El dilluns 10 d'agost, després de 3 hores d'avió, els meus pares, la meva tia Elena i jo vam baixar de l'avió a l'aeroport de Tallinn, capital d'Estònia, un petit país (més o menys de la mida de Catalunya) al final del mar Bàltic, entre Letònia i Rússia. Estònia és el paradís per qualsevol aficionat a la ornitologia en èpoques de migració, és a dir, abril-maig i setembre-octubre, però l'agost no és el millor mes per visitar-la. Tot i això, la migració ja comença a fer-se notar i molts ocells nidificants allà són quasi impossibles de veure per casa nostra, així que les meves esperances eren forces.\nEl dia següent a la nostra arribada el vam dedicar a visitar Tallinn. Tot i no sortir de la ciutat, vaig poder observar ja alguns ocells interessants, com l'èider, el bec de serra gros, la griva cerdana, cornelles emmantellades, graules i el primer bimbo del viatge, un rossinyol rus sedimentat, juntament amb molts altres passeriformes, en una zona d'arbrets situada darrera el port d'on surten els ferris, bruta i plena de deixalles però segons sembla amb molt d'atractiu per als petits migrants.\nCornella emmantellada Corvus cornix\nGralla Corvus monedula\nA més, vaig poder començar a observar la variació de les gralles nòrdiques, amb la majoria d'exemplars amb un collar més o menys marcat (tipus ssp. monedula), alguns sense collar (tipus ssp. spermologus, la gralla present a Catalunya, tot i que l'absència de collar podria ser efecte de la muda) i alguns pocs amb collars extremadament marcats (tipus ssp. soemmerringii).\nA la tarda vam fer un intent de visitar la punta de Paljassare, però es va veure frustrat ja que no havíem calculat prou bé la distància i, després de caminar uns quilòmetres i veure que encara ens quedava un bon tros, vam haver d'agafar un autobús i tornar cap a l'apartament.\nEl 12 d'agost vam fer de nou una visita a Tallinn de matí i a la tarda vam intentar anar de nou a Paljassare. Aquí es va començar a fer evident la sort que teníem amb aquesta zona.\nLa intenció era anar-hi amb bus, cosa que va ser impossible quan els conductor no ens va acceptar per no entendre l'anglès, així que vam haver d'agafar un taxi. De mentre, vam mirar les previsions del temps, que anunciaven pluja de 5 a 7. Es van complir a la perfecció, mentre baixàvem del taxi, a les 5, començava el ruixat, que no es va aturar fins 2 hores més tard, quan ens vam poder treure les capelines i mirar pel telescopi amb tranquilitat.\nAixò sí, va valdre la pena per a poder veure els nombres de becs de serra grossos més alts del viatge, una família de becs de serra mitjans, ànecs grisets i collverds, xarxets, gavines cendroses, xatracs àrtics i comuns, valones, agrons blancs... Ja reculant, vam observar també un morell d'ulls grocs.\nMorell d'ulls grocs Bucephala clangula\nEl dijous vam anar a recollir el cotxe de lloguer i vam marxar de la ciutat. Havíem de ser a la tarda al nou allotjament de la badia de Matsalu, i vam decidir fer un parell de parades pel camí. Vam parar al cap de Poosaspea, on vam veure gavines ,xatracs, morells d'ulls grocs, algun èider i un estol de garses de mar; i a la platja de Haversi, un dels millors llocs d'Estònia per veure limícoles. No va sortir cap territ becadell ni cap escuraflascons, però sí territs variants, menuts i grossos, pigres grisos, gambes verdes i roges, becuts, algun tètol, fredelugues, batallaires, corriols grossos i un ànec blanc.\nFinalement vam arribar a l'allotjament de la badia de Matsalu, a Haeska. Estava perfectament situat, al costat d'una torre d'observació de la badia i uns prats plens d'ocells. De fet, es podien sentir les grues des de l'habitació mentre s'alimentaven darrere la casa. Només d'arribar ja vam anar fins a la torre d'observació, on vaig veure els milers d'ocells de la badia i vaig fer el bimbo de l'àguila marina, que va passar una estona sobre una pedra per després volar i fer-nos un espectacle fent volar els grans estols d'anàtides.\nÀguila marina Haliaeetus albicilla\nAl matí següent em vaig llevar a les 5, i vaig contemplar la badia amb la primera llum del dia. Vaig poder veure com un gran estol de grues (unes 400), després de passar la nit en una illa anaven marxant de mica en mica volant sobre els centenars de cignes muts i oques vulgars i les siluetes de les àguiles marines (6 exemplars!). Als prats també vaig estar entretingut amb cueretes grogues, còlits grisos, verderoles, fredelugues, titelles, bitxacs rogencs i molts altres ocells fins a l'hora d'esmorzar.\nDesprés de l'esmorzar vam marxar cap a la badia de Pogari-Sassi, on vam observar grans quantitats d'oques vulgars i una àguila marina. Tot seguit, cap a Puise Nina, on no vam veure res molt destacat excepte algun passeriforme sedimentat (mosquiter de passa, papamosques gris, còlit gris, tallareta vulgar...).\nAl migdia i tarda vam mirar una mica per Haapsalu, amb pocs ocells i res destacat, i al mirador de Keemu, on vam veure els mateixos ocells que des del de Haeska però des de l'altra banda. Després de sopar a Haapsalu, de tornada a Haeska vam veure un enganyapastors.\nEl dia 15 ja tornava a tocar canviar de lloc. Aquest dia ja havíem de passar la nit a Parnu, però per a acabar d'aprofitar Matsalu em vaig llevar a les 5 altre cop i cap a la torre a veure les grues i les àguiles. A més, durant una bona estona vaig tenir un astor aturat al terra a relativa poca distància de la torre. Als prats, com a novetat, un entretingut grup de grives cerdanes i un botxí septentrional (bimbo!).\nBotxí septentrional Lanius excubitor\nAnant cap a Parnu vam parar a la zona de Virtsu, on, des de l'observatori de la punta de Puhtu, vaig poder observar dos ànecs foscos i un mascle d'èider.\nA la tarda, després de visitar la ciutat de Parnu, vam fer una volta pels aiguamolls de la costa de la ciutat, amb algun limícola, bec de serra, gavines, ardeids...\nL'endemà va tocar llevar-se tots d'hora per marxar cap al Parc Nacional de Sooma, no molt lluny de la ciutat. Unes passejadetes per bosc i per un hàbitat anomenat "bog"(desconec si té nom català, pel que he vist són zones molt humides amb arbres més petits i dispersos i amb molta molsa i vegetació arbustiva baixa)\nens van permetre veure mallerenga capnegra, mosquiter xiulaire, piula dels arbres, papamosques gris, picot garser gros i forces ocellets forestals, a més de fer volar un possible becadell sord i trobar forces arbres menjats pels castors.\nJa apropant-nos al migdia, vam recular cap a el poble més proper a fer un cafè, i mentre érem al cotxe vaig veure un rapinyaire enorme en un camp. Parar el cotxe i mirar pels prismàtics va servir per a veure que es tractava d'una àguila, i al muntar el telescopi vaig poder apreciar el seu aspecte de pomerània. De mentre, una altra silueta d'àguila se'ns va apropar per l'altra banda, i amb aquesta sí que va ser més fàcil comprovar que es tractava d'un adult d'àguila cridanera. Al final no sabíem quin dels dos individus mirar, fins que la de terra va aixecar el vol mostrant que realment es tractava d'una àguila pomerània (bimbo!) i va desaparèixer. Una passada haver estar veient les dues espècies de "spotted eagles" a la vegada!\nÀguila pomerània Aquila pomarina\nAl migdia, mentre dinàvem en un bosc de la zona vam poder sentir els crits del picot negre.\nA la tarda, després d'haver visitat un museu, vam dirigir-nos cap a la zona de costa situada entre Parnu i la frontera amb Letònia, on vam anar fent diverses parades. Un dels llocs més productius va ser a les basses de pesca de Pikla, al costat de Voiste, on vaig poder observar la badia del costat, plena d'ocells aquàtics, i, des de la torre d'observació de les basses, agró blanc i cabusset (l'únic del viatge!) i sentir balquer i mallerenga de bigotis.\nI el matí següent ja era dia 17, en què tocava dormir a Otepää, prop de Tartu, l'última etapa del viatge, tot i que aquest cop de 4 nits. De camí aquest cop vam parar en diversos punts al voltant del llac Vortsjarv, sense arribar a veure res molt destacable, excepte forces passeriformes per la vora est del llac.\nDesprés ja ens vam arribar a l'apartament, fins l'endemà, en que ens esperava un gran deia en quant a ocells.\nEl dia següent teníem previst visitar la ciutat de Tartu i mouren's per les millors zones ornitològiques dels voltants. Vam començar intentant arribar al llac Aardla, sense èxit (els camins estaven tallats per extraccions de sorra o per canals), però com que la zona d'aiguamolls és més àmplia que només el llac, va donar molt de sí.\nEn una bassa al costat de la carretera, entre ànecs collverds, descansaven dos cignes que, passant amb el cotxe, i tot i que tenien el cap amagat, em van fer força bona pinta. Així que vam recular, vam parar i ells van aixecar el cap, demostrant que, com m'havien semblat, eren una parella de cignes cantaires (bimbo!).\nCigne cantaire Cygnus cygnus\nEn un segon intent d'arribar al llac, quan ja reculàvem, el meu pare em va preguntar si un ocell que caminava sobre la vegetació flotant d'un canal era una cuereta blanca. I em vaig endur una bona sorpresa al comprovar que es tractava d'una cuereta citrina! Segurament l'ocell més confiat del viatge, més i tot que les cornelles i gralles de les ciutats i que els pardals. La vam estar observant i fotografiant una estona a escassos metres.\nDesprés vam fer una passejada pels aiguamolls del riu Porijogi, sense res molt interessant.\nAl migdia vam visitar la ciutat de Tartu, on em vaig poder entretenir mirant-me els enormes grups de gralles dels parcs de la vora del riu.\nGralla amb un enorme collar, tipus C. m. soemmerringii\nA la tarda, per acabar, vam visitar les basses de pesca d'Ilmatsalu, que també van donar bones observacions, entre elles un grup de grues, una femella de morell de plomall amb polls, tres cignes cantaires més (una parella i un juvenil) i una àguila pescadora que vam poder contemplar una bona estona mentre pescava davant la torre d'observació.\nÀguila pescadora Pandion haliaeetus\nEl dimecres vam marxar cap als voltants del llac Peipsi, que marca la frontera amb Rússia. Mentre marxàvem de l'apartament amb cotxe sen's va creuar un trencanous en un moment en que jo mirava cap a l'altra banda i no el vaig aconseguir veure.\nVam començar visitant el bosc de Järvselja. Allà vam veure forces passeriformes forestals: picot garser gros, mallerenga capnegra, raspinell pirinenc... També vam aconseguir sentir diversos cops el trencanous, sense arribar a veure'l entre les capçades de les coníferes.\nTot seguit vam anar cap al llac per la zona de Mehikoorma, la part més estreta, a veure si creuava algun migrant, però no hi va haver sort.\nVam dinar a Räpina, i a la tarda vam estar per la zona del pòlder de Räpina, on vaig estar intentant (només intentant) fotografiar cueretes grogues. Els ocells més interessants que hi vam veure van ser territs menuts i un tallarol gros, i he de destacar també un gos viverrí (cànid asiàtic introduït al nord d'Europa) que vam veure per primer cop viu després d'haver-ne vist ja una vintena d'atropellats.\nL'endemà, últim dia complet a Estònia, el vam dedicar a visitar el Parc Nacional d'Alam-Pedja. Vam començar per l'itinerari de Kirna matkarada, una passejada entre el bosc i els prats del voltant del riu Pedja, on el més destacat va ser un tallarol xerraire i un picot cendrós (escoltat).\nA la tarda vam fer un altre itinerari, aquest cop de nou per un "bog", a Selli-Sillaotsa, sense ocells molt interessants, segurament per la mala hora, però bonic i entretingut igualment.\nPaó de dia Inachis io\nA la nit, després de sopar, vam fer algunes parades per intentar escoltar mussols en zones de bosc, escoltant un parell de reclams no identificats que no semblen coincidir amb cap espècie de mussol de la zona (podria tractar-se d'algun altre ocell).\nI el dia 21 ja tocava marxar, així que vam fer el trajecte de Tartu a Tallinn, on vam dinar a la punta de Paljassare, aquest cop amb un sol radiant, i on vaig poder observar un territ de Temminck.\nFinalment, al vespre, l'avió Tallinn-Girona es va enlairar i vam dir adéu al país.\nM'ha agradat molt el teu relat :-)\n10 de setembre de 2015 a les 22:46\nRicard Poch ha dit…\nVeig que va ser un viatge força entretingut des del punt de vista ornitològic. M'ha agradat molt llegir aquesta crònica del viatge. M'has fet venir moltes ganes d'anar-hi!\n19 de setembre de 2015 a les 9:12


Exposicions, no gràcies, per Xavier Bru de Sala\nExposicions, no gràcies\nDilluns, 18/02/2019 - 21:40\nPorciolisme en estat pur; alta traïció al maragallisme: Barcelona, ciutat de congressos però no d’exposicions i amb prou feines de cultura. ¿Què en fará el Museu Nacional d’Art de Catalunya (MNAC) de la meitat del pavelló de Victòria Eugènia (sencer no el tindrà fins més enllà del 2025) si no disposa de pressupost per a grans exposicions? La de Bartolomé Bermejo, que no hauria de passar gens desapercebuda, va aplegar 110.000 visitants a Madrid. Si allà dalt de la muntanya i als lúgubres espais d’exposicions temporals del MNAC arriba als 30.000 (¡menys de la tercera part!), ja farem prou. Si fos tingut per gran museu, el MNAC estaria a la plaça de la Universitat. Aleshores, en comptes de tancar a les sis de la tarda com a províncies estaria obert fins a les vuit del vespre.\nSi fos tingut per gran museu, el MNAC estaria a la plaça de la Universitat\nA conseqüència de la innovadora planificació preolímpica, disposem dels espais del MACBA i del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB), en ple centre, destinats a programar exposicions. Llàstima que en el present s’hagin apuntat al populisme cultural de la mà de l’exartista conceptual Jaume Plensa el primer i amb les escorrialles per a badocs, no l’obra, de Stanley Kubrick, el segon. Pel que fa a les exposicions, Barcelona hauria d’estar molt agraïda a les entitats privades –CaixaForum, La Pedrera, Banc Sabadell, Vila Casas, Suñol, Wintertur, Mapfre ...– per la feina de substitució que porten a terme. Tot i els seus esforços, no podem competir amb cap altra gran ciutat europea.\n¿On són la imaginació, on para el laboratori, on la descoberta, on el rebuig del tòpic, on la creació pròpia? En l’heroisme dels pocs galeristes que subsisteixen i s’ocupen de fidelitzar un mínim públic i mantenir les restes d’un mercat que fou i no tornarà. A la Rocío SantaCruz hi trobareu una fotògrafa inèdita i de total excepció, Palmira Puig-Giró. A l’Espai Volart, una nova mirada de Llucià Homs sobre Josep Guinovart. Si queda algú amb ganes de gratar i explorar, trobarà algunes coses més, no gaires.\nTemes: Museus CCCB MNAC Macba


Les Universitats d'Alacant i Miguel Hernández d'Elx han presentat "Mediterranean International Campus" davant la Comissió d'Internacional de Campus d'Excel·lència. Actualitat Universitària\nLes Universitats d'Alacant i Miguel..ernacional de Campus d'Excel·lència\nLes Universitats d'Alacant i Miguel Hernández d'Elx han presentat "Mediterranean International Campus" davant la Comissió d'Internacional de Campus d'Excel·lència\nAlacant, 20 d'octubre de 2011\nLa Universitat d'Alacant i la Universitat Miguel Hernández d'Elx han presentat aquest matí en el Museu Regna Sofia de Madrid el projecte Mediterranean International Campus davant la comissió internacional designada per a aquesta fi. Ambdues universitats, que ja van superar una primera fase, han acudit a aquesta cita per a l'obtenció de la distinció Campus d'Excel·lència Internacional.\nMediterranean International Campus és una aposta geoestratégica que pretén convertir a les universitats d'Alacant i Elx en un punt de trobada per a les relacions acadèmiques i el desenvolupament de projectes col·laboratius entre Estats Units i Europa. Aquest Campus d'Excel·lència Internacional permetrà situar a ambdues universitats en un lloc de referència en el sistema universitari internacional i convertir-les en motor de desenvolupament econòmic i social territorial. La creació d'un campus universitari propi a Estats Units, concretament en la Universitat de Clemson, serà el primer pas en aquesta adreça.\nA través de la implantació d'un innovador model de col·laboració amb agregacions locals i universitats internacionals, el projecte pretén generar sinergies para: la millora docent, la investigació i innovació, l'intercanvi de talent, la transferència de coneixement i l'emprendimiento.\nUn dels aspectes diferencials de Mediterranean International Campus radica en la seua especialització en tres temàtiques en les quals les universitats d'Alacant, Miguel Hernández d'Elx i la Universitat de Clemson compten amb un ampli recorregut:\n- Tecnologia lingüística aplicada a la llengua i a la cultura espanyoles, que el seu principal actiu és la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes de la Universitat d'Alacant: 425 milions de pàgines sol·licitades i un 20% d'accessos des d'EUA\n- Ciències aplicades al mercat, destacant la vinculació del Campus amb l'OAMI i la labor especial realitzada en l'àmbit de la protecció de la propietat industrial i intel·lectual per les tres universitats.\n- Vida i Ciència, instituts d'investigació de reconegut prestigi internacional, amb esment especial de l'Institut de Neurociencias, centre mixt de la Universitat Miguel Hernández d'Elx i el CSIC.\nLa generació de valor del projecte es produeix dins de tres centres dirigits a la formació, la investigació i l'emprendimiento, tot sota el marc de col·laboració internacional que caracteritza al Mediterranean International Campus:\n· Centre per a l'Excel·lència Docent (Advanced Training Center).\n· Centre d'Investigació Col·laborativa + IP Lab (Collaborative Research Center).\n· Centre d'Emprendimiento (Entrepreneurship Center).\nEl projecte CEI Mediterranean International Campus permetrà potenciar la generació i transferència de coneixement, i tots els aspectes relacionats amb la innovació i la creació d'empreses. A més, la implantació del CEI contribuirà a l'augment de la implicació i relació de les universitats amb diversos sectors de la societat a través de la participació dels agents més rellevants de la triple hèlix (universitat, empresa i govern) juntament amb aliances amb universitats i socis de l'estranger. L'objectiu és que tots els socis del Campus aporten valor i al mateix temps es beneficien a través del valor aportat pel conjunt de socis. Només mitjançant la col·laboració de la UA i la UMH amb tots els agents de la triple hèlix alacantina i les universitats de l'estranger, es podrà materialitzar la visió de Mediterranean International Campus.\nEntre els beneficis esperats del projecte, destaquen:\nMajor internacionalització de les universitats\nLa potenciació de la docència, la R+D+i i l'emprendimiento a través de la col·laboració internacional.\nLa generació de coneixement entorn de la gestió de la propietat intel·lectual i industrial a nivell internacional\nL'establiment de ponts de diàleg i connexió entre els sistemes universitaris europeus i d'EUA.


El Govern demanarà que els pressupostos de l'Estat permetin reinvertir els 54 milions de superàvit\nCladera ha qualificat d'"insuficients" les inversions territorialitzades\n1 min. Palma 03/04/2018 19:20\n651x366 Catalina Cladera, aquest dimarts. /ISAAC BUJ Catalina Cladera, aquest dimarts. /ISAAC BUJ\nEl Govern de les Illes Balears demanarà als partits parlamentaris que esmenin els pressupostos generals de l'Estat per poder reinvertir el superàvit de 54 milions d'euros durant el 2018. Ho ha anunciat la consellera d'Hisenda i Administracions Públiques, Catalina Cladera.\nL'executiu de Rajoy estima que el superàvit dels comptes de la Comunitat Autònoma ascendeix a 144 milions d'euros, atès que no s'han tingut en compte les darreres dades. En tot cas, la consellera confia poder arribar a un acord amb el govern de Rajoy per poder reinvertir el superàvit enguany.\nAquesta inversió suposa un 1,7% de les inversions globals a totes les comunitats autònomes, quan les Illes tenen el 2,5% del conjunt de la població. També ha assenyalat que hauria estat "un gest important" la inclusió en el pressupost de les bonificacions del 75% dels descomptes per a transport aeri, "en un moment en què es negocien el REB i el fons d'insularitat".\nD'altra banda, la consellera també confia que es presentin esmenes per poder fer realitat el protocol de carreteres. En els pressupostos només s'hi inclouen 15 milions d'euros. El 2015 es va signar un conveni i l'Estat es va comprometre a invertir-hi 240 milions.


juny 08, 2015 No Comments by CatPress\nRepresentants del Museu Nacional d’Història Natural de París, d’universitats franceses i de la Universitat Autònoma de Barcelona han visitat el Geoparc de la Catalunya Central per veure com es gestiona i agafar idees en el marc d’un projecte per potenciar una zona d’interès geològic a la Vall del Zat, a l’Atles marroquí.\nLa sortida, guiada pel director científic del Geoparc, Ferran Climent, ha servit per explicar com s’estructura i es gestiona, quines activitats es duen a terme, etc. El primer punt visitat ha estat Puigberenguer, a Manresa, on s’ha fet una introducció geològica i geogràfica per observar els principals elements i la delimitació del Geoparc. Després, la delegació s’ha traslladat a Súria per veure elements del patrimoni geològic, infraestructures de divulgació i geoconservació del patrimoni, producte local inspirat en el Geoparc i s’ha fet també una visita al Poble Vell.\nEl projecte del geoparc marroquí està liderat per un consorci científic format pel Museu Nacional d’Història Natural de París, la Universitat Autònoma de Barcelona, la universitat marroquina Cadi Ayyad i Cerdan Ingenieros. L’objectiu és explorar i conèixer què s’entén per patrimoni geològic i com es fan els processos de patrimonialització en les zones d’interès geològic a Europa, dins el context de la Xarxa Global de Geoparcs auspiciada per la UNESCO, per tal de poder-ho implementar després al Marroc.


EL TEU CONSUM CANVIA EL MÓN #COMERÇJUST - Menuts del Mon\nHome/Uncategorized @ca/EL TEU CONSUM CANVIA EL MÓN #COMERÇJUST\nSegurament vos pregunteu perquè una ongd d’ajuda a la infància s’interessa i practica el comerç just, perquè MENUTS DEL MÓN recolza aquesta pràctica de consum i de vida que pot canviar el món. Anem a intentar respondre algunes de les vostres preguntes i donar raons 10 raons. Explicar perquè és important canviar la nostra forma de consum a una més conscient i coherents.\nper què comprar aquest tipus de productes en comptes dels quals consumim normalment?\nEl Comerç Just no solament es defineix per oferir un salari digne i unes bones condicions de treball, sinó que també lluita contra el canvi climàtic, per la igualtat de gènere i protegeix la infància dels xiquets. El Comerç Just aporta beneficis tant a nivell mediambiental, comercial(transparència en tota la cadena de producció), com a salut (productes sense transgènics i la majoria amb certificació ecològica).\nPerò realment per què hauríem de començar a consumir productes de Comerç Just?\nAquests productes no solament són millors per a la nostra salut, la del medi ambient i la dels xicotets productors i les seues famílies, sinó que se’ns oblida que hauríem de donar exemple del que prediquem. Per tant si para nosaltres mateixos, la nostra família i amics, els desitgem que treballen en un entorn segur i amb un sou que els permeta viure dignament…no hauríem de consumir conforme a que altres persones puguen tenir el mateix?.\nDeu raons per a consumir comerç just\nPerquè els treballadors i les treballadores reben un salari digne.\nPerquè ells i elles reben el mateix sou per la mateixa tasca.\nPerquè no existeix explotació laboral infantil.\nPerquè és respectuós amb el medi ambient.\nPerquè manté una relació comercial a llarg termini.\nPerquè es prefinança una part de la producció.\nPerquè les organitzacions funcionen de manera democràtica.\nPerquè respecta la identitat cultural.\nPerquè parteix dels beneficis es destinen a projectes de desenvolupament per a tota la comunitat.\nPerquè són articles de gran qualitat.


L10S | Transports | 48H Open House Barcelona - El festival d'Arquitectura des del 2010 L10S – 48H Open House Barcelona – El festival d'Arquitectura des del 2010\nLa Casa dels Cargols es va construir el 1911 a petició de Miguel Ribera i Mora, propietari d’un solar a la cantonada dels carrers del Montseny (abans l’Hospitalet) i del Llobregat, on volia construir una casa unifamiliar. L’obra va ser creada pel mestre d’obres Mariano Tomàs i Barba com a habitatge aïllat envoltat per un jardí. Hi destaca la combinació de colors de les façanes, així com la rica decoració en rajola vidriada, en pedra i de ferro forjat. La Casa dels Cargols és un dels pocs exemples del modernisme a l’Hospitalet. Des del 2009 és la seu de l’Oficina Jove de l’Hospitalet.\nÉs un Itinerari a peu pels barris del Centre i Sant Josep per descobrir el patrimoni industrial de L’Hospitalet, a través de de la història de les antigues fàbriques aixecades a meitat del segle XIX. Un passeig pel passat fabril de la ciutat de l’Hospitalet, concentrat en el barri de Sant Josep. Aquest barri va néixer arran de l’evolució del nucli històric de Santa Eulàlia, indret vinculat a l’expansió industrial de Barcelona a partir de la carretera de la Bordeta i del barri de Sants. Aquí va ser on les grans indústries del tèxtil de Barcelona van instal•lar els anomenats Prats d’Indianes. Però tot i que el del tèxtil va ser un dels sectors amb més protagonisme a la revolució industrial, no va ser l’únic. Al llarg del recorregut veurem també indústries que es dedicaven a altres activitats, com la ceràmica (Cosme Toda) o el metall (La Farga).\n– Tecla Sala\n– Germans Albert\n– Can Vilumara\nEl Districte Cultural és un projecte estratègic de ciutat que té la cultura i la creativitat com a motors de transformació i desenvolupament social i econòmic. Es tracta d’un dels edificis industrials amb més potencial de la ciutat, i permet veure com treballen artistes i creatius que estan fent de l’Hospitalet un punt neuràlgic i de referència en l’impuls de la creativitat, el talent i la innovació dins l’entorn metropolità.


Silkeborg és una ciutat danesa de la península de Jutlàndia, és la capital del municipi de Silkeborg que forma part de la regió de Midtjylland, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a part d'una reforma territorial. Forma part de la Regió metropolitana de l'est de Jutlàndia (Byregion Østjylland) que comprèn 17 municipis i una població de més d'1,2 milions de persones, el que representa al voltant del 23% de la població del país. Silkeborg és a 40 km a l'est d'Århus i a uns 35 km al sud de Viborg, la línia de ferrocarril que uneix Hjerning i Skanderborg passa per la ciutat.\nSegell de 1900\nLocalització de Silkeborg\nSilkeborg és una ciutat danesa de la península de Jutlàndia, és la capital del municipi de Silkeborg que forma part de la regió de Midtjylland, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a part d'una reforma territorial. Forma part de la Regió metropolitana de l'est de Jutlàndia (Byregion Østjylland) que comprèn 17 municipis i una població de més d'1,2 milions de persones, el que representa al voltant del 23% de la població del país. La ciutat és entre les dues ribes del Silkeborg Langsø, un llac que forma part del curs del riu Gudenå, envoltada per turons boscosos. Altres llacs adjacents a la ciutat són el Brassø, l'Almindsø i l'Ømsø. A un 12 km al sud-oest de Silkeborg hi ha el turó de Himmelbjerget, un dels punts més alts de Dinamarca, dominant el llac Julsø amb la seva torre cimera. Silkeborg és a 40 km a l'est d'Århus i a uns 35 km al sud de Viborg, la línia de ferrocarril que uneix Hjerning i Skanderborg passa per la ciutat. (ca)\nSilkeborg és una ciutat danesa de la península de Jutlàndia, és la capital del municipi de Silkeborg que forma part de la regió de Midtjylland, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a part d'una reforma territorial. Forma part de la Regió metropolitana de l'est de Jutlàndia (Byregion Østjylland) que comprèn 17 municipis i una població de més d'1,2 milions de persones, el que representa al voltant del 23% de la població del país. Silkeborg és a 40 km a l'est d'Århus i a uns 35 km al sud de Viborg, la línia de ferrocarril que uneix Hjerning i Skanderborg passa per la ciutat. (ca)


Puja l'ús d'Internet i baixa el consum de diaris i ràdios | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nPuja l'ús d'Internet i baixa el consum de diaris i ràdios\nTV3, Catalunya Ràdio i el 'Diari de Tarragona' són els mitjans liders a la demarcació\n31 de Maig de 2010, per ACN\nPresentació de la segona onada del 2010 del Baròmetre de la comunicació\nEn l'àmbit de la premsa escrita a la demarcació, és el 'Diari de Tarragona' qui lidera el rànquing amb 117.000 lectors diaris. El segueix 'Més Tarragona (Reus, Costa Daurada)' -83.000 lectors- i a continuació 'El Mundo Deportivo' -60.000 lectors-. Ni 'El Periódico' ni 'La Vanguardia' apareixen en els tres primers llocs d'aquest llistat.\nPel que fa als suplements i publicacions periòdiques, 'XL Semanal'és lider amb 49.000 lectors seguit de 'Dominical', amb 32.000 i 'Magazine', amb 31.000. En relació a les publicacions setmanals i quinzenals, la 'Pronto' i l''Hola' van seguides de 'L'Estel Terres Ebrenques' i 'El Vallenc'. 'La Fura', 'La Vila' i 'La veu de l'Ebre' ocupen el sisè, setè i vuitè lloc respectivament. En l'àrea de les revistes mensuals de la demarcació, 'La Guia de Reus' ocupa el segon lloc amb 24.000 lectors i 'Cop d'ull' el quart amb 19.000.\nCatalunya Ràdio segueix sent líder amb 471.000 oients diaris, seguida de molt a prop per RAC1 amb 430.000. En tercer i quart lloc hi ha Cadena SER amb 374.000 oients, Onda Cero amb 171.000 i Radio Nacional amb 130.000.\nPel que fa a les ràdios temàtiques musicals, 'Los 40 principales' és líder amb 504.000 oients, seguida per Flaix FM amb 308.000 i RAC 105 amb 239.000. En la ràdio temàtica informativa, Catalunya Informació és líder amb 118.000 oients.\nA la televisió, TV3 és líder a la demarcació amb un 18,4% de quota de pantalla, seguida d'Antena 3, amb un 16% i per La 1, amb un 15,1%. Pel que fa a les televisions locals i comarcals, Canal Reus TV és líder al nostre territori seguida per TeleTaxiTV.\n1Reus reflexiona sobre la realitat de les dues ribes del Mediterrani\n2La Colla Vella dels Xiquets de Valls fa història a la Xina\n3El FIC-CAT homenatja el director Ventura Pons\n4La Palma retorna el Reggus als seus orígens\n5La plaça del Pallol, testimoni de la 'flashmob' a Reus


Un doble concert per a celebrar el 30é aniversari de la Coordinadora Alcoià i Comtat pel Valencià - Escola Valenciana\nLes actuacions de Maria Arnal i Marcel Bagès, Mireia Vives i Borja Penalba tindran lloc el diumenge 29 d’abril a les 20 hores al Teatre Calderon d’Alcoi.\nEntrades a la venda: http://home.ticketalcoi.com/\nEl proper diumenge 29 d’abril, el Teatre Calderón d’Alcoi serà l’escenari de les actuacions de dos duets molt particulars: Maria Arnal i Marcel Bagés i Mireia Vives i Borja Penalba. Aquest concert s’emmarca en les activitars que ha organitzat la Coordinadora Alcoià Comtat pel Valencià per commemorar els seus 30 anys de defensa i estima pel valencià.\nMaria Arnal i marcel Bagés han construït un discurs al voltant de la memòria a partir d’enregistraments de fonoteques digitalitzades i presentaran el seu primer llarga durada, ’45 cerebros y 1 corazón’, considerat el Millor Disc del 2017 per a diversos mitjans especialitzats. Mireia Vives i Borja Penalva, després de posar música als poemes del llibre ‘L’amor fora de mapa’ de Roc Casagran, s’han decidit a mostrar les seues composicions pròpies a ritme de pop, rock i rumba al disc ‘Línies en el cel elèctric’.\nAquest concert tindrà 2 hores i mitja de durada. Les persones que hi vulguen assistir poden adquirir les entrades de forma anticipada en la plataforma http://home.ticketalcoi.com/ a 8, 10 i 12 euros. L’organització recomana reservar amb antelació les entrades perquè l’aforament és limitat.\nPublicat a Comarques, Notícies, Trobades2018


Connexions beethik: entrevista a Victòria Camps | beethik\nConnexions beethik: entrevista a Victòria Camps\nPublicat el 2018-06-03 per beethik\nCatedràtica emèrita de Filosofia moral i política de la “Universitat Autònoma de Barcelona”. Presidenta de la “Fundació Víctor Grifols i Lucas” i membre del “Comitè de Bioètica de Catalunya”.\nCrec que l’adjectiu “radical” aquí significa que la responsabilitat cal prendre-la seriosament. La qual cosa vol dir que parlar només de responsabilitat, com s’ha fet fins ara, no ha acabat de funcionar. Quan es fa referència a les arrels, que és el que suggereix el concepte “radical” estem dient que la responsabilitat ha d’impregnar totes les actuacions de l’empresa, tant des del punt de vista de la manera d’actuar de les persones, com des del de retre comptes del que es fa, que és el que implica la responsabilitat.\n2. En alguna ocasió has dit que el gran dilema/problema de l’empresa és conjugar eficiència i justícia. Que li recomanaries a un directiu d’una empresa per resoldre aquest problema?\nEls valors ètics sempre han de ser prioritaris als econòmics, però aquests no es poden menysprear. Tenir present la justícia o l’equitat només vol dir deixar de pensar exclusivament en l’eficiència. Primer son les persones. Discriminar-les d’alguna manera és injust. Si la discriminació és el preu de l’eficiència, cal buscar- la per una altra via que no perjudiqui a ningú.\n3. Un dia estàs amb un directiu d’una empresa i et diu: m’he llegit el teu llibre “El gobierno de las emociones” i m’ha encantat la frase “no basta conocer el bien, hay desearlo; no basta conocer el mal, hay que despreciarlo”,però, em sorgeix una pregunta: com ho faig per estimular el desenvolupament d’aquestes emocions a la meva empresa?\nDiria que la millor via és l’exemple i el clima que es viu a l’empresa. L’exemplaritat dels que tenen més poder és fonamental per contagiar els sentiments. Si les accions reprovables no son de fet reprovades per la majoria dels treballadors i, en especial, pels que estan més a munt en la jerarquia, el clima de l’empresa no serà favorable a desenvolupar les emocions adequades.\n4. Podríem dir que hi ha concepcions de l’ésser humà més ètiques que altres? Per exemple, és més ètic entendre l’ésser humà com a depenent i vulnerable que entendre’l des d’una perspectiva autònoma i racional? Quines conseqüències té una concepció i l’altre en les empreses i organitzacions?\nEntendre l’ésser humà com autònom és una concepció idealitzada i falsa. Mai som del tot autònoms i depenem més dels altres al llarg de la vida del que pensem. És per això que alguns filòsofs reivindiquen una concepció més humil de la persona.\n5. Si et proposen escriure un llibre amb el títol “Ètica, estètica i empresa”, quina seria la tesi que defensaries en el llibre?\nAllò que va dir el meu mestre, José M. Valverde, quan es va veure obligat a renunciar a la càtedra: “no hay estética sin ética”.\n6. Si haguessis d’il·lustrar amb tres paraules què significa per a tu incorporar l’ètica en la presa de decisions, quins serien?\nResponsabilitat, transparència, coherència.


«Fem un elogi a tot el que no penges a Instagram, ni a Facebook ni a Twitter» - Diari de Girona\nEls Amics de les Arts fan en el seu nou disc un elogi a saber viure la mediocritat amb alegria\ndaniel bonaventura 30.04.2017 | 08:14\nEduard Costa, Dani Alegret, Joan Enric Barceló i Ferran Piqué salten a l´escala de la Catedral. aniol resclosa\nL'entorn monumental pesarà, però Els Amics de les Arts sabran donar a la seva música tot el protagonisme a una vetllada especial de comiat del festival Strenes de Girona. Ja fa dies que es van exhaurir les entrades per a la presentació del nou disc del quartet català, Un estrany poder, el primer amb la multinacional Sony. Els Amics de les Arts fan en el seu nou disc un elogi a saber viure la mediocritat amb alegria, perquè no cada dia tenim la sort de viure fets extraordinaris com tocar a les escales de la Catedral de Girona.\nEls Amics de les Arts fan en el seu nou disc un elogi a saber viure la mediocritat amb alegria, perquè no cada dia tenim la sort de viure fets extraordinaris com tocar a les escales de la Catedral de Girona.\nMantenen viu l'estrany poder de ser feliços i fer la gent feliç amb la música?\nDani Alegret: Crec que la doble pregunta està molt ben plantejada. L'estrany poder que la música exerceix entre nosaltres és el primer que ens motiva. Ens hem redescobert com a amics gravant i ens ho hem passat molt bé. Extenuació i diversió alhora en jornades molt llargues. Redescobrir-nos així s'ha transmès a les cançons i aquesta felicitat arriba també als seguidors. Estem flipant amb les crítiques i els comentaris.\nPerò la lletra de la cançó que dona títol a l'àlbum, Un estrany poder, parla de trobar força per ressorgir en plena catàstrofe?\nJoan Enric Barceló: Sí, però parlem d'una cançó. Tracta sobre una catàstrofe sense concretar. La idea és que quan afrontes una catàstrofe, sigui per causes naturals, un atemptat o una malaltia, aleshores és quan la vida t'ofereix més ganes de viure.\nPer primer cop actuaran a la impressionant escalinata de la Catedral de Girona. Imposa l'estrany poder de l'Església?\nEduard Costa: És un marc increïble, un d'aquells concerts que ja saps que recordaràs. Ens va fer molta il·lusió quan l'Strenes ens va proposar tocar aquí. D'altra banda, no hem tingut mai cap problema amb el poder de l'Església. Hi ha gent creient i gent atea...\nJoan Enric Barceló: És el monument, l'edifici, el fet d'haver aixecat això aquí.\nEl disc sona molt guitarrer i dona protagonisme al cant coral.\nEduard Costa: Així és, però ens ho hem anat trobant. En Ferran i en Joan, que són els guitarrers, anaven introduint més i més distorsions, i no sabíem on acabaríem. Màgicament, el productor [Tony Doogan] va saber posar aquestes guitarres a lloc i donar aquest esperit i aquesta identitat, i pel que fa al cant coral, una marca de la casa d'Els Amics és el cant vocal i en aquest disc hem continuat el joc posant-hi molta orella.\nEl so guitarrer i els jocs vocals són una aportació del productor artístic escocès Tony Doogan?\nJoan Enric Barceló: Sí, sí, és un home extremadament versàtil. La seva discografia inclou des de bandes sonores de Hollywood fins a grups que no coneix ningú de l'escena independent de Glasgow. El productor musical és l'entrenador de l'equip. Fitxem un entrenador perquè durant un temps mani. Nosaltres posem el futbol, però ell ha de dir quan has d'entrar, quan has de sortir, on ha de fer més...\nLa referència a la pel·lícula El club dels poetes morts al tema Apologia de la ingenuïtat és una invitació a rebel·lar-se contra la mediocritat?\nJoan Enric Barceló: No, al revés, és una invitació a viure la mediocritat amb alegria. No cada dia fas un concert a la Catedral. Hi ha molts dies sense fets extraordinaris. Aleshores, si no ets capaç de ser feliç en aquests dies de rutina, estàs perdut. És un «carpe diem» a la inversa: hi ha els dies bons però has de saber gaudir també els altres.\nDani Alegret: Aquesta cançó és un elogi a tot allò que no penges a Instagram ni a Facebook ni a Twitter. És a dir, la teva vida. El que no penges és la teva rutina, la teva vida.\nEl disc Un estrany poder suposa un pas endavant musical?\nEduard Costa: Per nosaltres és un pas endavant molt important perquè, després de tres discos, busques créixer i diem que això és com un renaixement. Hem aconseguit sorprendre'ns a nosaltres mateixos i divertir-nos buscant noves sonoritats de guitarra. Hem jugat molt.\nHi ajuda el fitxatge per la multinacional Sony després del tres discs amb Discmedi?\nFerran Piqué: Sony ha entrat molt al final del procés. Ja teníem el disc pràcticament enllestit quan va vèncer el nostre contracte amb Discmedi. Llavors, després de reunions amb diverses discogràfiques, per pur feeling, hem acabat amb Sony.\nDani Alegret: Ens hem sentit molt estimats per Sony, hi ha hagut un enamorament, ens venien a veure als concerts, ens han festejat.\nEls diners també ajuden a decantar-se per Sony?\nJoan Enric Barceló: No. Nosaltres treballem amb una fórmula de llicència. Els discos els paguem nosaltres, com a Els Amics de les Arts. Tota la inversió és nostra i els llicenciem per a un temps limitat.\nParlem de la cançó Casa en venda. És trist haver de renunciar a la casa dels estius.\nEduard Costa: La cançó parla d'una família els nets de la qual es venen la casa i s'adonen que també s'estan venent les memòries familiars. És un petit homenatge als ancestres familiars, els humans som una col·lecció feta per la gent que ens ha precedit.\nAgosarat experiment amb orquestra a El vent tallant, adaptació lliure de Kafka.\nDani Alegret: És l'adaptació del text El desig de ser indi. Un altre cop hem de parlar de Tony Doogan. Nosaltres rematàvem la cançó amb un quartet de corda. Li va agradar, però va dir que havia de ser amb orquestra simfònica! Com si fos fàcil! Vam dir-li que teníem uns amics que toquen en una orquestra, però s'hi va negar en rodó. Volia una gran orquestra, la millor del país. Així que em vaig trobar el dia següent trucant a l'Alberto Sampablo, director tècnic de l'OBC, l'orquestra nacional de Catalunya. I com va respondre? Dani Alegret: Doncs van escoltar la cançó i van dir que volien col·laborar, que volien ser en aquest maridatge d'aquests dos universos. I ha sigut un luxe tenir l'OBC tocant amb els arranjaments de l'Enric Palomar, que a més havia sigut el meu mestre de composició. I no només això, sinó que després ens vam permetre de fer una segona cançó amb la participació de l'orquestra, La llum que no se'n va, en aquest cas amb l'orquestra de cordes.\nOn van gravar aquestes cançons amb orquestra?\nDani Alegret: A l'Auditori de Barcelona.\nI aquí en viu a les escales de la Catedral, com es reproduirà la part orquestral?\nDani Alegret: Hi estem treballant. Adaptarem tot això al directe, evidentment la simfònica no vindrà. Hem d'adaptar coses perquè la gent que vingui tingui la mateixa experiència amb altres sons.\nSe senten lliures com l'indi al galop del text de Kafka?\nDani Alegret: Aquest és el sentiment que volem transmetre al final del disc. De fet, nosaltres acabem la cançó desapareixent mentre continua sonant la part instumental.


El PS demana poder accedir al conveni col·lectiu dels treballadors de CTRASA | Partit Socialdemòcrata\nLa política escaldenca ha fet la petició aquesta setmana via demanda d’informació. En concret, sol·licita que li sigui facilitada la “còpia del conveni col·lectiu que regula els aspectes laborals dels treballadors de CTRASA”.\nGili ha recordat que “s’havia parlat durant una sessió parlamentària que s’estava treballant en el conveni a dins l’empresa”. En concret, va ser durant un Consell de preguntes celebrat a finals del 2016 on, justament, es va abordar el clima laboral existent dins del forn incinerador. La consellera explica que, si aquest acord col·lectiu ja està tancat, “volem tenir-hi accés dins del marc de control a Govern o, en aquest cas, a una institució pública”.


RUMBA CLUB maig 2013 ~ SANT GAUDENCI Rumba Catalana\nRUMBA CLUB maig 2013\n28 d’abril 2013 by Sant GaudenciNo comments\nPROGRAMACIÓN DE MAIG:\nLa Banda del Panda, grup de filosofia parrandera i sabor mediterrani, ens presenten el seu primer disc, "A la Fresca", un àlbum que canta al compàs de la rumba catalana, respira d'aires flamencs, cúmbia i hip hop i compta amb la col·laboració d'artistes d'aquí, d'Algèria i del Senegal. Després de més de 100 concerts a les esquenes portant la seva festa pels Països Catalans i el sud de França, aquests barcelonins dels barris del Coll i del Carmel treuen el seu primer LP. Comencen així una nova travessia amb la intenció de fer arribar a tothom la seva amalgama d'estils musicals i llengües que ells denominen ‘sarau mediterrani’: ball, alegria i rebel·lió.\nRumba Catalana & Latin fusió. El nostre repertori plasma la Rumba Catalana en un format que permet gaudir de la música gitana de Catalunya fusionada amb rítmes llatins. El repertori inclou tant temes dels 2 discos de la banda i èxits dels artistes més rellevants de la història de la Rumba Catalana de tots els temps, tant clàssics com contemporanis. Abançament del nou disc "La reconquista de la Rumba"


Rancho Don Cesar Los Patos República Dominicana - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Los Patos.\nCarretera Paraiso-Barahona, Los Patos, Los Patos, República Dominicana, 81000 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Rancho Don Cesar és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Los Patos. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nRancho Don Cesar també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Los Patos. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, escriptori, ventilador, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de bany d'aigua termal calenta, piscina exterior, buceig, spa, massatge. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Los Patos, el Rancho Don Cesar és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (13) Parelles (3) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (3) Grups (2)


Belenenses vs CD Nacional en directe deporte en directe - Diari de Girona\n20 de Febrero de 2021 16:30 .h\nTomás Aresta Branco Machado Ribeiro 29'\nMiguel Felipe Nunes Cardoso 69'\nKenji Gorré 44'\nPartit: Belenenses - CD Nacional, En directe\nFinal del partit, Belenenses 2, CD Nacional 1.\nFinal segona part, Belenenses 2, CD Nacional 1.\nRematada fallada per Bruno Ramires (Belenenses) després del llançament amb la dreta molt escorat des de la dreta molt a prop del pal dret, ha marxat lleugerament desviat. Assistència de Tomás Ribeiro passada llarga.\nCanvi al Belenenses, entra al camp Francisco Teixeira substituint Miguel Cardoso.\nCanvi al CD Nacional, entra al camp João Camacho substituint Rui Correia.\nRematada parada sota pals. Brayan Riascos (CD Nacional) després d’un llançament amb el cap a boca de canó des del costat esquerre. Assistència de Chico Ramos.\nRematada parada al costat del costat dret de la porteria. Marco Matias (CD Nacional) després de llançament amb l'esquerra escorat des de l'esquerra. Assistència de João Vigário.\nRematada fallada per Rui Correia (CD Nacional) després d’un llançament amb el cap des del centre de l'àrea que marxa molt per sobre el travesser. Assistència de Chico Ramos amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nCórner, CD Nacional. Córner comès per Diogo Calila.\nRematada fallada per Marco Matias (CD Nacional) després de llançament amb l'esquerra des de la banda esquerra de l'interior de l'àrea molt a prop del pal esquerre, però es ha marxat lleugerament desviat. Assistència de Bryan Róchez.\nVladan Danilovic (CD Nacional) ha rebut una falta en el seu propi camp.\nFora de joc, Belenenses. Rúben Lima ha intentat una passada en profunditat però Miguel Cardoso estava en posició de fora de joc.\nFalta de Pedro Mendes (CD Nacional).\nCanvi al CD Nacional, entra al camp Marco Matias substituint Ruben Micael.\nRematada rebutjada de Pedro Mendes (CD Nacional) després del llançament amb la dreta des del centre de l'àrea. Assistència de Bryan Róchez amb una passada de cap.\nGoooool! Belenenses 2, CD Nacional 1. Miguel Cardoso (Belenenses) va convertir el penal després del llançament amb la dreta a l'esquadra dreta.\nDecisió del VAR: Penal Belenenses.\nPenal de el Belenenses. Cafu ha patit falta dins l'àrea.\nPenal comès per Bryan Róchez (CD Nacional) després d'una falta dins de l'àrea.\nCórner, Belenenses. Córner comès per Rui Correia.\nCanvi al Belenenses, entra al camp Afonso Taira substituint Yaya.\nCanvi al Belenenses, entra al camp Bruno Ramires substituint Mateo Cassierra.\nRematada fallada per Henrique (Belenenses) després d’un llançament amb el cap des del centre de l'àrea molt a prop del pal dret, ha marxat lleugerament desviat. Assistència de Diogo Calila amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nCórner, Belenenses. Córner comès per Ruben Micael.\nRematada rebutjada de Tomás Ribeiro (Belenenses) després del llançament amb la dreta des de la banda esquerra de l'interior de l'àrea.\nCórner, Belenenses. Córner comès per Pedrão.\nRematada rebutjada de Silvestre Varela (Belenenses) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea. Assistència de Henrique.\nCórner, Belenenses. Córner comès per Riccardo Piscitelli.\nRematada parada per baix a l'esquerra. Mateo Cassierra (Belenenses) després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea.\nRematada fallada per Rúben Lima (Belenenses) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea la pilota es perd pel costat dret de la porteria.\nRematada parada per baix a l'esquerra. Brayan Riascos (CD Nacional) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea. Assistència de Ruben Micael.\nPedrão (CD Nacional) ha estat amonestat amb targeta groga.\nPedro Mendes (CD Nacional) ha rebut una falta en la banda esquerra.\nCórner, Belenenses. Córner comès per Chico Ramos.\nRematada parada al costat del costat dret de la porteria. Mateo Cassierra (Belenenses) després del llançament amb la dreta des de la banda esquerra de l'interior de l'àrea. Assistència de Miguel Cardoso.\nCórner, Belenenses. Córner comès per João Vigário.\nJoc perillós de Kenji Gorré (CD Nacional).\nComença segona part Belenenses 1, CD Nacional 1.\nFinal primera part, Belenenses 1, CD Nacional 1.\nRematada fallada per Henrique (Belenenses) després d’un llançament amb el cap des del centre de l'àrea molt a prop del pal dret, ha marxat lleugerament desviat. Assistència de Rúben Lima amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nRematada rebutjada de Miguel Cardoso (Belenenses) després de llançament amb l'esquerra a boca de canó des del costat esquerre. Assistència de Silvestre Varela amb un centre a l'àrea.\nCórner, Belenenses. Córner comès per Kalindi.\n¡GOOOOOOOOOOOOL!Gooooool! Belenenses 1, CD Nacional 1. Kenji Gorré (CD Nacional) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea al centre de la porteria.\nRematada rebutjada de Chico Ramos (CD Nacional) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea. Assistència de Bryan Róchez.\nRematada fallada per Pedro Mendes (CD Nacional) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea que se’n va molt amunt i desviat per la dreta.\n¡GOOOOOOOOOOOOL!Gooooool! Belenenses 1, CD Nacional 0. Tomás Ribeiro (Belenenses) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea per baix, al costat del pal esquerre després d'un servei de cantonada.\nRematada rebutjada de Henrique (Belenenses) després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea.\nCórner, Belenenses. Córner comès per Bryan Róchez.\nRematada fallada per Cafu (Belenenses) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea que se’n va molt amunt i desviat per la dreta. Assistència de Mateo Cassierra.\nFora de joc, CD Nacional. Kenji Gorré ha intentat una passada en profunditat però Brayan Riascos estava en posició de fora de joc.\nRematada fallada per Rúben Lima (Belenenses) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea que surt fregant el travesser. Assistència de Silvestre Varela.\nRematada fallada per Rui Correia (CD Nacional) després d’un llançament amb el cap des del costat dret de l'interior de l'àrea la pilota es perd pel costat dret de la porteria. Assistència de Kalindi.\nRematada fallada per Tomás Ribeiro (Belenenses) després d’un llançament amb el cap des de la banda esquerra de l'interior de l'àrea la pilota es perd pel costat esquerra de la porteria. Assistència de Diogo Calila amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nSilvestre Varela (Belenenses) ha rebut una falta a la banda dreta.\nRematada fallada per Mateo Cassierra (Belenenses) després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea molt a prop del pal dret, ha marxat lleugerament desviat. Assistència de Tomás Ribeiro passada llarga.\nRematada fallada per Brayan Riascos (CD Nacional) després d’un llançament amb el cap a boca de canó des del costat dret la pilota es perd pel costat dret de la porteria. Assistència de João Vigário amb un centre a l'àrea.\nRematada fallada per Pedrão (CD Nacional) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea que marxa molt per sobre el travesser.\nRematada fallada per Chico Ramos (CD Nacional) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea molt a prop del pal esquerre, però es ha marxat lleugerament desviat.


El Girona agafa aire (1-0) El Girona agafa aire (1-0) – Món Esport\nUn gol de Monchu a la recta final dona tres punts molt necessaris als homes de Francisco\nEl Girona suma el segon triomf de la temporada. | LaLiga\nBlai Melgar Octubre 18, 2020 10:28 pm\nTriomf balsàmic del Girona. Un gol de Monchu a la recta final dona tres punts importantíssims a un equip que encara lluita contra si mateix per espantar els fantasmes del passat (1-0). I poc a poc sembla que se’n surt. Diumenge passat va ser Mamadou i aquest ha estat Monchu. El Girona, poc a poc i no sense patir, va sortint de la depressió i escala posicions en aquesta Liga Smartbank.\nEra el dia. Després de la balsàmica victòria a Butarque, que va significar una mena d’exorcisme per a un Girona que necessitava trencar amb el seu tràgic passat, els de Francisco sabien que s’havien de marcar el triomf davant l’Oviedo com a un imperatiu. I és que guanyar representaria un autèntic bàlsam per a un equip que s’oblidaria d’una vegada per totes de la zona baixa de la classificació. Però davant hi havia l’Oviedo, un d’aquells equips desagradables i que poden arribar a fer dels partits una odissea. A la primera part, de fet, gironins i asturians han exhibit de tot menys un joc fluït. Un partit massa travat que s’ha abocat a un duel a vida o mort a la segona meitat.\nDonant entrada a Joel Bárcenas, que debutava aquest diumenge amb la samarreta del Girona, Francisco intentava donar profunditat a un equip sense punch. Però ves per on, amb Stuani a la graderia per lesió i Mamadou Sylla amb la pólvora mullada, qui ha aparegut ha estat Monchu. El migcampista balear ha rematat de manera acrobàtica una centrada del debutant Nahuel Bustos per obrir la llauna ben entrada la segona meitat (1-0). Ja a la recta final, els catalans han patit per salvar un resultat que representa autèntic or. El Girona agafa aire s’escapa de la zona baixa de la classificació.\nÀlex Granell deixa el Girona


Nº de referència: PIS0002\nSup. Habitatge 82 m²\nApartament 2ª planta, 1ª linia de mar a St. Antoni de Calonge, edifici amb ascensor, disposa de 82m², terrassa 16m² frontal a mar, 3 dormitoris i dos banys, cuina independent, despatx. Garatge de 25m² tancat preu a part.\nCertificació energètica: E 181.00 F 46.00\nCertificació energètica (consumo): E 181.00 kw h/m2 año\nCertificació energètica (emisiones): F 46.00 kg CO2 /m2 año\nTerrassa: No envidriat - 16 m²\nEn venda AP0039\nApartament a primera línia de mar totalment reformat a Sant Antoni de Calonge. Segona planta amb ascensor,...\nEn venda AP0040


Teatre, musicals i un espectacle familiar, pròximes propostes de La Pregonera — Cultura\nTeatre, musicals i un espectacle familiar, pròximes propostes de La Pregonera\nTeatre, musicals i un espectacle familiar, pròximes propostes de La Pregonera Ja s’han posat a la venda les entrades per a ‘Krampack’, ‘T’estimo si he begut’ i ‘Ulissa’. L’oferta teatral s’amplia amb ‘Una altra estrena’, el musical de Clara Solé, programat pel Casino Prado Suburense. Els espectacles comptaran amb totes les mesures sanitàries exigides i amb aforament restringit. https://www.sitges.cat/serveis/cultura/actualitat/noticies/teatre-musicals-i-un-espectacle-familiar-proximes-propostes-de-la-pregonera https://www.sitges.cat/serveis/cultura/actualitat/noticies/teatre-musicals-i-un-espectacle-familiar-proximes-propostes-de-la-pregonera/@@download/image/Krampack.JPG\nJa s’han posat a la venda les entrades per a ‘Krampack’, ‘T’estimo si he begut’ i ‘Ulissa’. L’oferta teatral s’amplia amb ‘Una altra estrena’, el musical de Clara Solé, programat pel Casino Prado Suburense. Els espectacles comptaran amb totes les mesures sanitàries exigides i amb aforament restringit.\nL’aposta de Sitges per la cultura continua amb una àmplia programació teatral el mes de novembre, en el marc de La Pregonera. ‘T’estimo si he begut’ amb Empar Moliner, la popular ‘Krampack’, que en el seu dia interpretaven Joel Joan i Jordi Sànchez, l’espectacle familiar ‘Ulissa’, i el musical ‘Una altra estrena’ farciran una tardor de propostes teatrals.\nLa simpatia, intel·ligència i amargura dels personatges de ‘T’estimo si he begut’ són com la mateixa Empar Moliner. Acompanyada de l’experiència de Dagoll Dagom, La Brutal i les T de Teatre, arriba a Sitges aquest teatre musical que combina el text original amb cançons inspirades en els musicals anglosaxons. Sota la direcció de David Selvas, ‘T’estimo si he begut’ es podrà veure el 6 de novembre, a les 21 hores, al Teatre Prado.\nL’endemà, el 7 de novembre, a les 12 hores, a l'Escorxador arriba l’espectacle familiar ‘Ulissa’, que presenta unes intrèpides titelles que fan que l’aventura sigui cosa del present. Inspirat en la tradició siciliana de l’Oper dei PUpi –declarada patrimoni immaterial de la humanitat per la UNESCO, Genovesa Narratives Teatrals fa una relectura contemporània, feminista i fresca del clàssic d’Homer.\n‘Krampack’ retorna als escenaris amb nous actors, Àlex Ferré, Mikel Iglesias, Jaume Casals i Lídia Casanova, fidels a la història d’amistat, sexe i llibertat que condensa l’etapa de joventut que continua tan vigent i divertida com el dia en què es va estrenar. Jordi Sànchez i Joel Joan van popularitzar ‘Krampack’, que va convertir-se en un èxit de públic i crítica. La irrupció de la Covid-19 va motivar que la data prevista inicialment es reprogramés, i l’obra es podrà veure finalment el 13 de novembre, a les 21 hores, al Teatre Prado.\nLes entrades per aquests espectacles, organitzats per la Regidoria de Cultura, es poden adquirir online a www.sitges.cat/cultura, a l’Oficina de Turisme i a taquilles des d’una hora abans de l’inici de l’espectacle.\nTambé en el marc de La Pregonera, programat pel Casino Prado, es podrà veure ‘Una altra estrena’, de la companyia SUS4. Després de la gira per la Xarxa d’Ateneus de Catalunya, aquest teatre musical continua voltant pel país, amb tot un univers que va dels clàssics populars a les peces més modernes, i dels musicals anglosaxons al de tradició catalana. Sis veus i un piano, sota la direcció de Clara Solé, ompliran d’inspiració el Teatre del Prado, el diumenge 25 d’octubre, a les 19 hores.\nLes entrades estan a la venda a www.casinoprado.cat i a taquilles de l’entitat des d’una hora abans de l’inici de l’espectacle.\nTots els espectacles comptaran amb les mesures sanitàries exigides en l’actualitat. L’aforament serà limitat.


Opinió – Pàgina 3 – Pia Nostra Senyora\nL’àcid hialurònic és la tendència estètica, no quirúrgica, més demandada. Actualment, la\nL’àcid hialurònic és la tendència estètica, no quirúrgica, més demandada. Actualment, la seva demanda s’ha vist incrementada un 10%, concretament el 60% dels tractaments estètics facials que es practiquen a Espanya, a\nAl llarg de la història han sorgit nous estils de vida, i un d’ells és el veganisme. Darrerament s’està fent molt popular, però realment sabem què és el veganisme i què comporta\nSón temps difícils per a la societat. Són dies d’incertesa, superació i esforç. Uns ho viuen des de la ignorància, altres des de la resiliència. Però la realitat és la que és\n#review #series #thegooddoctor actualitat atletisme barcelona 24 batxillerat blm campiona capitolio Catalunya ciencia coet comerç coronavirus cosmètica cosmètica natural Covid-19 Cultura deportes eeuu Elon Musk entrevista Espai Esports fake news Fem de periodistes filomena lluna madrid Mart musica musical noticia racisme revolució salvados SN9 SpaceX supercopa teatre tecnologia televisio temporal Vida


ESPAI DE GALIONAR: 2016\nMolt bones festes, estimades persones amigues, i una abraçada ben gran!\nPublicat per Galionar a 23.12.16 22 comentaris:\nRacó de desembre (2016)\n“...La vida resulta més fàcil quan aprenem a interpretar silencis en comptes d’exigir respostes...”\n“On era Déu?”, acusadorament clamàvem.\n“On érem nosaltres?\nque allò no passés mai?\nque havien d’evitar o posar remei als tràngols que planyíem?\n“On era Déu?” I ens satisfeia no sentir resposta,\ncom si Déu estigués avergonyit davant el nostre clam,\nacovardit davant la nostra fúria,\naclaparat per la nostra profunditat i intel·ligència.\n“On era Déu?”, clamàvem, “On era Déu?”,\nPublicat per Galionar a 17.12.16 23 comentaris:\nCant de crepuscle\nA l'escriptor Joan Carles Planells li feia por l’hivern. En el darrer missatge que em va enviar, el 30 de novembre de 2011, abans que prengués la decisió d'assolir la llibertat deslliurant-se del flagell d’una vida insuportable, em va assegurar que no el sobreviuria. Que hauria volgut viure permanentment en una tardor que no s’acabés mai, però que l’hivern, despietat, era a les portes...\nEl fill de l'il·lustre pintor Àngel Planells, gran amic de Salvador Dalí, se’m va acomiadar d’una manera molt dolça quan més estabilitzat semblava de la seva malaltia mental, i vaig ser incapaç d’adonar-me de la magnitud del seu missatge fins que va ser massa tard. Tal dia com avui de fa cinc anys, al cementiri de Sant Gervasi, vaig observar una placidesa profunda en el seu rostre i li vaig desitjar tota la sort del món en el seu nou viatge.\nAquest poema, Cant de Crepuscle, era un dels seus predilectes. El publico avui de nou, en memòria seva. Va per tu, Joan Carles!\nEl vell finestral de la cambra, fosca,\nemmarca amb quotidiana nitidesa\nla lenta agonia de la tarda.\nQuan la intensa vermellor del llunyedar\npal•lideix d’un roig-nostàlgia indefinible,\nel vell finestral de la cambra angosta\nes transmuta en un bellíssim quadre d’ombres.\nUna dona resta immòbil rere els vidres\nesperant, com cada vespre, el vell miracle.\nDel gran quadre, servador d’instants cromàtics\nen traspua un devessall de sentiments.\nLa figura de la dona, dins l’estança\nn’és banyada per un tel de contrallums\nque ella rep, en el seu cos buit de carícies,\nque ella vol, en sa nuesa feta aram.\nI és a glops de clarobscurs que la figura\nalçarà el rostre hipotètic, arrogant i bell.\nMolt a poc a poc…\nMutant, la vida i la mort…\nMeitat clar, meitat foscor. Com en un somni.\nMot a mot, les paraules ofegades en els llavis,\nsorgiran com un rebroll de llibertat;\ncom un llamp que esberla el cel en la tempesta;\ncom l’oreig que el vent abriva sobre el mar.\nI esguardant la fal•làcia a contrallum,\ncreurà que l’ha bastit per a ella el Gran Pintor.\nVeurà uns ulls que mai seguiren el seu joc,\ncom esguarden, a prop d’ella, el mateix món…\nl’abstracció és tan subjectiva que, en el plor,\nningú sap si la pluja amara els vidres\no són llàgrimes que brollen, insurrectes…\nFoc i silenci…\nEl silenci, tan amic, trencat de sobte\nper un vol d’ocells xisclaires que retornen,\npregonant l’últim adéu al finit dia.\nS’il•luminen els fanals.\nEls minúsculs esborranys blau-aquarel•la\ns’esvaeixen amb la nit ja manifesta.\nQuan el quadre, arran de cel, pampallugueja,\naltra volta, l’abstracció s’ha fet finestra.\nengolida per crepuscles d’hora negra,\nla figura abaixa el rostre i roman quieta.\nEl contrallum s’ha clos…\nemmarca amb quotidiana melangia\nla lenta agonia de la tarda…\nesperant, com cada vespre, el vell miracle:\nque les ombres se l’enduguin cap al quadre\ni que amb elles, pugui perdre’s dins la nit…\nPublicat per Galionar a 7.12.16 17 comentaris:\n“...Surt del teu son, vell gat, i, entre grans badalls i estiraments, surt a buscar l’amor...” (Kobayash Issa)\nJa ha arribar el moment\nde dir les coses\ni de beure de les fonts\nque oculten els torrents\ndel màgic influx dels astres;\ni la mediocre por\nque rodola de la mirada\ns’ha escolat peus enllà.\nÉs l’hora de viure!\nFrederic Cuscó i Campllonch (Poesies de mitja tarda).\nPublicat per Galionar a 25.11.16 11 comentaris:\nImatge: Jaume Claramunt\nEls carrers estan humits de la roina que ha caigut aquesta tarda. Tota la tarda igual. Grisa i sense colors. Se m’ha fet molt pesat esperar el senyal que m’indica que aviat arribaràs: esperar que el sol es pongui, que em comenci a embolcallar una foscor engrescadora i..., ja falta poc perquè tu em vinguis a buscar.\nDoncs sí, ha costat molt que la tarda d’avui se n’anés corrents. Vull dir-te que l’he empaitada una estona. No ho acostumo a fer, però avui tenia un no sé què que m’impacientava. A l’hora de sopar no he tingut massa feina. Només he menjat pa amb tomàquet i pernil. No tenia gana: potser era aquest rau-rau interior. He mirat el rellotge i ja faltava poc per l’hora. De fet, quan em posava l’abric i el fulard ja m’escalfava el coll, has trucat a la porta. Sabia que eres tu. En obrir he pogut veure la serenor del teu rostre, i la tendresa del teu somriure ja m’amarava. Ens hem donat la mà i quan hem sortit al carrer hem notat que una lleugera frescor ens acompanyaria en el nostre passeig. Sense dir-nos res, només amb la teva mà entre la meva, hem començat a caminar cap a la part que ens agrada més de la nostra vila: el barri antic. On els carrers són estrets, empedrats, quasi empre humits i plens d’olors característiques.\nNomés ens envolta el silenci. No es veu ningú. Els nostres passos caminen junts, il·luminats per la teva blancor. Mentrestant, gaudim de l’entorn. Com cada nit, passem davant d’aquelles botigues. Botiguetes velles, de bigues corcades, d’olor d’encens, que guarden dins del seu ventre antigalles que resten silencioses i discretes en contemplar el nostre pas lleuger. Un pas que amaga una passió que esclatarà quan s’acabi el nostre passeig.\nContinuem caminant sota balcons plens de roba estesa, de baranes rovellades i de parets on el pas del temps fa anys que ja hi treballa.\nSento el pes de la teva mirada. M’aturo. Em mires als ulls. Tu saps el que vull, tu coneixes el que es mou dins meu. No cal que et digui res. El nostre silenci no és buit, és ple de missatges. Al final del carrer s’insinuen les formes gòtiques de l’església. Mentre ens hi acostem, podem veure com la seva figura s’alça majestuosa i gaudeix de les abraçades dels estels que té més a la vora. Uns estels gelosos de les nostres besades. Com cada nit, a la porta, hi dorm un home sota uns cartrons i amb el tetrabrik de vi com a única companyia.\nContinuem el passeig per la plaça deserta. El camió de les escombraries trenca el silenci i per un moment ens distreu del nostre capteniment.\nEndevino el teu desig d’arribar a casa. Vull que l’espera l’augmenti. Baixem les escales i retornem als carrers d’abans. Continuen solitaris. Només un gat blanc, blanc com tu, passa corrent davant nostre i s’introdueix en la foscor d’un portal petit i vell.\nNo se sent cap soroll. Els nostres passos caminen junts, però més ràpid en endevinar, al final del carrer, el balcó de casa. Quan obrim la porta, l’agradable escalfor ens recorda la fresca que feia al carrer. Saps que a la meva cambra ens espera el nostre disc. La música omple l’estança. T’acostes i em treus l’abric. Mentre em despulles, la blancor que desprèn el teu cos m’il·lumina i em fa sentir segura. Els teus braços em recorren l’esquena, les natges, les cames. Talment com si em volguessin emmotllar. El silenci ens envolta. Cap paraula. No la necessito. En tinc prou amb la teva mirada tendra i transparent. Sí, el silenci ens envolta i sento la teva llengua enjogassada...\nUn raig de sol ataronjat envaeix el meu rostre. Refuso la seva bellesa, car ell t’ha fet marxar del meu costat. De fet, fa poc que te’n deus haver anat. Com sempre, no m’has dit res. Sé que la teva delicadesa no vol interrompre el meu son satisfet. El despertar és lent, però em sento contenta. Em sento plena de la teva blanca llum. La sorpresa ha estat, però, quan he vist dibuixat un missatge al vidre de la finestra, aprofitant la humitat del matí: “Tornaré aquesta nit, Galionar”. Acabaré la frase. Trec el braç, tot mandrós, abrigat pels llençols i amb el dit hi escric a sota: “T’espero, Lluna estimada!”.\nPublicat per Galionar a 18.11.16 14 comentaris:\nPublicat per Galionar a 6.11.16 22 comentaris:\nTan sols una espelma encesa\ntrenca la intensa penombra\nde l’habitació. Ja és vespre.\nEstem sols, i el temps ens crema…\nUna mà tímida, fràgil,\ns’apropa suaument i et cerca;\namb gran desig, tu l’apresses,\nl’atreus al rostre, la beses…\nLes pupil·les, dilatades,\nens travessen com sagetes.\nCap mot no esberla el silenci;\ncada instant n’és foc i nexe…\nEns acostem l’un a l’altre\namb vehement insistència;\nres no podrà deturar\nl’abraçada més eterna…\nSento el teu cor tremolar\nsota la pell que febreja.\nVull ser part del teu anhel\nsense pudor ni inconsciència.\nA glops de passió agomboles\nles meves sines erectes;\nels cossos, assedegats,\nbeuran les aigües més fresques…\nOh, sublimació d’amor…!\nAmb infinita tendresa\nunes llàgrimes traeixen\nels teus bellíssims ulls negres.\nQuan la veu retrobi els mots,\nvençuts restaran ja els reptes;\njunts hem traspassat llindars\nd’amors platònics i sexe.\nPels vidres, clareja l’alba…\n…Ja s’ha consumit l’espelma.\nPublicat per Galionar a 21.8.16 14 comentaris:\n(Tot acompanyant uns versos de la Carme Rosanas aquí)\nPublicat per Galionar a 14.8.16 10 comentaris:\nRacó d'agost (2016)\nImatge: Gabriel Ivorra. Cala del Xarco, La Vila Joiosa.\nPublicat per Galionar a 8.8.16 8 comentaris:


No tinc wifi!\nAquest bloc ja ha acomplert el seu cicle. Segueix a disposició dels usuaris però no s'hi faran més publicacions ni s'atendran més consultes.\nActivitat 30 - EXTRA! COM ESCOLLIR UNA BONA CONTRASENYA. REFLEXIÓ MOLT IMPORTANT!\nPossiblement no ens adonem del perill que suposa utilitzae la mateixa contrasenya a tot arreu, ja que si algú sap la nostra contrasenya tindrà accés a la majoria dels nostres comptes. Per això, avui intentarem obtenir una contrasenya més forta i ensenyarem com ens pot ajudar el Firefox a recordar les contrasenyes complexes.\nUna contrasenya mai pot ser una paraula, ni tampoc un número. Una contrasenya hauria de ser un conjunt de caràcters que per nosaltres té algun significat.\nD’acord, però només tenim una contrasenya, llavors podem afegir un prefix o un sufix com per exemple:\nACTIVITAT 29: EDICIÓ DE VÍDEO\nLa proposta consisteix a crear un arxiu de vídeo comprimit partint d'un vídeo musical en anglès, subtitulant la lletra de la cançó per a la seva publicació en un dels portals de vídeo més conegut i posteriorment incloure'l al nostre blog.\nDividirem la tasca d'edició en les següents fases:\n· Aconseguir l'arxiu del vídeo musical que ens servirà de base. Font : Youtube i per a la seva conversió de FLV a AVI (xdivx) utilitzarem l' aTube Catcher (descarregar-lo).\n· Cercar la lletra de la cançó al google i copiar-la al bloc de notes/llibreta i guardar-la en format TXT .\n· Generar els subtítols amb el programa DivXsLand MitjanaSubtitler (descarregar de Softonic).\n· Afegir el filtre de subtítols al Virtualdub . Tutorial Youtube\n· Edició de tots els materials, en conjunt.\n· Compressió i resultat final.\n* TAMBÉ ET POT SER ÚTIL Existeix un programa que no necessita instal·lació per descarregar vídeos de Youtube, però no deixa escollir el format de baixada. És l' AceDownloader.\nInformació ACTIC i simulador prova.\nSIMULADOR PROVA ÀCTIC NIVELL BÀSIC\nACTIVITAT 27: FIREWALL\nSempre que ens connectem a Internet estem exposats a que hi accedeixin des de l’exterior de la nostra xarxa d’àrea local. Per protegir-nos d’aquestos “atacs” informàtics, hi ha elements hardware i software que controlen i filtren les comunicacions que es produeixen entre la nostra xarxa privada i la xarxa pública (Internet); són els anomenats tallafocs.\nUn d’aquests elements és el Firewall de Windows 7. Mireu el següent vídeo que tracta d’explicar com configurar-lo.\nQuina és la principal funció del Firewall de Windows?\nIndica què hauries de fer per permetre que algun programa es connecti a Internet\nQuins tipus de regles permet crear el Firewall de Windows?\nExplica breument com pots crear una regla de sortida\nPÀGINES WEB SEGURES\nEn aquest apartat, , ens centrarem a conèixer els requeriments necessaris per accedir a pàgines web segures.\nEl protocol https (http + ssl) permet xifrar la connexió i desar la privacitat en l’intercanvi de dades entre el client i el servidor web. Aquest protocol assegura la seguretat en les transaccions comercials per mitjà d’Internet.\nACTIVITAT 26: SOFTWARE MALICIÓS\nDe segur que heu sentit parlar del terme software maliciós. Es tracta de qualsevol programa, document o missatge que pot ser perjudicial per al nostre ordinador, tant per la pèrdua de dades que ens pugui ocasionar, com per la reducció de rendiment de l’equip i l’ús il·legal que se’n pugui fer.\nEntre altres destaquen els següents:\nPortes de darrere (backdoors o bots)\nCavalls de troia (més coneguts com a troians)\nTasca: Al teu bloc, realitza una entrada nova (degudament categoritzada com a Activitat 26) en la que expliquis resumidament de què es tracta cadascun d’aquests termes. A més a més, has d’incloure (almenys) dos o tres vídeos en els que s’expliqui com combatre’ls.\nACTIVITAT 25: PRACTIQUEM AMB L'AUDACITY\nFes els exercicis 1,2,3,4,8 i 10\nDesa'ls en una carpeta del drive i quan ho acabis tot ho comparteixes al teu bloc.\nDes d'aquest ENLLAÇ pots accedir als àudios per fer les activitats, ja que no es poden descarregar des del pdf que utilitzaràs per fer la feina.\nACTIVITAT 24: EDICIÓ DE VÍDEO\nDescarregat les fotografies sobre Temps de memòria de La Llagosta en una carpeta al disc D: i realitza un muntatfe de vídeo almb el programa Windows Movie Maker o l'editor de Youtube.\nEl vídeo ha de tenir transicions entre els fotogrames, algún efecte, música i títols de crèdit.\nEls blocs del meus alumnes (enguany no imparteixo aquesta matèria)\nDigues què llegeixes\nAquest bloc s'inspira en el bloc del professor Jordi Jiménez de l'Institut Marina. Tema Viatges. Amb la tecnologia de Blogger.


“Literatura grega a escena” porta un premi ESDELIBRO a l’ins. Premià de Mar | El Fil de les Clàssiques\n← Tarraco viva, quin gran recorregut! Legionaris de Roma, ciutadans de l’Imperi →\n19 thoughts on ““Literatura grega a escena” porta un premi ESDELIBRO a l’ins. Premià de Mar”\nirina 27 maig 2013 at 13:48\nFelicitats a les alumnes que han creat aquest bloc! Penso que és un bloc molt interessant, a mi m’agrada molt la literatura grega. Està molt bé que premin els millors blocs d’Espanya. Jo vaig fer el bloc de Cel dels mites juntament amb l’Andrea i es van portar molt bé amb nosaltres ja que per quedar segones ens han fet una menció extraordinària. He mirat els premiats de Es de libro i tots els blocs que hi han estan molt currats. Feliciter a tots els que han guanyat!!\nAndrea Balart 27 maig 2013 at 13:50\nFeliciter noies pel bloc! Realment sou mereixedores del premi ja que el bloc, a més de deixar-lo com diu la Lida en herència a nosaltres, és un bloc que pot consultar tothom i que recull tota la literatura grega d’una forma molt educativa.\nEstà molt bé els premis que us han donat i ja és prou mèrit que entre tots aquells treballs de tota Espanya guanyéssiu vosaltres, per això felicitats.\nMargalida Capellà Soler Post author 27 maig 2013 at 20:03\nIrina, Andrea, el comitè avaluador de CEDRO em va donar personalment per a vosaltres, tal com us he dit aquest matí, l’enhorabona pel vostre treball El cel dels mites!\nLaia, Laura i Núria, altre cop a la pàgina de l’institut com ha de ser! http://ipm.cat/joomla/noticies/316-recollida-del-premi-qsi-eres-original-eres-de-libroq.html\nZícora 28 maig 2013 at 08:15\nJa en tenia de ganes de veure aquest article publicat!. Felicitats noies pel vostre extraordinari premi. El bloc va sortir de primera i de sobre mereixíeu ser guanyadores. Tan de bo serviu d’exemple per altres alumnes. Heu sabut treure tot el profit possible. En les fotografies heu sortit molt bé.\nGaby 28 maig 2013 at 09:32\nMoltes felicitats a Laia, Núria i Laura, autores del treball guanyador i també, com no podia ser, al Bernat i a la Margalida, director de l’Institut i coordinadora del treball.\nPer a mi, va ser tot un plaer compartir la vostra estada a Madrid el matí de dissabte, algunes de vosaltres acompanyades per la família, i més encara per un motiu tan gratificant. Espero que la ingent tasca que heu fet fins ara a Literatura grega a escena es pugui mantenir, després que acabeu la vostra etapa de baxillerat a l’Institu Premià.\nFelicitats de nou i espero veure-us a tots per aquí aviat\nMaryam Alaoui 28 maig 2013 at 10:18\nMoltes felicitats pel bloc noies!No heu guanyat a nivell de Catalunya, si no de tota Espanya i crec que és molt més difícil d’aconseguir.Com diu la Lida el vostre bloc serà herencia per nosaltres i altres aracnids, crec que tant el vostre bloc com el de l’Andrea i l’Irina pot ser una bona consulta.\nLaura Luna 28 maig 2013 at 12:40\nVa ser tot un honor poder col·laborar en el blog, poder compartir el viatget a Madrid amb les meves companyes, poder conèixe-les més, poder estar a l’acte de Cedro, poder parlar amb els membres del jurat, poder fer una volta per Madrid, poder viatge amb l’ave…\nDe veritat, tot fantàstic! Moltes gràcies Margalida i per suposat a vosaltres companyes!!\nPingback: Literatura grega a escena recull el premi “Es de Libro” a Madrid | Literatura grega a escena\nMargalida Capellà Soler 1 juny 2013 at 20:48\nMargalida Capellà Soler 1 juny 2013 at 20:49\nnoradomingo 4 juny 2013 at 09:11\nMoltes felicitats !!!!!! És molt dificil tot el que heu arribat a fer per arribar fins a guanyar el premia d’Espanya. És algo molt gratificant saber que aquest bloc el podrem heredar els aracnids, m’agradaria algun día poder arribar a guanyar algun premia per un bloc propi. Sou genials!!\nviictor Barranco 4 juny 2013 at 09:18\nFELICITER! A les guanyadores de les tablets i dels diners pels blogs que estan magnifics!\nJa vaig dir-la a la Laia personalment, que ho mereixia perquè realment s’ho curra molt i escriu molt bé, però li torno a dir per aqui: FELICITER!\nTambé he de dir que gràcies, ja que aquest bloc passarà en herència a nosaltres, i crec que és algo molt important, ja que ha guanyat un premi a nivell d’ESPAÑA, cosa molt molt difícil.\nMargalida Capellà Soler Post author 4 juny 2013 at 13:57\nLiteratura grega a escena aquesta setmana és el bloc destacat a Xtec i a Xtecblocs! L’ENHORABONA, noies!\nPaula Franco Semitiel 5 juny 2013 at 12:11\nCom sempre, deixant en bon lloc a Premià de Mar(IPM)!\nEnserio, enhorabona! Heu guanyat una tablet, heu anat a Madrid amb tots els gastos pagats i heu obtingut un diploma. Què més es pot demanar?\nDoncs totes tres heu d’estar orgulloses de guanyar, de la capaçitat tecnològica que teniu i els nous coneixements adquirits.\nSegur que estan farts de repartir Premia a Premià de Mar i a la Margalida Capellà.\nAquest any també han guanyat un premi la Hady i la Georgina! I les meves companyes Andrea i Irina Balart van estar a punt de guanyar un altre!! És impreisonant!\nPer cert, he vist el vídeo i el discurs de la Laia ha quedat genial.\nJosep 10 juny 2013 at 23:16\nSalve! Espero que el viatge hagi anat be i espero que us ho hagueu passat molt bee. Felicitar a les guanyadores de les tablets. I enhorabona pel premi us el mereixeu.\nMargalida Capellà Soler Post author 15 juny 2013 at 11:06\nEn fan difusió al Centre de Recursos del Baix Maresme! https://sites.google.com/a/xtec.cat/sebaixmaresme/\nMargalida Capellà Soler Post author 19 octubre 2013 at 20:50\nSegon premi del X concurs Eidéa organitzat per l’escola Hamelin Internacional Laie per a Literatura grega a escena: http://ipm.cat/joomla/noticies/359-premis-eidea.html


El “primer món” i la fragilitat de la memòria ~ EbreDigital.cat\nEl “primer món” i la fragilitat de la memòria\nJosep Pitarch2020-04-03T16:25:13+02:0016 d'abril de 2019|Firmes ebredigital.cat| Terres de l'Ebre|IMMIGRACIÓ|0 Comentaris\nEl meu perfil de Facebook em recordava fa pocs dies que fa cinc anys vaig compartir al mur una fotografia esgarrifosa on es podien veure desenes de persones, enganxades als filferros i concertines de la tanca metàl·lica de Melilla. Joves nafrats, tallats i embolicats com si fossin peces de carn que pengen dels ganxos d’una carnisseria.\nEn veure la foto la meva primera reacció fou la de pensar que el temps passa ràpidament, i que ja feia cinc anys d’aquella imatge. Però després em va venir una nova pregunta: com deu estar tot el tema que denunciava aquella foto i que va generar molta polèmica mesos i mesos arran de fets posteriors que van provocar fins i tot alguna mort. S’ha degut arreglar?\nI sense voler i sense saber per què, vaig pensar en tot aquell contingent de refugiats malvivint als voltants de l’estació de Keleti, a Budapest, amb plàstics i tendes, perquè les autoritats hongareses, per ordres de la Unió Europea -la nostra Unió Europea- no els deixava passar cap al cor del vell continent. I em va colpejar de nou la imatge d’aquell nen de 3 anys, Aylan Kurdi, amb el seu jersei vermell i els seus pantalonets blaus, mort a una platja turca el 2015 víctima de l’enfonsament de la pastera amb què anava amb la seva mare. I inevitablement em van venir a la ment tantes i tantes imatges d’embarcacions sobrecarregades de gent, que desesperades veuen com s’enfonsen al mig de la Mediterrània, mentre els equips de rescat, impotents, van seleccionant a qui salvar mentre altres irremeiablement se’n van al fons per sempre més. Van al fons de la mateixa mar, del mateix Mediterrani en què prenem el bany a l’estiu i que al llarg dels segles sempre havia estat un pont entre cultures. I com si fóra una seqüència em pregunto si aquells vaixells de l’ONG pro-activa Open Arms, ja continuen treballant i salvant vides, o si per contra, i fruit d’absurdes traves burocràtiques continuen immobilitzats, atracats en algun port. Continuen les autoritats italianes rebutjant l’arribada d’aquests contingents migratoris al seu territori?\nEns hem acostumat a veure a mares amb nens en braços provinents de Centreamèrica, sortejant filferros i concertines, fins i tot per sota del curs de rierols, intentant “passar” als Estats Units. Una gran Nació, que té un president que té l’obsessió convulsiva de posar murs i barreres a l’allau que li ve del sud. Per cert, la fotografia que enguany ha guanyat el World Press Photo és el d’una nena d’Hondures d’un parell d’anys, que està plorant mentre un policia nord-americà està detenint al seu pare. La imatge vol denunciar la polèmica mesura de separar als menors immigrants dels seus progenitors. Com pot ser això possible al país més poderós del Planeta?\nTotes les societats, de la primera fins a la darrera, han sigut emigrants en moments determinats de la seva història. Les migracions, per la qüestió que sigui, és inherent al mateix concepte d’humanitat. És paradoxal que no recordem que nosaltres mateixos, els nostres avis, fan protagonitzar grans migracions a mitjans del segle XX. I encara més paradoxalment, quan actualment, molts dels nostres joves, escampats pel món, podem dir que protagonitzen una nova onada migratòria per a buscar-se la vida.\nNo tinc resposta a cap de les preguntes que em plantejo. No sé com està cadascuna de les situacions que he descrit -ho sé però no ho vull creure-. Però sí que constato quan fràgil és la memòria humana! Ens corprenen durant unes hores aquestes dures imatges quan les veiem als mitjans de comunicació, ens remouen la consciència durant una estona i ens indignen però després ràpidament les oblidem. Faríem bé els mitjans de comunicació de no bandejar aquestes qüestions i recordar-les periòdicament. Segurament contribuiríem al fet que no caiguin en l’oblit, si més no, tan ràpidament.


Els aliats continuaran la seva missió a Líbia fins que Gaddafi no afluixi\nLa coalició internacional continuarà bombardejant l'exèrcit de Moammar al-Gaddafi fins que el coronel deixi de disparar contra civils. La cimera sobre Líbia, que s'ha fet a Londres, ha demanat un alto el foc immediat. En la roda de premsa final, el ministre d'Afers Estrangers britànic, William Hague, ha deixat clar que la coalició internacional seguirà operant a Líbia fins que es compleixin dues condicions: un alto el foc immediat i la protecció de civils. La ministra d'Afers Estrangers espanyola, Trinidad Jiménez, aposta per facilitar el procés perquè Gaddafi abandoni Líbia i deixi el poder.\n30/03/2011 - 00.01 Actualitzat 30/03/2011 - 10.37\nL'aliança de països que van impulsar la intervenció militar a Líbia ha acordat en la seva primera reunió, celebrada a Londres, crear un grup de contacte permanent que analitzi l'evolució de la situació al país nord-africà. La cap de la diplomàcia nord-americana, Hillary Clinton, ha anunciat al final de la reunió que, ara, hi ha tres prioritats: l'ajuda humanitària, aïllar Gaddafi i donar suport a la insurgència líbia perquè faci realitat els seus propòsits.\nEls Estats Units diuen que si cal proporcionar armes als rebels s'haurà de fer sota una nova resolució de l'ONU. Tots els participants, de forma "unànime", han refermat que Gaddafi ha de marxar i que els libis han de decidir la seva pròpia forma de govern.\nLa ministra d'Afers Estrangers espanyola, Trinidad Jiménez, ha apostat per "facilitar les coses" perquè el coronel Moammar al-Gaddafi abandoni Líbia i deixi el poder. Aquesta seria la "millor manera" de començar un procés de "reconciliació nacional" al país magrebí, ha afegit.\nJiménez considera que una sortida del país de Gaddafi no és "incompatible" amb el fet que sigui jutjat pel Tribunal Penal Internacional si finalment es presenta una acusació contra ell. La cap de la diplomàcia espanyola ha indicat que Espanya ha reconegut "de facto" el Consell Nacional de Transició libi, amb el qual manté contactes gairebé "diàriament", tot i que ha advertit que en el futur procés de transició libi hi haurà d'haver altres actors.\nDe la seva banda, el primer ministre britànic, David Cameron, ha insistit que cal pal·liar les necessitats d'ajuda humanitària que té la població líbia i ha fet incís en les necessitats posteriors que tindrà el país per reconstruir les seves infraestructures.\nEl primer ministre qatarià, també present a la compareixença, ha dit que només la marxa de Gaddafi aturarà aquest bany de sang.\nA la conferència hi han participat una trentena de ministres d'Afers Estrangers dels països que formen part de la coalició internacional, la Lliga Àrab, la Unió Africana i la mateixa OTAN.\nL'oposició presenta a Londres la seva visió de Líbia després de Gaddafi\nRepresentants de l'oposició líbia, organitzada en el Consell Nacional de Transició, han presentat a Londres la seva visió d'un futur "democràtic" després de l'enderrocament del règim del coronel Moammar al-Gaddafi. Una delegació del Consell ha estat a Londres amb motiu de la conferència internacional sobre el país nord-africà i el cap d'aquesta missió, l'enviat especial Mahmud Jabril, s'ha reunit amb el primer ministre britànic, David Cameron.\nEl Consell ha fet públic un comunicat titulat "Visió per a una Líbia democràtica", en què expressa el seu compromís, després de la caiguda del règim "il·legal" de Gaddafi, de crear una "societat civil que reconegui el pluralisme intel·lectual i polític" i permeti "una transició pacífica mitjançant institucions legals i el recurs a les urnes". Tot això es farà "d'acord amb una Constitució nacional elaborada pel poble i amb el suport d'un referèndum", han assegurat els representants del Consell.\nLa futura Constitució "garantirà a tots els ciutadans libis, a partir de l'edat que estableixi la llei, el dret a votar en eleccions lliures i justes, parlamentàries i presidencials, així com el de presentar-se a càrrecs polítics", segons el document. "Garantirà i respectarà la llibertat d'expressió en els mitjans, les protestes pacífiques, les manifestacions (...) d'acord amb la Constitució i les lleis de manera que protegeixin la seguretat pública i la pau social".\nSegons el Consell, la futura Constitució clarificarà els drets i les obligacions dels ciutadans de manera transparent i "separarà i buscarà l'equilibri entre els poders legislatiu, executiu i judicial". L'oposició a Gaddafi es compromet així mateix "sense reserves" a formar "organitzacions polítiques i institucions civils, inclosos els partits polítics, organitzacions populars, sindicats, societats i altres associacions civils i pacífiques".\nL'economia de la nació, assenyala el Consell, "s'utilitzarà en benefici del poble libi mitjançant la creació d'institucions econòmiques efectives per eradicar la pobresa i l'atur, i es treballarà per a la consecució d'una societat sana, un entorn verd i una economia pròspera".\nEl futur "estat constitucional civil" que proposa l'oposició a Gaddafi "respectarà la santedat de la doctrina religiosa i condemnarà la intolerància, l'extremisme i la violència, fruit de determinats interessos polítics, socials i econòmics".\n"L'estat al qual aspirem denunciarà la violència, el terrorisme, la intolerància i l'aïllament cultural i respectarà els drets humans, les regles i els principis de la ciutadania i els drets de les minories i dels més vulnerables". Al mateix temps "es respectaran els interessos i els drets de persones i empreses estrangeres, i les institucions governamentals gestionaran la immigració, la residència i la ciutadania".\nEn presentar el document, el coordinador per al Regne Unit del Consell, Guma El-Gamaty, ha dit que "el poble libi durant 42 anys només ha patit tirania, repressió i dictadura" i la seva aspiració real és "ser lliure i viure en un sistema democràtic constitucional que garanteixi les llibertats bàsiques i en el qual les persones puguin realitzar plenament el seu potencial i les seves aspiracions". El-Gamaty ha explicat que el Consell s'ha proposat com a objectiu "facilitar aquest procés mitjançant un període de transició fins a arribar a un estat permanent en el qual es regeixin per una Constitució elaborada pel mateix poble libi".\nGaddafi resisteix mentre els rebels esperen l'ajuda internacional\nMés pressió per a Gaddafi


EL FONS COMERCIAL DE LA COMPANYIA MORAGUES DE VALLS I LLORET DE MAR\nEl mar al llarg de la història ha estat una via de comunicació i de comerç, la relació dels pobles del Mediterrani entre sí ha estat intensa i els documents dels arxius en són un testimoni, siguin de naturalesa pública o privada. Els arxivers tenim l’obligació de donar-los a conèixer als usuaris, i més quan els fons són d’un abast geogràfic supralocal, com és el cas que exposarem d’una manera breu.\nEl fons Moragues, conservat a l’Arxiu Històric de Tarragona, pel seu contingut es pot qualificar de patrimonial i comercial. L’origen econòmic de la nissaga s’articula sobre una botiga i fàbrica de teixits que tenen a Valls en el segle XVIII, que poc a poc diversifica les seves activitats. Aprofitant les compres de roba en els mercats europeus de retorn els vaixells transporten productes agraris del Camp de Tarragona, Penedès, Priorat, Conca de Barberà i altres comarques del Sud (País Valencià) com el vi i aiguardent, fruits secs (avellanes, ametlles, garrofes), oli, cereals, llegums, llimones i importen també dels països nòrdics pesca salada, fusta per al botam, ferro, etc. D’Amèrica embarquen productes colonials (cotó, cuir per soles de sabates, carn salada, xocolata...). De Valls es traslladaran a la ciutat de Tarragona en inaugurar-se el seu port, i durant la Guerra del Francès emigraran a les Illes Balears (Maó) per qüestions de seguretat, des d’on continuen amb les operacions mercantils d’Ultramar. Fruit de les estratègies matrimonials hereten un important patrimoni de terres que exploten per administració. Les matèries primeres (verema, grans, olives) les obtenen abundantment a través de les concessions periòdiques d’arrendaments de rendes senyorials d’arreu del Principat, Aragó i altres zones peninsulars (jurisdiccions del Duc de Medinaceli, duc d’Híxar, Marquès de Barberà, Marquès de Mortara, bisbats, novè decimal); ells mateixos les transformaran i comercialitzaran, aconseguint així un elevat valor afegit. Així mateix subministren provisions, uniformes i sofre a l’exèrcit espanyol, tot i les dificultats que tindran en cobrar el seu import.\nL’extensió del fons és gran, 92 metres lineals, i la seva cronologia àmplia (ss. XV-XX), però en l’aspecte mercantil se centra bàsicament en el primer terç del mil vuit-cents. Dins la secció de correspondència s’han salvaguardat els llibres copiadors de cartes trameses des des de diferents ciutats, com Valls (1765/1848), Tarragona (1805-1823), Maó (1810-1813), Barcelona (1814-1840) i Madrid (1814-1822). Les cartes rebudes les tenim d’una manera regular des del 1773 fins el 1854. Els Moragues en ocasions formaren societat amb altres negociants com per exemple Huguet-Dupré, de Barcelona o el francès Pierre Alegre. La crisi del conflicte bèl•lic els afectarà de gran manera, no només per l’aturada del comerç sinó per la impossibilitat de percebre els delmes que havien ja contractat, la qual cosa els portarà a emprendre llargs i costosos plets judicials amb l’administració i particulars.\nFins ara han estat pocs els investigadors que hi han posat la seva atenció, solament destaquem les aportacions d’Agustí Segarra, Enric Olivé i Francesc Valls. La lentitud del buidatge es veu plenament recompensada per la riquesa i qualitat del seu contingut.\nA tall d’exemple i referint-nos a Lloret de Mar comentarem alguns embarcaments signats per patrons lloretencs de finals del segle XVIII i primeres dècades del següent, a veure si algun investigador s’anima a estudiar-los. L’any 1793 Narcís Macià, de Lloret fa escala a Salou per carregar en el seu llondro Nuestra Señora del Rosario dos mitges bótes de vi negre del comerciant reusenc Pau Nadal, a fi de deixar-les a Cadis. El 1800 Pius Durall, capità del llondro Sant Antoni de Pàdua quan és a Cadis recull tres sacs amb tres mil pesos forts de plata de “nueva estampa” per a lliurar-los a la companyia Asols Sagristà de Tarragona, i en la seva absència a la casa Moragues.\nDos anys després Antoni Surís fa escala al port de Tarragona en viatge cap a Cadis per fer-se càrrec de 40 bótes de vi negre (de les quals deu són mitges) i cent d’aiguardent, meitat prova d’Holanda i meitat prova 58 %. El 1807 el llaüt de Sebastià Bofill, Sant Antoni de Pàdua, ancora a Tarragona per rebre 150 canes de fusta de roure amb 2132 dogues llargues per a fer bótes (“pipas”en el llenguatge de l’època) amb destinació a València. El mateix any Jaume Macià transportava en el seu llaüt Sant Antoni 60 bales o “fardos”amb 75 quintars de bacallà a compte de Fidel Moragues i fill, cap a Castelló de la Plana.El 1808 Joan-Baptista Conill amb el llaüt Sant Francesc de Paula s’atura a Tarragona per agafar 30 bótes d’aiguardent i cent sacs d’avellanes amb closca per a descarregar-les a Màlaga, en la referida data Joan Mataró Macaia de Lloret trasllada des del port de Cadis al de Tarragona 68 quarteres de cotó. Són abundants els coneixements de patrons de Blanes, Sant Feliu de Guíxols, Palamós, Arenys de Mar, Canet, el Masnou, Mataró.. amb carregaments d’aiguardent , vi, feixos de rodells de fusta i ferro per a la construcció de bótes, cereals, taps de suro i altres mercaderies per deixar-los en diferents indrets del litoral català (Barcelona, Sitges, Vilanova i la Geltrú), valencià (Benicarló) o andalús.\nEls fons complementaris de l’AHT per a la història dels intercanvis marítims són les diverses notaries de Marina. La de Tarragona desgraciadament es destruí durant el setge de les tropes de Napoleó Bonapart, i s’inicia el 1812; els seus regents són els notaris Josep M.Cortadelles (1812-1838), Joaquim Cortadelles (1839-1854) i Ignasi de Vilamala (1867-1874). Tortosa, per la seva condició de capital de la subdelegació de Marina, també tenia una escrivania, els llibres de la qual abasten del 1762 fins la segona meitat del segle XIX amb algunes interrupcions. Torredembarra i Altafulla igualment disposaven d’aquesta notaria especial, però sols s’han conservat dos volums (1798-1800).\nAltres ciutats on l’historiador pot desplaçar-se a la recerca dels manuals de Marina són Vilanova i la Geltrú (1752-1786), Sitges (des de 1753), Barcelona (molt deteriorats per l’acció de la humitat (AHPB) , Mataró (alguns avui encara a l’ACA ) i per les poblacions de la costa empordanesa i selvatana , Girona (AHG), Santa Coloma de Farners, la Bisbal i Figueres (les tres darreres en els respectius arxius comarcals).\nNota: Per una major facilitat de consulta, l’arxiu municipal de Lloret disposa de diverses còpies de documents procedents del fons Moragues que poden donar la idea de les possibilitats d’estudi. A Tarragona també haurem de visitar l’Arxiu Central del Port, depenent de l’Autoritat Portuària .\nArticle publicat a SESMOND.Butlletí del Servei d’Arxiu Municipal de Lloret de Mar , número 3 (novembre del 2003), pàgina 14.