El temps a Palamós: Diumenge 26 de novembre: la tramuntana apareix en primer terme\nDiumenge 26 de novembre: la tramuntana apareix en primer terme\nTemps assolellat i onatge aixecat per la tramuntana que bufava el passat diumenge 26 de novembre, al fons veiem les illes Formigues envoltades d'escuma. Imatge captada des del cim del Puig de Terme.\nEl passat diumenge 26 de novembre, tal com es preveia, va estar marcat pel vent de tramuntana. El front que ens va creuar el dia anterior va obrir les portes a una intensificació del vent del nord, la qual cosa també va anar acompanyada per un descens de la temperatura, amb sensació de més fred degut a l'efecte del vent.\nLa tramuntana va bufar amb insistència a la nostre vila durant bona part del dia, a uns 20 km/h de mitjana, ratxa màxima 58 km/h al centre del barri vell de Palamós.\nAltres ratxes destacades de vent del nord registrades a l'Empordà el passat diumenge 26 de novembre, segons Meteocat i Meteoclimatic:\nPortbou 98 km/h., La Jonquera 75 km/h., Figueres-La Cate 74 km/h., Torroella de Montgrí 74 km/h., Roses 71 km/h., Pantà de Darnius-Boadella 67 km/h., Sant Miquel de Fluvià 63 km/h., Bellcaire d'Empordà 61 km/h., Sant Pere Pescador 58 km/h.\nEl vent va alterar de forma molt important l'estat de la mar a poques milles de la costa. Malgrat que a la línia costanera només hi havia mar arrissada o marejol, es podien observar nombrosos blancalls a poca distància i onades prou grans impactant contra les illes Formigues.\nAquestes onades que podeu al recull d'imatges que vaig captar des del Puig de Terme, no eren res comparat amb les que va registrar la boia situada mar endins, al davant del cap de Begur. Segons aquesta boia de Puertos del Estado, a les dues de la matinada hi havia una alçada significant de l'onatge que arribava als 4,34 metres, a més, a la mateixa hora es va captar una onada màxima de 7,73 metres.\nOnatge impactant amb força contra les roques de les illes Formigues, el passat diumenge 26 de novembre al migdia.\nMés dades meteorològiques del passat diumenge 26 de novembre del 2017 a Palamós., temperatura màxima 13,9ºC, mínima 9,3ºC. Estat del cel: matí assolellat amb intervals de núvols baixos, més destacats a primeres hores, amb entre 1/8 i 4/8 Sc., al migdia cel serè o 2/8 Sc., a la tarda s'observà un augment dels núvols, amb entre 3/8 i 4/8 Cu i Sc, aparició de raigs crepusculars.\nVent: fins les 13:30h hi va haver vent de direcció N i NNO, a 20 km/h de mitjana., a partir de llavors vent del N i NNO, a 15/20 km/h de mitjana.\nRatxa màxima de vent 58 km/h NNO.\nEstat de la mar amb mar arrissada o marejol, però a poca distància es veien molts blancalls., mar endins hi havia de mar brava a maregassa (onatge sig. de 4,34 metres a les 02:00h davant del cap de Begur, de 3,16 metres a les 08:00h, de 3'05 metres a les 12:00h i de 3,28 metres a les 18:00h)., alçada màxima de l'onatge 7,73 metres a les 02:00h.\nPressió atmosfèrica màxima 1029hPa, mínima 1022hPa. Humitat relativa màxima 57%, mínima 35%. (Dades de meteoclimatic.com i Puertos del Estado)\nNúvols baixos sobre Palamós i raigs crepusculars, el passat diumenge 26 de novembre a primeres hores de la tarda. Imatge captada des del mirador de Roques d'Ase.\nLes illes Formigues i onatge aixecat per la tramuntana que bufava el passat diumenge 26 de novembre a primeres hores de la tarda.\nEn un altre ordre de coses, si analitzem la temperatura màxima assolida el passat diumenge 26 de novembre al Baix Empordà, es veu com va baixar de forma més o menys clara a tot arreu.\nPer exemple, a La Tallada d'Empordà la màxima va baixar 2,6 ºC respecte el dia anterior, a La Bisbal d'Empordà baixà 1,4 ºC i a Monells descendí 1,3 ºC.\nA Palamós la temperatura màxima va descendir 2,3 ºC respecte el dia abans.\nEn aquest sentit, els 15,7 ºC de Castell d'Aro van ser la màxima més alta del dia, en canvi, els 13,3 ºC de Palafrugell van ser la màxima més baixa.\nPer acabar el resum meteorològic, només falta afegir que la temperatura mínima també va baixar amb major o menor intensitat a totes les poblacions.\nA Monells la mínima va baixar 2,8 ºC respecte el dissabte, a La Bisbal d'Empordà baixà 2,6 ºC i a La Tallada d'Empordà descendí 1,9 ºC. L'excepció va esdevenir a Castell d'Aro, amb una mínima 1,0 ºC més elevada.\nA Palamós baixà 0,4ºC.\nEls 5,7 ºC que hi van haver a Monells foren la mínima més baixa de la jornada, per contra, els 9,3 ºC de Palamós es quedaren com a mínima més alta. Dades de Meteoclimatic i Meteocat\nMàximes registrades el passat diumenge 26 de novembre al Baix Empordà, segons el Servei Meteorològic de Catalunya. Entre parèntesi us poso la temperatura mínima:\nCastell d'Aro 15,7 ºC (8,5 ºC)., La Bisbal d'Empordà 14,9 ºC (7,1 ºC)., Monells 14,4 ºC (5,7 ºC)., La Tallada d'Empordà 14,2 ºC (8,2 ºC)., Torroella de Montgrí 14,2 ºC (8,6 ºC).\nFita nº 5 del Puig de Terme. A la cara de Palamós apareixen les lletres "PA AO" i "PS" que formen el topònim de Palamós. A la cara de Mont-ras apareix la creu de Lorena, símbol del Priorat de Santa Anna, antics senyors de Palafrugell.\nEn els indrets on s'han pres les fotos podem trobar una part de les fites del segle XVIII que separen els termes municipals de Palamós i Mont-ras.\nCreu de Lorena que hi ha a la fita del Puig de Terme, a la cara que mira a Mont-ras.\nFita nº 6 situada al Tercer puig dels Tres Pans. Veiem la creu de Lorena del priorat de Sant Anna a la cara que mira a Mont-ras.\nFita nº 6 situada al Tercer puig dels Tres Pans. Veiem les lletres "PS" que són les lletres primera i final que trobem al topònim de Palamós.


Precs i preguntes sessió ordinària novembre 2019 - Junts Avançam\nSESSIÓ DE CONTROL MUNICIPAL\nPrecs i preguntes sessió ordinària novembre 2019\nPregam a aquest ajuntament que doni resposta en el termini que marca la llei als escrits de petició de informació que hem sol•licitat en varies ocasions.\n1. La passada legislatura es van deixar enllestits els plecs tècnics i els administratius passats a revisió del Servei d´estades esportives d´estiu per un valor de 250.000€, per tal de donar resposta a la creixent demanda del servei. En quin punt es troba la licitació d’aquest servei?\n2. Per altre banda el Servei d’activitats aquàtiques i de socorrisme també es troba sense contracte i el Servei d´activitats esportives, activitats dirigides i parcs està finalitzat o a punt de fer-ho. Quan es licitarà aquest servei?\n3. L´àrea d’esports conta amb una amplia oferta de serveis durant una gran franja horària entre els matins i horabaixes a més de tenir les instal•lacions disperses entre el poliesportiu de Pollença, el del moll i el camp de futbol del moll. Es coneguda la manca de recursos humans per fer front a la administració i vigilància del servei i les instal•lacions que és cobreix actualment amb un servei de vigilància privat sense contracte. En els pressuposts de 2019 es va augmentar la partida de Servei de consergeria fins a 45.000€ . Tenen previst qualque solució per corregir aquesta situació i poder millorar el servei de vigilància i serveis de l’àrea d’esports?\n4. Quin balanç fan de la temporada turística 2019? Tenint en compte que l’oficina del moll ha estat tancada els capvespres i la de Sant Vicenç els dissabtes, els informes de visites son ajustats a la realitat?\n5. Tenen previst contractar un servei tècnic de manteniment per les escoles? Al pressuposts ens vigor hi ha una partida per tal finalitat.\n6. Pregunta dirigida a la regidora de serveis socials. Ens podrien informar de quantes dones hi ha ara mateix a Pollença amb ordres d’allunyament per violència de gènere? Quantes estan ateses per les tècniques de l’àrea? En quant a l’ajuda que reben, quantes tenen ajudes econòmiques? Quantes tenen suport psicològic? Quins altres tipus d’ajuda estan rebent?\n7. Pregunta per la regidora de serveis socials. Ens agradaria saber si ara mateix hi ha places lliures a la Residència i en cas afirmatiu quan tenen pensat ocupar-les i amb quin procediment.\nEns podrien informar de quines activitats d’oci i cura emocional s’estan fent a la Residència en aquests moments i en què consisteixen i quants dies a la setmana es fan?\n8.També per la regidora de serveis socials. Ens podrien informar de quantes persones estan essent ateses pel servei de psicologia de l’Ajuntament? Quants nins i adolescents hi ha?\n9.Per la regidora d’Igualtat. Ens poden informar de l’estat de la contractació del tècnic d’Igualtat i de quines seran les tasques que realitzarà.\n10. Per la regidora d’Igualtat. En quin punt es troba l’execució del Plà d’Igualtat. Quines son les accions que s’han fet i quines tenen previst fer abans de que acabi el 2019?\n11.- Quines actuacions s’han realitzat I s’hi pensen per transparència publicar-les a la web realitzades en el control de felins assilvestrats derivades de la subversió rebuda pel consell de Mallorca?\n12.- Vist el retard en la licitació de serveis de l’àrea de medi ambient, els serveis de platges, estaran adjudicats a l’abril del 2020 abans de començar la temporada turística?\n13.- Quin balanç fa el regidor de fires i comerç de la Fira d’enguany?\n14.- Han passat cinc mesos i mig , des de l’inici del nou mandat, i no hem vist gaire licitacions d’ores i serveis. Quin calendari fan de les licitacions que volen envestir en aquests propers quatre anys?\n15.- L´única licitació que hem vist a les actes de la Junta de govern, és la referida a les podes. A la Mesa de contractació no hi fi figura cap membre de l’oposició, a pesar que a l’anterior mandat, l’actual batle i aleshores cap de l’oposició, ho reclamava i se li va fer cas. Pensen rectificar i incorporar membres dels grups de l’oposició a les Meses de contractació?\n16.- Hem vist com les tasques de desbroçaments de camins i tractament amb herbicides dels camins d’aquest municipi s’han fet a través d’EMSER, però sense l’encomana de gestió corresponent, tenint en compte que no s’ha fet amb personal propi d’EMSEER, sinó a través d’una contractació externa. És conscient la regidora d’EMSER d’aquesta il•legalitat? Prendrà mesures al respecte?\n17.- Molt sovint carrers dels nostres nuclis de població, es troben a les fosques moltes nits, com és el cas de la part d’alta del Roser-vell i també Via Pollentia, que aquest cap de setmana ha estat completament e les fosques. Que ha provocat aquesta situació? Actuaran al respecte?\n18.- El passeig Londres a l’altura de Can Franc es trespol està aixecat i una cadira de rodes o un cotxet no hi passen. Tenen prevista qualque actuació per arreglar-ho durant aquest hivern?\n19.- A l´anterior legislatura es va fer inversió cada un dels 4 hiverns al moll per tal de millorar aquest nucli turístic, primera línia, Gotmar, estació de bus , poliesportiu, enllumenat, etc. Estam al mes de desembre i ni tan sols han tirat endavant el projecte de la Plaça Miquel Capllonch per aquest hivern. Quin és el pla d’inversions per aquesta legislatura? Ho tenen definit al pacte de govern on hi forma part un partit local del moll com UMP?\n20.- EL regidor d’hisenda i contractació va dir que duria a aprovació els pressuposts generals de 2020 abans d’acabar l´any basats en el principi d’eficàcia del nou equip de govern. Quan convocaran els portaveus per treballar els pressuposts? Convocaran els consells d’àrea i aprovaran els pressuposts abans d´acabar l´any?\n21.- Els usuaris de la piscina del moll es queixen de l’estat de conservació i la neteja dels vestuaris, que els WC no funcionen i una manca d’higiene en general. Son conscients d’aquesta situació? Quines mesures prendran?\n22- La passada legislatura es van deixar enllestits els plecs tècnics i el pressupost aprovat definitivament per a la digitalització de l’Arxiu Històric Municipal. En quin punt es troba la licitació d’aquest servei?\n23- La passada legislatura es van deixar enllestits els plecs tècnics i el pressupost aprovat definitivament per a la renovació amb vehicles elèctrics el parc mòbil de la Policia Local. En quin punt es troba la licitació d’aquest servei?\n24- Es van registrar unes preguntes referent a la finca del Camp d´en Brull que no han estat contestades en temps i forma. Disposa de contracte? Es té previst realitzar altres actuacions per tal de poder-la utilitzar quan plou? Es retiraran les tanques publicitàries il·legals de l’esmentada finca?\n25- La passada legislatura es va aprovar per junta de govern el contracte de lloguer de la finca anomenada Can Llobera que connecta la finca del Camp d´en Costa al camí del CEIP Joan Mas amb la carretera i la part de baix del carrer Cecili Metel. En quin punt es troba el lloguer i l’adequació de la finca?\n© Junts Avançam 2015. Tots els drets reservats.\nUtilitzam cookies per millorar els nostres serveis. Si continuau navegant sense modificar la configuració del vostre navegador, consideram que accepta el seu ús. Més informació a la nostra Política de cookies. Aceptar


Conviure… transitant - Converses a Catalunya\n11 juny, 2019 Antoni PedragosaOpinemNo hi ha comentaris\nTots, d’una manera o d’una altra, transitem. Aquest col·lectiu tan nombrós, especialment en les àrees metropolitanes, no sempre dona mostres d’un col·lectiu ben avingut. Aquesta és la raó, entre d’altres, per la qual la nostra seguretat viària, no dona bons resultats.\nLa pregunta, què hem de fer per millorar la seguretat viària?, podria anar acompanyada d’una altra pregunta: què hem de fer per millorar la relació entre els conductors?\nNo ens coneixem, però compartim un mateix espai. Hi ha formes que inviten a la cordialitat, i altres que no. Una cara crispada i malhumorada, o bé una cara acollidora i somrient. Podem tenir un gest que insulta o un gest que saluda i que invita a passar. La paraula també pot anar des de l’agravi que ofèn, a la paraula amable que facilita la convivència.\nExpressió, gest i paraula serien un punt de partida, però no ho seria tot. És la presa de decisions quan conduïm, la peça clau de la seguretat viària. Quan es pren una decisió s’ha de fer sempre observant l’entorn i escollint aquell moment oportú, en que la nostra maniobra no pertorba el conjunt del trànsit. En canvi, prendre decisions precipitades o inesperades, que agafen per sorpresa a d’altres conductors, porta a generar situacions de risc. L’actitud correcte, seria aquella que no mira tant l’interès propi, sinó el bé del conjunt. Seria com sentir-se una gran família que comparteix un mateix lloc -la via pública, la carretera- amb un mateix objectiu: arribar a lloc en bones condicions.\nHem de reconèixer que compartir costa un cert esforç. Tinguem present que la societat de consum en la qual vivim, ens ensenya a tenir, però no a compartir. Compartir implica posar en primer terme el bé del conjunt abans que el propi, per tant implica un cert sentit de renúncia. Renunciar a l’egoisme del “primer jo” i optar per la generositat del “primer tu”. Amb l’arribada de l’estiu, el trànsit, especialment els caps de setmana, s’intensifica. Cal, en la mida del possible, adaptar els horaris d’anada i tornada als moments de menys trànsit, per redistribuir-lo millor. Però el més important, és fer del trànsit, una convivència benèvola entre tot el col·lectiu de conductors.


Xirivella es mostra unànime contra el "masclisme assassine" | Valencia Extra\nXirivella es mostra unànime contra el "masclisme assassine"\nEls casos de violència de gènere registrats a data de 31 d’octubre d’enguany ascendeixen a 570.387, segons el Ministeri de l’Interior. Durant l’any 2018, 48 dones van ser víctimes del masclisme a Espanya. Enguany, les xifres han augmentat a 52 dones que han sigut assassinades a les mans de les seues parelles o exparelles, dues a la nostra província. Al nostre país, cada quatre hores es denuncia una agressió sexual i a l’any es cometen 1.460 delictes per violació. Les dades són desoladores.\nLa violència contra les dones està en l’arrel de la nostra societat, fruit d’una desigualtat que situa a les dones en segon pla, els resta oportunitats, autoritat i credibilitat. En aquest sentit, per a l’Ajuntament de Xirivella, la igualtat d’oportunitats entre dones i homes i la lluita contra la violència de gènere és un dels pilars fonamentals de la seua acció política. I així ho va demostrar anit el ple de la corporació, que va aprovar per unanimitat de tots els grups (PSPV-PSOE, Podem, Partit Popular, Compromís i Ciutadans) una moció dirigida a reforçar el seu compromís en la lluita per l’eliminació de la violència contra les dones, amb motiu del 25N.\nFer front a la violència contra les dones és una lluita constant de l’Organització de les Nacions Unides, que insta als governs, institucions i organitzacions al fet que, el 25 de novembre, realitzen activitats dirigides a sensibilitzar a l’opinió pública sobre aquest problema social de primera magnitud.\nAssumint aquesta responsabilitat, l’Ajuntament ha acordat continuar implementant polítiques públiques d’igualtat, i impulsant estratègies de sensibilització, detecció, acompanyament, recuperació i protecció de les víctimes i de les seues filles i fills. D’aquesta forma, Xirivella reafirma el seu compromís en la lluita per a l’eliminació de totes les violències contra les dones, reforçant així el treball de les corporacions locals contra aquesta xacra, a través de la Xarxa de Municipis Protegits contra la Violència de Gènere de la província de València.\nPer això, Xirivella facilitarà mitjançant els mitjans públics dels quals disposa, tota mena de campanyes dirigides a la prevenció, orientació i conscienciació de la violència de gènere. Així mateix, el consistori interpel·larà al Govern de l’Estat perquè desenvolupe la legislació necessària per a incloure totes les violències contra les dones. A pesar que s’ha realitzat un progrés amb la igualtat formal, encara són necessaris nous instruments jurídics per a aconseguir una igualtat real.\nHi ha un llarg camí per recórrer, tal com van assenyalar els representants de tots els grups polítics durant les seues intervencions. En aquest sentit, l’alcalde, Michel Montaner, va destacar el consens com un “fet simbòlic de gran rellevància”, al mateix temps que va agrair la unanimitat de tots els grups en aquest assumpte de màxima prioritat. Des de Podem, Karin Jansen, va recordar a les moltes dones que pateixen en silenci aquesta violència.\n“Li ho devem a elles”, va afirmar. Per part seua, la regidora d’Igualtat del consistori, Paqui Martínez (PSPV-PSOE) va ressaltar la importància que tots els ajuntaments donen suport polítiques a favor de les dones. “Volem que sàpien que no estan soles, estem amb elles”, van ser les paraules de suport que va transmetre l’edil del Partit Popular, Guillermo Garrido. Enrique Lozoya, de Ciutadans, va intervenir en aquesta mateixa línia: “El nostre suport a les víctimes de la violència de gènere és absolut i incondicional. Ni una més, les volem vives”. Mentrestant, el portaveu de Compromís, Ricard Barberà, va posar l’èmfasi en el treball que queda per fer. “Hem de continuar avançant cap a la igualtat efectiva i l’eliminació del model patriarcal de societat”, va sentenciar.


El Nipah, l'altre virus contagiós que té entre cella i cella l'OMS\nModerna treballa ja una vacuna que utilitza una tecnologia semblant a la del coronavirus\nper Pilar Méndez 09/04/2021 16:53h\n- Quan va sorgir el virus Nipah?\n- El que ocorreria si el Nipah es fa més contagiós\nSón nombrosos els mitjans de comunicació que ja han 'triat' un successor del Covid-19 i no és un altre que el virus Nipah. Este patogen està seguit molt de prop per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) a causa de la seua alta letalitat i la capacitat que han apreciat per a contagiar a éssers humans, encara que cal destacar que el seu hoste comú és la ratapinyada.\nTampoc és necessari alarmar a la població, ja que en l'actualitat no hi ha una situació de risc que este virus provoque una altra nova pandèmia com el que ha succeït amb el Sars CoV-2. Per si no fos prou, les dades aportades per Newtral exposen que l'últim brot d'este virus va tindre lloc allà per 2018, l'any 2019 tan sols es va registrar un únic cas i hui dia no s'han notificat casos actius del Nipah. A més, la farmacèutica Moderna ja està immersa en una elaboració de la vacuna per a este virus que usa una tecnologia semblant a la del Covid-19.\nQuan va sorgir el virus Nipah?\nEncara que es tracte d'un virus del qual a penes s'ha parlat a nivell de mitjans de comunicació, se sap de l'existència del virus Nipah des de 1998, any en què es va registrar el primer brot a Malàisia. A partir d'eixe brot, han sigut molts els trets del virus que s'han pogut investigar. El més preocupant del mateix és que genera un elevat percentatge de defuncions per als quals es contagien d'este, dins d'un interval entre el 40% i el 75% dels infectats.\nSense vacuna hui dia, l'OMS assegura que l'únic tractament actualment és l'atenció intensiva del pacient contagiat. Els portadors del virus poden patir una síndrome respiratòria aguda, convulsions, fatiga i fins a una encefalitis que podria provocar fins i tot la mort.\nAl seu torn, cal assenyalar que l'hoste normal del virus Nipah és la ratapinyada de la fruita. Este tipus d'animals es localitzen en països tropicals i són nombrosos a l'Índia i el sud-est asiàtic. A més, el seu hàbitat habitual són les zones amb elevada densitat de vegetació i arbres fruiters, però en ser explotades estes zones es veuen obligats a buscar altres zones per a desenvolupar-se.\nEl que ocorreria si el Nipah es fa més contagiós\nD'altra banda, el virus Nipah pot transmetre's pels fluids i el consum d'aliments que estiguen contaminats. Esta és una de les causes per les quals els investigadors creuen que un brot d'este virus pot controlar-se més fàcilment que els brots de coronavirus. Però a més, este no és l'únic tret que apunta al fet que potencial siga menor que el del Sars CoV-2.\nA l'ésser un virus que acaba amb la vida d'un gran nombre dels seus hostes humans, la transmissió entre els mateixos és molt més reduïda. En general, els virus més transmissors són els que tenen símptomes més lleugers i que no posen fi a la vida a la persona que ha caigut contagiada. Així mateix, si bé s'han produït diversos casos en els quals el virus Nipah ha contagiat als éssers humans, és manifest hui dia que no han aparegut brots de caràcter massiu.\nMalgrat tot, l'OMS i un bon nombre de grups científics de tot el món segueixen molt atents a este virus i com aconsegueix transmetre's per si algun dia es produïra alguna mutació. Segons este article de 'El País', si el Nipah canviara fent-se més contagiós, «l'epidèmia podria tindre un efecte devastador en la vida de les persones, la sanitat pública i les economies globals».\nMor el duc d'Edimburg, marit d'Isabel II, als 99 anys


Diferències entre català i valencià | Paraules sense escrúpols\n← L’entrevista que no vaig veure\nUnitats de mesura →\nDiferències entre català i valencià\nPosted on febrer 5, 2014\tby Jordi Monteagudo\nLa publicació en la web del Diccionari normatiu valencià (d’ara endavant, DNV), que representa dotze anys de treball de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua, és motiu d’alegria. En primer lloc, perquè, després dels atacs que aquesta institució ha rebut per part de diversos membres del govern valencià, la sensació era que aquesta obra no veuria mai la llum. Crec que la premsa descriu la decisió de l’AVL com una mostra de rebel·lia; però, mentre no es demostri el contrari, jo ho veuré com una mostra de convicció científica (cosa molt més important en la meva escala de valors).\nEn segon lloc, els estudiosos del català disposem, des d’ara, d’un nova eina de treball i de recerca (en tant que resumeix les investigacions dutes a terme per l’entitat). I, a més a més, feta des del punt de vista valencià —del què sempre anem una mica escassos—; és, doncs, magnífic que aquest diccionari s’uneixi al Diccionari valencià —publicat per Bromera—, i al Diccionari General de Francesc Ferrer Pastor —editat per Denes.\nPerò, a més a més, ens ofereix l’oportunitat de comprovar que els diccionaris no tenen res d’avorrit, sinó que ens poden proporcionar hores i hores de diversió. No, no m’he tornat boig; de fet, la «inspiració» me l’ha proporcionada l’agudesa de Quim Monzó quan ha començat a piular pel Twitter algunes de les definicions que el nou diccionari conté. Jo, en canvi, he triat un altre mètode: comparar algunes entrades entre els dos diccionaris normatius (poques llengües de les dimensions del català tenen el luxe de tenir dos diccionaris normatius): el de l’AVL i el l’IEC. I m’ha resultat ben curiós.\nLa primera prova ha estat el mot treball (desagradable, ja ho sé). La primera accepció de la definició del DIEC —breu, però doble— ve seguida d’una llarga llista d’exemples:\n1 1 m. [LC] Acció de treballar, esforç sostingut. Un treball físic, intel·lectual. Un treball ben pagat, mal pagat. Ésser molt cansat un treball. Els fruits del treball. Posar-se al treball. Ja va bé de descansar una estona després de quatre hores de treball.\nEn canvi, fixeu-vos ara en la primera accepció que en dona el DNV:\n1.m. Acció de treballar.\nMés breu encara que l’anterior i sense cap exemple: potser el treball no és un tema important per als valencians? Intentem no extreure conclusions precipitades i mirem, dins de la mateix entrada, l’accepció més estrictament laboral; com abans, fixeu-vos en els exemples que en dóna el DIEC:\n1 2 m. [LC] Allò en què hom treballa. Donar treball als obrers. Cercar treball. Un obrer sense treball.\nObserveu que els dos primers exemples ens mostren un món on els treballadors treballen. Fins i tot, si voleu, hi podem captar un aire liberal: algú (el patró, evidentment) dóna treball als obrers, gairebé com qui els fa un favor, i algú (l’obrer, naturalment) cerca treball.\nEn canvi, compareu-ho amb el món que descriuen els dos exemples que en dóna el DNV:\n3.m. Ocupació, faena. S’ha quedat sense treball. A quina hora ixes del treball?\nEn el primer exemple, el treballador s’ha quedat sense feina i, per tant, ja no treballa (potser perquè el diccionari valencià ha estat redactat en època de crisi laboral, amb altes tasses d’atur, a diferència del DIEC?). En el segon exemple, en canvi, la idea és sortir, acabar de treballar i marxar: diríeu que el DNV transmet una idea positiva de treball?\nCom que no és cosa d’afirmar alegrement que els valencians som (sí, jo també sóc valencià) poc aficionats al treball, intentem aclarir els dubtes consultant el concepte contrari: festa. Què ens en diu el DIEC?\n1 1 f. [LC] [RE] Dia que l’Església destina a celebrar Déu, la Verge Maria i alguns sants. Aquest mes hi ha cinc festes: quatre diumenges i el dia de la Mare de Déu. Els diumenges i totes altres festes. El Corpus és una festa mòbil. Festa de precepte, de guardar.\nLa visió que ens ofereix el diccionari català en aquesta entrada és marcadament cristiana, tant en la definició com en els exemples. En canvi, el diccionari valencià no sembla estar explicant del mateix concepte:\n1.f. Conjunt d’actes amb què es commemora un fet important del passat o se subratlla la transcendència d’un fet actual. La festa del 9 d’Octubre. Festes de Moros i Cristians.\nFixeu-vos-hi: cap referència directa al concepte cristià de festivitat. A més a més, el primer exemple és totalment laic (la commemoració de l’entrada de Jaume I en la ciutat de València). Les festes de Moros i Cristians, d’altra banda, només en algunes poblacions estan relacionades amb la diada de sant Jordi, però, en realitat, no tenen cap característica religiosa (les podríem definir com una mena de carnaval monotemàtic i no ens equivocaríem gaire). Tanmateix, no és que la visió religiosa de la festivitat hagi desaparegut del diccionari valencià: en realitat, ha quedat postergada a l’accepció 4 —en efecte, ho heu entès bé: se li ha tret importància, i molta.\nI, tot això, com ho podríem interpretar? Seria lícit pensar que, en el diccionari català, ha predominat una visió democristiana (o liberal, si recordem la definició de treball), mentre que el diccionari valencià ha caigut sota les urpes d’una colla de republicans ateus amb cua i banyes (tal com els representava el franquisme)?\nCrec que podem dilucidar-ho si acabem aquesta petita excursió semàntica revisant un altre concepte teològic: el de pecat. Què en diu el DIEC?\n1 m. [LC] [RE] Transgressió de la llei de Déu o d’un precepte de l’Església. Pecat venial. Cometre un pecat. Fer pecat. Confessar els seus pecats. Absoldre algú dels seus pecats. Penedir-se dels seus pecats. Estar en pecat. No tenir culpa ni pecat d’una cosa. Pecat confessat és mig perdonat. Qui ha fet el pecat que faci la penitència.\nCom veiem, la definició sembla extreta directament del catecisme oficial de l’església catòlica. De fet, la referència a «l’Església», en majúscules i amb l’article definit dóna a entendre que només hi ha una «Església» possible i que el lector sap molt bé quina és. A més a més, els —molts— exemples citen altres conceptes, com confessió i absolució, que crec que només es donen en l’església catòlica. La hipòtesi de la influència democristiana en el diccionari de l’IEC es va consolidant, doncs.\nI, què en diuen, del pecat, els il·lustres acadèmics valencians? Fem-hi una ullada:\n1.m. Acció o efecte de pecar.\nJa està: la primera accepció no afegeix res més. Si us hi fixeu, veureu que és aplicable a qualsevol religió que inclogui el concepte, i això és gràcies al fet de ser tan breu i a haver prescindit de qualsevol exemple. En aquest cas, la hipòtesi dels republicans, no sé si ateus, però sí partidaris d’un estat laic i equitatiu amb totes les religions, també va prenent força.\nPerò, i allò de les banyes i la cua? Seguiu llegint: el DNV afegeix i clarifica, tot seguit, una sèrie de locucions col·loquials (absents en el DIEC), cadascuna més sucosa —aix!— que l’anterior; les dues primers diuen:\n2. dels pecats del piu, el Nostre Senyor se’n riu loc. orac. S’usa per a indicar que les faltes sexuals no es consideren greus.\n3. els pecats de la xona, la Mare de Déu els perdona loc. orac. S’usa per a indicar que les faltes sexuals no es consideren greus.\nSí, ja sé el que estareu pensant: «aquests valencianets només pensen en…» Bé, potser sí: els valencians tenim les idees clares i sabem quines són les coses importants de la vida. Tanmateix, crec que cal posar de relleu l’exquisit respecte a la igualtat de gèneres i a la no discriminació que aquestes dues locucions, tan ben triades i tan populars a la meva terra, transmeten, ja que el primer es refereix al sexe masculí i, el segon, al femení: una mostra de com podem arribar a ser de políticament correctes els valencians quan ens ho proposem.\nLa següent locució de la llista, i amb això ja ho deixo, em sembla encara més decisiva a l’hora d’interpretar el tarannà dels valencians:\n4. fer com fan no és pecat loc. orac. S’usa per a disculpar una determinada manera d’obrar.\nSi algun lector vol veure en aquesta darrera locució una justificació —o una disculpa, com diuen els autors— de la corrupció, tan generalitzada al País Valencià, així com una explicació a la poca importància que hi donem i per què, en general, continuem (no, jo no!) votant al partit líder en imputats, la veritat, no sabré com contradir-lo.\nTot això em confirma en una idea antiga: les diferències entre catalans i valencians es resumeixen dient que els catalans «van fent» i els valencians «anem tirant». Gràcies al DNV, ara estem una mica més a prop de demostrar-ho.\nSobre el mateix tema, podeu us interessi llegir també Cagar el basto, un intent de contextualització del treball de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua.\nAquesta entrada s'ha publicat en contradiccions i etiquetada amb Acadèmia Valenciana de la llengua, AVL, català, diccionari, diccionari normatiu català, diccionari normatiu valencià, DIEC, DNV, Institut d'Estudis Catalans, normatiu, valencià. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Fidelització Setembre 2013 HOME CAT\nQuan fa un any va unir-se a la lluita contra la leucèmia, va convertir-se en una persona molt especial per la Noa, expacient de leucèmia mieloblàstica aguda. En aquell moment se sotmetia a un trasplantament de medul·la òssia, gràcies a un donant compatible que la Fundació Josep Carreras va localitzar per a ella. Des de llavors, la Noa ha anat superant a poc a poc tots els petits sots i ja està totalment recuperada.\nPot conèixer millor la història de la Noa, AQUÍ. A la secció del nostre web "Els plans dels pacients" podrà accedir a molts altres testimonis de superació de persones que han lluitat contra la leucèmia o altres hemopaties malignes.


La UPC al Mobile World Congress de Barcelona - Merit School\nLa UPC al Mobile World Congress de Barcelona\nPàgina inicial/Notícies/La UPC al Mobile World Congress de Barcelona\nLa Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) aprofitarà el Mobile World Congress de Barcelona, que se celebrarà del 25 al 28 de febrer, per buscar nous socis industrials per “transferir i desenvolupar nova tecnologia i comercialitzar les patents registrades”. Segons ha informat la universitat en un comunicat aquest dijous, el centre disposarà d’un estand propi al recinte de la Fira Gran Via, dins de l’espai Catalan Zone, convertint-se en l’única universitat espanyola amb presència al saló de telefonia mòbil.\nEntre les novetats que presentarà es troba un sistema que permetrà als mòbils 4G arribar a velocitats d’1 Gbps -molt superiors a les que ofereix la fibra òptica que arriba a les cases-, una aplicació per visualitzar dades mèdiques en els dispositius mòbils i un comunicador per a persones amb dificultats en la parla. També mostrarà un nou dispositiu per distribuir la fibra òptica sense interferències i una antena per a mòbils construïda amb grafè, d’una grandària fins a mil vegades inferior a les convencionals.\nA més, la UPC forma part del Barcelona Institute of Communications Technologies (BICT), una organització impulsada per la Fundació Barcelona World Capital que neix amb la vocació de “ser un referent en la formació i el coneixement en l’àmbit de les tecnologies de la informació “. La Universitat Politècnica de Catalunya és la universitat amb més finançament europeu per a projectes d’R + D relacionats amb les TIC de tot Espanya, i una de les primeres pel que fa a patents registrades.


Melmelada i confitura: fruita i sucre, però amb diferències | Revista - Part 2\nMelmelada i confitura: fruita i sucre, però amb diferències\n: Sucre, però no tantes calories\nEl seu contingut calòric no és tan elevat com es pensa, encara que per l'aportació en sucre es recomana fer-ne un consum moderat\n[Pàg. 1] Melmelada i confitura: fruita i sucre, però amb diferències\n[Pàg. 2] Sucre, però no tantes calories\n[Pàg. 3] Aprendre a llegir l'etiquetatge\n[Pàg. 4] Suggeriments de compra\nSucre, però no tantes calories\nTots els productes descrits més amunt presenten un contingut molt baix en greixos. Per aquesta raó, les calories totals que aportin no són elevades. No obstant això, tot i que no resulta un aliment preocupant per la seva contribució a la ingesta energètica, no s’ha d’obviar l’aportació de sucre simple d’aquests aliments. El seu consum freqüent i continuat en el temps es relaciona amb un risc més alt de patir obesitat. És obvi que també augmenta el risc de sofrir càries dental i altres malalties bucodentals (erosió dental o desenvolupaments defectuosos en l’esmalt de les peces, entre moltes altres malalties).\nPer bé que és cert que la confitura té més sucres i calories, les diferències nutricionals entre els dos aliments no són rellevants. En tots dos casos, es pot afirmar que tant confitures com melmelades són aliments baixos en greixos totals, greixos saturats i sodi, nutrients que la població pren en excés. Tot i que, això sí, a causa de l’alt contingut en sucres, aquest benefici hipotètic queda diluït. L’aportació en sucre de 100 g de confitura (el que equivaldria a la quantitat de producte que utilitzem en 4 torrades) és semblant a la que contenen prop de 7 sobres de sucre i el de melmelada, gairebé a 6.\nOn sí que destaca positivament la melmelada és en el contingut en antioxidants. Un estudi publicat al gener de 2010 en la revista Nutrition Journal va mostrar que el contingut total d’antioxidants tendeix a ser superior al de la fruita fresca. Això es deu al fet que el procés d’elaboració de la melmelada incrementa la disponibilitat dels antioxidants. Tot i que no és clar el paper dels antioxidants per a protegir la salut, sí que és cert que les melmelades aportaran més beneficis que altres aliments processats rics en sucres, com per exemple les pastes dolces o alguns cereals de l’esmorzar.\nSubstitueixen la fruita?\nPassa el mateix que amb els iogurts de fruites. Moltes persones creuen erròniament que prendre una determinada quantitat de melmelada pot suposar cobrir d’alguna manera les recomanacions diàries d’ingesta de fruita (2 peces al dia). Però la veritat és que, pel procés que experimenta la fruita en aquestes preparacions, i per la quantitat de sucre que s’utilitza en la seva elaboració, els efectes fisiològics de la fruita present en la melmelada no es poden comparar als que s’observen amb la ingesta de fruita fresca. És per això que cap comitè de nutrició considera que les melmelades o confitures siguin aliments substituts que puguin cobrir les recomanacions d’ingesta de fruites.\nLa freqüència de consum de tots dos productes hauria de ser moderada i reservar-se per a ocasions especials al llarg de la setmana: l’esmorzar dels diumenges, el berenar dels divendres… Les raons? L’alt contingut en sucres que tenen i la baixa densitat nutricional: encara que aquests aliments aporten alguns antioxidants, no aporten quantitats rellevants de vitamines o de minerals. La teoria diu que en un esmorzar saludable podem ingerir 500 kcal. Només el 10% d’aquestes haurien de provenir dels sucres, tal com va assenyalar l’OMS el 2003. Una cullerada de melmelada voreja les 60 calories a partir de sucres. Així que només aquesta cullerada ja sobrepassa el límit. Però si a més de la melmelada, l’esmorzar es compon d’una tassa de llet amb cacau en pols i un suc, les calories a partir de sucres ascendeixen a 160 quilocalories.\nAra bé, sempre convé recordar que optar per les versions diet o baixa en calories de melmelades i confitures, amb menys quantitat de sucre, ens dóna una mica de marge per incloure-les amb més recurrència en la nostra dieta. Això sí, sense deixar-nos endur per la temptació de “com que té menys calories i sucres, en puc menjar més quantitat”.\nPer triar una bona melmelada o confitura\n/imgs/20140201/mermelada4.jpgEn la tria d’una marca comercial o una altra convé fixar-se en la denominació de venda -melmelada normal o extra, confitura normal o extra, tipus Light-, en la proporció de fruita i de sucres, en la llista d’ingredients -hi ha diferència d’unes a d’altres, en particular quant a l’ús d’additius-, així com en l’aparença -presència o no de trossos de fruita, color…-, el preu per quilo, etc. Convé recordar que la brillantor o un intens color vermell no implica una millor qualitat del producte, i que la presència de trossos de maduixa grans o fins i tot de maduixes senceres tampoc no es correspon amb una quantitat més gran de fruita. A més, en aquelles que indiquen ser light o ‘diet”, caldrà comprovar que són el que diuen ser. Finalment, no ens hem de deixar enganyar pels envasos que tenen una aparença més “casolana o artesanal” perquè no implica que siguin de millor o pitjor qualitat que les altres.\nVes a la pàgina anterior: « Melmelada i confitura: fruita i sucre, però amb diferències\nVes a la pàgina següent Aprendre a llegir l'etiquetatge »


MADRID Avió anada i tornada - Especial 4 dies!\n- Trasllat aeroport Madrid - hostel - aeroport Madrid –\nEntrades en monuments, museus i parcs - Extres en hotels i restaurants. Avió Bcn – Madrid – Bcn. Transport públic.\nDIA 1er: ORIGEN – GRO/BCN - MADRID\nSortida del lloc d’origen en autocar en direcció a l’aeroport de BCN per prendre l’avió en direcció a Madrid. Arribada, represa d’equipatge i trobada amb l’autocar que ens portarà cap al hostel per deixar les maletes i trobada amb el nostre guia local qui ens donarà la benvinguda a la capital fent un recorregut a peu pel Madrid dels Borbons amb el Palau Reial, la Catedral de la Almudena, Plaça d’Orient, Plaça Major, Porta del Sol i Parlament. Sopar i allotjament.\nEsmorzar i trobada de nou amb el nostre guia local per tal de fer una panoràmica en autocar pel conjunt de la capital i admirar la Plaça de la Cibeles, l’edifici del Banc d’Espanya i el de Correus, la Gran Via amb tots els seus teatres, la Porta d’Alcalà... A la tarda, visita al Museu del Prado amb tot el seu conjunt artístic. Seleccionarem les obres més importants per una millor visita. Sopar i allotjament.\nEsmorzar i sortida de nou a peu cap el Museu Reina Sofia on ens trobarem amb el guia local per fer-nos les explicacions de les obres d’art més importants que disposa el museu. A la tarda, ens dirigirem cap el Parc del Retiro per descobrir aquest espai natural i d’oci de que disposa la població per desconnectar de la pressió diària. Sopar i allotjament.\nDIA 4art: MADRID – BCN - ORIGEN\nEsmorzar i represa de maletes per efectuar les darreres visites i compres per la capital. En funció de l’horari de l’avió, trasllat en autocar cap l’aeroport per prendre el vol cap a BCN. Trasllat posterior cap a casa.


Miquel Aldana, exalumne de l’EUHT StPOL i xef amb Estrella Michelin, imparteix una Masterclass - Hotel-Escuela de Sant Pol de Mar. Dirección Hotelera, Gastronomía y Artes culinarias y Restauración y EventosHotel-Escuela de Sant Pol de Mar. Dirección Hotelera, Gastronomía y Artes culinarias y Restauración y Eventos\nEl cap de cuina del Restaurant Tresmacarrons (El Masnou) ha tornat a l’Hotel-Escola on es va formar per compartir algunes de les seves receptes amb els alumnes del Màster en Arts Culinàries i Direcció de Cuina\nAquesta setmana hem rebut la visita de Miquel Aldana, el cap de cuina del Restaurant Tresmacarrons (El Masnou). En Miquel, exalumne de l’EUHT StPOL, ha tornat al centre on es va formar per fer una Masterclass als actuals alumnes del Màster en Arts Culinàries i Direcció de Cuina i del Master in Culinary Arts and Kitchen Management.\nDurant la Masterclass, en Miquel Aldana ha compartit amb els alumnes la seva passió per la cuina. El Restaurant Tresmacarrons, que té una Estrella Michelin, és una proposta de cuina tradicional catalana evolucionada apostant pel producte de temporada i de màxima qualitat.\nLa seva cuina humil i basada en els productes de proximitat, ha quedat palesa a la demostració de dos dels plats que ofereix a la seva carta: bacallà amb textures d’espàrrec i cheesecake de maduixa.\nAquí podeu veure un resum fotogràfic de la Masterclass del xef Miquel Aldana:


Heber City - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n40° 30′ 24″ N, 111° 24′ 44″ O / 40.506666666667°N,111.41222222222°O / 40.506666666667; -111.41222222222\nComtat Wasatch County\nHeber és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2007 tenia una població de 9.715 habitants.\nSegons el cens del 2000, Heber tenia 7.291 habitants, 2.296 habitatges, i 1.829 famílies. La densitat de població era de 816 habitants per km².\nDels 2.296 habitatges en un 48,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,3% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 20,3% no eren unitats familiars. En el 15,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,55.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 35,2% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 14,7% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,6 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 45.394 $ i la renda mediana per família de 47.481 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.816 $ mentre que les dones 21.524 $. La renda per capita de la població era de 17.358 $. Entorn del 4,8% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nCharleston (7 km)\nDaniel (4 km)\nFrancis (16 km)\nMidway (6 km)\nTimber Lakes (14 km)\nWallsburg (13 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Heber City\n↑ 2,0 2,1 2,2 «Fact Sheet- Heber». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.\n↑ «Geographic Comparison Table- Heber». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.\nMunicipalitats i comunitats del Comtat de Wasatch (Utah)\nSeu del comtat: Heber City\nMidway · Heber City\nCharleston · Daniel · Hideout · Independence · Wallsburg\nHailstone · Keetley · Soldier Summit\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Heber_City&oldid=22324648»\nComtat de Wasatch\nCiutats de Utah\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 nov 2019 a les 18:30.


Notícies - La CUP-PC reivindica els seus tres anys fent d'acusació popular en el 'cas 3%'\nLa formació també ha celebrat la unitat de l'Ajuntament en la lluita contra la corrupció\nJunts reacciona a la interlocutòria del 'cas 3%': 'Tornem a reiterar la nostra ferma condemna a la corrupció' (31/jul/20)\nLourdes Llorente i Maria Sirvent han valorat el final de la fase d'instrucció del 'cas 3%' / Foto: Cugat Mèdia\nel 5/ago/20 Eva Garrido Política PDF\nLa formació anticapitalista se sent satisfeta en la seva tasca de fiscalització durant el procés per tal d'evitar 'pactes o maniobres que busquessin la impunitat d'aquells que, presumptament, hagin extret de l'erari públic grans quantitats de diners' i han assegurat que 'celebrarien' que les administracions i 'no tant els partits' també es personessin a la causa perquè són les que en surten més perjudicades. Així ho han dit aquest dimecres davant l'ajuntament en una roda de premsa que ha comptat amb la presència de la diputada al Parlament Maria Sirvent.\nTant la tinenta d'alcaldia de Bon Govern, Transparència i Participació, Lourdes Llorente, com la diputada Maria Sirvent han recordat que la CUP porta personada com acusació popular en el 'cas 3%' des del juny de 2017. 'La CUP ha estat sola davant una instrucció molt complicada, feixuga i amb molta documentació. Haguéssim agraït la col·laboració des del primer moment', ha lamentat Llorente.\nDesprés que el 31 de juliol el jutge De la Mata fes pública la seva intenció d'enviar a judici Convergència Democràtica de Catalunya (CDC) i el PDeCAT per presumptes fraus en l'adjudicació d'obres públiques, els cupaires prometen una actitud 'proactiva' en la persecució de la corrupció política.\nLa tinenta d'alcaldia ha qüestionat la querella que en el seu moment va anunciar l'exalcaldessa Mercè Conesa contra CDC en el 'cas Palau', per aquest motiu agraeix que ara Junts per Sant Cugat se sumi als esforços de l'equip de govern en la investigació del 'cas 3%'.\nCelebraríem que les administracions, i no tant els partits, compareguessin en aquells casos de corrupció que els afectessin. Perquè des de l'administració més propera que ha sofert aquestes pràctiques corruptes és d'on es poden obtenir més proves.\nTall incrustat: Maria Sirvent\nLamentem que ens hàgim trobat tan sols durant aquests anys d'instrucció. Celebrem, però, que hi hagi administracions que s'hagin personat com acusació popular i, en concret, valorem la tasca de l'Ajuntament de Sant Cugat.


segons els millors consells d'ungles de premsa, segons el manicurista de Jennifer Lopez\nLa raó de la manicura de Jennifer Lopez sempre sembla perfecta? Premeu les ungles\nPin el·lipsi Més Inici de diapositives següent jlo / Instagram\nSabem que és probable que pensis que les ungles premsades són per a nenes que no tenen permès portar acrílic encara. Però definitivament no és el cas. De fet, algunes de les ungles més cobejades de Hollywood es creen mitjançant consells temporals. Jennifer Lopez està demostrant constantment com poden ser les ungles premsades amb glamour. Recordeu aquelles ungles encastades de diamants dels Globus d’Or? Press-ons. I alguna vegada us heu adonat del seu divertit concert per a ungles? Tot fet sobre press-ons.\nPodem veure per què a López li encanten els consells temporals. Definitivament, estalvieu temps ja que es poden decorar abans de ser aplicats. També és una manera senzilla de provar dissenys divertits. Si no sou un artista professional, marques com Static Nails i Iikonn fan consells que ja estan dissenyats amb un bonic art. Les ungles premsades també són una opció versàtil per a quan simplement no es vulgui comprometre amb acrílics llargs. Quan López està donant un cop de peu Ombres de blau, alguna vegada t’has adonat de les ungles? Probablement no perquè siguin molt curts i naturals. Però quan arriba a l'escenari és comauge'Ja està', diu el manicurista de López, Tom Bachik En estil. Així que sempre que veieu les seves grans i profundes ungles, podeu apostar per ser creacions pressionades de Bachik.\ntatuatges de coban de faves franceses\nPerò, com fa que Bachik faci que les ungles falses semblin tan naturals? La personalització és clau. 'El primer que cal fer és dimensionar adequadament cada punta', afirma Bachik. “Alguns dels millors conjunts de premsa tenen més opcions. D’aquesta manera podreu aconseguir un millor ajustament a les ungles. ” El manicurista famós, que també ha treballat amb Selena Gomez, Heidi Klum i Beyonce, fitxa els costats per aconseguir un ajustament perfecte al voltant de la cutícula. 'Si les vostres cutícules no són tan quadrades com la punta, podeu entrar i arxivar a les cantonades dels press-ons', afegeix Bachik. I no tingueu por de fitxar pel llarg. Tots els llits de les ungles són diferents, per la qual cosa és possible que reduïu els consells per tenir un aspecte uniforme.\nAra, la següent part complicada és posar pressions per, bé, seguir-hi. Si alguna vegada els heu fet servir, probablement enteneu la lluita. Però López aconsegueix sortir a l'escenari tota la nit amb els seus consells temporals. El secret està en l’adhesiu. Hi ha tants tipus diferents al mercat, però n’hi ha un que de veritat hauríeu d’estar lluny si voleu evitar que es faci una aparició. 'No voleu utilitzar la cola fina d'ungles', aconsella Bachik. Ja coneixeu els que són tan relliscosos com l’aigua. La forma de l’ungla real té irregularitats naturals, però la punta que aplicaràs té una forma perfecta. 'Així que si utilitzeu una cola fina d'ungles, no sempre us proporcionarà el contacte entre les dues superfícies'.\nBachik suggereix utilitzar tires adhesives de doble cara o les seves opcions preferides de la botiga de drogueria per a esdeveniments especials o per fer una nit. 'Però si cada dia vas a fer ungla pressionada, seria el que anomenem cobertura completa', afirma Bachik. 'Jo faria servir un adhesiu més fort que quedi posat.' Per mantenir els consells de López al seu lloc, Bachik funciona amb un adhesiu en gel. D'aquesta manera, no hi ha bretxes i els premis no es decantaran durant totes les rutines de ball del cantant. I l'eliminació és la mateixa que treure-li el gel.\nvestit de joseph gordon-levitt\nVÍDEO: com dominar la manicura amb botons\nSi esteu preparats per desencadenar el vostre J.Lo interior, mireu les millors eines i claus de premsa.\nUngles Pop-On reutilitzables d'ungles estàtiques\nCortesia 14 $ BOTIGA Obre una finestra nova\nDashing Diva Magic Press Home Unió de gel unitat de premsa\nCortesia $ 9 BOTIGA Obre una finestra nova\nIIkonn a Pink Kitty\nCortesia $ 10 (originalment $ 15) COMPRAR IT Obre una nova finestra\nClaus de premsa lila\nCortesia $ 5 BOTIGA Obre una finestra nova\nColla de baralla Divaing Taïlla\nPestanys adhesius de lligams virtual de Diva\nCortesia 15 $ BOTIGA Obre una finestra nova\nWinona Ryder es presenta a Givenchy per la cerimònia de les mans i les petjades de Tim Burton\nDesglossament de la bellesa del viatge a InStyle: exactament què comprovar i què dur a terme\nPregunta important: J. Lo porta botes o texans?\nJennifer Lopez té un sobrenom de valent per a Robert Pattinson\nGemma Chan va obtenir un gran honor per part de Max Mara i Women in Film\n6 maneres increïblement afalagadores de portar la teixit maixiquí a l'hivern\nOPI acaba de llançar un esmorzar a la col·lecció d’esmalts d’ungles de Tiffany\ntendència de jeans texans


Fins quan estarem indefensos davant la violència policial?\nYou are here: Home / Destacats / Serveis públics / Veus / Opinions / Fins quan estarem indefensos davant la violència policial?\nEntre les moltes males notícies que ens ha portat aquest any hi ha l’absolució dels mossos implicats en la mutilació d’Ester Quintana i la condemna lleu dels mossos responsables de la mort de Juan Andrés Benítez.\nEls dos casos són prou coneguts. El novembre de 2012, mentre participava en la manifestació de la vaga general europea, l’Ester va perdre un ull per l’impacte d’un projectil disparat per uns mossos en una actuació policial que un jutge va considerar “imprudent i desproporcionada”. El setembre de 2013, Juan Andrés Benítez moria, desateses les seves demandes d’atenció mèdica, a causa dels cops reiterats de vuit mossos mentre estava immobilitzat i indefens, després d’una baralla amb uns veïns que havia finalitzat poca estona abans.\nEn el primer cas, l’actitud de la Generalitat va evolucionar des de la negació rotunda dels fets a l’assumpció implícita que alguna cosa sí que havia passat quan li van demanar disculpes i se la va indemnitzar. En el segon, tot i que la acció violenta dels mossos va ser enregistrada i fotografiada per set persones diferents i era innegable, l’actitud de la Generalitat va anar des de dir que “no es poden jutjar les actuacions policials per unes imatges” a afirmar que Benítez els havia agredit prèviament i que el protocol de reducció que se li va aplicar era pertinent des d’un punt de vista tècnic.\nEn el primer dels casos, el de l’Ester, el resultat del judici va ser l’absolució dels dos policies implicats perquè no es va poder demostrar que fossin un l’autor del tret i l’altre qui el va ordenar, però el mateix tribunal va recriminar a la Generalitat haver fet tot el possible per dificultar les investigacions. De tot això es dedueix que és evident la culpabilitat d’uns agents policials (si no, per quin motiu la Generalitat va permetre que s’indemnitzés la víctima?), però ni se’ls ha pogut identificar ni incriminar-los (a causa de la manca de voluntat dels responsables polítics).\nEn el segon, els sis agents policials no van arribar a ser jutjats. Després d’un pacte previ entre defensors i acusadors, van admetre la seva culpabilitat, afirmant, però, que estaven “moralment convençuts” que la seva actuació va ser correcta, i van ser condemnats a dos anys per homicidi i tortures (sense ingrés a la presó) i a dos anys de suspensió de feina i sou, una condemna molt allunyada d’allò que es demanava inicialment.\nPer tots dos casos, l’Ester Quintana, els familiars i amics de les dues víctimes, i totes aquelles persones que creuen en la prevalença de la defensa dels drets humans per sobre de criteris de tipus polític, han quedat profundament decebudes. Segueix persistint el tracte de favor judicial o la impunitat en casos flagrants de conductes delictives d’agents policials, afavorits pel l’actitud corporativista dels cossos de seguretat per sobre de la seva professionalitat com a funcionaris públics i la manca de coratge dels responsables polítics, que defugen mantenir conflictes amb aquest poder fàctic o que pensen en obtenir futures col·laboracions si cal mantenir actituds poc democràtiques en la repressió del descontentament social.\nA Terrassa també vam tenir no fa gaire un cas semblant que no va merèixer tanta atenció mediàtica a l’àmbit nacional. El gener de 2015 van ser absolts quatre policies municipals acusats de la mort d’un noi terrassenc, Jonathan Carrillo.\nSi fem memòria, recordarem que un dia de setembre de 2009, davant dos testimonis i envoltat per altres policies, un policia municipal terrassenc va colpejar i fer caure Jonathan, que estava celebrant una victòria esportiva. Com a conseqüència, el noi va patir una fractura cranial i va morir poques hores després a l’Hospital. Els municipals implicats no van informar a l’ambulància que el va traslladar que el noi havia rebut un for cop al cap i van atribuir el seu estat al fet d’estar begut.\nCom en el cas de Benítez, l’acció policial desmesurada va acabar amb la vida d’una persona i, com en el cas de Quintana, el responsable se n’ha sortit sense conseqüències ja que el jutge ha considerat provat l’homicidi, però ha absolt el policia acusat d’homicidi i els tres companys encobridors perquè les investigacions realitzades no han pogut determinar ni quin d’ells va donar la bufetada ni si la resta de companys ho va poder veure i, per tant, encobrir l’autor.\nFins quan els ciutadans i ciutadanes ens haurem de trobar indefensos davant la violència d’alguns policies que no poden controlar el seu estat emocional, davant la manca de professionalitat d’uns membres de cossos de seguretat que defensen els seus companys indesitjables, tot oblidant que són servidors nostres, i davant la covardia interessada d’uns polítics pusil·lànimes?\nFederació Local CGT – Terrassa\nIn : Destacats, Serveis públics, Veus / Opinions


Princiesport arriba als 500 abonats en quinze dies des de la seva obertura | PRINCIESPORT\nPrinciesport arriba als 500 abonats!\nEl nou club multiesportiu i familiar d’Andorra ha iniciat la seva marxa de la millor manera possible, assolint la xifra de 500 socis en 15 dies i realitzant 40 nous abonats diaris. Sens dubte, un ritme de creixement molt positiu per convertir-se en una referència al Principat. Així mateix, cal esmentar que del total d’abonats que registra el club, el 57% d’ells són homes i el 43% són dones, posant de manifest que el club aposta de forma clara per activitats esportives molt diverses, on el públic infantil també té una gran presència.\nEl club estrena una gran varietat d'activitats per a grans i petits\nAmb l’estrena de les noves instal·lacions aquest mes de setembre, els abonats de Princiesport han gaudit dels nous equipaments com el gimnàs, d’on destaquen unes màquines de fitness de pròxima generació. A més, el club ofereix un ampli ventall d’activitats dirigides -de dilluns a diumenge- amb més de 80 hores de classes setmanals, on els socis poden assistir a classes úniques a Andorra com HBX Boxing o Pilates Reformer 6, exclusives de Princiesport.\nTanmateix, la comunitat infantil del club compta també amb un programa multiactivitat específic per a ells, que actualment està tenint una gran acceptació. Una bona prova d’això és que, fins a un 50% dels pares que visiten el club cada dia, inscriuen els seus fills al programa infantil multiactivitat de Princiesport.\nCreix l'escola de raqueta i es garanteixen al màxim les mesures d'higiene i seguretat\nPel que fa a la secció de tennis i pàdel, els esports de raqueta es consoliden com un dels pilars fonamentals del nou projecte. En aquest sentit, des de l’obertura del període d’inscripció de les escoles de tennis i pàdel -el passat 2 de setembre- , el nombre de participants en l’escola de raqueta ha crescut un 25 % en comparació amb el mateix període de l’any passat. A més, el club ha estrenat aquesta setmana un programa d’activitats específic per a nens i joves que, juntament amb l’escola de raqueta infantil, sumen actualment més de 130 inscrits.\nAmb tot, per tal de preservar la salut de totes les persones que visiten el club, Princiesport ha limitat l’aforament del gimnàs i de les classes dirigides. A les activitats infantils, com no podia ser d’una altra manera, també s’han pres mesures perquè els nens i joves que hi participin es diverteixin de forma segura, proposant una distribució en grups de 4 a 6 persones, garantint així les distàncies de seguretat recomanades i millorant la qualitat del servei.\nEl Princicamp tanca l’edició del 2020 amb més de 200 inscripcions\nUna altra de les notícies més destacades i positives del club ha sigut l’èxit de participació que ha obtingut el campus infantil, conegut també com a Princicamp. Així, en l’edició d’aquest any i malgrat la situació global que provocat la COVID-19, Princiesport ha comptabilitzat a més de 200 nens inscrits al campus d’estiu, des del juliol fins a la primera setmana de setembre.


Tallers de Tecnologia en la Universitat de València – La Sénia Digital\nMònica Camiña / 14 de gener de 2020\nTots els tallers a més d’ interessants han estat enfocats enfocats a la realització de pràctiques, els nostre alumnat ha pogut fer: el Taller de programació de robots, el Taller d’efectes de so en temps real, el Taller de telefonia i veu IP, el Taller d’energies renovables i el Taller de programació de Videojocs.\nEls nostres alumnes de 4t d’ESO i 1r de Batxillerat de Tecnologia, acompanyats per les professores Marta Castedo i Mònica Camiña, han assistit hui, dilluns 13 de gener, als Tallers educatius en l’ETSE-UV (Escola Tècnica Superior d’Enginyeria de la Universitat de València), al campus de Burjassot-Paterna.\nEn aquesta època del curs els alumnes universitaris estan d’exàmens i no tenen classes, de manera que hem pogut utilitzar els laboratoris de la Universitat, on el professorat universitari ha preparat unes pràctiques molt interessants per als nostres alumnes i d’altres instituts.\nL’oferta de tallers de la Universitat és molt variada i molts instituts, com el nostre, els sol•liciten, però no sempre hi ha cabuda per a tots. Nosaltres enguany hem tingut sort i ens han concedit cinc tallers, però el curs passat, en canvi, ens vam quedar sense poder assistir! Els dos anys previs sí que vam poder anar-hi, així que aquest ha estat la tercera ocasió en la que hi participem des del Departament de Tecnologia.\nEls tallers que hem realitzat enguany han estat: Taller de programació de robots, Taller d’efectes de so en temps real, Taller de telefonia i veu IP, Taller d’energies renovables i Taller de programació de Videojocs. Tots molt interessants i enfocats a la realització de pràctiques.\nSi podem, de ben segur que repetirem!


Menjar típic de l'Equador\nLa gastronomia equatoriana es veu enriquida per les diferents regions naturals que formen el país: la costa, la serra, les Illes Galápagos i la regió oriental. Els plats i les postres es preparen amb peix, marisc, carns, fruites i herbes aromàtiques variades. Els nadius de l'Equador solen referir als seus plats típics com «menjar crioll».\nBolón de verd\nblats de moro equatorians\nSopa de bagra\nDolç de babaco\nDolç de figues\nFlam o formatge de pinya\nMelmelada o dolç de pinya\nSoufflé de dolç de llet\nCoca de les tres llets\nEls plats principals d'Equador es caracteritzen per una forta presència dels mariscs i els peixos, principalment perquè el país posseeix una àmplia línia costanera capaç de proveir a país d'un gran nombre de productes marins.\nEl plàtan, així com els diferents blats de moro equatorians són ingredients indispensables dins de la cuina equatoriana. Finalment, pel que fa a les carns, destaquen la carn de res, el pollastre, el xai i el cuy. En el que segueix t'enumerem els plats principals més populars de l'Equador.\nEl bolón de verd està considerat plat nacional de la República de l'Equador i posseeix com a ingredient estrella el plàtan verd, de què Equador és un dels majors productors a nivell mundial.\nTal com el seu propi nom indica, el bolón de verd consisteix en una bola de la mida aproximada d'un puny que es prepara a base d'una massa feta amb plàtan verd, que pot bé rostir-se o bé fregir-se prèviament. Aquesta massa es prepara manualment fins que la barreja queda homogènia i se li afegeix sal i algun ingredient addicional, com formatge o carn fregida.\nUn cop pastat, es pot menjar directament o fregir-se en oli fins que la part exterior queda daurada i cruixent.\nA la zona costanera de l'Equador es crien fins a catorze espècies diferents de crancs, encara que, no obstant això, no tots són comestibles. Els pangora, jaibas, blaus i vermells són els que s'empren dins de la cuina equatoriana, concretament per a la preparació de la famosa cangrejada equatoriana.\nPer a la seva elaboració, cal bullir els crustacis prèviament juntament amb l'amaniment, que es prepara amb ceba blanca, coriandre, pebre negre, orenga, comí, sal, plàtans verds i plàtans madurs. La cangrejada, a més, sol prendre acompanyada d'una amanida que es prepara amb ceba, canguil i chifles.\nEl ceviche, que també es pot escriure seviche, sebiche o cebiche pot ser de carn, peix o marisc. Està considerat com el plat estrella dins de la gastronomia equatoriana.\nQuan és de carn, consisteix en carn marinada amb amaniments cítrics, com ara llimona, llima o taronja agra, entre d'altres, així com ají, coriandre, alvocat, tomàquet o jícama. Si és de peix, es poden utilitzar innombrables tipus de mariscs i peixos, entre els quals es troba el pop, el calamar, la llagosta, la gambeta, etc.\nCeviche de gambeta equatorià\nL'xurrasco és un altre dels plats més populars tant a l'Equador com en tota Amèrica Llatina. Consisteix en una costella de carn de boví cuinada a la planxa oa la brasa i acompanyada d'ous, arròs, patates, ceba, all, oli d'oliva i altres ingredients, així com algunes salses.\nEl secret per a la preparació d'un bon xurrasco equatorià és que la carn estigui ben assaonada amb la ceba, l'all, la sal, l'oli d'oliva i un toc de comí i pebre.\nEl zapallo, també conegut com auyama és un tipus d'hortalissa d'origen americà considerada com una variant dins de la família de la mateixa família que la carabassa (nom científic: cucurbitàcies).\nEl zapallo és consumit en tota Llatinoamèrica des dels temps dels indígenes asteques i es va introduir a Europa després de la conquesta d'Amèrica per part dels espanyols. Així doncs, la crema de zapallo és un puré fet zapallos bullits i, posteriorment, triturats juntament amb brou de pollastre o verdures.\nEl cuy és una espècie de rosegador que pesa prop d'1 kg i que es pot trobar a la regió andina de Sud-amèrica, especialment a Perú, Bolívia, Equador i Colòmbia. Per això, el cuy rostit és un plat molt comú també en la gastronomia de l'Amazònia peruana.\nAquest plat sol prendre durant dies festius o en esdeveniments especials i fins i tot hi ha una associació al país anomenada Associació de Xefs de l'Equador, La qual organitza el Festival Internacional de l'Cuy, en el qual s'exhibeix la riquesa culinària d'aquest mamífer rosegador.\nTot i que el plat més popular és el de cuy rostit acompanyat de patates, també es troben altres plats en què el cuy és l'ingredient estrella, a saber: locro de cuy, sopa de patates amb cuy, ají de cuy, cuy amb malnom, etc. Si vols saber com es prepara, et recomanem aquest article: Recepta de l'cuy rostit amb patates.\nCuy rostit amb patates\nEl ceba és un plat original de la província de Guayas, a sud-oest de país, així com de Manabí, d'aquí el nom de amb ceba manabita o rajava. A l'igual que l'cangrejada, aquest plat és molt popular de la zona costanera en general, ja que es tracta d'un estofat de peix acompanyat de iuca i ceba vermella adobada.\nEl brou que acompanya el peix s'elabora a força de yuca liquada i es pot condimentar amb ají en pols, comí o altres espècies a l'gust. El peix que es fa servir per preparar aquest plat sol ser la bacora, però és també possible utilitzar tonyina o morrut. Per acompanyar, es pot servir arròs, canguil, pa, suc de llimona, ají, etc.\nJuntament amb el bolón de verd, la guatita o guatita criolla es considera plat nacional a Equador, així com a Xile. Aquest plat consisteix en un estofat fet a base de trossos d'estómac de boví, que són el que rep el nom de guatitas o també de mondongo.\nEl primer pas per preparar aquest estofat és bullir les guatitas, que prèviament han de ser rentades exhaustivament i netejades amb llimona.\nDesprés bullir-, es fregeixen juntament amb ceba, tomàquet i pebrots, a més d'altres adobs a el gust, com patates, mantega de cacauet, cacauets, fesols, coriandre i altres espècies. Està considerat com un plat molt calòric. Vegem la recepta pas a pas en el següent vídeo:\nGuayaquil »width =» 500 "height =» 281 "src =» https://www.youtube.com/embed/n3QwBTVKPFk?feature=oembed »frameborder =» 0 "allow =» accelerometer; autoplay; retalls-write; encrypted-mitjana; Gyroscope; picture-in-picture »allowfullscreen>\nEl locro, locro de papa o locro de papes amb formatge és un plat clàssic de l'Equador que consisteix en una sopa cremosa feta a força de patates i formatge. És típic de la Serra equatoriana i especialment popular al nord de país i Quito, on es coneix també com locro quiteño.\nEncara que els seus ingredients principals són, com ja s'ha esmentat, les patates i el formatge, també solen afegir-se els següents aliments: blat de moro, col, choclo fresc, cacauet, gambetes ...\nHi ha una altra variant anomenada yagualocro o llagualocro, Que, literalment, significa locro de sang, Ja que es prepara amb sang fregida (un menjar molt similar a la botifarra popular a Espanya) i menudeses (budells). També poden afegir-trossos d'alvocat.\nEl blat de moro constitueix una gran part de el patrimoni agrícola i alimentari de l'Equador, atès que es conrea a tot el país, exceptuant els erms i les zones de boscos andins que es troben degradades. Es conrea especialment a Azuay, Loja, Azuay, Bolívar i Chimborazo, entre d'altres.\nHi ha un gran nombre d'espècies de blat de moro que s'allunyen de l'color groc a què estem acostumats quan parlem de blat de moro. Així, hi ha el blat de moro morat, negre, blanc i fins i tot vermell.\nEn definitiva, el blat de moro és, juntament amb el plàtan, un pilar bàsic dins de la cuina equatoriana. Les espècies més conegudes de blat de moro són les que s'esmenten a continuació: choclo, canguil, chulpi o blat de moro dolç, malnom i morocho.\nEls patacons, també anomenats tostones o fregits, Són un altre dels aliments estrella a la cuina equatoriana, principalment perquè es preparen amb plàtan verd, un dels principals productes autòctons de país.\nAixí doncs, es tracta de gruixuts trossos de plàtan verd o madur que es fregeixen en oli d'oliva molt calenta durant uns minuts fins que es queden daurats. Un cop fregits, es treuen de la paella i s'aixafen amb un estri similar a un corró que és conegut com pataconera o tostonera.\nDesprés aixafar, tornen a introduir-se en la paella i es fregeixen fins que queden completament daurats i cruixents. Es prenen com a acompanyament de diferents plats.\nEquador és un dels principals exportadors de plàtan a escala mundial, tant és així que aquesta fruita es considera representativa de la gastronomia equatoriana. En total, s'estima que l'Equador proporciona el 10% de la producció total mundial de plàtans, ja que anualment es conreen prop de 6 milions de tones de plàtans.\nLa plantació de plàtans es veu afavorida pel clima equatorial, que és un subtipus de clima tropical, en el qual predominen les temperatures càlides i la humitat durant tot l'any.\nProducció de plàtans a Equador\nLa quinoa, també escrit quinoa és un semi-cereal que pot trobar-se entre els cultius de la major part dels Andes, especialment en països com Perú, Bolívia, Xile, Colòmbia i Equador. En aquest últim, la collita de quinoa destaca especialment en la província de Chimborazo, a la zona central de la Regió interandina.\nAquest semi-cereal posseeix els vuit aminoàcids essencials per a l'ésser humà, el que la converteix en un ingredient molt saludable. Com aliment, s'utilitza per a la producció de farina i també per a la preparació de la famosa sopa de quionoa equatoriana, així com per obtenir cervesa.\nPlantació de Quinoa a Chimborazo, Equador\nLa sopa o brou de bagra és molt rica en fòsfor, el que la converteix en un plat molt ric i nutritiu dins de la gastronomia equatoriana. El bagra, conegut a Equador com peix camchimala és una espècie de peix de l'ordre dels Siluriformes, grup que rep el nom comú de peixos gat pel fet que posseeixen bigotis.\nPer a la preparació d'eta sopa es necessita iuca, coriandre, all, un cap de bagra, bagra a rodanxes, tomàquet, oli, comí, pebre i sal.\nLes postres i dolços d'Equador destaquen per incloure un gran nombre de fruites exòtiques com el plàtan, el banana, la pinya, la guaiaba, la papaia, el mango, l'babaco, figues, coco i un llarg etcètera.\nÉs habitual també la preparació de melmelades i almívars a partir d'aquests ingredients per a conserves. Tampoc falta el dolç de llet, tan popular a tot Amèrica Llatina. Més avall s'inclou una llista de les postres més populars dins d'Equador.\nEl menja i beu és una amanida de fruites que a Espanya es coneix com macedònia. És unes postres fàcil de preparar i molt refrescant per al que s'empren fruites exòtiques i molt fresques, com papaia, banana, pinya, mango, guineos madurs, mores, etc. i s'acompanya de suc de taronja.\nA l'haver-hi a el mateix temps trossos sencers de fruites i suc de taronja, aquestes postres pot menjar-se i, alhora, beure, d'aquí el seu nom. Tot i que depèn de la dolçor natural de les fruites emprades, a l'menja i beu se li somiï afegir sucre o mel, de manera que adquireix un toc dolç addicional.\nExisteixen variants que afegeixen rom, cachaca o aiguardent, de manera que l'menja i beu es converteix en un còctel.\nEl babaco és una fruita original de Sud-amèrica, concretament de la província de Loja, a Equador. En realitat, és un híbrid natural resultant de l'encreuament entre toronche i chamburo. El cultiu de babaco, a l'igual que el d'papaia, es deu al fet que és un fruit comestible molt consumit al país.\nAixí, el dolç de babaco és una espècie d'almívar fet a partir de la cocció d'un babaco madur de mida gran, a què se li afegeix sucre, aigua i una mica de canyella. Depenent de la quantitat d'aigua que utilitzem, quedarà més líquid o més espès.\nLes figues són una fruita baixa en greixos i rica en carbohidrats, pel que són recomanables per a utilitzar com a melmelada casolana. De fet, el dolç de figues pot ser una mena de melmelada o bé consistir en figues cuits i banyats en almívar per a conserves.\nPer preparar aquest dolç, necessitarem com a mínim 1 kg de figues i 500 gr de sucre, atès que és unes postres molt dolç. A més, et caldrà suc de llimona.\nLes espumillas, suspiritos o sospirs són, en realitat, un dolç popular a Sud-amèrica, especialment a Guatemala i El Salvador, així com a l'Equador. Són un dolç similar a la merenga que es pinten, de manera que es troben en diversos colors.\nEs tracta d'una espècie de núvols de sucre amb gust de canyella i llimona, que es preparen a força d'ou, sucre, vainilla, llimona, polpa de guaiaba i canyella mòlta.\nEl flam és unes postres que es pot prendre en gairebé tot el món, principalment per la seva versatilitat i la seva senzilla preparació. Tot i que el flam d'ou és potser la versió més popular internacionalment, el flam de coco és la més tradicional dins d'Equador.\nPer a la seva preparació, s'han de seguir els mateixos passos que per a l'elaboració de qualsevol de les versions de flam, llevat que necessitarem coco ratllat.\nEl formatge de pinya és un pastís de formatge a la qual se li afegeix pinya molt comú a Equador. Per a la seva preparació no cal enfornar, ja que se serveix freda, motiu pel qual és unes postres estiuenc. Entre els ingredients necessaris per a la seva preparació, es necessita: gelatina sense sabor, gelatina de pinya, pinya madura pelada i tallada en quadradets, quallada, nata per cuinar i sucre.\nLa pinya és una altra fruita exòtica el cultiu és molt comú en tot l'Equador, motiu pel qual s'empra en un gran nombre de postres, com ara el formatge o flam de pinya de què hem parlat anteriorment o la famosa melmelada de pinya, postres que també es coneix com dolç de pinya.\nDe manera similar a el dolç de figues, en aquesta melmelada els trossos de pinya es poden deixar sencers o triturats, sempre a l'gust de qui la prepari. A més de la pinya, s'utilitzen altres ingredients com: aigua, sucre o panela ratllada, canyella, claus d'olor, cardamom, cedrón i suc de llimona.\nEl dolç de llet és un dolç original d'Amèrica Llatina i també rep els següents noms: menjar, menjar blanc, cajeta o arequipe.\nEs tracta d'una variant carameliza de llet que, actualment, ha traspassat fronteres i s'ha popularitzat fora de Llatinoamèrica en països com França, on rep el nom de Confiture de lait, A Espanya ia Estats Units.\nS'utilitza en un gran nombre de postres, des tortitas i gelats, fins pastissos i ametllats, entre d'altres. A l'Equador, es preparen els famosos suflés farcits de dolç de llet.\nEl pastís XNUMX llets o coca de les tres llets és un pastís humida popular en tota Llatinoamèrica que, tal com el seu nom indica, es prepara amb una crema que es fa a força de quatre tipus de llet: llet evaporada, llet condensada, crema de llet i llet líquida.\nA més, s'afegeix merenga, el qual es prepara amb ous i sucre, i pa de pessic per la base. És també molt popular entre les postres de la gastronomia canadenc.\nAquest article ha estat compartit 1162 vegades. Hem dedicat moltes hores per recollir aquesta informació. Si t'ha agradat, comparteix-ho, si us plau:\nHola sóc dominicà i m'agradaria llegir un article sobre els costums o quotidianitat dels equatorians en els negocis. Per exemple: puntualitat, salutacions, gestos de cortesia, coses que mai seran de grat.\nHola, moltes gràcies pel teu comentari. En aquest article pots trobar informació sobre el concepte de la puntualitat a l'Equador: https: //astelus.com / costums-i-tradicions-equador /\nEs veuen esplèndids aquests plats, molt semblants en la seva majoria a alguns del meu país.\nEl menjar i dolços es veuen molt bons, espero provar aquests plats típics de l'Equador, ja que penso viatjar a Equador, a Guayaquil.\nGràcies pel teu comentari! En aquest article trobaràs informació sobre què visitar a Guayaquil: https: //astelus.com / llocs-turístics-de-Guayaquil /\nQue bona menjar a l'Equador.\nAmb tot respecte que es mereix l'autor d'aquest valent mur, el civet és originari de Manabí, específicament de Portoviejo. Aquí a la meva província (Manabí) hi ha la millor menjar de l'Equador. Falta el sèrum de l'formatge amb plàtan, falta la TONGA, manca el brou de gallina criolla manabita, el bollo, la picada i tantíssims per nomenar que aquí a la meva ciutat els fan ... Portoviejo, capital de Manabí els espera ... Salutacions .\nMoltes gràcies per la teva informació, l'hem afegit a l'apartat corresponent. També hi ha dades que demostren que és un plat tradicional a Guayas, encara que amb variacions.\nA l'Equador el que més hi ha diversitat. Manabi no és el centre de tot, ni representa tot l'Equador. El menjar manabita és deliciosa, però cal aprendre a ser interculturals i diversos. Estimo manabi i el seu menjar, però no estem per enaltir a una sola zona.\njajajaja el menjar de l'Equador em recorda molt al menjar del meu país (Colòmbia).\nNo m'agrada el cuy rostit.\nM'agradaria tenir un nuvi de l'Equador per a fer-ho molt feliç\nPs jo mateix sóc si amb "feliç" vols dir que cuines riquíssim.\nM'ha agradat tot el que vist, m'agradaria menjar algun dia a Equador algunes d'aquests àpats. Sóc cubana i crec que les nostres menjars són molt semblants en la seva diversitat. Riquesa. Visc a Matanzas, Cuba.\nM'ha agradat tot el que vist i m'agradaria algun dia menjar un àpat al Equador. Sóc cubana i crec que les nostres menjars s'assemblen en la seva diversitat.\nMexicana, àrab, americana aquí ... Déu meu tot té una boníssima pinta, però ¿d'aquí què seria el més fàcil per cuinar o tractar de cuinar?\nEls patacons són excel·lents, te'ls recomano amb formatge fos, una delícia, o la salsa rosada ... mmmm ... hauries provar-los, cau amb qualsevol menjar. Un yapingacho amb patacons el millor. Sóc d'Equador i he provat tot, i són unes delícies.\nEl plat més venut i més popular de l'Equador és el ceba.\nPer a tots els equatorians de l'món més els que tenen restaurants: no deixin les nostres costums.\nJo sóc salvadorenca, però vull saber quins són els plats típics de l'Equador, perquè el meu xicot és de per allà i estic molt interessada en preparar-li alguna cosa :)\nRubén DarÃo 24/12/2015\nQualsevol pregunta, estic dispueto a respondre't de la millor manera possible i amb la quantitat de coneixement possible pel que fa a la teva inquietud.\nA l'espera de la teva comentari.\nDes de Quito,\nGràcies, Rubén. Quin és el plat més típic i ric que existeix a l'Equador?\nEspero la teva resposta :)\nEl ceba de peix tot equatorià es resisteix amb aquest plat, o sec de pollastre.\nHola, Rubén. Me'n vaig a viure a Quito per la feina del meu marit i sóc de portar coses del meu país d'origen. ¿Vostè creu que si porto espècies tindré èxit a l'vendre-les en els restaurants? Des de ja, moltes gràcies.\nMoltes gràcies m'ha servit molt, era per a un treball pràctic :)\nA mi també m'ha servit.\nHola, espero que et trobis bé. El motiu d'aquest missatge és per demanar-te ajuda, el que passa és que estic elaborant un projecte directe per l'ambaixada de l'Equador i em fa falta informació i vaig pensar que em podries auxiliar una mica.\nM'agrada molt el cuy rostit.\nA mi m'ha agradat el suflé de dolç de llet i també el dolç de tres llets.\nHola, nois! Jo crec que totes les gastronomies d'Amèrica Llatina són genials, principalment perquè collim fruites i verdures que fora d'Amèrica no es troben i, si es troben, és perquè s'han exportat des dels nostres països. Em criden l'atenció els postres que hi ha per aquí ... Quina rics! Una salutació, si podeu dir la recepta seria fabulós.\nSóc mexico-americà i viu a Mèxic. Aquí també hi ha ceviche i és semblant, així amb la llimona i els vegetals. Jo dic que qualsevol ceviche és bo, ja que a cada país és molt diferent al paladar :)\nSóc d'Equador, viu a Veneçuela i estrany el meu menjar equatoriana.\nMmmmm ...! Què ric, m'encantaria menjar-ho.\nAixò és perquè no heu provat el menjar espanyol, la més rica i variada de el món amb milers de plats diferents i molt diferents entre si depenent de la regió a la qual vagis. Ho diu un colombià establert a Espanya des de fa molts anys. I no us oblideu de la mexicana, que no només són burrets, també és molt variada.\nLa veritat és que el ceviche és únic a cada país (Equador / Peru), així que per a cada poble el seu ceviche serà el millor. Adjudicar-qui és l'inventor o quin és el millor ceviche és una idiotesa. Els que han menjat les dues maneres de preparar ceviche poden opinar sobre quin és el millor i seguiran sent plats típics de cada país.\nExacte, sóc de Guayaquil i a l'estudiar la vostra història mai s'esmenta pertànyer al Perú, i ningú de Guayaquil voldria pertànyer a allà, això és un fet. Guayaquil va ser província independent; quan es va independitzar, ho va fer primer que Quito i es va alliberar de tot: audiència i virregnat. Per això, no pertany al Perú i, per això, Sant Martí i Bolivar es van reunir a negociar a quin lloc pertany i Guayquil es va voler anar a la Gran Colòmbia, així que, peruà, feu el favor de deixar de dir que Guayaquil pertany a Perú, no és gens agradable sentir això, ens molesta els guayaquileños, ja que sempre hem estat lliures.\nBé, doncs sembla que a l'inici de l'post, el que van començar amb la discussió van ser els peruans. No hi ha raó per la qual agredir el menjar d'un país o al seu gent, això demostra que esteu cremats per alguna cosa. Hauríeu de tenir en compte que l'Equador i Perú són a la regió Andina per la qual cosa van a compartir moltes coses com els seus menjars, especialment les de la zona més propera a la serralada. A part tenen formes diferents de preparació, i això és el que els diferencia. Així que no hi ha necessitat de causar commoció ni fer-se els patriotes. Cadascú té la seva, l'únic que feu és fer quedar malament a la vostra gent. Sóc equatoriana i estimo el meu menjar, però, si tinc el gust de provar menjar peruà, penso que també m'agradarà.\nEl ceviche peruà no només és de peix, sinó també de marisc. En alguns casos amb chicharrón de calamar, per exemple, i ceviche de petxines negres. També hi ha el ceviche d'ànec, etc. A més, a cada regió es fa diferent. Peró mai va formar part de la Colòmbia antiga (Equador, Colòmbia, Veneçuela). Més aviat Guayaquil pertanyia al Perú, fins que Bolivar ho va annexionar a Colòmbia.\n¿Perdó? ¿Que Guayaquil va pertànyer al Perú? D'on vas treure tremenda fal·làcia? Guayaquil mai li va pertànyer al Perú, Guayaquil va ser independent fins que se la va annexar a la Gran Colòmbia, després de la separació sempre vam pertànyer a Equador. Deixin d'inventar coses que només vostès es creuen.\nA més, em molesta, de veritat, em enerva que sempre que em poso a veure alguna cosa de l'Equador hagin de haver peruans comentant estupideses. El seu país ha de tenir moltes coses boniques també, millor posa't a veure blocs que parlin del teu país i llest!\nMmmmm ...! Quina gana, que bo. M'agraden el ceviche, el cuy i tot. Quina ric!\nQuina ric! Mmmmm ...!\nM'agraden tots aquests plats, gairebé sempre els practico a casa. El nostre Equador és petit, però gran en la seva gastronomia i jo estic molt feliç d'haver nascut aquí. Un aplaudiment per al nostre Equador.\nXEF Jose luis 10/11/2013\nDes de sempre la gastronomia peruana té moltes preparacions diferents a la gastronomia equatoriana, la qual cosa ens fa molt diferents quant a cultura gastronòmica, tant a Perú com a Equador tenim diferents formes de preparació.\nSenyor Piero Sales, la gastronomia peruana es caracteritza principalment per la manera de coure el peix a força de llimona, en la qual cosa el seu maridatge és molt diferent la preparació i el tipus de cocció que tenim a l'Equador. A més, en la cultura peruana es serveixen els plats amb alguna cosa molt especial, ja que l'ingredient bàsic i representatiu de la gastronomia peruana és amb moniato i blat de moro i el blat de moro chulpi. En la gastronomia equatoriana servim el ceviche amb chifle i canguil, i torrat.\nMmmm ... Què ric.\nHola, el meu nom és Yendry i sóc de Costa Rica. Quina postres i menjars! Són les millors les de Perú i Ecuaodr. El meu marit i jo volem anar a conèixer aquests preciosos països, però ens agradaria informar-nos. Gràcies, benediccions i pura vida.\nEl ceviche té molt bona pinta, però ¿de què és?\nPot ser de qualsevol marisc o barreja d'aquests cridant-li a aquest "sisme submarí". El ceviche es fa de petxina, calamar, peix, gambeta ... També es degusten algunes variants com són el ceviche de figa i margalló, hi ha una gran varietat.\nSón els plats més rics que he vist mai.\nCrec que estan discutint sense base, perquè no importa qui ho hagin creat, el cas és que el ceviche es prepara en tota Amèrica Llatina. Possiblement, també per la resta de món. Una salutació a tots.\nSóc veneçolà respecte les cultures i el seu gentilici, així com també els seus menjars típics de cada regió, veuré que tal és el menjar de l'Equador típicament parlant, espero que sigui ben suculenta, saborosa, sana per poder donar la meva opinió a l'respecte.\nQualsevol plat típic de cada país és exquisit. Jo he provat infinitat de plats, fins piranyes rostides a vara a Brazil i són boníssimes. Pel que fa a l'ceviche, els dos són molt bons però, prefereixo l'equatorià, ja que és a força de marisc. El peruà més aviat porta peix, però és qüestió de gust a al paladar. Definitivament, Perú i Equador són dos països molt hospitalaris amb els turistes i els brinden els millor en tots els seus aspectes: cultura, artesania, música i gastronomia. Visquin els dos països i que regni la pau! Una abraçada germans!\nHola, voldria saber quins són les postres més consumits d'Equador. Gràcies.\nParlant de cebiche, jo em vaig criar a la frontera entre Equador i Perú, més aviat sóc de Machala, i com a expert en aquell temps he de dir que tots dos cebiches estan molt bons. En Cali (Colòmbia) hi ha cebichería peruana, xilena i equatoriana, i els tres plats estan molt bons. Encara que són una mica diferents, són molt semblants. L'important per a un cebiche és menjar-en bona companyia i amb una bona pilsener (cervesa equatoriana) freda. Repeteixo, perquè ningú s'ofengui, els tres cebiches estan molt rics, però han de ser amb marisc fresc o sinó és igual. Gràcies per l'atenció.\nM'agrada el menjar de l'Equador, està molt rica. Jo hi vaig ser.\nQuè ric el cuy !!\nAquesta és una pàgina molt bona, m'ha tret de molts dubtes. A més, el plat que més m'ha agradat és la carn que s'està rostint aquí. M'ha donat fam !!! Sóc equatoriana.\nLillian canals 01/10/2012\nCom poden rostir cuys? Com són tan cruels? Jo els criatura com a mascotes i mai podria veure'ls com menjar, no podria matar tanta tendresa que donen.\nEl meu nom és Jenny i sóc equatoriana. Em sento orgullosa de ser-ho. Pel que fa a menjars es refereix, les de l'Equador són el millor que pot haver-hi, ja que hi ha infinitat de plats, uns més rics que altres, rics en proteïnes i de diversos tipus de menús. Vull recalcar que com més senzill sigui el plat, serà molt més saborós, perquè el preparem amb una saó inigualable.\nPel que fa a la fruita anomenada "Feijoo", voldria saber en quin receptes la solen utilitzar els gastrònoms general, per quins plats d'Equador s'usa i si sol consumir molt.\nAquí a Equador a la Frojoa se la coneix com guaiaba i amb ella es fan infinitat de postres i sucs. El dolç de guaiaba i la espumilla són dels més tradicionals.\nNo entenc per què els equatorians es creuen que són millors que els peruans en tot. L'economia peruana és més fort que l'equatoriana. Es creuen que per tenir les Galápagos tenen molta diversitat i es pensen que la costa del Perú és seca. Doncs aquí van unes afirmacions que us faran mal:\n- Perú està entre els deu països amb més diversitat per davant de l'Equador.\n- La nostra costa no és seca.\n- Perú té 80 climes dels 100 que hi ha al món i tenim climes humits, nevats, secs, oasis, rocós, terres fèrtils ...\n- Tenim l'onada més llarga de l'món, una de les set meravelles de món.\n- El riu Amazones neix en els caminis peruans.\n- Perú li va guanyar a Equador a la Guerra de l'Cenepa per molt que vostès ho neguin.\n- Al Perú hi ha menys pobresa, hi ha menys crisi social, no hi ha gairebé bandes de carrer, la gent no és mal parlada i hi ha més alfabetització.\n- Sempre diuen que són millors en els esports, però el Perú té 4 medalles olímpiques i Equador sol 1.\n- L'esperança de vida dels peruans és més llarga i, per tant, la seva sanitat és millor.\n- De mitjana, els peruans són més alts que vosaltres.\n- Nosaltres tenim més ciutats importants que li donen mil puntades a Quito, com ara Lima, que és una ciutat moderna i històrica; o el Callao, la ciutat tecnològica més avançada del Perú, que és millor que Guayaquil.\n- Tenim el millor aeroport de Sud-amèrica, comparable amb el de Los Angeles (Califòrnia), el parc de piques d'aigua més gran de món i l'estadi de futbol més modern de Sud-amèrica.\n- I, per ramatar, la nostra gastronomia és la segona millor de el món.\n- Vam tenir a la dona més bella de el món en 2004.\n- El nostre himne nacional és el segon millor de el món i, perquè no digueu que m'ho invento, va ser triat en un concurs internacional que es va fer fa molts anys, però en algunes pàgines d'internet diuen que és el de Mèxic o Colòmbia, però segons el concurs la van triar per la seva lletra, que és meravellosa.\nDisculpame, a mi no em va fer mal res del que em vas dir i sóc equatoriana. Nosaltres tenim el millor aeroport de Sud-amèrica. Si vols, revisa que l'aeroport de Guayaquil va guanyar molts premis. Sí, ens van guanyar a la Guerra de l'Cenepa però això va passar fa molt, a l'sembla que feu viu en el passat. Peró ens va robar territori que segons ells era seu però això era pura mentida.\nEn una enquesta que van fer les persones preferien viure a Equador a viure al Perú. A l'sembla no has visitat Quito que li dóna "mil puntades de peu" a tot el Perú. Saps que el Perú i Colòmbia volien fer-nos desaparèixer? Doncs bé, Equador es va mantenir fort i es va alliberar de Perú i Colòmbia. No estic culpant a la gent de el present ja que això ho van fer els nostres avantpassats molts anys enrere. Perquè vegin que jo visc al present.\nDisculpa però els peruans pensen que perquè un és estranger li voldran robar. Què pensa, que un no sap quant val el sol allà? Un dòlar val 3 sols i jo veig les notícies que a Puerto Callao hi ha força lladres. Fins i tot jo vaig ser allà i la meva cunyada que és d'allà em va advertir que obrís bé els ulls, perquè hi ha molta delinqüència. I de ni parlar amb la política, que quan va ser l'hivern la governadora en comptes d'ajudar ala gent que es va quedar sense casa, ella gaudia a la piscina. Quina cara de tuco per parlar que al teu país no hi ha delinqüència si en les notícies treuen tots els dies de robatoris i assalts.\nSóc jo una altra vegada. Volia dir que els espanyols, més concretament Francisco Pizarro, van atracar a la costa peruana i van observar que menjaven peix amb suc de llima, és a dir, ells van veure que menjaven cebiche o el que és el mateix els orígens d'aquest plat. A més, en les ruïnes de la civilització mochica s'ha trobat ceràmica decorada amb dibuixos que expliquen la recepta de com preparar peix amb llimona, sal i ají. Els nostres avantpassats peruans diuen que menjaven cebiche. A més, a l'Equador li posen ketchup, pop-corn i més coses ia sobre cuinen el peix. Si busquen cebiche en el diccionari de la Reial Acadèmia de la Llengua Espanyola diu que és originària del Perú. El seu no es pot anomenar cebiche, per què no li canvien el nom? Visca Perú!\nDisculpeme 'anònim' però nosaltres els equatorians no canviarem el nom de l'cebiche només perquè els peruans ho diguin.\nNo entenc per què vostè ve a molestar un article de menjar equatoriana.\nEl cebiche és peruà.\nNecessito la recepta de el pa de formatge. Me la podeu donar?\nHola, m'agradaria preparar aquests plats, tenen molt bona pinta: D\nVull saber si Equador té festes típiques, perquè ho necessito per al col·legi.\nBones, volia saber si a Equador se sol menjar "bondiola", que pel que he estat llegint, allà solen anomenar-lo "coll o clatell" de porc. Si és consumit, vull saber amb quins menjars es mengen o quan solen menjar-lo. Gràcies. Molt bona la pàgina.\nSóc orgullosament equatoriana. Recordem que fa molt de temps enrere existia la Gran Colòmbia, a la qual també pertanyien Equador i Perú, per tant tenim molts menjars semblants amb diferents noms i espècies. Ara el cebiche de l'Peru és comunament fet de peix, l'equatorià és de diversos mariscs i no hi ha lloc d'origen específic ja que a Colòmbia també ho fan, per aquesta raó diem que és equatorià, per la manera de preparar-se.\nGràcies per tan boniques imatges. Ens fan sentir tan a prop de casa nostra ...\nM'encanten les fritadas amb l'ají que prepareu a l'Equador.\nÉs igual d'on siguin els plats típics, l'important és que t'agradin i els comes de bon grat.\nM'agrada el ceviche. La meva mare ven ceviche a Machala i ho fa boníssim.\nQuina bona info!\nQuina bona pinta té el ceviche!\nQue bona està aquest menjar. La menjaré quan vagi a Equador ... fa olor deliciós :)\nHola, jo necessito una recepta d'Equador, però no trobo res. Si us plau, em podeu donar una idea amb una recepta que sigui d'alguna cosa fàcil? Si us plau, adéu.\n¡Mmmm ...! M'agrada el menjar equatoriana, està molt bona.\nAi! Què exquisits semblen aquests plats del menjar equatoriana.\nEl ceviche també és típic equatorià, es prepara d'una manera diferent a la del Perú. El típic cebiche de Perú és amb peix ia Equador el típic és amb gambeta i, a més, es fa amb altres mariscs. Sóc equatorià, m'encanta el nostre menjar típic i estic molt orgullós de ser equatorià!\nEl menjar tipica equatoriana és la més deliciosa sens dubte: D\nJo vull provar tots els àpats de la meva Equador estimat.\nQue bo! ¡Mmmm ...! Com voldria menjar-me algun plat d'aquests ara mateix!\nalba castell 20/02/2011\nSóc equatoriana i m'encanta el menjar del meu país. La estrany bastant.\nAquest menjar està bona.\nDoncs a mi em semblen molt interessants els plats d'Equador, així com els seus costums, llegendes, etc. La pàgina està genial, perquè aquí sí que et donen resposta a les teves preguntes.\nEl menjar està molt saborosa, a mi m'encanta sobretot la cecina amb tacacho.


Cort vol remunicipalitzar el servei de l'ORA\ndissabte, 25 de maig de 2019 07:38h\ndBalears/EP | 11 setembre 2018\nEl batle de Palma, Antoni Noguera, ha anunciat aquest dimarts que en el pròxim ple de l'Ajuntament el seu equip presentarà una proposta per a remunicipalitzar el servei de l'ORA i que aquest passi a ser gestionat per la Societat Municipal d'Aparcaments i Projectes (SMAP ).\n«L'Ajuntament tenia la deriva d'externacionalizar tots els serveis i remunicipalitzar un servei tan important com l'ORA és un motiu d'enhorabona perquè ens ajuda a controlar millor la mobilitat de la ciutat», ha explicat en roda de premsa.\nPer la seva banda, el regidor de Mobilitat, Joan Ferrer, ha detallat que el contracte vigent, que conclou el proper 18 de juny de 2019, es va adjudicar el 2013 per a quatre anys, prorrogables per a altres dos, a una empresa privada.\nSegons ha assenyalat Ferrer, la proximitat de la fi del contracte ha obligat l'Ajuntament a «fer una reflexió de com s'estava prestant el servei» i han arribat a la conclusió que cal «plantejar un nou model de gestió» que passi per la «remunicipalització» de l'ORA.\nEn aquesta línia, ha assegurat que la SMAP és «una empresa amb una àmplia experiència en gestió dels aparcaments» i ha insistit que «això suposa no haver de crear una nova empresa pública, ja que aquesta compta amb professionals que poden donar un impuls a aquesta nova iniciativa».\nD'aquesta manera, ha apuntat que el següent pas és presentar-ho en el pròxim ple, per després donar lloc a un mes d'exposició pública, a continuació procedir a l'aprovació d'aquesta proposta i, finalment, modificar l'estatut de la SMAP per a incloure les seves noves competències.