Notícia: La policia local de Blanes s’integra dins el conveni de teleassistència mòbil per a víctimes de violència de gènere.\nLa policia local de Blanes s’integra dins el conveni de teleassistència mòbil per a víctimes de violència de gènere.\nNoticia publicada a la web el 04/14/2008\nL’Ajuntament de Blanes ha donat un altre pas en pro de la protecció de les dones que es trobin en situacions de risc davant una possible agressió per violència de gènere a aquesta localitat.\nA través dels departaments de policia local i els serveis socials, s’ha reactivat el conveni de teleassistència mòbil per a víctimes de violència de gènere que l’Ajuntament té signat amb Creu Roja com a gestora del servei de teleassistència.\nLa policia local de Blanes va iniciar una sèrie de contactes amb els diferents departaments, institucions i serveis, implicats en el servei de teleassistència mòbil per a víctimes de violència de gènere, per tal de participar dins el marc d’actuacions de protecció que es porten a terme a la nostra localitat.\nLa informació sobre l’existència d’aquest servei, gratuït, serà facilitada pels agents de policia local de l’Oficina d’Atenció al Ciutadà, pels serveis socials de l’Ajuntament de Blanes i per la pròpia Creu Roja. La policia local de Blanes ha integrat aquest servei dins el marc d’actuacions que es porten a terme en situacions de violència de gènere, encaminades a donar una major protecció a les víctimes de la nostra població.\nEl servei de teleassistència mòbil per a les víctimes de violència de gènere és una modalitat de servei, que amb la tecnologia adequada, ofereix a les víctimes que compten amb una ordre de protecció una atenció immediata i a distància, assegurant una resposta ràpida a les eventualitats que les puguin sobrevindre, les 24 hores del dia, els 365 dies de l’any i sigui el lloc que sigui a on es trobi.\nPer altra banda, aquest servei es basa en la utilització de tecnologies de la comunicació telefònica mòbil i de telelocalització. Permet que les dones en risc de patir violència de gènere puguin posar-se en contacte, davant situacions d’emergència, amb un centre atès per personal específicament preparat per donar una resposta adequada a la crisi plantejada bé per si mateixos o mobilitzant a altres recursos humans i materials propis de l’usuari o existents en la comunitat. El contacte amb el centre d’atenció pot establir-se en tot moment i des de qualsevol lloc, tan sols polsant un botó i en la modalitat de mans lliures.\nData de realització: 04/14/2008 | Data de la darrera actualització: 04/14/2008


Amb dues rodes: LA RATPENAT 2010. MARXA NOCTURNA BTT ROSES - CAP DE CREUS\nInfo C.C Roses:\nPels més agosarats, tornem als origens amb la "MARATÓ NIT & DIA" de 76 kms. amb anada i tornada pel litoral del Parc Natural. Pels qui preferiu agafar-ho amb més calma, tindreu l'opció de carregar la bici i tornar amb vaixell panoràmic fins al port de Roses, són 45 kms.\nDegut a la bona resposta i demanda de tots els qui des de la fi de la darrera edició us heu posat en contacte amb nosaltres, hem doblat la capacitat fins a 300 participants, quedant fixada la data del 16 de Juny com a tancament d'inscripcions. En aquest sentit, i per tots els interessats, podeu sol.licitar-nos el corresponent full d'inscripció i més informació al següent correu laratpenat@hotmail.es\nSi voleu aprofitar el cap de setmana a Roses, podeu contactar amb hotels Risech (Hostal Novel Risech 972 256284, o bé Hotel Ramblamar 972 256354), on gaudireu de condicions especials


Timidesa i aïllament infantil – El Blog de La Torre\nEducació, Health Club\nTimidesa i aïllament infantil\nHi ha nens que per caràcter s’integren fàcilment en la vida grupal. En canvi d’altres tenen dificultats a l’hora de relacionar-se. Són nens que volen passar desapercebuts, callats, reservats, es mouen poc i, poques vegades els veiem proposar un joc o participar-ne. Són nens tímids i inhibits que presenten un problema que preocupa a pares i mestres.\nAquests nens se’ls reconeix fàcilment. L’expressió corporal reflecteix serietat i reserva i els recursos lingüístics semblen pobres, tot i que els pares manifesten que a casa parlen pels descosits. Però és que la timidesa apareix precisament en ambients no familiars.\nEl nen tímid acostuma a presentar, a més a més, problemes escolars, posant-se molt nerviós si el professor li crida l’ atenció: se sent insegur, incòmode i quan l’observen tendeix a equivocar-se. A la vegada l’acompanya un sentiment d’ inferioritat en comparar-se a la resta dels companys, en els jocs, en l’esport, en el rendiment escolar, en la capacitat intel·lectual, etc.\nLògicament, existeixen diferents graus de timidesa. Hi ha nens força tranquils, callats, que juguen o es diverteixen amb naturalitat, però tenen pocs amics. Quan les inhibicions són més accentuades tendeix a restar molt més aïllat.\nEls especialistes en psicologia infantil afirmen que és un problema que s’associa a l’educació a casa. Sovint se educa en una certa dependència, sobreprotegint-lo excessivament, evitant contacte amb altres nens i amb situacions desconegudes, cosa que afectarà a la seva capacitat per prendre decisions, superar obstacles i relacionar-se.\nLa competitivitat és també un altre factor que pot influir en casos d’aïllament infantil, ja que genera ansietat tant en l’àmbit escolar com social. En els jocs dels nens apareix la competència: guanyar o fer-ho més bé que els altres significa obtenir reforç i aprovació. En canvi, no acceptar i no assimilar que es pot perdre i fracassar provoca trastorns seriosos relacionats directament amb sentiments de culpa, de desaprovació i de baixa autoestima.\nL’infant que presenta dificultats per relacionar-se i per adaptar-se al grup, tendirà a dependre d’un adult. Al parvulari o a l’escola serà el mestre qui li aportarà seguretat. Així, serà necessari un procés reeducatiu sota el guiatge d’un especialista en educació infantil, d’un terapeuta o familiar, i ensenyar-li de pautes de conducta d’acostament i de participació. Caldrà, també orientar als pares sobre la necessitat de donar més independència i responsabilitat al nen.\n19 Març, 2018 23 Març, 2018 elblogdelatorre\nAnterior Entrada anterior: Benvinguda a la Vil·la Urània\nSegüent Entrada següent: Nicotina a l’habitació dels nens


Els atemptats no condicionen el turisme de l'Alt Maresme\nDos policies patrullen pel carrer Església de Calella, on han instal·lat barreres de formigó Foto: T.M.\nLa temuda, i esperada, onada d’anul·lació de reserves com a conseqüència dels atemptats terroristes de Barcelona i Cambrils no s’ha produït a la zona nord del Maresme, on s’acumulen els municipis turístics. En aquests pocs dies des del fatídic 17 d’agost l’aspecte dels carrers i dels centres comercials de poblacions com Calella, Santa Susanna, Malgrat i Pineda es manté pràcticament igual, amb els turistes passejant i omplint les platges com és d’esperar en plena temporada d’estiu. La proximitat del terror viscut a la capital catalana i al municipi tarragoní, però, s’ha deixat notar a petita escala i com a conseqüència lògica en les hores i dies posteriors. La presidenta de l’Associació Turística de Calella (ATC), Isabel Mallol, calcula que hi ha hagut entre un 3% i un 4% d’anul·lació de reserves, “i la majoria entre divendres i diumenge, perquè aquesta setmana es preveu que es recuperaran les xifres”. “No hi ha hagut una repercussió massiva en forma d’anul·lacions, perquè els nostres visitants són conscients que els atemptats a Catalunya podien haver passat a qualsevol altre lloc”, assenyala Mallol, que, tot i això, destaca: “Sí que ens consta que força turistes s’han quedat a l’hotel i no s’han comprat tantes excursions a la capital catalana.”\nPel president del Gremi d’Hostaleria del Maresme, Jordi Noguera, “la ràpida intervenció dels Mossos, la resposta d’unitat contra el terrorisme i l’efectivitat en la informació donada han donat una imatge de normalitat que a priori era molt difícil de mantenir”. “Els nostres visitants han vist que s’ha actuat amb una professionalitat admirable i això ha ajudat molt a minimitzar les conseqüències dels atemptats”, comenta, i assegura que, segons les dades recollides pel gremi, “les cancel·lacions han estat puntuals”. Del mateix parer és el director de l’hotel Tahití de Santa Susanna, Manel Sánchez, que reconeix que el cap de setmana posterior al 17 d’agost “ha estat molt més tranquil i amb menys sortides del que és habitual”. “Les anul·lacions d’última hora no han estat rellevants i la normalitat s’ha imposat”, concreta.\nMés policia i barreres\nTot el sector, a més, destaca i aplaudeix les mesures per garantir la seguretat en l’àmbit local que han pres els municipis, i també lloa la rapidesa amb què s’han executat. Les més vistoses, i aparatoses, han estat la instal·lació de peces de formigó, les conegudes com a New Jersey, que s’utilitzen habitualment per marcar carrils en carreteres i autopistes. A Calella s’han posat a l’eix comercial del carrer Església i a la riera Capaspre. El regidor de Governació, Albert Torrent (PDeCAT), especifica que les peces al carrer Església s’han col·locat a les confluències amb altres carrers en el tram que va del carrer Sant Pere al carrer Cervantes. Torrent avança que s’estan estudiant altres elements alternatius que es puguin mantenir de forma permanent. “A la riera Capaspre s’han instal·lat unes peces de formigó provisionals al costat esquerre per garantir un espai de seguretat per als vianants no accessible als vehicles”, explica, i recorda que a les obres de millora de l’espai previstes per a l’octubre ja es preveia instal·lar “algun tipus de peça de protecció”. El reforç policial també s’ha incrementat amb més presència al carrer i més Mossos patrullant per la ciutat.\nPineda de Mar també ha optat per col·locar tanques de formigó als espais més concorreguts, com és el cas de l’eix comercial del carrer Doctor Bartomeu –des de la plaça de les Mèlies fins a la plaça de l’Àncora–. La regidora de Comunicació, Sílvia Biosca (PSC), hi afegeix que coincidint amb l’inici imminent de la festa major del municipi s’ha decidit “blindar” l’espai on està instal·lada la fira d’atraccions, al passeig Marítim, des de l’hotel Taurus fins a l’estació de Renfe. El reforç de la policia local també s’ha incrementat. “Hem actuat seguint les recomanacions que ens han fet els cossos policials”, comenta Biosca, que assegura que la reacció dels ciutadans davant els nous elements urbans “ha estat majoritàriament d’acceptació i comprensió en vista de la situació que s’està vivint”.\nDes de Malgrat, el govern quadripartit ha desestimat la possibilitat d’instal·lar les barreres als llocs més concorreguts després d’analitzar a fons la situació. L’alcaldessa, Carme Ponsa (JxM), recorda que al passeig Marítim s’hi pot accedir per molts llocs “i això dificulta en extrem la col·locació de barreres”. Ponsa defensa que sí que s’ha incrementat la presència d’agents locals al carrer.\nFinalment, des de Santa Susanna, l’alcalde, Joan Campolier (AiS), confirma que l’Ajuntament també ha optat per la col·locació de pilons de formigó als dos extrems del passeig Marítim, a la zona de vianants davant dels hotels. “S’han buscat elements que quedin integrats al paisatge urbà perquè segurament els hi deixarem de forma permanent”, assegura l’alcalde.\nLes anul·lacions d’última hora no han estat rellevants i la normalitat s’ha imposat\nForça turistes s’han quedat a l’hotel i no s’han comprat tantes excursions a la capital catalana\nPRESIDENTA DE L’ASSOCIACIÓ TURÍSTICA DE CALELLA\nCALELLA - 22 agost 2017 2.00 h


El club desconeixia que es gravés el documental produït per Kosmos, productora propietat de Piqué\n4 min. Barcelona 14/06/2018 21:40\n987x555 Griezmann en una roda de premsa a la localitat russa d’Istra, on la selecció francesa té la seu al Mundial.\nGriezmann en una roda de premsa a la localitat russa d’Istra, on la selecció francesa té la seu al Mundial. / FRANCK FIFE / EFE\nA. NADAL / T. PADILLA\nLa bufetada d’Antoine Griezmann al Barça és majúscula. Al final d’un documental emès per #0 en prime time i produït per Kosmos Studios, una productora propietat de Gerard Piqué, el davanter francès va anunciar aquest dijous al vespre que es quedava a l’Atlètic de Madrid. “He decidit quedar-me”, van ser les quatre paraules que van desmuntar el fitxatge més cotitzat d’aquest estiu de la junta que presideix Josep Maria Bartomeu. El procediment -tan esperpèntic com digne d’estudi- escollit per Griezmann per anunciar la decisió -un documental- va posar fi a un dels serials dels últims mesos i suposa un nou cop a la imatge del Barça. Si la temporada passada va ser Neymar qui va acabar marxant després que el club anunciés que continuaria, ahir va ser Griezmann qui va deixar plantada l’entitat blaugrana quan aquesta donava per fet que el fitxaria per 100 milions d’euros.\nEl 14 de juny passarà a la història del futbol i de la comunicació per tot el xou mediàtic que es va generar. Al migdia, els responsables del canal oficial de Twitter de Movistar+ van penjar un vídeo a les xarxes socials en què sortia Griezmann avisant que a partir de les 21.15 h, al documental La decisión, anunciaria el seu futur. Un documental produït per Kosmos, productora propietat de Piqué. Segons ha pogut confirmar l'ARA, ni directius ni executius del Barça sabien que s'estava enregistrant aquest vídeo.\nGriezmann va compartir aquest contingut, així com Gerard Piqué, acompanyant-lo d’unes emoticones de crispetes, el mateix procediment que va seguir Samuel Umtiti. La temporada vinent els dos futbolistes no compartiran vestidor al Barça amb l’atacant francès però, tal com van desenvolupar-se els esdeveniments, el que queda clar és que es van prestar a un xou que va deixar en fora de joc un club que ahir a la nit bullia entre converses i dubtes sobre com calia procedir.\n— Movistar+ (@MovistarPlus) 14 de juny de 2018\nAl vídeo, inspirat en un programa que va fer el 2010 LeBron James a ESPN per explicar que deixava els Cleveland Cavaliers per anar a Miami Heat, Griezmann apareixia negociant per telèfon i dubtant sobre quina era la millor elecció. Al breu documental també deixa clar que la decisió de l’Atlètic de fer un bon equip i el paper de Simeone han sigut claus per quedar-se al Wanda Metropolitano. Caldrà veure si s’assumiran conseqüències al Barça, on van saber la notícia ahir al vespre, tenint en compte que, en més d’una ocasió, s’havia assegurat des de la cúpula executiva i esportiva del club que el fitxatge estava pràcticament tancat.\nEl procediment escollit per Griezmann va afegir més llenya al foc, especialment per la participació de Gerard Piqué. El documental, que narra durant poc més de 30 minuts l’evolució de la presa de la decisió final de Griezmann durant els dos últims mesos, mostra l’entorn del francès i com els diferents esdeveniments l’influencien. Els canvis de parer del davanter han sigut constants durant aquests dos mesos. Diferents fonts van afirmar que es van preparar dos finals diferents per al documental: un, el que es va emetre finalment, en què anunciava que es quedava a l’Atlètic de Madrid i, l’altre, en què es decidia a fitxar pel Barça. Però segons El Mundo hi havia un sol final des del principi.\nUn cop Griezmann va fer saber el seu futur, Gerard Piqué, just un dia abans de debutar al Mundial, va explicar a les xarxes des de la concentració a la ciutat russa de Sotxi que era “una forma diferent de veure la vida d’un futbolista i els seus dubtes per prendre decisions”. Però arran de l’allau de crítiques va afegir: “Recordeu una cosa, hi haurà gent que ho criticarà, totes les coses noves generen rebuig. Però la reflexió més important que deixa #Ladecision és que a vegades no tot el que et venen és cert”. Sí que és cert que el Barça haurà de modificar ara la política de fitxatges, després d’haver perdut una oportunitat per aconseguir un jugador de primer nivell. Al Barça, l’estiu comença mogut. Tal com va acabar el 2017.\nGriezmann: una decisió i molts culpables\nEl Barça Lassa, pendent de Ferrao, busca forçar el cinquè partit de la final de la Lliga de futbol sala


Amanuense històric: 01/16/21\npd 2053 "No li pots fer això a Espanya"\n... El que ha passat (contra tot pronòstic, malgrat els vídeos d'Espanya Global, els discursos de Felip VI i les atzagaiades de l’esbojarrat Josep Borrell) és que el TJUE s'ha pronunciat, amb independència, sobre la presó injusta d’Oriol Junqueras, que, en presó preventiva, va ser privat, pels ous quadrats de l'alta judicatura espanyola, de ser eurodiputat. Ningú s’esperava que això que en diem “Europa” no actuaria com això que en diem “un club d’estats”. La prova que ningú s'ho esperava és que, segons que explica Libération, la presidenta del grup socialista europeu, l’espanyola Iratxe García, en saber la resolució va «perdre el control dels nervis, va llençar uns dossiers a terra i va xisclar-li al president de l’Eurocambra: "No li pots fer això a Espanya! T'adones del que estàs a punt de fer?"»\nVa dir “a Espanya”. Perquè complir la llei, complir amb el dret, és afrontar Espanya. Aquesta dama, per Espanya, estava, doncs, demanant una prevaricació, una mentida, una falsedat, la picaresca; un escrit com el del jutge Llarena. En veure que això no passarà, els jutges espanyols encarregats de la unitat d'Espanya de cop comprenen que el cul no els serà salvat. I és per això que, ara, sense fer gaire soroll, i aprofitant les festes, els alliberen (als CDR).\nPublicat per edmon a 23:38 Cap comentari:\npd 2052 Terroristes\nEl projecte de desactivar el sobiranisme català amb la fórmula aplicada amb un cert èxit a Euskadi passava per una paraula clau: terrorisme. Calia vincular independentisme i terrorisme. No era senzill; el moviment independentista havia demostrat per terra, mar i aire la seva vocació pacífica, fins al punt que l’absència de violència –constatada per tribunals internacionals– havia dut a rebaixar a sedició el que es presentava com una rebel·lió. Però el projecte es mantenia viu. I l’intent de presentar l’independentisme com a terrorista es va consumar a través de l’anomenada operació Judes i de la presentació de Tsunami Democràtic com un moviment terrorista. S’havien detingut terroristes i hi havia un moviment terrorista clandestí en marxa. No gaires setmanes després, el globus s'ha desinflat. Els suposats terroristes estan sortint de la presó d’una manera estranya però que com a mínim sembla incompatible amb la terrible gravetat dels delictes que se’ls imputaven... Però el mal és que, mentrestant, hi ha gent que ha patit. Un munt de notícies, rellegides avui, semblen una immensa innocentada. Però, i això també és terrible, no se’n retractarà ningú.\nPublicat per edmon a 0:47 Cap comentari:


El 'Sorrento' ja és a port\nAgències/dB | 06 maig 2015\nEl vaixell Sorrento ha finalitzat aquest dimecres les maniobres d'atracament al port de Sagunt, al País Valencià, sense registrar «cap incidència» una setmana i un dia després de l'incendi que es va declarar al ferri mentre cobria la ruta entre Palma i València el dimarts de la passada setmana.\nAixí ho han indicat a Europa Press fonts de l'Autoritat Portuària de València (APV), que ha detallat que aquestes maniobres han finalitzat al voltant de les 18 hores d'aquest dimecres.\nSegons l'APV, en primera instància, els serveis que li ha sol·licitat Grimaldi Lines, armador del vaixell sinistrat, són atendre la descàrrega de plataformes i vehicles que transporta. Així mateix, està previst que es realitzin els pertinents serveis d'inspecció del vaixell sinistrat.\nEl Sorrento ja «navega» cap a Sagunt\nPalmer afirma que el Sorrento serà remolcat aquest dimarts a Sagunt\nTal vegada no sàpigues que hi ha molts de vaixells fantasmes que suren an els oceans, abandonats i sense tripulació.\nOdiaseu, és curiós es tema. Ho han fet perfecte. Cap problema ni un i només cerques set peus a un moix. Extraordinaria actuació. Però clar això no es pot dir.\nPer Odisseu, fa mes de 6 anys\nNo puc entendre el motiu pel qual aquest vaixell sinistrat ha estat vuit dies en alta mar, amb el perill que sens dubte això suposa.


SALUTACIO - UAI ACTIVA'T +\nPosted on 12 julio, 2016 2 enero, 2019 by admin\nBenvinguts a la web de la Federació d’Associacions, Plataforma de Col.lectius Unió d’Activitats Integrades Activa’t + que encara que de recent creació juliol de 2012, ha tingut un llarg recorregut des de 1.995, pels col.lectius que en són fundadors.\nAquesta Federació naix amb l’espirit que el món associatiu ha fet perdurar , any rere any, i que són garants de recuperació de valors socials essencials. D’aquesta amalgama de situacions diverses i de diferents associacions on pertanyen molts professionals, naix de manera integrada, un projecte d’àmbit , social, cultural, esportiu, econòmic, turístic i mediambiental. Tots dins d’un marc ,de la nostra cultura. L’experiència, la formació, i sobre tot les ganes de treballar són la seua futura projecció.\nUn projecte, que definim com un grup d’Unió d’Activitats Integrades Activa’t + conegut com “UAI” fonèticament equivalent en el seu ús diari a sorpresa, admiració o que resulta bonic com l’expressió que GUAI!!!\nUna organització territorial, que uneix elements associatius en primera instància pero que alhora destapa elements productius, turisme actiu i activitats turístico-esportives, conservació del paisatge i l’entorn, accions mediambientals, tradició i patrimoni, promoció social, participativa i solidària, una agricultura sostenible, ecològica i orgánica, una cultura d’ apropament i de coneixement, la nostra identitat.\nOn , la ciència i les noves tecnologies, són l’enllaç de present i progrés i ferramentes d’ús habitual a incorporar als col.lectius que formen part. Noves tecnologies que en han permés recuperar, en poc de temps moltes coses passades anyorades i que són necessàries en l’actual situació socio econòmica. I que no eren visibles, pero amb Internet ho són. El descrèdit de moltíssimes institucions, i de la classe política de partits, que no la política en sí mateix. Necessita d’aquestes iniciatives per tal de començar noves tendències que facen desapareixer aquesta sensació col.lectiva de crisi de valors.\nAquesta web, instrument de comunicació, és un pas més amb la consecució de tots els plantejaments realitzats, i esperem que siga una ferramenta de tot el teixit associatiu, clubs i col.lectius de la Federació o que ens visiten, que aproxime aquesta Federació, als veïns i als visitants. Es convertixca en una referència a visitar, que siga un aparador, per a difondre totes les iniciatives, projectes i activitats que desentrotllem en obert per a tothom.


Clínic d'handbol femení Carmen Martin. — Servei d'Esports\nEsteu aquí: Inici › NOTÍCIES › Clínic d'handbol femení Carmen Martin.\nL’Handbol Lleida Pardinyes organitzarà el proper 19 de juny a partir de les 17h al Pavelló Municipal Onze de Setembre de Lleida, el Clínic d’Handbol Femení CARMEN MARTÍN.\nla Carmen Martín ocupa la demarcació d’extrem dret i destaca per seu poder anotador i la seva facilitat pel contraatac.\nEn l’actualitat és possiblement, la jugadora espanyola d’handbol més mediàtica gràcies a la consecució de la Final4 d’aquest any amb el CSM București romanès. Es internacional absoluta amb la selecció espanyola, amb la que ha guanyat la medalla de bronze als Jocs Olímpics de Londres 2012 i al Mundial de Brasil 2011 i la d’argent a l’Europeu de Macedònia 2008 i Europeus de Hongria i Croàcia 2014\nEl club groc-i-negre continua apostant per organitzar activitats de qualitat relacionades amb la promoció i la millora de l’handbol, aquesta vegada amplia la seva oferta a l’handbol femení que des de la temporada passada està potenciant amb diferents equips dins de la seva estructura esportiva.\nEl clínic anirà destinat a la millora de diferents aspectes de l’1 contra 1 ofensiu, i estarà dirigit per la jugadora internacional Carmen Martín i l’entrenadora de la Selecció Catalana cadet femenina Maria Cadens, acompanyades per entrenadores del CH Lleida Pardinyes. L’entrenament comptarà amb 40 places i anirà adreçat estrictament a jugadores en edat aleví, infantil i cadet.


La revista 'The Lancet' publica el primer estudi a gran escala sobre benestar en joves d'entre 10 i 24 anys\nL'anàlisi històrica revela que la joventut s'enfronta a més desafiaments respecte als seus homòlegs del 1990\nBarcelona - Dimecres, 13/03/2019 - 12:08\nEls adolescents, un grup que ja ha arribat a la xifra de 1.800 milions d’individus, s’han convertit en la generació més gran de la història. No obstant, el creixement demogràfic d’aquest sector de la població no sempre ha anat acompanyat de millores estructurals per garantir el seu benestar. Des del 1990 fins al 2016 hi va haver 250.000 joves més vivint en entorns que, en molts casos, no van adaptar la seva inversió d'acord amb el creixement de la població. Així ho conclou el primer estudi a gran escala, publicat aquest dimarts a la revista científica ‘The Lancet’, en què s’han analitzat 12 indicadors de salut dels adolescents de 195 països. Els resultats de l’anàlisi apunten que avui dia els joves d’entre 10 i 24 anys s’enfronten a més desafiaments que els seus homòlegs de fa 25 anys.\nEls números parlen clar. En l’últim quart de segle, el creixement més gran de població ha tingut lloc en països d’ingressos baixos i mitjans en què es troben la meitat dels adolescents del món. Allà, segons conclou aquesta nova investigació, els joves tenen més probabilitats de veure com empitjora la seva salut i el seu benestar. Més de la meitat de les malalties no transmissibles tenen com a receptor potencial els actuals adolescents, la majoria dels quals pertanyen a aquests entorns en vies de desenvolupament. L’obesitat n’afecta un de cada cinc i l’anèmia, un de cada quatre. El consum d’alcohol despunta lleugerament, alhora que el de tabac disminueix en aquest sector de la població. Les desigualtats, a més, continuen dividint les oportunitats dels joves de prosperar, la qual cosa també es tradueix en un factor determinant per a la seva salut i benestar.\nDietes, guerres, migració\n"Els mitjans socials i digitals, les dietes canviants, la urbanització, el conflicte armat i la migració són algunes de les forces que estan configurant el creixement i el desenvolupament de la salut dels adolescents, i el món no s’està mantenint al dia. Amb un enorme augment en el nombre d’adolescents que creixen als països pobres, els desafiaments globals en la salut són més grans ara que fa 25 anys", argumenta George Patton, autor principal de l’estudi i investigador del Murdoch Children’s Research Institute.\nAquesta nova anàlisi històrica de l’estat de salut i benestar dels joves contribueix, segons argumenten els investigadors responsables del treball, no tan sols a conèixer la seva evolució en el temps sinó també a plantejar desafiaments per al present i el futur d’aquesta generació. Les dades obtingudes d’aquesta anàlisi podran servir per millorar les polítiques dels governs en matèria de joventut o, en els casos dels països amb menors recursos econòmics, identificar aquelles prioritats clau per garantir la salut d’aquest sector de la població.\nEn aquest sentit, els experts reclamen fomentar plans integrals que garanteixin la prosperitat de la joventut, no només a través de l’accés al sistema sanitari, sinó també a l’educació. "L’adolescència és una fase formativa de la vida durant la qual els patrons de creixement, desenvolupament i comportament estableixen una base per a la salut en la vida posterior i per a la pròxima generació", argumenta Peter Azzopardi, autor principal de l’estudi i investigador al Burnet Institute.\n"Una creixent població adolescent a molts països d’ingressos baixos i mitjans podria proporcionar una oportunitat sense precedents per impulsar el desenvolupament socioeconòmic. La salut i el benestar dels adolescents podrien ser fonamentals per aconseguir els objectius de desenvolupament sostenible i la reducció de la pobresa. No obstant, molts joves en aquests entorns encara porten una càrrega de malaltia més gran i continuen estant exposats a més riscos per a la salut", conclou l’investigador.\nEl fre de les desigualtats de gènere\nL’anàlisi demogràfica revela, una vegada més, el fre que suposen les desigualtats de gènere per a la salut i el benestar dels adolescents. El fenomen té un abast més o menys global, tot i que la seva incidència és més gran als països d’ingressos baixos. 175 milions de joves dones continuen sense tenir accés a una educació, una xifra que triplica la dels homes. Dotze milions d’adolescents tenen fills durant aquesta etapa, 66 milions es casen abans de complir els 18.\n“Aconseguir l’equitat de gènere es troba entre els factors determinants de la salut i el benestar dels adolescents. Això requerirà prendre mesures a molts fronts, inclosos l’apoderament econòmic i laboral, un millor accés a l’atenció mèdica essencial, l’anticoncepció, la implementació de marcs legislatius per protegir les nenes del matrimoni precoç i els canvis en les normes comunitàries", afegeix Patton.


Inici » Actualitat » Notícies » Nou edifici judicial\nCap a mitjans de 2005 la Generalitat començarà les obres de construcció del nou edifici judicial del Prat, en un solar cedit per l'Ajuntament.\ndimarts, 1 febrer, 2005 - 10:44\nL'edifici es construirà ocupant part del solar definit pels carrers del Riu Xúquer, Riu Túria, Riu Anoia i el passeig de Josep Nicolau. L'altra part del solar serà una gran plaça pública, de la qual ja n'hem parlat a la pàgina 17 d'aquesta revista.\nL'edifici judicial tindrà una superfície d'uns 6000 m2 construïts, disposats en planta baixa i pis, i realitzarà les funcions d'edifici judicial, segons el programa tipus de la Secretaria General del Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya, corresponent a 6 jutjats, a més de diverses dependències per al Registre Civil, el Deganat, l'adscripció permanent de la Fiscalia i el despatx per als metges forenses. L'import estimat del projecte és de 6,5 milions d'euros.\nL'edifici tindrà uns patis interiors als quals s'obriran les diferents dependències. A la part que s'obrirà a la plaça, l'edifici presentarà un gran pòrtic de doble alçada que acollirà l'accés públic general. Els accessos específics corresponents a jutjats de guàrdia i sala de matrimonis es realitzaran per les façanes del carrer Riu Anoia i del passeig de Josep Nicolau, respectivament. La façana del carrer Riu Xúquer acollirà l'accés del personal i els vehicles.


Fora Militars de La Floresta - Col·lectiu Antimilitarista de Sant Cugat\nArrel de la web > Comunicats > Fora Militars de La Floresta\ndijous 20 de març de 2014, per remenaire\nEn virtut de la moció aprovada en sessió de plens a l’Ajuntament el 17 d’octubre de 2011 demanem a l’Alcaldessa Mercè Conesa que remeti una carta al Patronat del Parc de Collserola demanant explicacions sobre aquestes pràctiques militars en entorns urbans.\nSant Bartomeu de la Quadra, Octubre 2012\nCom dèiem aquest cop ha estat a La Floresta, i ha estat corroborat per dos testimonis. El primer ens aporta aquesta fotografia i un petit text.\nLa Floresta, Març 2014\nEns informa un veí del poble per correu electrònic:\n“9,30 del mati del 12 de març del 2014 i sorpresa en veure com un Land Rover de l’exèrcit espanyol amb matrícula ET nn nnnn acabava de descarregar soldats a la parada de la línia 4 de Plaça del Centre, al barri de la Floresta de Sant Cugat.\nEstorat sobre tot per la indumentària de camuflatge de color marró, boina i el que ells diuen "correaje". Sobtat veient-los caminar pe l’Avinguda de la Piscina direcció Can Busquets en mig de la tranquil·litat del barri i direcció cap el bosc.\nRealment una imatge torbadora en mig d’un veïnatge tranquil, i una invasió a una zona de calma com són els boscos de la Rierada.\nEl que representen i el contrast dins una zona civil, em costa d’acceptar.”\nEns confirma un altre veí que se’ls va veure armats i amb motxilles. Un veí va trucar a l’Ajuntament que el va encoratjar a trucar a la Policia Local si tenia por.\nEl passat 3 de març -Festa de Sant Medir- vam estar repartint octavetes informatives sobre les pràctiques militars a Sant Cugat i la potestat que té el Patronat del Parc de Collserola per impedir-ho.\nVam aprofitar aquesta jornada festiva per fer difusió de la concentració que farem el proper diumenge 27 d’abril a la seu del Patronat del Parc de Collserola.


80 grams | Comunicació literària: Notícia :: Dia Mundial de la poesia\nNotícia :: Dia Mundial de la poesia\nDiumenge 21 de març se celebra el Dia Mundial de la Poesia declarat per la UNESCO. En motiu d'aquesta commemoració arreu del món s'han programat activitats i lectures de poemes. A casa nostre, la Institució de les Lletres Catalanes i un grup d'entitats, s'ha encarregat de la difusió i organització de les activitats per celebrar aquest dia, entre elles l'escriptura d'un poema especial escrit per Jordi Pàmies.\nUna quarantena de municipis de Catalunya s'uneixen aquest any a la celebració del Dia Mundial de la Poesia. Entre les activitats més destacades hi ha la lectura dels principals poetes catalans, recorreguts literaris per les ciutats i pobles on van viure alguns dels poetes més destacats de la literatura catalana i diversos espectacles teatrals ideats especialment per aquest dia. Totes aquestes activitats han rebut en molts casos la participació d'escriptors i poetes catalans que han volgut unir-se a la festa. Jordi Pàmias ha creat La poesia en llengua catalana exclusivament per commemorar la celebració del Dia Mundial de la Poesia 2010. Per donar-hi la màxima difusió s’ha editat un opuscle on podreu trobar el poema traduït a una vintena de llengües (les oficials de Catalunya i algunes d’escollides entre les que parlen altres ciutadans del país). Aquest opuscle serà distribuït massivament a partir del 21 de març a les àrees de servei de les autopistes, gràcies a la col·laboració del Servei Català de Trànsit, i a les biblioteques de tot el país gràcies a la col·laboració de la subdirecció general de Biblioteques de la Generalitat de Catalunya.


El Perito Moreno, un tità de gel | Coneixent Mons\nLa sorra del camí ens pica amb força el rostre i, segons ens apropem a la ruta, arrufem la mirada sobre el quitrà que es perd a l’horitzó. Altra vegada plantem les motxilles vora la carretera i creuem els dits perquè un vehicle amb bona onda ens reculli abans el vent no ens ensorri sobre la vereda. Col·loquem la meva motxilla, més petita, més acolorida, davant la seva per dissimular tant volum i mostrar més empatia als vehicles. Els automòbils que passen són en la majoria camions que, malgrat la nostra estratègia, ens miren de reüll, indiferents a l’atzar al que temptem i a l’aventura en la quina ens hem llençat. No fa tant que som a Xile però alguna cosa ens fa sentir que aquí la gent és diferent. Menys oberta, més aspra. Estirem igual els polzes amb el millor somriure i l’objectiu de tornar a creuar la frontera i arribar a El Calafate. Allà ens espera un tità de gel i un argentí amb el quin compartir mate.\nSón quatre els vehicles que ens porten finalment fins a Argentina. El primer, un turista americà que ens ha tret de Puerto Natales i de les seves botigues d’esport d’alt nivell enclotades en un diminut poble que viu únicament del turisme de Torres del Paine. El segon, una furgoneta biplaça liderada per dues argentines, una infermera i l’altra turista, que amablement ens han ofert la cabina de càrrega com a passatge fins a la frontera. El tercer, un miner argentí que ha aturat el motor mentre tornàvem a descarregar les motxilles i amb el quin hem compartit més de dos-cents quilòmetres de conversa sobre la vida a la mina i sobre el desafiament d’una paternitat escurçada per la silicosi. El quart, uns turistes francesos amb els quins hem fet el darrer tram fins a El Calafate i que s’han assegurat de no abandonar-nos a casa de cap desconegut fins que el Mati – el nostre amfitrió – ha sortit a rebre’ns i ha fet prova de la seva bondat. No ens coneixem encara però ens obre igual les portes de casa seva i ens rep amb els braços oberts, el mate a la mà. El Mati ha viscut a Andorra durant molt de temps i avui, des d’aquest poble enclavat vora el Parc Nacional de les Glaceres on ha decidit tornar als seus orígens, recorda casa nostra amb el somriure posat i la mirada brillant.\nL’actitud per davant!\nEn la cabina de càrrega d’una furgoneta, camí a la frontera pel pas Dorotea.\nTot i que quasi la meitat del Parc Nacional de les Glaceres està cobert de gel, El Calafate, ubicat a uns 80 quilòmetres a l’est del parc, està rodejat per tres ambients ben definits: l’alta muntanya, el bosc andí i l’estepa. Impulsats per la golosia de degustar els alfajors – un dolç compost de dues galetes unides per un farcit d’almívar de llet, mel o fruits i banyat de xocolata, glacejat o sucre en pols – que omplen de sucre i color els aparadors de les pastisseries, acabem passejant sobre el passeig Kirchner des d’on podem apreciar esquitxos d’estepa tintar el paisatge. El llac Argentí – el més gran i més austral dels llacs patagònics d’Argentina amb més de 1400 km2 de superfície – s’espargeix fins a la costa del poble entre matolls i herbes baixes on els flamencs vénen a alimentar-se dels minerals que reposen sota les seves aigües. Als seus braços occidentals hi desguassen diverses glaceres, entre les quals destaquen la del Perito Moreno.\nFlamencs sobre el llac Argentí\nAlfajors, un dolç típic de la zona\nLlac Argentí – Argentina\nDesprés de l’Antàrtida, el sud dels Andes patagónics és el que compta amb la major superfície coberta de glaceres del hemisferi. Dins d’aquesta extensió, es troba el Camp de Gel Patagònic del Sud – compartit entre Argentina i Xile – que s’estén sobre una superfície de 12.500 km2. D’aquí drena el Perito Moreno entre altres glaceres. 254 km2 de gel desplegats fins als nostres peus. Per molt que estirem la vista a l’horitzó, no aconseguim atrapar l’orígen de la glacera que neix a més de 23 km de distància de nosaltres. La seva llengua descendeix des dels 3.000 mil metres d’alçada i s’expandeix sobre 31 km d’amplada fins a regalar-nos una paret de gel de 70 metres que s’alça, majestuosa, davant la nostra admiració.\nA diferència d’altres glaceres, el Perito Moreno avança en lloc de retrocedir. A la part central de la glacera, a 8 km de la paret frontal, es van arribar a mesurar 700 m de gruix de gel. És en aquest punt que la glacera es desplaça 2 metres diaris.\n“Cada vegada que vaig a veure la glacera, m’assec davant d’ella i em passo hores contemplant-la. Sempre que hi vaig la veig diferent.” ens deia el Mati ahir mentre escalfava aigua pel mate per enèsima vegada. Si sota un cel gris i emboirat impressiona, em pregunto quina sensació deu evocar assegut, sota la llum de la lluna i el silenci de la nit, davant aquesta paret marbrista tan fràgil i tan poderosa a l’hora. Les esquerdes que es perden sota les aigües grisoces del Canal de los Témpanos es poden sentir bellugar-se, ressonar entre les muntanyes que abracen la glacera des de fa milers d’anys. Emmudeixen. Ens deixen bocabadats. Sembla que entre elles es parlin fins que de sobte, el què sembla el so d’un tro s’apodera de l’entorn, alguna cosa sembla fissurar-se en aquesta obra d’art i, finalment, un bloc de gel es desprèn i irromp la calma del canal. No sabem si sentir-nos feliços per haver presenciat aquest moment o encara més preocupats pel que això representa pel planeta. Ara entenc a què es referia el Mati. La glacera es transforma a cada segon. Els seus milers de blaus que treuen el cap entre les esquerdes no són més que reflexos que canvien constantment i ens abromen. Malgrat ser un emblema turístic que cada any aplega mils de curiosos com nosaltres, el silenci que regna entre els contempladors és aclaparador. I és que el Perito Moreno, tot i generar milers de likes a les xarxes socials, té el poder de captivar el meravellament de qui el visiten.\nAnteriorBarbacoa popular a Porvenir i pingüins a l’illa Magdalena


Butlers Guest House Aberdeen Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n122 Crown Street, Aberdeen Centre Ciutat, Aberdeen, Regne Unit, AB11 6HJ - Veure al mapa\n"The hosts were very warm and helpful; even offered to help m..."\nTwin Room with Ensuite Bathroom - First Floor\nDouble Room with Ensuite Bathroom - First Floor\nTwin Room with Ensuite Bathroom - Second Floor\nDouble Room with Ensuite Bathroom - Second Floor\nExcepcional 9,2 (84 comentaris)\nBarri Aberdeen Centre Ciutat Aberdeen Centre Ciutat\nConvenientment situat a Aberdeen, Butlers Guest House és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Butlers Guest House, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, articles de tocador, plat de dutxa, assecador de cabell per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen camp de golf (a 3 km) estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Aberdeen, el Butlers Guest House és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el Butlers Guest House de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (84) Parelles (20) Viatgers en solitari (49) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (2) Grups (12)


Hui el Departament de Salut Pública ha presentat el seu informe diari, en el qual s’assenyala la presència de 2 brots en la localitat de Onda. Afecten 27 persones, totes elles han donat positiu en les proves PCR i actualment guarden quarantena així com les persones amb les quals ha tingut un contacte pròxim.\nUn dels brots és d’origen social (12) i l’altre laboral (15) de moment Sanitat no ha comunicat ni el nom ni la ubicació del centre de treball on s’ha produït el brot.\nSegons esta web, el municipi de Onda té 58 casos actius de covid-19. Això vol dir que són persones que han donat positiu en les proves PCR en els últims 14 dies. Des que es comptabilitzen els casos de coronavirus el municipi ha tingut 165 persones malaltes (siguen asimptomàtiques o no) i 4 han mort a causa de la malaltia.


Joan Manuel Serrat, un doctor indignat\nEn el seu discurs d'investidura com a doctor honoris causa per la UPF, el cantautor del Poble-sec ha animat la societat a recuperar els valors democràtics i morals davant dels de mercat\nAGÈNCIES Barcelona 14/06/2011 14:48\nEl cantautor Joan Manuel Serrat s'ha estrenat avui com a doctor honoris causa en una universitat del país. La Universitat Pompeu Fabra (UPF) li ha atorgat aquesta distinció per la seva dignitat i la força de la paraula, les seves cançons, per donar a conèixer els poetes i per haver contribuït a la difusió del català arreu del món. En un auditori al Campus de la Ciutadella ple a vessar, Serrat ha reflexionat sobre la crisi actual que considera que és de model de valors i no només una crisi financera. Serrat ha animat la gent del carrera recuperar "els valors democràtics i morals que han estat substituïts pels valors de mercat". "Trista època, vivim temps de mediocritat i denúncia", ha afegit. El músic ha lamentat la "gran pèrdua dels valors morals" de la societat actual, amb la "vergonyant corrupció", ha dit, que des dels governs "es va filtrant a la societat", i ha fet una crida a "despertar a una societat adormida".\nPer a l'artista, el que està passant en les últimes setmanes als carrers i les places de tot l'Estat amb "dones i homes, grans i joves exigint el canvi social i una democràcia real ha estat un glop d'aire fresc i un crit d'atenció. És responsabilitat de tots obrir els ulls i despertar a una societat adormida. Reclamar el nostre futur", ha assegurat.


A per la tercera victòria de la setmana a Múrcia\nEls de Pesic visiten un UCAM molt perillós a la seva pista (17h, Movistar)\nEl Barça visita aquest diumenge, a les 17h i en directe per Movistar Deportes, l’UCAM Múrcia en la que serà la 10a jornada de la Lliga Endesa. Els blaugranes ocupen la segona posició de la taula amb un balanç de 7 triomfs i dues derrotes i busquen tancar una setmana molt exigent amb una victòria al Palacio de los Deportes. I és que els de Pesic han superat brillantment el Fenerbahce i el Maccabi en partits d’Eurolliga i volen fer un 3 de 3 tot i que saben que no serà gens fàcil.\nEntrenat per Sito Alonso, exentrenador del Barça, l’UCAM té un balanç de 4 triomfs i 5 derrotes i compta amb Askia Booker, el màxim anotador de l’ACB, juntament amb Mirotic. L’exterior nord-americà té una mitjana de 21,3 punts per partit i és un dels jugadors més importants de l’equip murcià, que també té homes de nivell com l’aler pivot Jarell Eddie (14), Larentzakis (8,1), Townes (7,4), Lecomte (7,1) i altres jugadors importants com Rafa Luz, Cate, Hunt, Rojas, Radoncic o Tumba.\nEs troba en un bon moment de forma i busca allargar-lo en una pista molt complicada i difícil en els últims anys per al Barça. La convocatòria la formen un total de 12 jugadors, mentre que Bolmaro no ha viatjat en aquesta ocasió amb el primer equip.


Noticies - El centre de restauració de béns mobles de Catalunya restaura la pintura barroca de l'Arbre del roser del fons del Museu Comarcal de Manresa, on sexposa per primera vegada\nEs tracta d’una pintura a l’oli sobre tela de gran format (234 x 350 cm), que es guardava al magatzem del Museu sense marc i sense bastidor. La tela, de tafetà de lli —segons les anàlisis de laboratori—, presentava deformacions a causa d’haver estat plegada. A les línies de plecs és on es concentrava la majoria de les pèrdues de preparació i de capa pictòrica. La principal problemàtica de l’obra eren uns greus aixecaments de pintura localitzats als voltants de les zones on s’havien produït pèrdues. També hi havia força brutícia superficial molt adherida a la capa pictòrica.\nAixí mateix, hi havia dues grans pèrdues de tela a la part superior i inferior de la obra, coincidents amb la zona en què originàriament el bastidor original tenia unes frontisses. Es tractava d’un bastidor poc corrent, ja que era plegable, de la mateixa manera que ho era el bastidor de la pintura amb la qual fa parella.\nLa degradació més enigmàtica la donava un gran tall en forma d’U, que per les seves característiques semblava fet voluntàriament.\nPer poder traslladar la tela al Centre de Restauració es va fer primer una fixació d’urgència de la capa pictòrica per, a continuació, enrotllar-la en un cilindre.\nUn cop feta la documentació i examen amb tècniques fotogràfiques, així com la presa de mostres per a les anàlisis de laboratori, s’ha fet fixació de la capa de preparació i pictòrica.\nEl tractament de la tela de suport ha consistit a suturar els petis forats i estrips, a minimitzar les deformacions i plecs i a aplicar empelts de tela nova en les pèrdues més grans. També ha estat necessari aplicar un reforç perimètric de tela, amb la mínima quantitat d’adhesiu termoplàstic. A continuació, la tela s’ha muntat de manera provisional al nou bastidor de fusta i alumini, que permet fer una tensió selectiva.\nLa fase de neteja s’ha fet amb un sistema aquós de pH lleugerament controlat. Ha calgut gelificar la solució i aplicar-la repetidament en diverses sessions, fins a aconseguir eliminar capa a capa tots els estrats de brutícia fortament adherida. La presentació final del quadre s’ha fet amb l’aplicació d’un vernís de protecció, estable i de fàcil remoció, a base d’una resina de baix pes molecular. No s’ha fet cap reintegració pictòrica, seguint el mateix criteri arqueològic que el que es va aplicar a la pintura que li fa parella.\nLa tela s’ha traslladat al MCM enrotllada en un cilindre de 50 cm de diàmetre. L’equip de conservadors–restauradors que ha fet la intervenció —David Silvestre, Ruth Bagan i Irene Panadés—, coordinats per Maite Toneu, ha fet el muntatge definitiu de la tela en el nou bastidor i l’ha protegida pel revers com a mesura de conservació preventiva.\nLa intervenció d’aquesta pintura s’ha basat en el criteri de mínima intervenció, amb la finalitat d’aportar la màxima estabilitat i retornar a l’obra la seva lectura. Amb aquesta actuació, es posa a la llum, un cop més, per al gaudi de les nostres generacions i les futures, una obra d’art que havia romàs fora d’exposició feia prop de setanta-vuit anys.


La segona edició de Let’s Clean Europe comença a caminar a l’Àrea Biològica Crítica de Magaluf\n3 de març de 2017Conselleria de Medi Ambient, Agricultura i Pesca\nLa segona edició de Let’s Clean Europe comença a caminar a l’Àrea Biològica Crítica de Magaluf NNota Informativa\nImatge dels voluntaris de l'activitat\nImatge dels voluntaris al costat de la brossa recollida en l'activitat de neteja\n\_ Creu Roja, l’Ajuntament de Calvià i el Servei de Protecció d’Espècies netejaran aquesta zona durant dos dies\n\_ La Direcció General d’Educació Ambiental, Qualitat Ambiental i Residus coordina aquesta iniciativa europea per segon any consecutiu\nEl director general d’Educació Ambiental, Qualitat Ambiental i Residus, Sebastià Sansó, ha assistit avui a la primera activitat d’enguany de Let’s Clean Europe, un programa europeu que coordina el Servei de Protecció d’Espècies de la Conselleria de Medi Ambient, Agricultura i Pesca per conscienciar sobre la quantitat de residus que llencem de manera incontrolada al nostre entorn i promoure’n la recollida.\nEntre avui i demà es netejarà l’Àrea Biològica Crítica de Magaluf, una neteja que té lloc per segon any consecutiu en el marc d’aquest programa i que impulsen Creu Roja, l’Ajuntament de Calvià i la Direcció General d’Espais Naturals i Biodiversitat, per mitjà del Servei de Protecció d’Espècies.\nLes entitats, els centres educatius, els ajuntaments i les associacions interessades a promoure una de les accions de Let’s Clean Europe s’hi poden inscriure fins al 30 d’abril, al web http://dgmedinatural.caib.es.\nEncara que la majoria de les accions d’aquest programa europeu es concentren entre el 12 i el 14 de maig, es poden fer durant tot el període de primavera, considerat fins al 30 de juny.\nL’any passat, el primer en què la Conselleria coordinava el programa, hi varen participar trenta-quatre entitats i gairebé dos mil voluntaris. Enguany, com al 2016, la Direcció General d’Educació Ambiental, Qualitat Ambiental i Residus proporcionarà als participants el material de suport per a les actuacions de neteja de residus, que consisteixen en guants protectors, gorres, bosses de fems mitjanes i grosses i bàscules per facilitar la comptabilització dels residus recollits.


Iniesta i Messi, els jugadors de la història del Club amb més Lligues - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesIniesta i Messi, els jugadors de la història del Club amb més Lligues\nIniesta i Messi, els jugadors de la història del Club amb més Lligues\nWWW.FCBARCELONA.CAT - 30/04/2018 | 12:33\nEl capità blaugrana i el crac argentí, que ja acumulen 32 títols amb el Barça, sumen la 9a Lliga de la seva carrera i superen les 8 de Xavi Hernández\nMessi i Iniesta sumen 9 Lligues i superen les 7 de Xavi, mentre que Piqué i Sergio entren al podi amb 7 títols de Lliga | FCB\nAndrés Iniesta i Leo Messi no es cansen de batre rècords. Ningú ha guanyat més títols que ells amb el FC Barcelona. Amb la Lliga guanyada aquest diumenge a Riazor els dos capitans blaugrana ja tenen 32 títols al seu palmarès amb el Club. Una xifra espectacular. Per a Iniesta, una manera formidable d’acomiadar-se del Club, amb un doblet sota el braç i superant el seu antic company de festes blaugrana sobre la gespa, Xavi Hernández, que en va aixecar fins a vuit.\nDes del 2005 els blaugranes són els absoluts dominadors del campionat de Lliga i, precisament, coincideix amb l’arribada d’Iniesta i Messi al primer equip. Dues llegendes blaugrana que van iniciar una època daurada que sembla no tenir fi. Fins aleshores, no han deixat de guanyar títols: 9 Lligues, 7 Supercopes d’Espanya, 4 Lligues de Campions, 6 Copes del Rei, 3 Supercopes d’Europa i 3 Mundials de Clubs. Un palmarès envejable només a l’altura dels escollits.\nPiqué i Sergio entren al podi\nLa conquesta d’aquesta Lliga fa que Piqué i Sergio en sumin un total de 7 amb el FC Barcelona i, d’aquesta manera, juntament amb la Copa del Rei assolida fa justament una setmana sumin un total de 27 títols amb el Club i superin els 25 que va conquerir el citat Xavi Hernández. Unes dades que demostren la grandesa d’una generació per a la història.\nLa primera Lliga per a 11 futbolistes\nAquesta Lliga, però, no només serà especial per als jugadors que més en tenen, sinó també per a aquells que l’han guanyada per primera vegada a la seva carrera. I és que el primer cop és sempre especial. Els jugadors arribats el curs passat com ara Cillessen, Umtiti, Digne, André Gomes, Denis Suárez i Alcácer han sumat la primera Lliga al seu palmarès, així com també els arribats aquest any com Semedo, Paulinho, Dembélé, Coutinho i Yerry Mina.\nDeulofeu i Mascherano, per la seva banda, també van tenir minuts a la Lliga i, per tant, també la poden considerar seva tot i haver marxat –un cedit, l’altre traspassat- durant l’últim mercat d’hivern. També Rafinha i Arda -tots dos cedits durant el mercat d’hivern-, i Ortolá la poden considerar com a pròpia tot i no haver gaudit de minuts a la competició.\nLa setena Lliga en deu anys!


viricbloc/ tags/ tech\nPosted Sat May 1 16:00:07 2010 Tags: tech\nUn altre cop la NES\nFinalment he tornat a activar la Nintendo NES al pis. Ens han deixat un televisor que té Euroconnector, i hi puc endollar la NES amb un parell de cables RCA.\nPer cert, tot i que també tinc la original, faig servir la NES pirata perquè té uns quants jocs precarregats i, el més important, la pistola.\nJa he jugat una estona a matar ànecs, al tir al plat (Duck Hunt), a matar cartells de bons i dolents, i a encertar llaunes que volen a l'aire (Hogan's Alley). Boníssims tots.\nPrecisament vaig adquirir aquesta NES pirata amb la pistola un bon dia de Sant Jordi, als Encants de Barcelona. A més, vaig endur-me un parell de Mega Drives amb una vintena de jocs, i una Master System II també amb uns quants jocs. I el cartutx de Tetris de NES a part, també. Em sembla que de tot plegat en vaig pagar poc més de vint euros. Ho devia comprar el primer o segon any de pis amb en Natxo.\nRemenant les caixes de jocs de consola també he trobat el Zelda II de NES, que em vaig comprar per les mateixes dates al mercat de Sant Antoni per 30€. Allà es cotitzaven cars aquests jocs.\nPer cert, abans de muntar-ho a la televisió final, m'he decidit a provar la meva teoria de que "la pistola no funcionarà amb els televisors LCD, per retards al pintar". I he vist confirmada la meva sospita amb una Sony Bravia. Disparant, no encertava res, ni des de mig pam de la pantalla.\nI una foto de record:\nPosted Sun Apr 25 22:22:26 2010 Tags: ?flashback tech\nDes que vaig començar a fer servir GMail (a finals de 2004 crec), he fet servir la seva interfície web. Fins llavors feia servir el mutt, amb la meva adreça de correu controlada per un postfix a vicerveza.\nAra doncs, després de sis anys, he tornat al mutt, després de veure que tenia uns bons clients IMAPS i SMTPS (amb fitxers de memòria cau de capçaleres i missatges). El faig servir amb el meu compte de GMail, i no em cal tenir cap configuració especial al sistema ni tenir la meva contrassenya de GMail guardada a disc, ja que me la demana a l'accedir als serveis per primer cop.\nFeia temps que estava tip de la feinada que té el firefox en fer anar la web de GMail. Em semblava abusiu. Ara torno a tenir un consum de CPU raonable pel correu, i fins i tot es nota a la temperatura del portàtil.\nLa configuració clau del mutt ha estat:\nPosted Wed Apr 14 00:08:16 2010 Tags: tech\nPosted Thu Apr 1 16:01:40 2010 Tags: tech\nPosted Tue Mar 30 21:57:44 2010 Tags: tech\nPosted Sun Mar 28 21:57:16 2010 Tags: tech\nLinks: posts/3 a la carta al televisor posts/Cau d'HTTP posts/Un altre cop la NES posts/WebDAV Delta-V posts/dvb025 posts/first post posts/mutt posts/pce ht71 a linux posts/vfork a mips\nLast edited Mon Mar 29 00:35:49 2010


Projecte vincles P4: el Joel i la Mara. | Escola Torroja i Miret\nProjecte vincles P4: el Joel i la Mara.\nEl Monstre rosa ha sigut el conte que el Joel i la Mara, juntament amb la seva mare ens han explicat a l’escola. Les dues classes hem anat a la ludoteca i hem gaudit d’un conte molt divertit…la Mara i el Joel l’han explicat molt bé!!\nDesprés, els nens i nenes de la classe dels policíes i dels dinosaures han tingut una sorpresa!!! Una bossa amb xuxes!!!\nJoel i Mara P4\naplicacions apqua Audiovisuals Ed. Primària: 4t endevinalla excursio experimentació http://www.youtube.com/watch?v=v9-pEVaO4pM&feature=related Instruments L'aula d'anglès manipulatives mates medi Música narració Periodista de la setmana Plàstica Port de tarragona Prova Psicomotricitat Sortides tercer tic


Penjador per a botigues amb tres braços rectes. - www.donperchero.es\n> PENJADORS PER BOTIGUES>Penjador per a botigues amb tres braços rectes.\nPenjador per a botigues amb tres braços rectes.\nPenjador dissenyat per al seu ús en botigues de roba, amb tres braços rectes i regulables en alçada de forma independent. Cada braç mesura 39 cm. amb una capacitat per a 20 penjadors com a mínim cada un. Compta amb topalls per evitar que els penjadors llisquin i així la roba quedarà perfectament exposada.\n107,56 € amb impostos\nPenjador desmuntable fabricat en tub d'acer cromat de 25 mm. de diàmetre. Cada braç és regulable en alçada de forma independent des dels 110 cm. fins als 180 cm. podent així penjar peces de diferent llarg en cada braç. En aquest penjador podrà penjar com a mínim un total de 60 penjadors.\nEl penjador es subministra totalment desmuntat però el seu muntatge és molt senzill sense necessitat d'ús d'eines. Aquest penjador inclou en el preu tres pràctiques rodes que faciliten el seu moviment, si ho vol pot adquirir a la nostra web anivelladors addicionals per substituir les rodes quedant d'aquesta manera el penjador més ferm a terra.\nLes mesures del penjador són de 110 cm. d'alt ajustable fins als 180 cm. i els braços mesuren 39 cm. cada un. Té un pes total de 7,5 Kg.


Comparació en demandes físiques entre jocs de possessió i partits de futbol - Apunts Educación Física y Deportes\nComparació en demandes físiques entre jocs de possessió i partits de futbol\n*Correspondència: Javier Vilamitjana vilamitjana@yahoo.com\nEl principal objectiu d’aquest estudi va ser examinar la mesura en què els jocs de possessió (POS) són eficients per estimular les demandes fisicofisiològiques de la competició, i la seva relació amb la posició del jugador durant els partits oficials. Es va dur a terme un estudi descriptiu amb 19 jugadors professionals de futbol a Argentina (24,7±4,8 anys, 74,5±6,2 kg, 176,3±5,3 cm). Es va monitoritzar la càrrega mitjançant GPS i freqüència cardíaca (FC) de cada jugador en 16 partits oficials (8 observacions per a cada sistema tàctic, 1- 3-4-3 i 1-4-2-1-3) i durant tres formats de POS: 6vs.6, 7vs.7 i 8vs.8 (8 observacions per a cada format). Es va analitzar la FC mitjana (FCmit) i màxima (FCmàx), i els índexs de càrrega metabòlica ICAV (distància recorreguda >14,9 km/h, per minut) i ICIE (distància recorreguda >19,9 km/h, per minut). En comparar les mitjanes mostrals, ambdós índexs metabòlics van ser significativament més baixos en els POS que durant la competició, però amb valors d’ICAV que representen un 69-75% del nivell assolit en partits. La FCmit valorada en els POS és semblant a la de partit (excepte 8vs.8), mentre que la FCmàx va resultar significativament més baixa en els POS. En comparar el rendiment entre posicions de joc, no es van observar diferències significatives en ICIE i ICAV per a defenses centrals i migcampistes, i en totes les funcions en qüestió per a FCmit. En conclusió, el joc de possessió podria ser utilitzat per estimular les demandes fisicofisiològiques a les que els jugadors són exposats durant la competició, influint profundament en la seva càrrega interna-externa.\nParaules clau: formació tàctica, freqüència cardíaca, índex de càrrega metabòlica, posicions de joc, rendiment físic.\nEls jocs reduïts (JR) són exercicis que es desenvolupen en espais reduïts, amb la modificació de diverses regles, participant un menor nombre de jugadors en relació amb el joc reglamentari (Hill-Haas et al., 2011). La utilització d’aquests exercicis en l’entrenament d’un jugador professional està basada en la premissa que les millores de rendiment més altes es produeixen quan es transfereixen les demandes específiques de l’esport (Dellal et al., 2011; Little, 2009). En aquest sentit, la utilització dels JR permet que els jugadors s’aproximin el màxim possible a les situacions reals de competició, podent reproduir en gran mesura les demandes físiques, fisiològiques, tècniques i tàctiques del joc (Dellal et al., 2011; Dellal et al, 2012).\nLa tecnologia de “sistema de posicionament global” (GPS) s’ha utilitzat al futbol professional per quantificar les demandes de moviment dels jugadors durant l’entrenament o la competició, proporcionant paràmetres de moviment com la freqüència i quantitat d’impactes, distàncies, velocitats, acceleracions i desacceleracions (Casamichana et al., 2015). Diverses autories han analitzat aquests paràmetres durant els diferents tipus de jocs amb camp reduït: número de jugadors participants per equip (Brandes et al., 2012; Hill-Haas et al., 2009), modificació de certes regles (Hill-Haas et al., 2009), àrea relativa per jugador (Casamichana i Castellano, 2010; Dellal et al. 2011; Porres et al., 2010), comparació amb la competició (Casamichana et al., 2015; Dellal et al., 2012), jugadors comodins (Casamichana et al., 2018), etc. En relació amb les diferents funcions que els jugadors ocupen al camp, en un estudi realitzat per Lacome et al. (2017), es van comparar tres formats de JR (6 vs 6, 7 vs 7 i 8 vs 8) amb partits oficials, i després es va diferenciar el rendiment en funció de les posicions que ocupaven els jugadors al camp, concloent que els defenses centrals van acumular més distància a alta intensitat que als altres llocs, durant el format 6 vs 6.\nPer altra banda, s’han publicat estudis on es tenen en compte regles inherents a resolucions de factor tàctic o estratègic. Per exemple, Fradua et al. (2013) han extrapolat mides de JR des del camp real de joc (11 vs. 11) per investigar variables que presenten relació amb la tàctica en el joc, concloent que la mida del camp és una variable d’influència sobre la possessió de la pilota. De manera que, la variació sobre les seves dimensions poden crear tant condicions favorables como no favorables per situacions d’atac i defensa (Silva et al., 2016; Vilar et al., 2014). En un altre sentit, a la revisió realitzada per Hill-Haas et al. (2011), les autories van suggerir que els JR “convencionals” podrien facilitar el desenvolupament d’un fonament tàctic amb un apropiat context de joc, però aquesta realització dependrà del disseny d’aquest. Seguint aquesta nova línia d’anàlisi, s’arriba a una nova concepció de joc esportiu: el “joc de possessió”. Els jocs de possessió (POS) són similars als JR convencionals, però amb algunes connotacions diferents. Al JR la disposició dels jugadores és totalment aleatòria i l’ocupació d’espais no està prefixada, mentre que en el POS l’apropiació de l’espai està prefixada, atenent a una ocupació intel·ligent on els jugadors que mantenien la possessió de la pilota es col·loquen de tal forma que la interrelació entre ells i l’espai sigui el més eficaç i eficient possible, essent així possible mantenir la possessió de la pilota durant l’exercitació. L’objectiu fonamental d’aquest exercici és generar espais lliures a través de moviments individuals i col·lectius, progressant en el joc i en l’atac amb una major fluïdesa, fomentant d’aquesta manera factors inherents a l’estratègia i a la tàctica, amb una major transferència a situacions específiques de joc. Al futbol d’alt rendiment són molts els equips que aposten per aquest tipus de jocs com element a les seves sessions d’entrenament, buscant assemblar l’exercici a situacions reals de competició. Gaudino, et al. (2014) van realitzar una comparació entre JR convencionals i POS, amb 5, 7 i 10 jugadors de cada banda, on no es podia progressar amb més de dos tocs en ambdós jocs, i en els POS havien de mantenir el major temps possible la tinença de la pilota. No es van detallar dissenys de cada format, ni tampoc es va comparar el rendiment amb la pròpia competició. En altres instàncies, i amb l’objectiu d’avaluar la manipulació de les regles sobre alguns principis tàctics (patrons ofensius de joc), Machado et al. (2016) va utilitzar dos tipus de POS denominats “jocs reduïts condicionats” o SSCG (6 vs. 6), on es van comparar el temps de possessió de la pilota, la quantitat de passades, els jugadors que van intervenir a cada acció ofensiva, etc., no arribant a avaluar cap paràmetre fisicofisiològic, ni la transferència a situacions específiques de joc.\nEn aquest context, el primer objectiu del present estudi va ser comparar les demandes físiques i fisiològiques entre POS i la competició, donat que en ells s’intenten reproduir principis bàsics de joc que després s’aplicaran durant la competició. Per altra banda, el segon objectiu va ser examinar aquestes demandes en relació a la posició del jugador durant partits oficials, amb la hipòtesis que en tots els formats de POS els índex de càrrega metabòlica s’acosten als nivells observats en competència.\nEs va dur a terme un estudi observacional descriptiu, amb 19 jugadors pertanyents a un mateix club de la Lliga Professional de Futbol d’Argentina, Sèrie B, durant la temporada 2016-17 (edat: 24,7 ± 4,8 anys; massa corporal: 74,5 ± 6,2 kg; talla: 176,3 ± 5,3 cm; percentatge de grassa: 9,7 ± 2,5 %). Els jugadors van ser agrupats segons la seva posició al camp: defenses centrals (DC: n=4), defenses laterals (DL: n=3), centrecampistes (CC: n=5), extrems (WIN: n=5) i davanters (DAV: n= 2). Els porters van ser partícips de les activitats, però van ser exclosos de l’estudi degut a que la distància i les intensitats avaluades durant entrenaments i/o partits difereixen d’aquelles corresponents a jugadors de camp (Clemente et al., 2013). Endemés, durant els POS, només van participar dins la seva funció específica com a porters.\nAbans de començar la temporada, els jugadors van ser avaluats amb el protocol mèdic de la FIFA, no presentant cap d’ells cap dolència, patologia o lesió, com tampoc cap prescripció mèdica. Tots els participants van ser informats sobre els objectius de la recerca, van participar voluntàriament a l’estudi, sense interferir en l’entrenament programat. El protocol d’estudi va ser aprovat pel Consell Institucional de Revisió local i desenvolupat d’acord amb la Declaració d’Helsinki (actualització a Fortaleza, 2013).\nLes dades de cada partit es van recollir durant la temporada 2016-17. Des de les dues formacions tàctiques implementades pel director tècnic esportiu al llarg de la competició, el 52 % d’aquests es van jugar amb la tàctica 1-3-4-3 (porter; 3 defenses centrals; dos defenses laterals, dos migcampistes; un davanter i dos extrems), i el 48 % amb 1-4-2-1-3 (porter; 2 defenses centrals, dos defenses laterals; tres migcampistes; un davanter i dos extrems). Tots els jocs es van desenvolupar sobre gespa natural, en camps oficials per a la pràctica de futbol.\nDurant la temporada de joc es va efectuar la monitorització de GPS i freqüència cardíaca de cada jugador en 16 oportunitats (8 observacions per cada sistema tàctic). Amb intenció de descartar possibles efectes de pèrdua de rendiment a causa de la fatiga mental o incidències relacionades amb estratègies del partit, només es van tenir en compte aquells jugadors que van completar el primer temps de cada joc (Paul et al., 2015; Lacome et al., 2017), en condicions normals i sota la mateixa funció al camp.\nEn cada microcicle competitiu els jugadors van dur a terme: 5 sessions amb pilota, de 45 minuts nets (mitjana) a cada sessió, una a dues sessions setmanals de força i el partit (la mitjana de distància total per microcicle va ser de 31,6 km).\nInstruments i mesures\nTots els paràmetres de caràcter físic i fisiològic van ser valorats pel sistema de monitorització ZephyrTM GPS de 10 Hz de freqüència i mesura del pols cardíac per sistema telemètric (validats prèviament per Brooks et al., 2013; Kim et al., 2013). Amb l’objectiu de limitar l’error interunitat, cada jugador va utilitzar el mateix mòdul de GPS i freqüencímetre, tant pels POS com pels partits (Buchheit et al., 2013). Les unitats eren enceses 15 minuts abans del començament de cada activitat segons el manual d’instruccions de la companyia ZephyrTM, USA. Posterior a la gravació de l’activitat, les dades eren descarregades a un PC portàtil, i analitzades amb el programari OmnisenseTM v4.1.4.\nVan ser monitoritzats els paràmetres seguents: distància recorreguda en intensitat moderada, en metres (de 14,9-19,8 km/h); distància recorreguda en alta intensitat, en metres (de 19,9-25,2 km/h); distància recorreguda en esprint, en metres (per sobre dels 25,2 km/h); freqüència cardíaca mitjana (FCmit; lat.min), i freqüència cardíaca màxima (FCmàx; lat.min). Per a la classificació de velocitats es va tenir en compte la utilitzada per Di Salvo et al. (Di Salvo, et al., 2009; Di Salvo et al., 2013), i a partir d’aquests paràmetres es van obtenir les quatre variables d’estudi (taula 1).\nVariables d’estudi amb les seves respectives definicions\nJocs de possessió: disseny.\nPel disseny dels POS van ser considerats tres principis bàsics del joc: a) la possessió de la pilota mitjançant moviments individuals cap a moviments col·lectius (moviments profunds, moviments en diagonal, etc.); b) la passada, en funció de l’espai lliure i dels diferents moviments (passada lateral buscant amplitud, passada vertical buscant progressar, passada profunda entre línies, etc.), i finalment, c) la recuperació de la pilota, que té per objectiu anar a trobar el jugador oponent que està en la seva possessió, amb la finalitat d’interceptar i impedir d’aquesta manera que progressi en l’atac. Sobre la base d’aquests principis es van seleccionar tres formats de POS: 6 vs. 6, 7 vs. 7 i 8 vs. 8. A mode de proposta, les autories d’aquest estudi van dissenyar diferents esquemes específics de POS, cadascun amb objectius ben delimitats pel sistema ofensiu i defensiu (taula 2). Amb la finalitat d’establir un comú denominador, es va establir i es va testar un mateix disseny combinat entre els diferents formats. Així es van obtenir finalment quatre dissenys per a cada format de POS, amb estructura i objectius ben definits (taula 2).\nProposta dels set dissenys de POS per als tres formats en consideració\nEls jocs van ser executats “sense limitacions en quantitat de tocs” (a excepció al moment de definir), sobre gespa natural, en camps oficials per la pràctica de futbol.\nLes dimensions de cada disseny van ser seleccionades en funció de les observacions descrites a l’article de Fradua et al. (2013): l’àrea de camp de joc relativa (m2 per jugador) delimitada entre 65-110 m2, i la relació entre les distàncies del llarg-ample del camp d’1:1 a 1:1,3. Les mesures mitjanes de cada format es poden observar a la taula 3. Per a cada disseny de POS, es va realitzar el mateix procediment de monitoratge que als partits. El mateix es va desenvolupar en dues tandes, en sèries de 8 minuts de durada (2 minuts de recuperació entre sèries), i es va avaluar cada disseny en dies diferents, dins de la temporada de joc (total: 8 observacions per cada format).\nDimensions i temps emprat pels tres formats de POS (Mitjana ± DE)\nEs va realitzar una anàlisi prèvia, de tipus exploratòria, aplicant després una prova de normalitat i homogeneïtat. Les mesures d’estadística descriptiva com la mitjana i la desviació estàndard (DE) van ser calculades per a cada posició i condició. Per determinar els efectes de posició i condició, es va utilitzar un model lineal d’efectes mixtos. Per a cada variable resposta els efectes fixos van ser la condició i la posició. El jugador es va considerar com efecte aleatori. Aquest model permet calcular separadament l’efecte condició i posició, considerant que existeix una autocorrelació entre observacions preses sobre el mateix jugador. El model va ser ajustat utilitzant el mètode de màxima versemblança restringida (REML). Als resultats s’inclou la taula amb l’estimació dels paràmetres del model, els seus errors estàndard i els valors p. Es van declarar diferències estadístiques significatives a un nivell del 5 % (probabilitat d’error de tipus 1). Els càlculs estadístics van ser realitzats amb el programari estadístic R versió 3.4.3. L’informe estadístic va ser confeccionat amb el paquet estadístic Knitr que permet replicar tots els aspectes de l’anàlisi.\nEls gràfics de boxplot per a cada variable d’estudi estan detallats a les figures 1, 2, 3, 4, 5 i 6. Les mesures (± DE) de les mètriques per les diferents posicions de joc es presenten a la taula 4.\nValors obtinguts sobre cada variable d’estudi segons posició tàctica, pels tres formats de POS i els dos sistemes tàctics (Mitjana ± DE). n=19 correspon a dades mostrals\nQuan es comparen els valors obtinguts a les mitjanes entre els formats POS i els dos sistemes tàctics, tant l’ICIE com l’ICAV són significativament més baixos a les mitjanes obtingudes als partits (p< 0,001). En el cas d’ICIE aquests valors representen entre un 38,6 a 50 % sobre la formació 1-3-4-3, i entre un 37,5 a 48,6 % sobre la formació 1-4-2-1-3 (figura 1). Per ICAV, els valors representen un percentatge més alt: 70 a 75,2 % pel 3-4-3, i 69,2 a 72,3 % pel 4-2-1-3 (figura 1).\nGràfics boxplot per a les variables índex de càrrega a alta intensitat/esprints (ICIE; m x min) i índex de càrrega a alta velocitat (ICAV; m x min) per cada format de POS i les dues formacions tàctiques en partits\nRespecte al comportament cardiovascular a l’esforç, la FCmit valorada en POS no és diferent a la de partit, amb excepció al 8 vs. 8, on es van observar entre 5 i 7 lat. x min menys en ambdues formacions tàctiques (3,1 a 3,9 % menor) (figura 2). No obstant, per a la FCmàx les mitjanes mostrals de POS són significativament més baixes a la de partit (4 a 7 % més baix, 7 a 13 lat .x min menys) (p < 0,001) (figura 2).\nGràfics boxplot per a les variables freqüència cardíaca màxima (lat. x min) i freqüència cardíaca mitjana (lat.x min) per a cada format de POS i les dues tàctiques en partit\nPer comparar el rendiment entre posicions de joc al camp, es van agrupar els valors de tots els formats POS i es van comparar amb els obtinguts en partits (ambdues formacions tàctiques): es van observar diferències significatives en les variables ICIE i ICAV a les posicions DL (p < 0,01), WIN (p < 0,001) y DEL (p < 0,01) (figures 3 i 4). Aquestes diferències representen a ICIE un 29,9, 30,7 i 44,6 % respectivament, mentre que per ICAV els percentatges de diferenciació són encara superiors (67, 63,2 i 68,3 % respectivament).\nGràfics boxplot per a la variable índex de càrrega a alta intensitat/esprints (ICIE; m x min) per cada funció al camp, entre POS i partits (les dues formacions táctiques)\nGràfics boxplot per a la variable índex de càrrega a alta velocitat (ICAV; m x min) per cada funció al camp, entre POS i partits (les dues táctiques)\nEn relació amb la resposta cardiovascular sobre l’esforç obtingut per cada posició, no es van observar diferències significatives en FCmit, entre els tres formats POS i partits. En sentit contraposat, els valors de mitjana de FCmàx difereixen significativament entre POS i el partit en totes les posicions de joc (figures 5 i 6).\nGràfics boxplot per a la variable freqüència cardíaca mitjana (lat. x min) per cada funció al camp, entre POS i partits (les dues formacions táctiques)\nGràfics boxplot per a la variable freqüència cardíaca màxima (lat x.min) per cada funció al camp, entre POS i partits (les dues formacions táctiques)\nEl primer objectiu del present estudi va ser comparar les demandes físiques i fisiològiques entre POS i la competició, per després examinar aquestes demandes en relació amb la posició del jugador durant partits oficials. L’anàlisi de les dades obtingudes a POS descriuen un rendiment semblant a la competició a les posicions de defenses centrals i centrecampistes, i la resposta cardiovascular és també semblant als rendiments obtinguts als partits pels formats de 6 vs. 6 i 7 vs. 7. Si bé les variables d’índex metabòlic són significativament més baixes a les de competició, les distàncies acumulades a partir de la quantitat de metres per sobre d’14,9 km/h és criteri suficient per valorar a l’hora d’estimular aquestes intensitats (69 a 75 % en ambdues formacions tàctiques). En un estudi amb semblances en la metodologia, Lacome et al. (2017) van realitzar un comparatiu entre jocs reduïts convencionals (4 vs. 4, 6 vs. 6, 8 vs. 8 i 10 vs. 10) i partits oficials (formació 1-4-3-3), concloent que només el format de 10 vs. 10 va permetre als jugadors assolir intensitats i distàncies que s’assemblen a les obtingudes durant el partit. En relació amb la variable ICIE, en altres recerques s’han trobat percentatges baixos en curses d’alta intensitat i esprints en jocs reduïts del mateix format que al d’aquest estudi (Owen et al., 2014). Segons Owen et al. (2014), aquests formats no indueixen moviments d’alta velocitat comparat amb els de major superfície de camp i, per tant, major quantitat de jugadors (9 vs. 9 a 11 vs. 11). En una altra recerca realitzada per Gaudino et al. (2014),\nLes autories van comparar jocs reduïts amb jocs de possessió en tres formats diferents (5 vs. 5, 7 vs. 7 i 10 vs. 10), arribant a la mateixa conclusió que Owen et al. (2014), argumentant a més que aquest efecte es devia a una major superfície de joc i una menor pressió des dels oponents amb més opcions de passada entre els jugadors. A la comparació dels rendiments entre posicions de joc, s’han determinat diferències significatives a les variables ICIE i ICAV per les posicions DL, WIN i DAV. Lacome et al. (2017) van observar nivells significatius de diferenciació al comparar formats de JR en velocitats per sobre dels 14,4 km/h: les defenses centrals van cobrir més distància en aquesta velocitat sobre els centrecampistes pel format 6 vs. 6, mentre que les defenses laterals ho van fer més que els davanters en el format 8 vs. 8.\nPel que fa a la resposta cardíaca a l’esforç, els valors de mitjana de FCmit en POS són semblants als del partit (amb excepció al 8vs. 8), i succeeix de la mateixa manera quan es comparen aquests valors discriminats per la posició al camp de joc. Investigacions realitzades per Casamichana et al. (Casamichana et al., 2013; Casamichana et al., 2015), on es van analitzar diferents variables fisiològiques com la FCmit en tres formats de JR (3 vs. 3, 5 vs. 5 y 7 vs. 7), van determinar correlacions significatives amb mesures de càrrega externa com la distància total recorreguda, disminuint la força de les relacions quan aquesta variable va ser associada a accions realitzades a alta velocitat (> 18 km/h) o esprints (> 21 km/h). Lacome et al. (2018) van realitzar una comparació entre JR de dimensions llargues (40×55 metres, 18 jugadors, 118 m2 per jugador) sobre dimensions més petites (25×30 metres, 13 jugadors, 61 m2 per jugador): es va determinar un percentatge de la FCmàx del 79,3-80.6 %, mentre que al present estudi es van observar valors que van des del 91,4 al 92,1 %. Aquestes diferències podrien ser explicades des de la concepció de cada joc: quan es comparen rendiments entre POS i JR, s’hauria de tenir en compte que la interacció contínua de fonaments que guarden relació amb els principis bàsics del POS difereixen àmpliament als JR, on les consignes estan supeditades a jugar a un, dos o tres tocs, i convertir el més ràpid possible. De fet, durant els POS hi ha una necessitat imperant de generar moviments, de l’individual al col·lectiu, amb l’objectiu de crear espais lliures, i després, davant la pèrdua de la pilota, el deure de recuperar-la per generar una nova possessió. Aquest fenomen podria ser un factor important a l’hora d’avaluar paràmetres de rendiment físic. Autories com San Román-Quintana et al. (San Román-Quintana et al., 2013), van trobar que el nombre de tocs permesos per possessió individual a JR (7 vs. 7) va afectar a les demandes físiques i fisiològiques, i al contrari que altres autories, van observar una major resposta cardíaca i majors distàncies recorregudes als formats amb joc lliure de tocs (major FCmit durant els JR de toc lliure: 159,4 ± 10,7 l.min, respecte als JR jugant a dos tocs: 146,9 ± 8,4 l.min). En contraposició al que s’ha exposat, Gaudino et al. (2014) van arribar a la conclusió que tots els paràmetres relacionats amb l’alta intensitat han estat més alts durant els JR en comparació amb els POS. Però en aquest estudi no es fa una descripció específica del disseny dels POS, excepte en algunes diferències en relació amb els JR: no hi jugaven porters, la superfície per jugador era superior compensant la no participació dels porters, i l’única consigna descrita va ser la major possessió possible de la pilota versus l’acció de l’oponent.\nLa principal limitació d’aquest estudi radica en el petit nombre de jugadors inclosos per funció tàctica, atès que només van participar 19 jugadors de futbol, comptant amb un rang de 2 a 5 jugadors a cada subgrup, i, en canvi, per obtenir conclusions més importants, se suggereix un estudi que inclogui un nombre més elevat de jugadors en cada funció al camp.\nProfunditzar en l’estudi sobre els diferents formats de POS és una necessitat imperant. Fins al moment s’ha posat èmfasi en infinitat d’exercicis que es postulen amb variants en àrees de superfície establerta, quantitat de jugadors a cada equip, consignes de joc i diferents dissenys en la forma del camp a emprar. Factors inherents a la manipulació de certes regles, i la transferència a situacions específiques de joc, també haurien d’investigar-se empíricament. A més, seria fonamental informar als tècnics esportius i preparadors físics sobre l’afectació en les demandes físiques, fisiològiques i motrius la manipulació de diferents regles en el joc com l’establiment de zones, format i disseny d’aquests, quantitat de jugadors, etc.\nLes dades obtingudes en aquest estudi descriuen un rendiment cardiovascular en els formats de 6 vs. 6 i 7 vs. 7 compatible amb els partits, mentre que en les funcions de defenses centrals i migcampistes els índexs d’ICAV i ICIE revelen un nivell similar a l’obtingut en competició A partir d’això descrit, el joc de possessió es podria emprar per a estimular les demandes fisicofisiològiques a les que els jugadors són exposats durant la competició, influint profundament en la càrrega interna i externa dels jugadors.\nLes autories agraeixen la seva participació en aquest estudi a tots els jugadors del club, així com també als professionals Mariano Toedtli, Julio Vaccari i Diego Navone, que van intervenir durant la seva realització.\nRebut: 2 de setembre de 2019\nAcceptat: 29 de gener de 2020\nResumIntroduccióMetodologiaResultatsDiscussióLimitacions d’estudiFutures línies de recercaConclusionsAgraïments


Sòlid de revolució - Viquipèdia\nSòlid de revolució\n(S'ha redirigit des de: Cos de revolució)\nEn matemàtiques, enginyeria, i processos de fabricació, un sòlid de revolució és una figura sòlida obtinguda per rotació d'una corba plana al voltant d'alguna recta (l'eix) que pertnyi al mateix pla.\nSuposant que la corba no talli l'eix, el volum del sòlid és igual a la longitud de la circumferència descrita pel centre de gravetat de la figura multiplicada per l'àrea de la figura segon teorema de Pappus.\nRotació d'una corba\nUn disc representatiu és un element de volum tridimensional d'un sòlid de revolució. L'element es crea per rotació un segment de recta (de longitud w ) al voltant d'un eix (situat a una distància de r unitats de longitud), de manera que tanca un volum cilíndric de π ∫r2w unitats.\n1 Càlcul del volum\n1.1 Mètode dels discs\n1.2 Mètode dels cilindres\nCàlcul del volum [modifica]\nHi ha dos mètodes habituals per trobar el volum d'un sòlid de revolució, són el mètode d'integració per discs i per closques. Per aplicar aquests mètodes, el més fàcil és dibuixar la gràfica en qüestió, identificar l'àrea que s'està escombrant en girar entorn a l'eix de revolució, i llavors dibuixar una recta, vertical (paral·lel al eix y) per a funcions definien en termes de x i horitzontal (paral·lel al eix x) per a funcions definien en termes de x, que s'anomena un tall. Encara que totes les fórmules es llisten en termes de x, les fórmules són exactament les mateixes per les funcions definien en termes de y (amb rotacions entorns a x invertint adequadament els papers de x e y).\nMètode dels discs [modifica]\nIntegració per discs.\nArticle principal: Integració per discs\nEl mètode de discs es fa servir quan el tall que es dibuixa és perpendicular a l'eix de revolució;es a dir quan s'integra al llarg de l'eix de revolució.\nEl volum del sòlid format per rotació de l'àrea entre les corbes de i i les rectes i al voltant de l'eix x ve donada per\nSi g(x) = 0 (p. ex. fent girar una àrea entre corba i l'eix x), aixòes redueix a:\nEl mètode es pot visualitzar considerant un rectangle vertical prim a x entre a damunt i a davall, i girant-lo al voltant del l'eix x; forma un anell (o disc en el cas que ), amb radi exterior f(x) i radi interior g(x). L'àrea d'un anell és , on R és el radi exterior (en aquest cas f(x) ), i r és el radi interior (en aquest cas g(x) ). Sumant totes les àrees al llarg de l'interval dóna el volum total. Alternativament, on cada disc té un radi de f(x), els discs aproximen cilindres perfectes a mesura que la seva alçada dx s'aproxima a zero. El volum de cada disc infinitesimal és per tant . Una suma infinita dels discs entre a i b es manifesta com la integral (1).\nMètode dels cilindres [modifica]\nIntegració per capes.\nArticle principal: Integració per capes\nEl mètode de integració per capes es fa servir quan el tall dibuixat és paral·lel a l'eix de revolució; és a dir quan s'integra perpendicular a l'eix de revolució.\nEl volum del sòlid format per rotació de l'àrea entre les corbes i i les línies i entorn a l'eix y ve donat per\nSi g(x) = 0 (p. ex. fent girar una àrea entre corba i l'eix x), això es redueix a:\nEl mètode es pot visualitzar considerant un rectangle vertical prim a x amb alçada , i fent-lo girar entorn a l'eix y; forma una closca cilíndrica. L'àrea de la superfície lateral d'un cilindre és , on r és el radi (en aquest cas x), i h és l'alçada (en aquest cas ). Sumant totes les àrees de superfície al llarg de l'interval dóna el volum total.\nTeorema de Guldinus\nSolid of Revolution a MathWorld\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sòlid de revolució Obtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sòlid_de_revolució&oldid=11848204»\tCategories: Càlcul integralGeometria\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 11 maig 2013 a les 22:19.


L’observador que no mira arreu | Bloc per Felanitx\nL’observador que no mira arreu\nEls articles de L’observador de les darreres edicions del setmanari mostren certa fixació amb el Bloc per Felanitx. Sembla que L’observador no s’hi fixa prou o necessita una nova graduació a les ulleres polítiques.\nComet un gran error quan creu que els vots són propietat dels partits, especialment els del PSOE que el Bloc per Felanitx, segons ell, està obsessionat a robar. Els vots són dels ciutadans majors de 18 anys, un perhom. Precisament una de les raons de la crisi política que atravessam és que els partits tradicionals (PP, PSOE, IU) creuen que els vots són seus, com les dietes de les caixes d’estalvi. El comentari de L’Observador està en la línia del que hem de superar per retornar la política als ciutadans i superar el divorci entre agrupacions polítiques i votants.\nEl Bloc per Felanitx es presenta a les eleccions i obté els vots que decideixen els ciutadans. Punt. No obté vots que pertanyien a altres partits. El programa del Bloc, la llista electoral, les propostes institucionals, la comunicació, etc es formulen autònomament, observant, escoltant, pensant, etc. El PSOE de Felanitx no és, i menys en aquests moments, la referència a partir de la qual treballa o se situa el Bloc.\nEl Bloc per Felanitx és un partit polític d’àmbit local. Des de fa un any i mig. Sembla bo d’entendre. Ara, el Bloc s’ha integrat dins Més, una coalició de partits, de la qual formen part altres partits locals (per exemple, l’Assemblea de Sant Joan) i partits grossos o d’àmbit mallorquí o balear (per exemple, el PSM). Precisament això és fer feina per la unió de les esquerres. Precisament això.\nEls partits polítics hauran d’aprendre ràpidament a conviure amb altres actors polítics, com per exemple Podem-Podemos, els quals tenen una gran influència política i electoral, fins i tot abans d’estar plenament definits. La fórmula del Bloc i de Més semblen molt més adequades i flexibles per conviure-hi que la rigidesa, per exemple, del PSOE, un partit al que costa veure que els temps han canviat i que no convé menystenir altres forces polítiques amb les quals té coincidències programàtiques.\nL’Observador s’haurà d’actualitzar per observar arreu.\nAssemblea Permanent del Bloc per Felanitx\nCarta enviada al Setmanari de Felanitx\nAquesta entrada s'ha publicat en General el 10/10/2014 per Bloc per Felanitx.\n← Electoralisme popular El PP ja perd els papers →


Científics confirmen que l'epidèmia de la COVID-19 descendeix a tot Europa - Diari de Girona\nCientífics confirmen que l'epidèmia de la COVID-19 descendeix a tot Europa\nPortugal, amb incidències encara enormes (1,5%), i Espanya, Eslovènia i la República Txeca són els països on menys retrocedeix el virus\nddg | girona 08.02.2021 | 23:38\nUn control a la frontera entre Portugal i Espanya · EFE\nUn control a la frontera entre Portugal i Espanya\nLa pandèmia de covid està en descens a tot Europa, excepte a Grècia, segons l'informe enviat a la Comissió Europea pel grup d'investigació de Biologia Computacional i Sistemes Complexos (Biocomsc) de la Universitat Politècnica de Barcelona. Aquest grup d'investigació elabora informes periòdics per als governs i per a la Comissió Europea, i en l'últim, que va enviar divendres passat, constata que la situació de l'epidèmia mostra «una millora generalitzada al continent» i que a «cap país hi ha un creixement fort».\nL'hospital de Palamós reobre un quiròfan per l'estabilització en els ingressos.\nProp del 80% dels grups amb un alumne amb coronavirus no ha tingut un cas secundari.\nSis morts i més de 30 infectats en un brot en un portal de Santutxu, a Bilbao.\nSegons aquest informe, «Portugal, amb incidències encara enormes (1,5%), i Espanya, Eslovènia i la República Txeca, amb entre 0,8 i 0,9%», són els països on menys retrocedeix l'epidèmia.\nDe fet, segons el quadre de dades epidèmiques enviat pels científics a la CE, Portugal, amb un índex de creixement potencial de l'epidèmia (EPG) de 1.338 punts ?més de 100 és risc alt?, destaca entre els països europeus.\nRere Portugal se situa la República Txeca, amb un EPG de 905, seguida d'Eslovènia (811), Espanya (673), Letònia (626), Estònia (563), Eslovàquia (499) i Malta (457).\nEls únics països que tenen un risc de rebrot per sota de 100 són Noruega (72), Finlàndia (95) i Dinamarca (99), mentre que Grècia està amb un EPG de 120 i Bulgària, de 127.\n«Les incidències són molt grans, però estan estancades o en retrocés. De moment, la tendència és bona. Destaquem Irlanda amb molt bona evolució. Noruega, a prop de bona situació i baixada amb Rt de 0,8 de la Gran Bretanya amb la nova variant», ha informat el Biocomsc.\nEl cas portuguès\nTot i les seves dades encara molt preocupants, la baixada en la corba de contagis que experimenta Portugal en els últims dies ha alleujat la pressió als hospitals del nord del país, que no necessitarà derivar malalts a Galícia, van dir avui a Efe fonts oficials.\nL'hospital de Viana do Castelo, de referència en el nord portuguès fronterer amb Galícia, va reduir el nombre d'ingressos per covid durant l'última setmana en un 25%, van apuntar fonts hospitalàries. Per tant, van agregar, no serà necessari derivar pacients a altres regions ni acceptar l'oferta de Galícia d'acollir malalts portuguesos als seus centres sanitaris.\nEl Ministeri de Salut de Portugal ha agraït, no obstant això, la disponibilitat del Govern de Galícia per acollir malalts covid procedents de Portugal, encara que, de moment, assegura, les unitats hospitalàries de la regió Nord tenen capacitat per donar resposta a les necessitats de la pandèmia.


Camelia Fucsia Verbania Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nvia nuova intra-premeno, Cresseglio, Verbania, Itàlia, 28921 - Veure al mapa\nMés informació sobre Camelia Fucsia\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Verbania, Camelia Fucsia és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCamelia Fucsia ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Camelia Fucsia és una elecció inteligents per a viatgers a Verbania, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Rajoy i Sánchez s'acusen de ser un «tap» per governar i ostenten que no pactaran - Diari de Girona\nRajoy i Sánchez s'acusen de ser un «tap» per governar i ostenten que no pactaran\nEl president en funcions acusa l'aspirant socialista del bloqueig i d'impedir la força amb més escons seguir a la Moncloa i el líder del PSOE li recorda que va renunciar a optar a la investidura\nEl president del Govern en funcions, Mariano Rajoy, i el líder del PSOE, Pedro Sánchez, van certificar amb els seus retrets mutus acusant-se de forma recíproca de ser un «tap» per a Espanya, que és impossible que tots dos puguin arribar a un acord per formar un Executiu. El president del Govern en funcions, Mariano Rajoy, va acusar el líder socialista, Pedro ?Sánchez, de «prendre el pèl als espanyols» i protagonitzar un «bluf» amb l'únic fi de sobreviure i d'iniciar la seva campanya electoral davant uns nous comicis.\nAl debat d'investidura, Rajoy va carregar contra Sánchez i les seves negociacions per intentar formar govern, i també contra el pacte que ha signat amb Ciutadans, un acord «de molt limitada rellevància» que s'ha presentat com si fos el «Pacte dels Toros de Guisando».\nA més va retreure a Sánchez que després de signar aquest pacte hagi decidit «sabotejar-se a si mateix» organitzant «una subhasta d'última hora» per tractar de sumar a altres partits abans de la votació d'avui, oferint una «infinitat de prebendes» per veure si «algun badoc» acabava votant-lo.\nMariano Rajoy va carregar també contra el líder de Ciutadans, Albert Rivera, quan va advertir de les versions «contradictòries» que ell i Sánchez fan del pacte que van signar, i mentre el primer diu que està fet «al gust del PP», el líder socialista el qualifica «d'esquerres» per convèncer Podem.\n«Què és aquest "remei per a tot", el bàlsam de Fierabrás?», va ironitzar Rajoy, que va retreure a Sánchez haver-se passat un mes «improvisant programes, posant i llevant coses fins a l'últim minut, com qui prepara el menú de les noces per deixar-lo al gust de tots.\nEn suma, el líder del PP va retreure a Sánchez que, després de comprovar que no podia pactar amb Podem per les «exigències» del partit de Pablo Iglesias, hagi utilitzat aquest últim mes muntant una «comèdia» per assegurar-se la supervivència i «apostar per les eleccions».\nI va acusar el secretari general del PSOE de no haver estat «lleial» en aquest període amb els espanyols, als qui els ha «ocultat la veritat» i els ha fet «esperar contra tota esperança». Rajoy va definir com l'«exemple més singular de tossuderia que ha conegut la política espanyola» la decisió de Sánchez de rebutjar qualsevol associació amb el PP i de rebutjar fins i tot «la conversa» amb els 'populars', que representen més de set milions de votants.\nDesprés de la intervenció del president en funcions en aquest debat, el dirigent socialista es va reafirmar en la necessitat que hi hagi un canvi de govern «en el fons i en la forma». El líder del PSOE va acusar Rajoy de tenir una intervenció «d'imposició i de supèrbia» no respectuosa amb ell ni amb el seu partit i de ser l'únic responsable de la seva incapacitat per arribar a acords amb altres partits. A més, va considerar que el principal fracàs de Rajoy va ser renunciar a la responsabilitat de presentar-se a la investidura, «bloquejar el rellotge de la democràcia» i faltar al respecte a tots els espanyols.