una furgoneta plena de diners i per tràfic de drogues. El Dioni ha assegurat que la comparació d’Isabel Pantoja de la presó amb l’illa d’Hondures era pura comèdia: «A la presó tens de tot menys ansietat. El que tens són ganes de sortir, però ansietat no, perquè no tens cap mena de coacció. Tens de tot, menys llibertat (...) L’illa el que et dóna precisament, és massa llibertat. L’únic que et falta és l’entorn familiar, un bon suc de taronja, la bona vida, però el que tens és l’aire pur, la tranquil·litat. Comparar ‘Supervivientes’ amb la presó és com comparar ous amb castanyes».\nEl Dioni creu que l'illa i la presó no tenen res a veure | TELECINCO\nPer últim, el programa també ha volgut saber l’opinió de Joselito, que va concursar al ‘reality’ l’any 2008 i havia estat a la presó per tràfic de cocaïna. Aquest ha assegurat que ‘Supervivientes’ no recorda gens a la presó: «Cada persona és un món, però el que jo vaig sentir allà era tot el contrari que es pot sentir a la presó, amb la falta de llibertat i tot».\nEl dineral que ha perdut Antonio Resines pel seu intent frustrat de productor de cine\nPresó Supervivientes Telecinco Isabel Pantoja\nQuina pena de Sálvame sempre sempre amb negativitat. Enfonsan a la persona per mantenir l, paudiència. No tot si val . Us passarà tot fra.


Macron vol liderar la Revolució Verda - Món Sostenible\nDesprés que Donald Trump anunciés al juny la retirada dels Estats Units de l'Acord de París, Emmanuel Macron pretén erigir-se com el nou referent en la lluita contra el canvi climàtic i està més convençut que mai de dur a terme el seu "Make our planet great again".\nCoincidint amb el segon aniversari de l'històric acord de Paris pel medi ambient, el president francès Emmanuel Macron va convocar aquest dimarts una nova cimera als afores de París, amb la col·laboració del Banc Mundial i de la ONU. El One Planet Summit s'ha celebrat amb l'objectiu d'impulsar la recerca de nous mecanismes de finançament per avançar en la transició ecològica.\nOrganitzat només 3 setmanes després de la Conferpencia Internacional pel Canvi Climàtic de Bonn, el One Planet Summit no tenia com a finalitat la signatura de cap acord més per part dels països participants, sinó anunciar 12 mesures concretes en què s'hi vegin implicats tant el sector públic com els actors privats. "Durant els últims anys, observem com les regions, les ciutats, els actors privats, i el conjunt del sector financer públic i privat són els que s'han de mobilitzar per iniciar una nova etapa", ha explicat Macron al diari Le Monde.\nDe fet, a la COP 23, celebrada a Bonn el passat novembre i on es va escriure la lletra petita dels Acords de París per concretar-los i concretar-ne i garantir-ne el compliment, ja es van fer passos en el sentit d'unir ciutats per lluitar contra el canvi climàtic, ja que és a les ciutats on es generen el 70% de les emissions de gasos amb efecte d'hivernacle. I en aquest sentit, noranta ciutats del món -entre elles Barcelona- van signar un acord que les compromet a desenvolupar i començar a implementar abans del 2020 ambiciosos plans d'acció per fer front al canvi climàtic. Es tracta de "Deadline20", una iniciativa de la xarxa C40 que engloba i uneix noranta principals ciutats del món, per donar compliment als objectius de la COP21, l'Acord de París, que insten a no superar els 2ºC i fer tot el possible per no sobrepassar els 1,5 ºC de temperatura mitjana global respecte als nivells preindustrials. En el nou acord, les ciutats s'han compromès a desenvolupar i començar a implementar plans d'acció per fer front al canvi climàtic molt més ambiciosos i abans del 2020. Aquests plans d'acció han de marcar objectius concrets de reducció durant la pròxima dècada, 2020-2030, i plantejar com a escenari el 2050 per esdevenir una ciutat neutra en emissions de gasos amb efecte d'hivernacle. Igualment establiran com cada ciutat s'adaptarà al canvi climàtic i millorarà la seva capacitat de recuperació davant les crisis climàtiques i els esdeveniments meteorològics extrems. Finalment, els plans detallaran com prendre aquestes mesures climàtiques suposen grans beneficis socials, ambientals i econòmics per a la ciutadania. Podeu trobar més informació d'aquest acord a la part dreta d'aquesta plana.\nTornant amb el One Planet Summit, Macron va insistir als dirigents europeus en la urgència de la situació i els va recordar que "estem perdent la batalla" perquè "no avancem amb prou rapidesa". Entre els convidats a la cimera, s'hi trobava Mariano Rajoy, la primera ministra Britànica Theresa May i el president mexicà Peña Nieto. Així mateix, i malgrat l'escepticisme de Donald Trump sobre el canvi climàtic, els Estats Units van tenir una presència destacada al One Planet Summit. Tot i que no hi va haver representació per part del Govern dels Estats Units, sí que van participar a la cimera diverses personalitats importants de l'esfera política nord-americana, com ara l'antic governador de Califòrnia, Arnold Schwarzenegger, el secretari d'Estat d'Obama, John Kerry, o l'actual governador de Colorado, John Hickenlooper.\n2 anys de l'Acord de París\nEl 12 de desembre de 2015, els principals líders mundials es comprometien a reduir les emissions de CO2 per evitar que les temperatures augmentin més de 2ºC de cara al 2100, respecte els valors climàtics de l'era preindustrial. Dos anys després, les mesures impulsades per aquest acord amb prou feines s'han posat en pràctica, i no només això, sinó que grans potències com els Estats Units se n'han desmarcat. Macron va qualificar la situació actual d'autèntica tragèdia i va advertir que l'escalfament a final de segle seria d'un 3,5ºC si la contaminació que generem actualment continua amb el mateix ritme d'emissions.\nEl govern de Macron va concedir 18 beques a científics estrangers perquè investiguin sobre el canvi climàtic a França, 13 de les quals van ser per a investigadors que treballen en universitats nord-americanes. Oferir aquestes beques ha estat una de les decisions adoptades pel president francès amb la intenció de contrarestar la retirada de Trump de l'Acord de París.\nLes Fites del One Planet Summit\n- El Banc Mundial ha anunciat que deixarà de finançar l'exploració de petroli i gas.\n- Els països del nord han promès augmentar en 100 mil milions de dòlars d'aquí al 2020 el finançament que aporten als països del sud per impulsar la transició ecològica i poder fer front a les conse1üències derivades del canvi climàtic.\n- Una coalició de fons monetaris sobirans, com el de Norega, l'Aràbia Saudita o Qatar, s'han compromès a apostar per la transició ecològica, invertint almenys en un 5% més en energies renovables.\n- El multimilionari nord-americà Bill Gates augmentarà de 300 a 500 milions de dòlars la seva contribució als programes de recerca sobre el canvi climàtic i l'impacte en el món agrícola.\n- Grans fons d'inversió, com el britànic HSBC o el nord-americà BlackRock han promès informar transparentment als accionistes sobre les inversions climàtiques.\nAmb tot, Armelle Le Comte, mànager corporatiu d'Oxfam França, troba a faltar en totes aquestes promeses, mesures fiscals i normatives més restrictives. Com ha explicat a Le Monde, Le Compte pensa que "els anuncis fets incorporen algunes iniciatives interessants, però moltes d'aquestes són promeses reciclades i mostren una absència de voluntat política".\nI és que segons un estudi d'Attac publicat aquest dilluns 11 de desembre, el finançament en energies fòssils està en constant creixement, mentre que la inversió en energies renovables s'ha reduït un 23%, en tal sols un any. Mentre el dimarts es parlava fermament de la importància d'invertir en la lluita contra el canvi climàtic, el Banc Europeu d'Inversions concedia un préstec de 1.500 milions d'euros per impulsar la construcció del Trans Adriatic Pipeline, un gasoducte de 878 km que creuarà Albània i Grècia i que ja ha despertat polèmica. Així doncs, el One Summit Planet organitzat per Macron aquesta setmana ha volgut tornar a situar al mapa el debat del canvi climàtic, en un moment de tensió política internacional i d'emergència medi ambiental. Tot i així, les reaccions que ha generat són agredolces i, en vistes que les mesures pactades durant la primera cimera de París no estan aplicades pràcticament, els experts i crítics no les tenen totes amb què aquesta segona trobada canviï realment les coses.\nFont: One Planet Summit\nMés informació sobre l'acord de ciutats del món "Deadline20" signat a la COP23


El camp de futbol de Begur estrena gespa\nEl camp de futbol de Begur ha estrenat aquest dissabte oficialment, coincidint amb la festa major de Santa Reparada, la nova gespa artificial, que també ha comportat un nou reg.\nA més, també s'han presentat, davant els pares i molts familiars, l'equip del Club de Futbol Begur, que competeix al grup 15 de la Tercera Catalana, i els 13 equips que integren la Fundació Esportiva Begur, amb prop de 200 jugadors. La festa ha acabat amb un partit oficial dels cadets.\n"Que disfrutin i facin esport", ha manifestat en l'acte inaugural el regidor d'Esports, Martí Aldrich, que ha destacat que ara Begur té un camp "de primera divisió". A més, ha volgut destacar la gran tasca que fa la Fundació: "És un referent a la comarca". L'alcalde, Joan Loureiro, per la seva banda, ha afegit que la prioritat de la Fundació "és l'educació, ensenyar valors, com l'esforç o l'orgull". A més, Loureiro ha aprofitat el moment per honorar davant els begurencs la gran tasca que ha fet fins ara el coordinador de la Fundació, Enric Tarrés, que, a partir d'ara, a part del futbol formatiu del municipi, assumeix tota l'àrea d'Esports municipal.\nDins la remodelació de la gespa del camp de futbol, una part de la gespa antiga que estava en bon estat s’ha reutilitzat per complementar alguns espais del mateix camp, a l'entorn de les banquetes i a la zona d'escalfament que hi ha a l'altre costat del camp. I la resta de gespa encara en condicions s'ha aprofitat per millorar espais de les dues escoles públiques del municipi, el Doctor Arruga de Begur i l'Olivar Vell d'Esclanyà.\nLa inauguració de la gespa del camp de futbol és un dels actes del programa de la festa major de Santa Reparada, la qual va començar ahir divendres amb la presentació de la reedició d'un llibre de Joan Vinyoli. Aquest matí, hi ha hagut una demostració d'escacs, a través de partides ràpides, entre el campió provincial, el begurenc Didier Fernández, i dues persones. Al vespre es presenta i lliura els premis del XXX Concurs d'Arts Plàstiques de Begur.\nLa festa continua demà diumenge amb la baixada de carretons, que s'havia fet durant els anys 1990 i 1991. Els carretons faran el mateix recorregut que havia tingut anteriorment, carrer de la Creu i avinguda Onze de Setembre. La baixada de carretons està organitzada per l'associació grup 40' Begur. Seguidament hi haurà una arrossada popular, que és una de les grans novetats d'enguany, al pati de les Escoles Velles.


dimarts, 14 de març de 2017 09:13\n120 dones van acudir a l'acte.\nLa ciutat celebra el seu sopar de dones\nL’activitat, encabida en el programa d’actes del 8 de març, va tenir lloc divendres al restaurant Barbacoa Europa de la platja\n120 dones de Gavà han participat, aquest divendres, en el sopar organitzat per l’Ajuntament amb motiu de la commemoració del 8 de març. Es tracta d’un dels actes més lúdics encabits dins el programa que, durant tot aquest mes, es porta a terme a la ciutat per reivindicar el paper de les dones en la societat i el treball conjunt per assolir la igualtat real i efectiva.\nL’alcaldessa de Gavà, Raquel Sánchez, qui també va participar d’aquest esdeveniment, assegurava que “és important que les dones puguem gaudir d’aquests espais de trobada per fer xarxa, compartir les pròpies experiències i passar una estona entretinguda”.\nMoltes de les assistents eren membres d’entitats locals. És el cas de Pepi Godoy, vocal de l’Associació de Veïns d’Àngela Roca qui reconeix que “des de sempre m’he sumat a questa mena de sopars de dona” o de Mireia Benítez, professora de ball de la Asociación Cultural Andaluza, qui qualificava l’activitat de “molt divertida i agradable perquè podem gaudir plegades d’un dia tan important per a nosaltres”.\nA la vetllada hi acudiren també les dones que, enguany, han protagonitzat l’acte de ciutat, una desena de gavanenques que, des de si les entitats veïnals, han treballat des dels barris per millorar la ciutat i transformar la societat.\nDarrera actualització de dimarts, 14 de març de 2017 10:06


L’Andorra del romànic, la de la història, dels museus i de l’art - Illa Carlemany\n4 març, 20196 abril, 2020By illaIn Andorra quan fa bon temps, Andorra tot l'Any, Sense categoria, Tot l'any és bo...\nAquesta cultura mil·lenària es pot veure i es pot sentir en les nombroses mostres d’art romànic del país. Els museus, l’art i les tradicions també ajuden a fer-se una idea de la història i de la manera de fer de la gent i de les institucions d’aquestes valls. La Casa de la Vall, seu del Parlament andorrà durant segles, o l’escultura 7 poetes, de Jaume Plensa, situada prop d’aquest edifici institucional, mostren el passat i l’avui d’Andorra, sense oblidar el santuari de Meritxell, de l’arquitecte Ricardo Bofill, construït després de l’incendi de l’església romànica de la Mare de Déu de Meritxell, patrona d’Andorra, el 1972.\nAndorra disposa de més de quaranta esglésies i monuments d’estil romànic, un autèntic museu a l’aire lliure en paratges únics que apropa el visitant a la manera de viure i de fer en aquests llocs, on les esglésies, més enllà de ser centre de culte, eren, també, centres de caràcter social.\nPer a descobrir l’art romànic d’Andorra, no hi ha res millor que visitar el nou Espai Columba. Es tracta d’un equipament cultural on es custodien, es conserven i es presenten les pintures murals de l’absis de l’església de Santa Coloma, situada a tocar d’aquest equipament, i, a més, és l’espai ideal per a difondre coneixements de la pintura romànica a Andorra, sense oblidar el context arquitectònic i altres manifestacions artístiques del romànic. Per a obtenir-ne més informació, consulteu www.cultura.ad o www.museus.ad.\nConstruccions medievals com ara el pont de la Tosca, el de Sant Antoni de la Grella, el de la Margineda o el d’Ordino, o les esglésies romàniques de Sant Miquel d’Engolasters, de Sant Joan de Caselles, de Sant Martí de Nagol o de Sant Martí de la Cortinada configuren una llista extensa d’obres arquitectòniques molt ben conservades, que, dins seu, amaguen pintures originals, detalls austers de l’època o retaules d’estils posteriors. Cal destacar l’església de Sant Vicenç d’Enclar, accessible només a peu i que formava part d’un nucli fortificat, amb torre de defensa, amb vestigis ja de l’època visigoda. La de Sant Vicenç d’Enclar i la de Santa Coloma són les dues úniques que tenen el campanar rodó. En aquesta darrera es pot veure un videomapatge que reconstrueix, de manera virtual, les pintures murals que n’havien recobert bona part de l’interior.\nAndorra és el país amb el major nombre de museus per habitant. N’hi ha de temàtiques diverses: des dels que mostren la vida al món rural fins als que mostren col·leccions en miniatura, motos, còmics, vehicles d’època, perfums, art sacre, el món del tabac o el del correu postal, tot passant pel de l’electricitat, el Museu Carmen Thyssen o espais d’interpretació, com ara el de la Serradora i Mola de Cal Pal, a la Cortinada, o la Farga Rossell, a la Massana. Un ampli ventall, sens dubte.\nSi des del centre comercial illa Carlemany estant vols visitar algun dels museus més propers, només has de travessar l’avinguda Carlemany per trobar el Museu del Perfum. Avinguda amunt, trobaràs el Centre d’Art d’Escaldes-Engordany, el Museu Carmen Thyssen i, una mica més enllà, la Sala d’Exposicions del Govern Artalroc i el Museu de l’Aigua.\nSi et vols capbussar en l’art, l’arquitectura i la cultura popular d’Andorra, et recomanem que visitis www.museus.ad o www.visitandorra.com, que presenten informació i enllaços a altres institucions i tots els serveis que aquestes ofereixen.\n*El campanar de Sant Miquel d’Engolasters. Autor: JA Aguareles. Imatge cedida per l’Àrea de Museus i Monuments del Ministeri de Cultura, Joventut i Esports del Govern d’Andorra.\nDescobrir el país amb el Bus TurísticFestes populars, cicles de música i espectacles


domingo, 15 diciembre 2019 - 21:37 h\nJosep Macián guanya la tradicional travessada al port de Maó que reuneix 33 valents\nMercè Pons | @pons_merce | 26/12/2015\nDe dreta a esquerra, Sebastián García, Josep Macián i Joshua Torres.\n26-12-2015 | Javier Coll\nLa mar, els banyadors, la valentia, la xocolata calenta i les ganes de festa. Eren els ingredients necessaris per convertir la jornada de Sant Esteve en una celebració carregada d'ambient. El port de Maó va ser aquest dissabte el punt de trobada de desenes de persones que participaren del Nadal més refrescant. La tradicional travessada nedant va superar totes les expectatives de participació. 33 valents, onze més que l'any passat, no dubtaren en submergir-se dins l'aigua que, tot i estar un grau més calenta que l'any passat, feia escarrufar la pell només de pensar-hi. Aquesta alta participació es pot haver degut al bon temps. Tot i així, els nedadors apuntaven que la sensació era que l'aigua estava més freda pel contrast amb la calidesa de l'aire.\nA les 12.30, una embarcació traslladà els participants fins l'altra banda del port, just davant de la central elèctrica, per tal de recórrer els 270 metres que separen el Cós Nou del Moll de Ponent. Es va haver de modificar el recorregut per la presència d'un vaixell.\nEl primer en arribar fou Josep Macián. El seguí de ben aprop Joshua Torres i el tercer classificat fou Sebastián García. En la categoria femenina, la primera fou Roser Victory, la segona, Vanessa Houghton i la tercera Marta de Vicente. El participant més jove fou Saúl Torres de tan sols 12 anys i el de més edat, Joaquín Goñi, de 51 anys. Els guanyadors, de l'activitat organitzada per l'Ajuntament de Maó i el Club de Natació de Maó, es van fer amb un original trofeu obra de l'artista Víctor Pons. A més de l'ambient festiu, la travessada d'enguany va tenir un component solidari, amb una recollida de juguetes per a Creu Roja.\nEls hi haurán quedat els cataplins com a pinyols. Molt bé al·lots, esper que us hagiu pres una dutxa descontaminadora. Millor açò que anar a foter-se cavall devall un pont.