La convocatòria d'una vigília per l'assassinat de Sarah al barri londinenc de Clapham va ser prohibida pel govern i els tribunals, generant encara més indignació. La protesta es va celebrar igualment i va acabar amb brutals càrregues policials\nDe la mateixa manera passa a l'Estat espanyol i a altres països quan es justifica la repressió de la mobilització per la pandèmia, a Londres tampoc va ser la Covid-19 la raó dels cops i les detencions. Darrere d'aquest argumentari fallit per part del govern i les autoritats, s'amaga la por de la classe dominant a que tot el descontentament social acumulat en aquests anys i especialment en aquests mesos de malson per a la classe treballadora s'expressi a través de la lluita als carrers. Són ja molts els exemples a nivell internacional en els quals la lluita de les oprimides ha estat la via d'expressió d'un descontentament profund i d'una crítica demolidora al sistema, a la seva injustícia, a la seva moral podrida i a la seva ideologia reaccionària dissenyada per a sotmetre la majoria. La repressió no ha aturat aquest procés i amb aquestes protestes es confirma que aquesta mateixa fúria s'amaga també sota la superfície de la societat anglesa.\nLes dades sobre la violència masclista a Gran Bretanya són demolidores. Segons l’organització Women UK, el 97% de les dones entre 18 i 24 anys han estat víctimes d'assetjament sexual en llocs públics\nDissabte milers van tornar a sortir als carrers davant el Parlament de Westminster i en molts altres punts del país. Així es lluita contra el masclisme! Necessitem un moviment feminista revolucionari fort


Sant Pere de Perafita | Mapes de Patrimoni Cultural\nSant Pere de Perafita Perafita\nPlaça de l'Església, 12. Nucli urbà de Perafita. Perafita.\nSí, IPA. 23.291\nL'església de Sant Pere es troba situada al nucli urbà de Perafita. Es tracta d'un edifici de grans dimensions de planta rectangular d'una sola nau de 40 x 25 metres, amb capelles laterals que es comuniquen entre si, capçada a llevant per un presbiteri i campanar octogonal situat a l'esquerra del presbiteri. L'edifici presenta teulada de doble vessant amb aigües a les façanes laterals i està construït amb murs de maçoneria de pedra irregular amb cantonades diferenciades de carreus de majors dimensions. Algunes façanes presenten restes d'arrebossat.\nLa façana principal, orientada a l'oest, és d'estil barroc i presenta una forma curvilínia coronada amb pilones de pedra rematades amb una bola. Presenta un portal principal d'arc rebaixat emmarcat amb brancals i coronament de pedra motllurada al qual s'accedeix a partir de tres graons de pedra. A un nivell superior i situades als extrems de la façana, s'obren dues finestres emmarcades amb pedra bisellada i coronament d'arc rebaixat. Sobre el portal s'observa una gran arcada a mode d'arc de descàrrega i enmig hi ha un creu adossada on hi ha representat un Crismó, i la inscripció SANTA M----N 1943. Més amunt hi ha una obertura de rosetó, emmarcat amb pedra motllurada, que combina trams curvilinis i rectes. Encara més amunt, seguint la vertical, s'obre un òcul de dimensions més petites emmarcat amb pedra bisellada.\nLa façana sud es troba parcialment arrebossada. Presenta un portal d'accés a l'extrem esquerra de la façana emmarcat amb brancals i arc rebaixat de pedra motllurada. A l'extrem dret de la façana hi ha dues finestres alineades verticalment. La inferior emmarcada amb brancals i llinda d'ample bisellat i la superior emmarcada amb monòlits de pedra bisellada.\nLa façana est presenta dues finestres emmarcades amb monòlits de pedra, alineades verticalment situades a l'extrem dret.\nLa façana nord presenta, sobre el cos sobresortint de les capelles, quatre caps de contrafort entremig dels quals s'obren quatre obertures. Més amunt, sota teulada, s'obren quatre petits òculs.\nUna gran escalinata formada amb graons de pedra dóna accés a la part davantera de l'església. Al capdamunt de l'escala hi ha dues pilones coronades amb una bola, una a cada costat. En cadascuna de les bases d'aquestes pilones hi ha una inscripció: la de l'esquerra hi posa AÑO i la de la dreta 1886.\nLa primera notícia que es té del lloc de Perafita data de l'any 909, quan es cita l'indret com a límit de la parròquia d'Olost. L'església de Sant Pere no apareix documentada, però, fins l'any 1074, en un testament dels senyors de Lluçà. L'any 1121 es documenta per primera vegada la parroquialitat de l'església de Sant Pere tot i que és probable que ja ho fos des de molt abans. El 1098 el bisbe de Vic, Berenguer Sunifred de Lluçà, havia cedit al monestir de Sant Joan de les Abadesses la dominicatura que tenia a Perafita, amb la casa que havia bastit prop de Sant Pere. La població i el terme pertanyien a la demarcació del castell de Lluçà i la part de la parròquia no integrada municipalment era de la demarcació de Sant Boi de Lluçanès, possessió tradicional de la mitra de Vic. Malgrat tenir el terme dividit en dos dominis prou potents, la parròquia conservar la seva independència, sense formar part del col·lectiu d'esglésies vinculades al monestir de Lluçà, ni lligar-se a la parròquia de Sant Boi, que en aquest segles ja era una parròquia important. Aquest temple, que possiblement existia molt temps abans d'aparèixer documentat, fou refet en major o menor grau durant el segle XII; aquestes obres es dedueixen a partir de la presència en l'església parroquial actual d'un timpà romànic procedent de l'anterior església parroquial que sembla construït del segle XII.\nJa en el segle XIII hi havia en la sagrera de la parroquial un petit nucli de cases, origen de l'actual poble de Perafita.\nDurant el segle XVI calgué construir un nou campanar, degut al deteriorament del campanar romànic, obra que fou encarregada a un mestre d'obres de Vic i en la qual col·laboraren econòmicament els pagesos del terme parroquial.\nEn la segona meitat del segle XVIII un nou temple fou edificat per a substituir la vella església romànica, petita i segurament afectada pels anys. De l'església romànica sols en sobrevisqué l'esmentat timpà. El nou edifici, construït en estil barroc, no fou acabat fins a l'últim detall, quedant per polir la façana i el campanar. Un segle més tard, a 1863, es presentà un projecte -obra de l'arquitecte Elies Rogent- que pretenia acabar la façana, canviar el coronament del campanar, construir una capella del Santíssim Sagrament, i posar una pica baptismal nova. Aquest projecte, malgrat haver estat aprovat pel bisbat i pel govern estatal, i estar les obres adjudicades per subhasta pública, l'any 1864, no es portà a terme.\nL'any 1885 es començà a parlar de canviar la ubicació del cementiri, situat davant de l'església, ja que es trobava al mig del poble i no reunia massa bones condicions. L'any 1886 s'inhumà i se'n construí un de nou fora de la població; en el lloc de l'antic cementiri es construí la placeta i l'escalinata d'accés a la parroquial, i s'arranjaren els voltants. El tema de la façana es reprengué l'any 1889, durant una visita pastoral, però tampoc en aquesta ocasió es realitzaren les obres.\nDurant la Guerra Civil espanyola el temple fou saquejat; van desaparèixer nombroses imatges i ornaments, entre ells un magnífic retaule barroc que ocupava tot el fons del presbiteri. Acabada la guerra, la reparació no es feu esperar, i a 1941, amb l'església ja rehabilitada, el bisbe Joan Perelló beneí i consagrà l'ara de l'altar major, que fou de nou consagrat l'any 1965. Ens els anys noranta es varen realitzar obres importants en l'església parroquial; es va refer la teulada, es va pintar la nau, es posà calefacció, etc. Entre els anys 1991-1993 Joaquim Busquets va executar una notable decoració del presbiteri


Com un peix a l’aigua: què s’ha de fer per nedar llarg i ràpid? -\nEl dia lliure lliure ideal per a mi va començar en una sessió d'entrenament al World Class Kuntsevo . Juntament amb l’equip Iron Babes by World Class , vam practicar una tècnica correcta de natació per preparar la nostra primera sortida de triatló. L’entrenament de natació és una de les etapes més importants en la preparació de la prova de triatló, és a dir, la part que consisteix a nedar en aigües obertes.\nAl nostre material hem recollit una selecció de consells de l'entrenador de classe mundial, cinc vegades IRONMAN Victoria Shubina , que us ajudaran a començar nedeu correctament avui.\nCalma, només calma\nRelaxeu-vos a l’aigua, ja que amb una forta tensió podeu nedar ràpidament, però definitivament no per molt de temps.\nNatació i aeròbic aquàtic: diferències fonamentals\nEl vostre cos ha d’estar a la superfície de l’aigua, en cas contrari no es tracta de natació de velocitat / esportiva. (Per obtenir informació sobre com aconseguir la posició corporal correcta a l’aigua, llegiu el nostre material. ) L’aerobic aquàtic, per cert, és molt útil, però fonamentalment diferent en els objectius. A la natació esportiva / de velocitat és important recórrer la distància més ràpidament i gastar la mínima energia possible i, en aqua aeròbic, és important gastar tanta energia com sigui possible utilitzant les qualitats físiques de l’aigua / la seva densitat.\nPer a qui neda? La natació ajudarà a enfortir els músculs profunds de l'esquena i els abdominals, cosa molt important per al tractament i la prevenció de les malalties vertebrals. Tan bon punt entreu a l’aigua, els vasos de la pell s’estrenyen; això és un reflex. Però tan bon punt sortiu de la piscina, s’amplien immediatament. És molt beneficiós per al cos. A causa d’aquest efecte, no només s’entrenen els vasos (enduriment), sinó que també disminueix la pressió arterial alta.\nQuè pot reduir la seva flotabilitat?\nA continuació, haureu de treballar en biomecànica / component tècnic: força cop i un escombrat ràpid i relaxat del braç sobre l’aigua per minimitzar la disminució de la flotabilitat. Es pot produir una disminució de la flotabilitat a causa de fallades de l’espatlla oposada a l’aigua, a causa d’això, augmenta la força de fricció i disminueix la velocitat.\nError del principiant\nSi no sou un nedador altament qualificat que se senti millor a l'aigua que a terra, però el mateix home / una noia que es va despertar al matí quan era bastant vella i va decidir fer triatló / natació ... NO estireu un colze alt quan porteu la mà sobre l'aigua, això és poc natural per a vosaltres.\nEn conclusió, a més dels consells útils que podeu començar a utilitzar a la pràctica avui, m'agradaria una històriaQuant a equips addicionals per a un entrenament efectiu de la natació (gairebé tot això es pot prendre de forma totalment gratuïta a la piscina):\n- kolobashka - un accessori convenient per a l'entrenament dels músculs de la part superior del cos i la millora de la tècnica general nedant. Utilitzant-lo, l’esportista pot oblidar-se de les cames i concentrar-se només en els moviments de les mans i la respiració. De vegades, a més de la sivella, les cames estan lligades amb un anell de goma per excloure completament els moviments de les cames;\nSeguiu l’horari de les properes classes magistrals de natació a la pàgina Victoria Shubina a Instagram . Una classe magistral dirigida per un entrenador és una bona manera de practicar la vostra tècnica i rebre una sèrie d’orientacions d’un professional que us observarà des de fora. Aquestes recomanacions poden constituir la base per desenvolupar el vostre programa d'entrenament.\n- tauler : un dispositiu rectangular pla fet de material flotant lleuger que s'utilitza per ensenyar a nedar, millorar les tècniques de natació i entrenar nedadors;\n- aletes curtes per a la piscina : s’utilitzen per practicar la tècnica del rastreig, en particular puntades de peu, ja que no permeten fer moviments massa nítids, el principal error dels nedadors.\nPublicació anterior 5 errors en el camí cap a una premsa preciosa. Què estàs fent malament?\nPropera publicació 5 aplicacions per a telèfons que us faran millorar\nLa vigília de la marató de Zelenograd, que tindrà lloc el 28 de juliol, els participants es preparen per a la cursa i entrenen diàriament no només...


Mor als 80 anys el pioner de l'automobilisme i exdirectiu del Girona Paco Gutiérrez - Empordà\nMor als 80 anys el pioner de l'automobilisme i exdirectiu del Girona Paco Gutiérrez\nVa ser l'impulsor del circuit de Sils, que va acollir autocross i rallycross Els seus inicis en l'esport van ser com a àrbitre d'hoquei i en el tir al plat\nPaco Gutiérrez amb el seu fill Francesc l'any 2015. diari de girona\nL'empresari Paco Gutiérrez Llosas, propietari de la gestoria del carrer Nou de Girona que portava el seu nom, i un dels pioners de l'automobilisme català i gironí, va morir ahir als 80 anys víctima d'una llarga malalatia. La seva vinculació amb el món de l'esport també va incloure la seva etapa com a vicepresident i directiu del Girona FC, entre els anys 80 i 90. Però abans de deixar-se endur per la seva passió pels cotxes i la gasolina, i de col·laborar amb el club de Montilivi, també havia sigut un gran esportista multidisciplinar: els seus inicis van ser en l'hoquei sobre patins, on va desenvolupar la tasca d'àrbitre. I més tard va arribar a ser campió d'Espanya de tir al plat. Però va ser la seva gran afició per l'automobilisme el que el va fer més conegut.\nSegons recordava un emotiu perfil penjat a les xarxes socials de V-Line Org, l'empresa organitzadora de Campionats de velocitat, resistència i clàssics en circuits impulsada, entre d'altres, pel seu fill Francesc, «les carreres van ser el seu hobby, va estar en actiu des de 1969 fins a 1981, tant en ral·lis com a muntanya, i més tard va ser el president de l'Escuderia Girona. A partir d'aquesta època va iniciar la seva faceta d'organitzador».\nAixí durant els anys 80 va instaurar a Espanya el Campionat d'Europa d'Autocross, primer al circuit «Els Peluts» de les Planes, i posteriorment al de Sils, instal·lació que ell mateix va crear i que va ser construïda estratègicament amb dos variants: Autocross i Rallycross, arribant a dur-hi proves del campionat d'Europa. Es va inaugurar el 15 de novembre de 1981 amb la disputa de l'última prova del campionat d'Espanya d'autocross. L'històric Multipistes de Sils, hereu de l'antic circuit, va tancar el 31 de desembre de 2014.\nAmb l'entrada del seu fill Francesc en la competició automobilística es va anar apartant del motorsport per vincular-se més de prop amb el futbol, arribant a ser directiu i vicepresident del Girona FC entre els anys 80 i primers dels 90, i més tard, va dirigir el Girona de futbol sala. El setembre de 2015 es va retre homenatge a Paco Gutiérrez durant el BarcelonaRX, com a impulsor del primer rallycross d'Espanya. Per motius de salut ja no hi va poder assistir.


CARTA ALS CIUTADANS NORD-CATALANS | CATALUNYA NORD per la INDEPENDÈNCIA - www.catalunyanord.cat\nMODÈSTIA I RADICALITAT →\nCARTA ALS CIUTADANS NORD-CATALANS\nCarta a la ciutadania nord catalana\nBenvolguts senyor/senyora, company/companya, amic/amiga:\nHi ha independentistes a Catalunya Nord?\nSón uns somiatruites, uns esbojarrats, uns utopistes….?\nHeu seguit el debat del sud? Les consultes? La gran manifestació del milió? Les enquestes? Municipis per la independència? Les propostes? La creació de l’ ASSEMBLEA NACIONAL CATALANA?\nPer què la independència també a Catalunya Nord?\nSem uns quants que hem dit: I per què no? Per quines raons concretes Catalunya Nord no hauria de ser independent juntament amb el conjunt de Catalunya ?\nPer començar hem decidit obrir el debat. Invitar al debat una pila de nord-catalans. Dos-cents al menys. I invitar-vos personalment a aquest debat. Reunirem les respostes i les farem públiques. Totes, siguin quines siguin. Nos agradin o no. I les farem conèixer àmpliament per tal d’obrir aquest debat a Catalunya Nord.\nPer això hem decidit enviar un dossier on exposem la nostra opinió i presentem l’ ANC. Dossier acompanyat de preguntes que vos poden ajudar a formular la vostra resposta, però que de cap manera l’han de condicionar, podeu respondre a la vostra manera, sigui llarga o molt curta!\nNomés volem aclarir que a l’ANC parlen les persones no les associacions ni els partits ni els grups ni les religions ni les ideologies. NO se tracta d’un nou partit sinó d’una trobada de persones que volen actuar per la independència.\nConfiem que voldreu participar en aquest debat. Vos transmetrem el conjunt de les respostes. I vos donem les gràcies per endavant.\nBy ANC Cat Nord • Posted in declaracions, Independència\n15 comments on “CARTA ALS CIUTADANS NORD-CATALANS”\nTeo C N\n25 Novembre 2011 @ 15:58\nUn debat, no només entre NO independentistes, molt bé! Entre independentistes també!\ni del tot concret i amistosament (ni teories, ni ideologismes polírics agressius, partidistes)… perfecte endavant!\n28 Novembre 2011 @ 10:39\nEn principi voldria definir que sóc un ciutadà català, que visc en un estat català que és independent, el que demostra que ser ciutadà català amb un estat propi i independent és factible, tot depèn de la voluntat dels pobles, però l’inconvenient ve de quan estats colonialistes, alguns són potències nuclears, confonen els drets de les persones per les seves interès econòmic i de mercats. Això comporta a crear illes de cultura oficial i aniquilar la cultura dels colonitzats.\nQue poca diferència veig entre els plantejaments dels castellans, dels francs o dels anglesos. Digueu-me que ha quedat de la llengua occitana (la paradoxa és que a la Vall d’Aran és llengua oficial i en la resta d’Occitània no ho és) o en el pitjor dels casos despectivament és un patois.\nEconòmicament parlant, i al cas del meu pas per Vilafranca de Conflent, vaig poder constatar que només una persona gran parlava el català, quina pena vaig pensar, si es parlés més el català, passaria el que passa a Andorra, que gran part del comerç es fa amb persones de parla catalana vinguts del sud (que per cert tenen un poder adquisitiu superior a la dels del nord).\nCom turista català del sud i va visitar la Catalunya Nord, que em trobo?, Infraestructures a mínims, oblits per part de l’administració central francesa i una qualitat de vida molt a mínims, comparats amb Catalunya sud i Andorra\n28 Novembre 2011 @ 12:57\nUs encoratjo a seguri amb la iniciativa. Si a la\nCatalunya Sud tenim motius per a proclamar la independència,\nal Nord encara en teniu més.\nDe totes maneres, no us preocupeu que, quan al Sud siguem\nindependents, podreu demanar l’adscripció administrativa\njoan pere "les alberes i el rossello"\n29 Novembre 2011 @ 10:36\nHola Company(yes) i amics i amigues,\nsóc independentista i català convençut però em sento molt sovint molt sol per lliutar per les meves Arrels Catalanas i veig que hi ha moltes feines a fer i ningú no fa rés o molt poc i caldria fer moltissim per el Rosselló sigui en 50 anys català encara !!!. Cordialment i fins aviat. joan pere.\n29 Novembre 2011 @ 18:59\nDes de la Catalunya del Sud agraïr la presència dels catalans del Nord a la macromanifestació del millió. Agraïr el seu suport i entusiasme: Sense el Rosselló no hi ha nació.\n30 Novembre 2011 @ 19:07\nuna proposta, la llengua, la identitat i la cultura popular sumen a un projecte només a una part d’aquells que ho senten com a propi, el benestar, la ocupació, la justícia social sumen a tothom, aqui al sud l’independentisme ha sumat a gent castellano parlant emocionalment casi anticatalana en alguns moment quan ha estat capaç d’explicar els perjudicis de mantenir-se sota l’ocupació i els beneficis de sortir-ne.\nFa poc un amic de Perpinyà em va deixar un llibre que parlava del prefecte Bonnet, la bèstia negra dels nord catalans, la més normal de les criatures que viuen dins l’aparell administratiu francès. al pròleg del llibre s’explica breument com França va destruïr les comarques del rosseló, el que un dia va ser, a principis del SXVII, una de les zones més industrialitzades de Catalunya, com ho van tornar a fer al SXX10 anys després de la segona guerra mundial.\nÉs a dir, estar ocupats per Espanya o França no ens destrueix només la identitat cultural, per a fer-ho necessiten destruïr-nos com a societat, trencant els nostres mercats, les nostres estructures productives.\nDesprés del tractat dels pirineus França es va preocupar de marginar legal i econòmicament les industries del Nord en benefici de les “autenticament” franceses. A principis dels anys seixanta es va preocupar que la Catalunya Nord fos el lloc on més superfícies comercials de tot l’estat s’establissin de forma prioritària destruïnt el comerç i la indústria local en benefici dels grans empresaris francesos.\nCom a francesos podeu rebre ajudes per emancipar-vos, a diferència del sud, per estudiar, etc, però quan toca crear ocupació, invertir en carreteres, en trens, en equipaments públics, llavors no sou francesos, seguiu sent un territori guanyat militarment, marginat legalment, i espoliat econòmicament.\nLa seva república s’ha construït al cap i a la fi, sobre el terror jacobí\n8 Desembre 2011 @ 11:57\nLes Nacions Unides proclamen que cada poble ( conjunt dels habitants d’un territori units per vincles socials, naturals…) té el dret de disposar d’ell mateix. L’Estat Francès ha ratificat aquesta carta de les NU, cosa que no és aplicada als Catalans del nord com als Bretons o Bascs i a córsega… França té una concepció propi i particular del termini poble, considera els pobles que componen el seu territori com uns rierols que formarien un riu unitari nacional que seria el poble Francès, que tindria la preeminència sobre els altres i gràcies a la seva constitució pot passar per damunt dels seus compromisos. La subtilitat prové de la “pluridefinició” del mot poble.\n16 Desembre 2011 @ 13:20\nSense el Rosselló no hi ha nació! Catalana del Sud.\n25 gener 2012 @ 20:30\nJosep Vilà Xirgo\n26 gener 2012 @ 18:28\nLa Catalunya Nord també es Catalunya, però fa falta que els seus habitants si sentin majoritariament, com va dir el President Pujol “Es català tot el que viu i treballa a Catalunya”però va descuidar una dada, ” I ho ser-ho”.\n15 Abril 2012 @ 11:17\nVisca la Independencia de TOTA la Catalunya !!\n8 Agost 2012 @ 16:41\nSi diem que som lo que som….. no hem de demanar res a ningú ; únicament hem de comportar-nos com allò que diem que som. ¡¡¡ SOM CAPAÇOS DE FER-HO ? !!! .\n6 Setembre 2012 @ 12:33\nLa veritat, l’independentisme a Catalunya sud està creixent no pas pel sentiment identitari, sinó pel maltracte sistemàtic de la política i mitjans de comunicació madrilenys. Tant se val si ets fill o no de pares catalans: si vius a Catalunya, estàs fotut. Així que, com és normal la gent ha reaccionat i no els hi importa massa que els seus avis siguin de Jaén o de Múrcia. Quan siguem independents (molt aviat) us podrem ajudar més, però cal ser conscients de que el sentiment identitari no us portarà a la independència per sí sol a la Catalunya nord: heu de identificar tots aquells greujes que patiu i fer campanya per aconseguir que la gent en sigui conscient. Jo personalment, haig de reconèixer que no en tinc ni idea si patiu algún greuje (no parlo de temes culturals, lingüístics, identitaris etc. això està clar) econòmic o d’inversíons o no. Però això és feina vostra. Si ho aconseguiu, unireu catalans del nord i habitants no catalans i podreu aconseguir crear un estat d’opinió favorable a la independència. Com he dit, estic segur que en quan nosaltres aconseguim la nostra independència us podrem ajudar cada cop més i un dia, atravessar els Pirineus sense sortir de casa. Visca Catalunya lliure! Visca la rebel.lió!\n10 Abril 2014 @ 8:04\nEstic d’accord amb tots el comentaris que he llegit de ambdues parts, però com he dit en un altre comentaris, vosaltres heu d’empenyar, fer força, ara teniu l’ANC, jo mateixa, en sóc membre de ple dret. Germans fa falta molt de coratge, per dur a terme la reunificació del Principat, anul.lar (al Tribunal de la Haia) el Tractat dels Pirineus, d’això ja fa 3 segles, ja no existeixen les monarquies absolutistes que es disputaven en la Guerra de Successió. Si hi ha voluntat política per part d’un Catalunya LLiure i l’Estat francès,es pot dialogar sobre el tema i tornar a ésser UN SOL POBLE, com abans. Però s’ha de treballar de forma pacífica, constant (com les gotes d’aigua que rajen d’una eixeta mal tencada), vosaltres sou l’eixeta mal tancada, feu que raji sempre aquesta gota… Defenceu el que és vostre. La LLIBERTAT DE TORNAR A CASA!!!\n9 Juny 2015 @ 16:29\nCatalunya Nord i Catalunya Sud tanmateix que Irlanda i Irlanda del Nord tenim arrels i tradicions llurs hem de conservar i tirar endavant. Algun dia tornarem a estar units, hem de lluitar i seguir amb la cultura, les arrels…si cal portar-ho a les Nacions Unides, ONU, és un tema que ha quedat en suspens, encara no esta arreglat ni ho estarà si no ho arreclem d´una vegada, decidim i lluitem! Visca Catalunya lliure i unida pel nord i pel sud!


Filant i filant el fil...vetes i fils: 11/07/2012\nCançons a la lluna II : "Vuela, libre paloma"\n"Vuela, libre paloma"\n“Vuela, libre paloma”, és la balada que Fher, dedica a la seva mare, Rosario Sierra Machorro (22 de desembre de 1935-10 de març de 2010).\nEn el darrer àlbum dels mexicans Maná, “Drama y luz“, (Warner Music, 2011) s’hi poden trobar cançons delicioses que arriben, fan pensar, i es transformen en una veritable font d’ inspiració.\nDurant l’enregistrament del disc, el cantant i líder dels Maná, Fher Olvera, va perdre a la seva mare; i d’aquí bé que en el darrer treball de la banda de Guadalajara (Mèxic), hi podem degustar una cançó rodona, i musicalment perfecta per acomiadar a qui tant has estimat.\nFher, estic convençut de que sigui on sigui la teva mare, ha escoltat la cançó i l'ha fet somriure. Un somriure que si t'hi fixes bé, el podràs veure cada cop que surt el sol i il·lumina els tarongers.\n“Vuela, libre paloma”, és la balada que Fher dedica a la seva mare, Rosario Sierra Machorro (22 de desembre de 1935-10 de març de 2010).\n"Vuela, libre paloma", és d'aquelles cançons que us hauria de fer pensar en una persona estimada.\nCada vegada que escolto aquesta cançó, penso en la meva àvia. Suposo que també es deu a que la balada, és d’aquelles balades que transmet. Fher, felicitats per la cançó, i cançons que m’han emocionat, m’emocionen i m’emocionaran. Moltíssimes gràcies.\nDesprés d'una pèrdua important, i un cop superat el dol, és important saber deixar marxar en pau la persona estimada.\nLa banda mexicana es va formar l'any 1978, i 34 anys després, gaudeix d'un dels directes més intensos i energètics de la música contemporània.\nEl grup, també disposa de balades com "Vivir sin aire", "Ojalá pudiera borrarte" i "Bendita tu luz" que en directe posen la pell de gallina a més d’un dels seus seguidors.\nUn bon exemple dels seus directes i l'emoció que transmet en el seu públic, n’és el seu penúltim àlbum i dvd “Arde el cielo”, també editat per Warner.\nEl quintet també es mou amb molta soltura quan es troba enregistrant els seus treballs a l’estudi de gravació de Guadalajara (Mèxic) o bé a Miami. Una bona prova d’això, en són els seus 7 discos d’estudi. Tots ells editats per la multinacional Warner Music Mexic.\nFilant i filant el fil\nPd : "Vuela, libre paloma", és d'aquelles cançons que us hauria de fer pensar en una persona estimada.\nCartell de la gira "World Tour Drama y luz 2012".\nA la foto (de dalt a baix i d'esquerra a dreta, Álex, Sergio, Juan y Fher).\nPublicat per SunflowersMusicandManagement a 17:55 Cap comentari:


Tot a punt per la Festa Major de Sant Feliu 2011 – Ajuntament de Castellolí\nTots el preparatius estan enllestits per què la festa rutlli, i sigui participada per tots els veïns de Castellolí.\nFesta Sant Feliu 2011\nLa Festa Major de Sant Feliu d’enguany es celebrarà el dissabte 27 d’agost, a l’església de Sant Feliu. Tots els preparatius estan a punt per poder gaudir de la festa.\nEl programa d’actes consta de la missa que es celebrarà a les 9 del vespre. La missa serà oficiada pel mossèn Antoni M. Bausili i cantada per la coral d’Aulí.\nAl voltant de les 10 del vespre es serviran les racions de sardina amb pa amb tomàquet, que prepararan el veïns del barri. El menú del sopar inclourà els santfeliuets per postres (o gelat pels menús infantils). Els tiquets pel sopar valdran 8 € pels adults i 5 € pels nens (de 5 a 12 anys) i es podran adquirir al moment, abans del sopar. Pel sopar, hi haurà cadires a disposició, però caldrà que els veïns es portin la taula.\nVora les 11 de la nit, el grup “Mar i Vent” s’encarregarà d’amenitzar la vetllada amb una cantada d’havaneres; acte que, a la vegada, serà acompanyat pel rom cremat que es servirà a mitja part de l’actuació. Tot plegat una fórmula infalible per gaudir d’una vetllada agradable a les acaballes de l’estiu, per gaudir de la festa major de Sant Feliu 2011.\nPrograma Festa Major Sant Feliu 2011 (632 kB)


Stranger Things 2: el que sabem de Netflix | Catàleg de Netflix Italia 2019 2021\nStranger Things 2: el que sabem de Netflix\nCOSES 2: QUÈ SABEM DE NETFLIX. No hi ha dubte que Stranger Things va ser la sèrie de televisió obligada de l'estiu. El resultat és que el tràiler ha obstruït els taulers d’anuncis de qualsevol persona, els quatre petits protagonistes han estat convidats a tot arreu i el petit Eleven, al Bob Century Brown del Mil Century, s’està convertint fins i tot en una icona de l’estil. Per tant, no és estrany que Netflix confirmés immediatament la segona temporada de la seva sèrie original i que els rumors hagin començat a perseguir-se mútuament a tota la xarxa fins al punt que, incloses les especulacions sobre el final de la temporada, les declaracions oficials i els rumors del corredor, podem dir que sabem realment moltes coses a Strangers Things 2 ! Fem un balanç de la situació.\nInformeu-vos del catàleg de Netflix: pel·lícules i sèries de televisió\nCOSES ESTRANGERES: LA PARCULADA EN BREVE. Abans d’endinsar-nos en el terreny asfaltat de la segona temporada de Strangers Things, aquí teniu un breu resum (sense spoilers!) Per a aquells que no han tingut l’oportunitat de veure els vuit episodis aquí teniu un resum ràpid. Creat pels germans Duffer, Stranger Things està situat a la ciutat de Hawkins, on un petit grup de nens queden impactats per la misteriosa desaparició d’un d’ells i per l’aparició d’una estranya noia amb poders especials. La seva desesperada recerca de l'amic coneixerà els esforços similars de la mare (una Winona Ryder desfermat) i del seu germà, així com del xèrif de la ciutat.\nAl centre de tot, sembla que hi ha algunes investigacions militars molt secretes, que han propiciat l’obertura d’un passatge cap a una altra dimensió, de la qual prové un monstre que s’alimenta de l’energia de les persones.\nEls més satisfets van ser els joves de 30-40 anys, és a dir, els que més van poder copsar totes les referències als anys 80 en què la sèrie està plena: objectes, música, cinema, roba, cabells, maneres de fer, estereotips, etc. Stranger Things, de fet, sembla ser realment una mostra de l’època, partint de l’evident inspiració creuada, o l’eix Stephen King - Steven Spielberg, a més de flaixos de John Carpenter i George Lucas.\nESTRANGERS 2 SORTIDA: HIPPTESI I CONFIRMACIONS. Com és habitual, la final de la primera temporada es tanca donant algunes respostes, però creant moltes altres preguntes, que esperarem respondre amb els esperats Strangers Things 2, que ha estat confirmat oficialment per Netflix. La plataforma de streaming, pressionada per infinitat de fans, va proporcionar alguns detalls: haurem d’esperar el 2017, però no més tard (ens aventurarem de nou a l’estiu), i la nova temporada constarà de nou episodis, per tant augmentats d’un en un.\nESTANGERS SEGONA TEMPS: QUÈ SABEM . Els germans Duffer han suggerit que la història que explicaran a la segona temporada de Stranger Things se centrarà en les conseqüències dels esdeveniments vistos al final (i en concret dos personatges es transformaran massivament) i es reprendran les línies d’algunes coses que no queden resoltes ( el destí de dos fadrins d’audiència, Eleven i Barb, però potser aquest darrer apareixerà només en un flashback). Tanmateix, hi ha un gran problema a afrontar quan els protagonistes d’una sèrie són tan petits i és el cronològic: els nens creixen molt ràpid i això implica que la segona temporada gairebé s’establirà un any o dos des del final de la primera.\nCOSES 2: ELS NOUS PERSONATGES. Altres detalls importants parlen de la inclusió de tres nous personatges anomenats Max, Roman i Billy, dels quals se sap molt poc actualment. Potser menys benvinguda sigui el retorn del malvat doctor Martin Brenner, que aparentment va sobreviure a l’atac del monstre. Mentre que en canvi, explorarem el personatge de la filla de Hopper, a qui vam veure morir de càncer en un flashback, i potser ara també entendrem per què. I, per descomptat, les notícies que tothom esperava: l’Upside Down, la dimensió negativa en què viu el monstre, tindrà molt més temps i aprendrem a comprendre com funcionen les coses en aquell món perenne fosc.\nStranger Things: els 5 moments més divertits del repartiment\nStranger Things 2: les teories per començar\nStranger Things 2: els nous detalls de la segona temporada\nSèries de televisió com Stranger Things\nEsbrineu com es pot trobar una bona sèrie de televisió: com es pot trobar una bona sèrie de televisió\n(Foto: cortesia Camp Hero Productions, 21 voltes d'entreteniment, massacre de mico)


TodoRunners Ràdio El Govern estatal permetrà fer esport al carrer el 2 de maig si disminueixen els contagis de la Covid-19 - TodoRunners Ràdio\nEl Govern estatal permetrà fer esport al carrer el 2 de maig si disminueixen els contagis de la Covid-19\nAbr 25, 2020 José Luis Robel coronavirus, Notícies, Portada 0\nA partir del 2 de maig es permetrà fer esport al carrer, si disminueixen els contagis per Covid.19. Ho ha dit aquest dissabte el president del Govern estatal, Pedro Sánchez, en la ja tradicional roda de premsa dels dissabtes.\n“Si l’evolució de la pandèmia segueix en un sentit positiu, a partir del 2 de maig es permetrà la sortida per fer activitat física individual i passejos amb les persones que convivim”, ha dit Sánchez.\nSánchez ha afegit que el Ministeri de Sanitat elaborarà i farà públic durant la setmana que ve una ordre per regular-ho. De fet, el president espanyol ha dit que presentarà el projecte de desescalada del confinament el pròxim dimarts després d’aprovar-ho pel Consell de Ministres.\nAl TodoRunners d’aquesta setmana vam entrevistar un runner que viu a Andorra, Marcos Sanza, i ens va explicar com és la desescalada runner al país dels Pirineus. Escolta l’entrevista.\nMarcos Sanza: "Els primers dies va ser una situació estranya perquè vas amb mascareta i amb el respecte de creuar-te amb algú" [ÀUDIO] Ganaremos, relat curt de David Puente


ACOMPANYATS GENT GRAN - Anuncis classificats - Publica el teu anunci GRATIS - Classificats.net\nACOMPANYATS GENT GRAN\nAnuncis > Acompanyats gent gran\nAcompanyats gent gran 0 guardats\nBusco feina d´acompanyament\tM´ofereixo per acompanyar, conduir cotxe o passejar, per desplaçaments de feina o gestions, per companyia i ajuda diaria a persona que, temporal o permanentment, ho necessiti.\nSoc una persona amb bona presència, educada, responsable i de confiança. B...\n ACOMPANYATS GENT GRAN - De 1 a 1 de 1 anuncis\nAnuncis Acompanyats gent gran. Aquí trobaràs classificats de Acompanyats gent gran. Publica el teu anunci de Acompanyats gent gran, es gratis a Classificats.net, la web d'anuncis classificats. Contacta amb els anuncis de Acompanyats gent gran directament, per telèfon o correu electrònic. 


ELS SECRETS DEL PALLEROLA: septiembre 2011\nBloc dels nens i nenes de 6èB del Ceip Pallerola-Sant Celoni\nHenry G. Bohn (1796-1884)\nEls secrets de 5èB\nPublicado por Manoli Requena en 19:17\nEtiquetas: Els secrets\nAnem a la Fontana\nLa classe dels Secrets de 5èB hem anat a la Rectoria Vella, a veure l'exposició "Anem a la Fontana", una mostra col·lectiva de 7 artistes multidisciplinars que s'inspiren en diferents faules de l'esriptor francès Jean de la Fontaine.\nAllà ens van rebre en Martí Pey i la Glòria Auleda que ens van explicar diferents faules i ens van fer una magnífica explicació de tota l'exposició. Vam acabar la visita fent un petit treball artístic.\nAquí teniu les imatges.\nPublicado por Manoli Requena en 19:06\nBenvinguts al bloc de 5è de l'escola Pallerola de Sant Celoni.\nPublicado por Manoli Requena en 18:47\nFotos dels Secrets de 5èB\nFotos dels Secrets de 5èB. Curs 2011-12\nCada dia una pel·lícula diferent\nTaller: Ràdio Pallerola\nPROJECTE: LA PREHISTÒRIA\nContes per pensar i compartir\nEnsenya'm a jugar\nRecursos Llengua Catalana i Castellana\nProjecte: Street dance\nContes fets pels nens i nenes (4)\neducació emocional (2)\nEls secrets (2)\nexpressió escrita (2)\nTaller de Ràdio (5)\nEmoticones amagades al Pallerola\nSortida al Parc Natural del Montseny\nPeriodistes a l'ombra del Montseny\nINSTITUTBAIXMONTSENY :: Intraweb del INSTITUTBAIXMONTSENY\n&amp;amp;amp;lt;a href="http://www4.clustrmaps.com/user/c78e49b9"&amp;amp;amp;gt;&amp;amp;amp;lt;img src="http://www4.clustrmaps.com/stats/maps-no_clusters/secretsalombradelmontseny.blogspot.com--thumb.jpg" alt="Locations of visitors to this page" /&amp;amp;amp;gt;&amp;amp;amp;lt;/a&amp;amp;amp;gt;


La formació, que tindrà la col·laboració de l’Orquestra Simfònica de l’EMM de Les Franqueses, actua aquest dissabte a La Societat Bisbalenca\nImatge d'arxiu d'un concert de la ContraOrquestra del Baix Penedès ESCOLA CONTRAPUNT\nDivendres, 21 Gener 2022 20:53\nLa ContraOrquestra del Baix Penedès, amb la col·laboració de l’Orquestra Simfònica de l’EMM de Les Franqueses, presentarà el concert 'Llums, Càmera i Música!', aquest dissabte 22 de gener, a les 19.00 h, a La Societat Cultural i Recreativa Bisbalenca.\n'Llums, càmera i música!'\nLes bandes sonores de moltes pel·lícules deixen petjada i ens acompanyen al llarg de la vida, ocupant sempre un petit espai al nostre interior. Amb la música de pel·lícules com 'El Senyor dels Anells', 'Ballant amb Llops' o 'Pirates del Carib', la ContraOrquestra pretén fer aflorar les emocions que aquestes pel·lícules i les seves bandes sonores ens han fet sentir tantes vegades. Amb imatges dels films projectades al llarg de les peces musicals, la intensitat es manté al llarg de tot el concert, que assegura una experiència musical i cinematogràfica inoblidable.\nPer a realitzar aquest concert, la ContraOrquestra torna a fer, una vegada més, un projecte conjunt amb l’Orquestra Simfònica de l’EMM de Les Franqueses del Vallès. Sumant els efectius i els esforços d’ambdues orquestres ens hem atrevit a abordar un repertori tant difícil tècnicament com engrescador. L’anada d’aquesta col·laboració es farà aquest dissabte a La Societat, essent la tornada el diumenge 23 de gener al Teatre Auditori de Bellavista. Més de 60 músics garanteixen un gran espectacle per als sentits.\nLa ContraOrquestra és un projecte de l’Escola de Música Contrapunt que va començar a fer les primeres passes el curs 2017-18. Aquest projecte té la vocació doble d’obrir la possibilitat de tocar en una orquestra simfònica a tots els músics del Baix Penedès, alhora que vol oferir una programació permanent per al públic amant d’aquest tipus de música.


Veeve 4 Bedroom House With Garden Pensford Avenue Richmond Londres Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPensford Avenue, Twickenham, Londres, Regne Unit, TW9 4HP - Veure al mapa\nEstació de Tren Kew Gardens\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Londres, no busqui més enllà de Veeve 4 Bedroom House With Garden Pensford Avenue. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Veeve 4 Bedroom House With Garden Pensford Avenue, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Veeve 4 Bedroom House With Garden Pensford Avenue sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara accés a internet (sense fils), aparell de televisió, nevera, forn microones, renta vaixelles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Veeve 4 Bedroom House With Garden Pensford Avenue és una selecció idònia per a la vostra estada a Londres.


Augmenten les persones en risc de pobresa a Espanya\nAbans de la crisi el 23,8% dels ciutadans espanyols estava en aquesta situació. Nou anys després, aquest percentatge s’ha elevat fins al 26,6%\n2 min. Brussel·les 16/10/2018 22:48\n651x366 Una persona sense sostre buscant entre les deixalles. / FRANCESC MELCION Una persona sense sostre buscant entre les deixalles. / FRANCESC MELCION\nEl nombre de persones en risc de pobresa continua augmentant a Espanya. De fet, és el quart país de la Unió Europea on aquesta tendència ha crescut més entre el 2008 i el 2017. Abans de la crisi econòmica, el 23,8% dels ciutadans espanyols estava en aquesta situació. Nou anys després, aquest percentatge s’ha elevat fins al 26,6%: és un increment de 2,8 punts percentuals que situa la xifra total de persones en risc de pobresa en els 12 milions de persones.\nAl conjunt de la Unió Europa, gairebé 113 milions de persones estan en risc de pobresa o exclusió social, tot i que la tendència, en global, ha disminuït, segons les dades de l’Agència Europea d’Estadística (Eurostat), que va fer públiques ahir les xifres amb motiu del Dia Internacional per a l’Erradicació de la Pobresa.\nLes conseqüències de la crisi econòmica després de deu anys es noten en bona part dels països, tot i que es fan especialment paleses als del sud, sobretot a Grècia. El país hel·lè, després de tres rescats, és on va augmentar més la pobresa, amb un creixement de 6,7 punts percentuals, del 28,1% el 2008 al 34,8% el 2017. El segueixen Luxemburg -del 15,5% al 21,5% (6 punts)- i Itàlia, amb un 28,9% (3,4 punts més que el 2008).\nTot i així, les xifres més elevades es mantenen entre els països de l’est. Els encapçala Bulgària, on més d’un terç de la població està en risc de pobresa o exclusió (38,9%). Romania se situa en el segon lloc (35,7%), seguida de Grècia (34,8%). Espanya és el setè de la llista. Entre els països amb menys població en risc hi ha la República Txeca (12,2%), Finlàndia (15,7%) i Eslovàquia (16,3%).\nL’Agència d’Estadística subratlla que el risc de pobresa, en aquests últims anys, va ser especialment greu entre el 2009 i el 2012 -anys en què la crisi econòmica va arribar al seu pic màxim-, quan un 25% de la població de la Unió Europea estava en risc. Ara la xifra ha baixat fins al 22,5%.\nL’informe considera que una persona està en situació de pobresa quan té falta d’ingressos, privació material “greu” o quan viu una situació d’atur de llarga durada.


El COTIF debat sobre futbol femení en una taula redona\n4 abril, 2019 L'AlcúdiaEsport, Futbol, Futbolfemení, L'Alcúdia, Valencia CFJavier Asín\nEl COTIF va ser una de les primeres institucions potents a apostar fa ja anys pel futbol femení. Va començar a celebrar un campionat que de comarcal es va transformar en internacional, sent guanyat en els últims anys per formacions com el FC Barcelona, Athletic Club o Betis. Per la Ciutat Esportiva dels Arcs han passat equips d’Amèrica, África i Europa i per al pròxim estiu està confirmada ja la presència de tres dels millors quatre equips de la lliga espanyola (l’Atlètic de Madrid, el València CF i el Llevant UD) i de la selecció nacional del Marroc.\nL’oferta es complementa ara amb una de les taules redones més completes que s’han celebrat en la història del futbol femení. El COTIF reunix el seleccionador nacional d’Espanya i representants del món arbitral, Atlètic de Madrid, València i Llevant en una taula redona sobre el futbol femení.\nEn l’Alcúdia, es concentraran algunes de les representants més importants del futbol de dones, en un acte que buscarà confrontar quina és la situació de l’esport rei de dones, quines són les perspectives de futur i quins canvis han succeït en els últims anys. Per a això es comptarà amb la presència, res més i res menys, que de l’entrenador de la Selecció Espanyola Femenina, Jorge Vilda, així com també de l’entrenador de l’equip actual líder de la lliga espanyola, l’Atlètic de Madrid d’Ángel Villacampa.\nA més, el comité organitzador del COTIF ha invitat les coordinadores generals del València CF femení, Marina Gassent; i del Llevant UD, Rosa Castillo; mentres Tatiana Comino aportarà la perspectiva arbitral, després d’any d’experiència en els terrenys de joc. Amb tot, es completarà una important taula de debat que abraçarà els principals temes en lliça d’un esport en expansió, cada vegada més practicat i també més respectat.\nLa taula redona portarà per títol «El futbol femení a debat». Segons el president del COTIF, Eliseu Gómez: «El torneig que organitzem porta ja molts anys apostant perquè les dones compten amb els mateixos drets que els hòmens en el món del futbol, tantes vegades aparador de la vida. Pel nostre campionat han passat jugadores de primer nivell com Irene Paredes (que ara està en el PSG) o Alèxia Putellas, que continua donant moltes alegries al FC Barcelona. El pròxim campionat que es jugue a l’estiu serà el més important que s’haja disputat mai ja que a l’Atlètic de Madrid, València, Llevant i El Marroc es va a sumar dos equips més de primer nivel”.\nSense cap dubte, serà un gran acte per a destacar el gran nivell actual del futbol femení a Espanya. A més a la Comunitat Valenciana podem presumir de tindre dos equips entre els quatre primers classificats de la Lliga Espanyola.


El lleó del Canigó pesava 400 kg i va viure fa 100.000 anys - La Clau\nEl lleó del Canigó pesava 400 kg i va viure fa 100.000 anys\nSorprenents troballes paleontològiques a Cornellà de Conflent\nDiumenge, 3 d'octubre de 2021. 17:25h\nJean Wimmerlin / Unsplash\nS'han identificat milers d'ossos d'animals a la "Cova de la Pedrera", descoberta el 2012 a Cornellà de Conflent, als peus del massís del Canigó. El lleó, la pantera i el rinoceront hi van viure fa uns 100.000 anys.\nEls ossos d’un lleó de 100.000 anys d’antiguitat han estat descoberts durant una campanya d’excavació estival al massís dels Embollats, a Cornellà de Conflent. En aquesta zona, a la "Cova de la Pedrera", s’identificat aqueix imponent animal que pesava 400 quilos, el doble de la mida i del pes dels seus descendents actuals. En total, s’ha trobat més de 60 dels seus ossos, incloent costelles, vèrtebres i una mandíbula.\nUn jaciment descobert recentment\nAquest descobriment és obra de l’investigador Joan Madurell i Malapeira, professor de l’Institut Català de Paleontologia, adscrit a la Universitat Autònoma de Barcelona. Les seves investigacions, iniciades el 2015 després de l’autorització de la Direcció Regional d’Afers Culturals (DRAC), mobilitzen cada estiu un equip d’estudiants voluntaris. La generosa cova, coneguda pels espeleòlegs, mai havia estat considerada com un jaciment. Descoberta el 2012 durant une prospecció científica espeleològica, ha revelat nombroses restes paleontològiques i arqueològiques a totes les seves galeries.\nDes del començament de les excavacions en aquesta cova, a prop de la carretera nacional 116, s’han detectat un conjunt de 12.000 peces, incloent-ne 950 aquest estiu del 2021. Encara es desconeixen els motius de l’excepcional qualitat de conservació de les restes de desenes d’animals d’aquest lloc, que amaga 8 estrats, com tantes èpoques prehistòriques, de les quals la més antiga, corresponent a l’estrat inferior, pot tenir una “cronologia d’entre 450.000 i 300.000 anys”, destaca l’investigador.\nPanteres i rinoceronts\nL’ambient dels temps remots esdevé fascinant quan recordem els animals que habitaven el Conflent en temps immemorials. Gairebé remetrien al “Llibre de la Selva”, de Rudyard Kipling, l’escriptor britànic que fa fer estades esporàdiques per la zona, a 2 km de la cova, a Vernet, fins el 1926. Segons testimonis ossis d’aquesta cavitat, les panteres i rinoceronts, considerats avui com a exòtics, vivien també a la vall del Cadí, als peus del massís del Canigó. Els ossos d’ossos bruns i d’ossos de les coves, les guitlles, els isards i el linx, també trobats, fan referència a animals més comuns.\nExcavacions submarines: les meravelles de l’abocador antic de Cotlliure\nmassif des Ambouillats


Nusos de pedra: Per Sant Joan, escalada alpina\nVia Civís-Genís, D+, 150 m, Dent de Cabirols (2.075 m), Pedraforca\nZona: Dent de Cabirols, 2.075 m (Pedraforca)\nLlargada: 150 m\nMaterial necessari:10 cintes exprés i un joc de friends\nDivendres 24 de juny del 2011\nUn altre Sant Joan al Pedraforca, potser comença a ser una tradició. Dijous al vespre pugem a Sant Corneli i dormim a casa. Malgrat que és Patum no baixem a Berga, val més fer una sola cosa però ben feta. Ganes no en falten. Divendres de bon matí sortim d'hora cap al Refugi Lluís Estasen. Hem escollit una via clàssica d'orientació nord-est, de les obligatòries al Pedraforca, després de descartar l'Estasen. A mitja tarda hem de marxar i no volem arriscar-nos a que se'ns faci tard. Apostem per una via més curta. La via Civís-Genís,al costat de la via dels Dos, té bona roca i avança gairebé en la seva totalitat per diedres. En principi, la via està bastant equipada amb claus i spits però un joc de friends no farà cap nosa, sobretot a l'últim llarg on només hi ha dos claus. L'entorn és meravellós, el Pedraforca és una de les muntanyes més impressionants i emblemàtiques del nostre país, i les seves vistes a la Serra del Cadí i a la Serra d'Ensija són, senzillament, fantàstiques.\nL'aproximació a la via segueix el camí que surt del Refugi, porta a l'Enforcadura (via normal del Pedraforca) i passa just per sota de la Dent de Cabirols. En arribar a una primera pedrera (5 m) abandonem el sender i pugem amunt per una tartera descomposta fins a la base de la paret (30 min).\nEl primer llarg surt al costat d'un característic pi mort, on prèviament hi haurem arribat trepant (II) fins a la R0, allí s'inicia pròpiament la via. Jo no tinc clar si faré algun llarg de primer, fa setmanes que no escalo i això de posar "catxarros" no ho he fet mai. La Laura té clar que no. O sigui que l'Àlex començarà. (L1), IV+, 35m, 3 claus. El primer tram passa just per sota del pi i fa de mal avançar. L'Àlex posa un friend. La roca comença una mica polida. De seguida un flanqueig a la dreta per una placa ens portarà a una xemeneia on pot molestar una mica la motxilla. S'avança bé per la fisura, sempre amb bones mans. La Laura puja de segona i jo de tercer.\nL'Àlex també obre el segon llarg (L2), V, 30 m, 2 spits, 2/3 claus. Continua la fisura i sortim per un esperó fins a la repisa on hi ha la reunió. No hi ha cap pas difícil, però és sostingut en el grau. Jo pujo de segon i la Laura de tercera.\nCom que em veig bé li comento a l'Àlex que vull fer el tercer llarg de primer. Agafo el joc de friends per si fés falta, tot i que no n'he posat mai. És un llarg curtet i crec que el podré fer bé. (L3), V, 20 m, 2 claus. Començo tranquil, una nova fisura que soluciono bé. Reforço el primer pas complicat amb un friend a la fisura. Abans ja havia xapat un clau. La roca és bona, amb unes mans excel·lents.\nPassat aquest tram i al final de la fisura, m'equivoco i surto per la dreta, amunt i vertical enlloc de sortir a l'esquerra, flanquejant i fàcil, que m'hagués dut cap a la reunió. Això comporta que hagi de posar un altre friend per assegurar un pas que no hauria hagut de fer i que és una mica complicat. M'hi estic una estona per trobar la posició de bavaresa més adient i el supero. Com que estic una mica a la dreta de la línia, no veig la reunió que queda uns 2 metres per sota meu a l'esquerra. L'Àlex, mirant el croquis, em crida que la reunió ha de ser per allà. Jo només veig un clau i un metre més amunt un altre clau trencat. Miro més però no veig res. Decideixo que la reunió devia ser allò i que el segon clau es va trencar més tard. Poso un friend i monto la reunió del clau i del friend que he posat. Quan puja la Laura m'assenyala les dues argolles per sota meu que no he vist i que són la reunió. No m'ho puc creure, tot ve del primer error quan he pujat massa a la dreta. El clau de la reunió deu ser un clau de la via dels Dos.\nL'Àlex li tira al quart llarg, el més difícil i exposat (L4), V+, 40 m, 4 claus i 2 spits. Ha de flanquejar a l'esquerra per tornar a la línia i seguir una fisura estètica. Per mi aquest és el millor llarg, una bavaresa molt xula i una xemeneia ens porten a la reunió. Ja que hi som, decideixo fer el cinquè llarg de primer, abans m'he trobat bé i en tinc ganes. (L5), V, 35 m, 2 claus. Començo per la placa i xapo els dos claus que hi ha. Llavors m'he d'acostar a la fisura perquè passen els metres i no trobo cap clau més. Hi poso un friend. Avanço. Un altre friend. Avanço més per la fisura.\nDes de l'últim friend potser passen 5-6 metres sense posar res, però decideixo no parar i tirar amunt. Veig que si paro a posar un seguro se'm farà complicat estar en equilibri. No hi ha gaire bons peus. La fisura tira cap a fora. Al cap de munt de la fisura ja sóc dalt. Busco la reunió però no la trobo. Acabo muntant-la d'un arbre. Un cop dalt tots plegats mengem una mica i baixem fent un ràpel curt des d'una instal·lació muntada cap a la cara est. Des d'allí un camí ens portarà al sender principal cap al refu. O sigui que un dia fantàstic, he gaudit molt de l'escalada, he fet un altre pas endavant i el més important, m'he sentit bé i segur. La via és molt recomanable, sense cap pas difícil però de grau sostingut, sense cap llarg de transició. Els passos estan protegits però és interessant reforçar-ne alguns amb friends, sobretot l'últim llarg on només hi ha dos claus. Sense dubte, un gran Sant Joan!!\nAnònim 27 de juny de 2011, a les 10:23\nHei Lluis! Molt bona descripcio. Pero t'he de pasar fotos de la meva camara. Per cert! en ressenyes he llegit que la ultima R es monta a l'arbre, aixi que vas fer molt be. Aixo si, sembla que s'escapen una mica del diedre a meitat del llarg, per evitar el pas que vas protegir amb el friend. Vaya crack! en la 1era R parlavem de practicar un dia al garraf, i ni practiques ni res, directament en les parets del Pedraforca! La primera aventura estival pero no la ultima!\nLluís 28 de juny de 2011, a les 9:27\njeje... la setmana vinent continua. Cal apretar de cara al Pilar sud dels Ecrins.


L'exbatle Vidal ja intentà legalitzar les quadres el 2004 com a magatzem agrícola\n25 març 2019 06:50\nA l'expedient hi apareix un plànol on hi consta que l'edificació existent és un habitatge\nLes quadres que intentà legalitzar Vidal l'any 2004 com a magatzem agrícola d'una SAT de Campos.\nJ.M.S./LL.P. Ses Salines.\nL'exbatle de ses Salines, Sebastià Vidal, ja intentà legalitzar les seves quadres de la finca de na Fonda a principis de l'any 2004 com a magatzem agrícola destinat a l'ús d'una Societat Agrària de Transformació (SAT). El dia 12 de gener de 2004 s'enregistrà a la Sala un projecte bàsic per a la construcció d'un magatzem agrícola quan les quadres ja estaven construïdes. El promotor d'aquest projecte era una societat agrària de transformació domiciliada a Campos. Aquest expedient de llicència d'obres serà presentat en els jutjats com a prova rellevant perquè en ell hi apareix un plànol de situació on hi està grafiada una casa i es detalla que és una «edificació existent actualment destinada a habitatge».\nLa importància d'aquest plànol rau en què quan el Consell de Mallorca legalitzà les quadres i la casa de Vidal, via interès general, com a seu de l'associació de cavallistes de ses Salines, posà com a condició que l'edificació no podia ser destinada a habitatge. De fet, en les seves declaracions públiques fetes quan es va destapar aquest cas, Vidal assegurà de forma rotunda que no vivia a l'habitatge de la finca de na Fonda. També ho va mantenir davant el jutge que instrueix la demanda contra ell i altres onze dirigents del PP entre batles i regidors, per «falsedat documental» que presentà un veïnat de Manacor.\nAra, aquest plànol que especifica que l'edificació estava destinada a habitatge, és una prova més que l'exbatle «faltà a la veritat». Aquest document s'afegeix a l'informe que varen emetre els tècnics del Consell que inspeccionaren la finca de la Fonda que varen concloure que la casa «era utilitzada com habitatge». En aquest sentit, l'informe detalla que «la distribució i programa són els propis d'un habitatge unifamiliar». Així mateix exposen que hi ha «un menjador amb xemeneia, cuina amb extractor de fums i un bany amb banyera». A més indiquen que l'edifici «disposa d'electricitat, abastiment d'aigua, sanejament, aire condicionat i toma d'antena de televisió».\nD'altra banda, sembla que Vidal va desmuntar part del seu habitatge perquè en el moment de la inspecció, «l'edifici no estava moblat. A la cuina no hi havia placa, ni pica de fregar ni gelera. Al bany de la primera planta no hi havia el lavabo ni les aixetes i en tot l'edifici mancaven les tapes dels interruptor de llum». El Consell va revocar la concessió de l'interès general que legalitzaven les quadres i l'habitatge com a seu dels cavallistes. A més obrí el pertinent expedient d'infracció urbanística que pot suposar una sanció econòmica i la demolició. Sembla que les edificacions són il·legalitzables perquè la parcel·la només té quasi 7.000 metres quadrats quan la llei n'exigeix el doble.


La contaminació per olors esta causada per l’emissió a l’atmosfera compostos constituïts per centres de gran densitat d’electrons, tals com:\n- Compostos orgànics volàtils (dissolvents)\n- Compostos nitrogenats (aminas,...)\n- Compostos de sofre (ácid sulfhídric,...)\nAquests compostos emets a concentracions baixes, provoquen molèsties a la població que viu als voltants del focus d’emissió de dites substàncies.\nEl neutralizant d´olors AIRONAUT es utilizat como una solució. Diluït en aigua es micronitza sobre la font d’olor. La fina boirina de AiroNaut captura les matèries orgàniques o gases en l’ambient, eliminant el seu olor.\nEl tractament de l’espai o zones productores d’olors, s’efectua mediant una instal•lació especialment dissenyada per a cada cas, estant equipada amb els elements precisos per regular la intervenció dels mateixos de forma temporitzada o continua, així com automàtica o manual.\nAquesta tecnologia especialment recomanada per la seva aplicació en sectors industrials com:\n- Tractament d’aigües.\n- Plantes de triatge de residus.\n- Plantes de compostatge.\n- Fabriques de pinsos.\nSector domèstic o similar:\nUn altre dels nostres productes de gran expansió és AireLimp, es tracta d’un producte diferent dels que podem trobar actualment al mercat, com poden ser els ambientadors o els que disfressen els olors més usuals.\nLa funció bàsica d’aquest producte és la d’eliminar els olors desagradables que podem trobar en l’ambient, ja sigui en el menjar, escombraries, vestimenta, tabac, calçat, fosses sèptiques, WC, animals, etc.\nEls ambients més recomanats per aquest producte poden ser des de un cotxe fins a una residencia de la 3ª edat, així com hospitals, oficines, lavabos, hotels, clíniques veterinàries i qualsevol altre lloc el qual el seu ambient es vegi afectat per mal olor.\nCMA-Ficha Comercial Gelactiv SHK.pdf


Els alumnes de l'INS Caparrella de Lleida presenten el treball de final de cicle\nterritoris.cat 12:12 14/06/16\nEls alumnes participen en l'activitat periodística, gràfica i audiovisual del grup Territoris, formació que després es veu reflectida en el seu treball\nparticipen territoris cat plandora centres lleidatans\nRodatge del curt dels alumnes de l'INS Caparrella de Lleida\nEl grup editorial Territoris.cat, i Plandora Continguts participen en la formació d'estudiants de les especialitats de periodisme, fotografia i comunicació audiovisual, així com de gestió i administració de diversos centres educatius i universitats. Des de fa tres anys l'empresa té convenis de col·laboració amb l'INS Caparrella, La Salle i amb les universitats Pompeu Fabra i Autònoma de Barcelona.\nEls alumnes s'integren en la tasca diària de les diferents divisions de l'empresa des del primer dia, amb la voluntat que el seu aprenentatge sigui eficaç i els ajudi a millorar els coneixements pràctics, en qualsevol de les àrees de les empreses del sector.\nUna mostra dels treballs que realitzen alumnes en pràctiques en el grup Territoris és aquest curt, que han realitzat, com a treball de final de curs els alumnes de l'INS Caparrella de Lleida, estudiants que han finalitzat el cicle superior d'Il·luminació, captació i tractament d'imatge.\nDESTINO, treball de final de curs dels alumnes de l'INS La Caparrella from Territoris.cat on Vimeo.\nUn treball en el qual l'anècdota és, la del director del diari Territoris.cat Josep A. Pérez que actua com a protagonista, al costat dels actors José Melillas, i Ferran Aznar.\nEl grup In Crescendo clausura la temporada Nits a Miravall de Juneda


"Aigua" a la Fira Mediterrània de Manresa\nL'espectacle, que converteix les danses en cançons, s'ha editat recentment en un cd\nAigua és una creació artística de dansa catalana d’arrel tradicional de l’Esbart Marboleny, la cantant Mirna i el músic Xavi Múrcia. L’espectacle, produït per Ésdansa i estrenat en el marc del festival el passat 2009, es podrà tornar a veure el diumenge 7 de novembre a les 12:00h a la Plaça Major de Manresa en el marc de la Fira Mediterrània de Manresa.\nAigua combina la dansa i la música en directe amb un clar protagonisme de la veu, i aglutina una llarga llista de danses tradicionals catalanes. La segona part de l’espectacle, que és la que es podrà veure a Mediterrània, és la Suite Catalana, alimentada per temes procedents de diverses comarques de Catalunya, als que Xavi Múrcia i Mirna Vilasís han posat lletra i veu. Així, gràcies a la reinstrumentació de diversos materials, les danses d’arrel tradicional s’han convertit també en cançons. L’Esquerrana del Pallars, l’Espunyolet del Ripollès, la Morisca de Gurb o el Ball Pla de Llavaneres agafen una nova dimensió quan se’ls escriu una lletra i s’interpreten com a cançó. La música per a la dansa deixa de ser un acompanyament per passar a compartir protagonisme amb els balladors. I és que la veu i la paraula tenen una capacitat de connectar i de comunicació que els són pròpies i úniques. El resultat és un enriquiment mutu dels dos llenguatges, cap dels quals és complement de l'altre sinó que tots dos formen una unitat. Verbalitzar la música de l’espectacle fa sentir, i pretén aproximar-nos també cap a una reflexió -amb l’aigua com a tema i com a metàfora- a l’entorn d’una visió subjectiva de la realitat actual de la nació catalana.\nRecentment Aigua s’ha editat en un cd, presentat en el marc de l’Ésdansa 2010. El treball es va enregistrar a l’estudi de Discos a mà d’Argelaguer el passat mes de juny. Els arranjaments musicals, l’enregistrament i la producció musical són de Xavi Múrcia. Les mescles i la masterització de Kei Macias. La formació musical la integren Mirna (veu, acordió diatònic i piano), Xavi Múrcia (veu, guitarres i guitarró), Guillem Ballaz (violí i flabiol i tamborí), Toni Rocosa (tenora i clarinet), Albert Vila (contrabaix) i Xarli Oliver (percussió). El disc Aigua es pot adquirir per un preu de 15€.


Lluís Llach: “Que ningú no ens faci servir d’excusa, no som moneda de canvi”\nEntrevista al membre del govern del Consell per la República, arran del comunicat sobre el paper de la institució en la negociació\n11.05.2021 - 06:25\nActualització: 11.05.2021 - 08:25\n“És com si hi hagués un relat paral·lel que va funcionant, que deu tenir molt de poder, que va explicant que nosaltres posem entrebancs a la negociació”, diu Lluís Llach, membre del govern del Consell per la República. L’entrevistem arran de la publicació d’un comunicat sobre el paper de la institució en la negociació entre ERC i Junts, ara per ara trencada. “La finalitat del Consell no és tutelar el govern de la Generalitat. M’escandalitza això”, diu Llach.\n—Per què heu tingut la necessitat de fer el comunicat?\n—N’estem tips de ser utilitzats en nom de no se sap què. Ens arriba cada dia que imposem unes condicions o unes altres o que volem tutelar o que volem no sé què. Per això hem volgut dir públicament quina és la posició exacta del Consell. Per molt que ho repetim, és com si hi hagués un relat paral·lel que va funcionant, que deu tenir molt de poder, que va explicant que nosaltres posem entrebancs a la negociació. És a l’inrevés: voldríem que els partits tinguessin la saviesa de trobar una solució de projecte de futur, de govern i d’acord parlamentari. I en canvi ens diuen que és un problema nostre, i al final se’ns escapa. Hi ha forces que no dominem des del Consell per la República.\n—Qui us ha utilitzat?\n—Uns i altres ens han posat al mig del tauler. I sense que nosaltres hi vulguem ser. La finalitat del Consell no és tutelar el govern de la Generalitat. M’escandalitza això. Si com a ciutadà em diuen que participo en una institució que vol condicionar la Generalitat i la seva presidència en foto el camp demà mateix. I com jo ho pensa la resta dels membres del consell de govern.\n—Per què passa, doncs?\n—Suposo que la negociació és difícil i han passat coses que no eren previstes i tots imaginàvem que ERC i Junts farien un acord com més aviat millor. ERC va triar primer la CUP, i és legítim, després parlen amb Junts i, de cop i volta, sortim allà al mig nosaltres, i som els responsables que no hi hagi acord? Volem dir als ciutadans i a la gent del Consell per la República que no tenim res a veure amb aquesta problemàtica.\n—Aquest relat diu que el Consell per la República vol estar per sobre de la Generalitat o condicionar-la. Si no és això, què vol el Consell? Ho podeu aclarir?\n—El Consell no surt com un bolet. És fruit d’un acord dels dos partits majoritaris del govern, presentat al saló de Sant Jordi, amb el president Torra, el president Puigdemont, el vice-president Aragonès i el conseller Comín. I hi assisteixen tots els diputats. Es constitueix el Consell per aprofitar la seva posició a l’exterior, des de l’exili, per fer-ne una eina de projecció internacional. I com a institució privada a l’estranger vol fer el paper que la Generalitat no pot fer. I això és fruit d’un acord solemne. La nostra funció ha estat intentar-ho. I una altra cosa que la gent no sap és que als estatuts del Consell es diu que en són membres nats tots els consellers víctimes del 155. I si hi van o no hi van és problema seu.\n—Què li ha passat al Consell doncs?\n—Que va venir un moment d’un gran tràfec, es va crear la Crida, Junts per Catalunya… Hi ha un moment de confusió i queda enmig de tot això. Però dins el Consell s’intenta que hi hagi un ventall molt ampli de la societat, i en canvi el relat constant és que el Consell és un apèndix de Junts. Si ho fos, la meitat o més de la gent que en formem part no hi seríem. Queda clar? Però hi som perquè veiem la funcionalitat d’aquesta institució, perquè té la representativitat de l’1-O. I té una part del govern a l’exili amb una figura importantíssima, Puigdemont, que és de Junts. I què passa? Res. Si el president hagués estat Oriol Junqueras seria el president del Consell. Però no és el cas. I si no potenciéssim aquesta força d’un govern a l’exili seria de cecs. I jo diria que som la plataforma més unitària que hi ha hagut aquests últims temps. Però la qüestió electoral l’ha convertit en una molèstia, i nosaltres responem que no volem molestar ningú. No volem tutelar ni posar condicions, i voldríem ajudar a fer una estratègia conjunta que és molt necessària, i que penso que seria convenient que estigués fora dels àmbits de govern. Però això no vol dir que hàgim d’anar contra els àmbits del govern, en absolut: és per a poder fer les tasques que dins l’àmbit autonòmic no es poden fer.\n—El Consell ha de tenir protagonisme en la coordinació estratègica de l’independentisme? Aquí hi ha desacord.\n—És que si no hi té relació no passa res. És responsabilitat d’aquell que no vol venir, i ja està. Nosaltres no hem donat autorització a cap grup polític per a fer-ne condició sine qua non en una negociació, d’això. Si els partits necessiten un espai ja conformat i els podem ajudar, els ajudarem. Però si no estan d’acord amb allò que representa el Consell per la República, tenim una feina molt important a fer que va més enllà d’aquestes eleccions. No som moneda de canvi de res, no ho volem ser. Jo sóc una de les persones que han negociat amb tots els grups, partits i entitats, juntament amb Toni Comín i Carme Garcia, i això que dic ara ho hem dit a tothom. I en l’última reunió de sis que es va fer vam dir això: si vosaltres voleu que hi siguem, que fem servei, hi serem. Ara, també els dèiem que no ens fessin contradir allò que és el Consell per la República.\n—Què estàveu disposats a canviar?\n—Estem disposats a reformular els càrrecs, els pesos dins la governança del Consell, que sigui adequat a la representativitat parlamentària… Però nosaltres tenim un programa aprovat que es diu “Preparem-nos”. Si ens fan renunciar al “Preparem-nos”, els diem que s’ho facin ells i que nosaltres ja els ajudarem tant com puguem. Això els ho hem dit a tots.\n—Us han volgut fer renunciar al “Preparem-nos”?\n—No. No hi hem entrat, aquí.\n—El problema és que l’enfocament estratègic d’ERC no és compatible amb el “Preparem-nos”?\n—He llegit el llibre de l’Oriol Junqueras i la Marta Rovira, i és evident que hi ha matisos i ritmes, però diuen que si el diàleg falla la unilateralitat no es descarta; doncs nosaltres també ho diem. Nosaltres deixem constància que no creiem en la taula de diàleg, no creiem que l’estat espanyol sigui capaç d’oferir res d’interessant per l’autodeterminació i la independència. Sempre diem que la primera opció és el diàleg. Però d’ençà del 2017 hem vist una exhibició repressiva de l’estat. No trobar un acord ara, després d’haver obtingut el 52%, seria un desastre. I tot allò que pugui el Consell per posar d’acord les incomprensions, gelosies i diferències personals, estratègiques, tàctiques, s’ha de fer.\n—Us vau avenir a una reformulació per a donar més pes a partits com ara ERC i la CUP. Com es fa això?\n—El Consell és allò que els partits i les entitats han volgut que sigui. Una vegada acceptat això, i afegint que és legítim que qui no hi vulgui ser o hi vulgui ser poc té tot el dret de fer-ho, resulta que passa el temps i ens diuen que hi ha gent poc representada. Home, hi ha gent poc representada perquè quan us han ofert deu i vint vegades d’entrar-hi, dieu que no. I d’això en sóc testimoni, no parlo pas per referències. Un cop som on som, és igual, si els partits volen entrar al Consell i volen fer-ne l’eina per a l’estratègia de futur envers la independència, nosaltres reestructurem allò que calgui. Perquè tenim l’obsessió de conjuminar les diverses formulacions que hi ha. Per això estem tips que una institució creada per la gran majoria independentista del 155 resulti que al final és l’inconvenient perquè la gran majoria que s’ha definit ara no tingui efectivitat. A nosaltres, que ningú no ens faci servir d’excusa. Prefereixo qualsevol altra excusa: que a canvi hi haurà indults o amnistia, o que ens donen una confederació ibèrica.\n—Això de l’excusa ho dèieu arran de les paraules de Pere Aragonès sobre la tutela.\n—És que en cap discussió el Consell no s’ho ha proposat, això de la tutela, i no hi és en cap document. Hi ha dues explicacions, sobre això: o el vice-president va mal informat i per això estic disposat a anar on sigui a explicar-li-ho, o bé és conseqüència d’aquestes bombolles en què es converteixen els partits i les raons deixen de ser raons per a convertir-se en tàctiques estranyes i no justificades. Només m’interessa dir que no hi ha cap justificació per a pensar que el Consell per la República és un inconvenient per a un acord entre Junts, la CUP i ERC.\n—Allò que molesta és Carles Puigdemont i el pes que hi té?\n—Entendria que aquest relat fos el de l’estat espanyol. ERC fa anys que està cridada a tenir l’hegemonia del país. I, encara que petita, l’ha obtinguda ara. Però en aquesta cerca de l’hegemonia hi ha una persona que empipa molt, que és Carles Puigdemont, que és de Junts, i que té una capacitat de lideratge i que la gent segueix. Jo si fos militant d’ERC i pensés com a ciutadà de Catalunya no desaprofitaria el potencial que representa Puigdemont. Aquest país no s’ho pot permetre. Es tracta d’analitzar totes les forces que tenim al país i posar-les al servei d’un objectiu, que és l’alliberament nacional, que té matisos, i són legítims. Però hi ha uns pesos i els hem de fer servir. I el president Puigdemont és el president a l’exili i el president del Consell per la República, perquè no ho pot ser cap altra persona, perquè només la seva figura s’explica per si sola. I nosaltres hem de renunciar-hi, a això? I tampoc no renuncio a la gran vàlua que té el senyor Junqueras, ni a la que té la Marta Rovira.\n—Heu demanat a Marta Rovira i a Oriol Junqueras d’incorporar-s’hi, com a membres nats?\n—Hi són convidats des del primer dia.\n—Heu reiterat aquesta invitació en aquestes converses que hi ha hagut recentment?\n—Sí, contínuament ho fem. A les reunions els ho diem, la gent que ells vulguin, i valorant la feina que ha fet Isaac Peraire. Com es pot pensar que una institució que té aquests objectius no ha de voler comptar com sigui amb la primera o la segona força independentista del país?\n—Havíeu parlat sobre com donar més representació d’ERC al consell de govern?\n—Sí. Però en les negociacions no vam arribar a aquest nivell. Ara, no hi ha cap problema, es tracta de fer multiplicacions i divisions. Però com a Consell sí que demanem que hi hagi una estratègia que puguem compartir.\n—Veieu la CUP pròxima al “Preparem-nos” i a poder entrar al Consell?\n—Crec que la CUP hi estaria molt còmoda, amb el “Preparem-nos”. Quan vulguin, estarem encantats de tenir-los. Ho han de decidir ells. És que és problema seu.\n—David Fernàndez diu que el 52% no legitima la unilateralitat. No hi esteu d’acord.\n—Amb en David Fernàndez ens diem la veritat. Jo li vaig dir que penso que és una frase molt desgraciada, perquè la unilateralitat ve justificada només per l’acció de l’estat aquests anys. I coneixent-lo, em va estranyar molt que ho digués. I m’ha enviat tot el text del que va dir, i li he respost que signo tot el text menys aquella frase. M’ha fet un comentari que no reproduiré, però més o menys estàvem d’acord sobre l’oportunitat o no de la frase.


Jornada “Masculinitats i canvi social” - Drogas&Genero\nJornada “Masculinitats i canvi social”\nPalau Macaya // Barcelona\nParticipem en aquesta jornada!:\n“La jornada “Masculinitats i canvi social” té un objectiu doble:\n– D’una banda, la presentació dels resultats de l’Enquesta de violència masclista (EVMC), concretament les dades de les percepcions de les violències masclistes a la ciutat de Barcelona.\n– I d’altra banda, la presentació de la recerca que avalua l’eficàcia del Programa d’atenció a homes que exerceixen violència masclista en l’àmbit de parella del Servei d’Atenció a Homes de Barcelona (SAH).\nAquestes presentacions obren el debat a la reflexió sobre el paper de les masculinitats per aconseguir una societat lliure de violències masclistes. A través dels resultats, analitzem quina és la percepció que tenen els homes vers les violències masclistes i els reptes i límits de la intervenció psicosocial amb els homes que l’exerceixen.\nLa jornada s’iniciarà amb una taula inaugural a càrrec de Laura Pérez, regidora de Relacions Internacionals, Feminismes i LGTBI. A continuació, es farà la presentació de l’Enquesta de violència masclista a càrrec del Centre per la Igualtat i Recursos per a les Dones (CIRD), la qual obrirà pas a la reflexió amb persones expertes de diferents àmbits.\nSeguidament, es donaran a conèixer els resultats sobre l’eficàcia dels tractaments per als homes que exerceixen violència masclista, al Servei d’Atenció a Homes de Barcelona (SAH). La presentació d’aquest estudi, iniciat l’any 2012 i que ha acabat l’any 2018, serà a càrrec de l’equip investigador de la Universitat de Barcelona i inclourà una taula rodona amb expertes per analitzar els resultats.\nLa jornada està oberta al públic i és gratuïta. Cal inscriure-s’hi prèviament fins al 5 de novembre, omplint el formulari que trobareu als enllaços relacionats d’aquesta pàgina.\nPlaces limitades per ordre d’inscripció”.\nJóvenes Agentes de Prevención de Violencias Machistas: nueva iniciativa del Observatorio Noctámbul@s de FSC\n18 febrero, 2020 32 views\nJornada Noctámbul@s: “Espacios festivos con perspectiva de género: violencias y resistencias” – 20 marzo, Madrid\n30 enero, 2020 1714 views


I quantes vegades al dia ho haig de fer, doctor? | EAP Santa Eugènia de Berga\n← Tendències en participació social de les noves generacions de persones grans\n6a Jornada d’Administratius Sanitaris de l’Institut Català de la Salut →\nI quantes vegades al dia ho haig de fer, doctor?\nPublicat el 2 Octubre 2013 per EAP Santa Eugènia de Berga\nAquell matí el despertador va sonar tard. O malament. Probablement tard i malament. L’estri de les manetes es confabulava perquè el dia comencés de la pitjor manera. Era el seu primer dia de feina i s’havia adormit. Normalment tenia prou temps per aixecar-se, dutxar-se i esmorzar amb tranquil·litat. Després es passava pel cap baix uns deu minuts al lavabo i s’acabava d’arreglar. Es pentinava i s’untava amb escuma fixadora. Dues flitades de desodorant, unes gotetes de colònia darrera de cada orella i un massatge amb bàlsam per després de l’afaitat. Aquell dia, però, tot allò era impossible. No podia fer tard de cap de les maneres.\nEs va aixecar d’una revolada. Només tenia cinc minuts per sortir de casa. Així que va decidir que prescindiria d’una sèrie de coses per estalviar temps. La corbata no calia. Segons li havia semblat, en aquella oficina tothom en portava, però vaja, ara també és moda anar sense, va pensar. Allò li donaria un toc de modernitat. La dutxa? Va decidir que no tenia temps. Quan es ficava sota el raig d’aigua calenta s’hi passava una bona estona, deixant que l’aigua li anés relliscant per l’esquena. Això el relaxava. Sacrificaria aquest ritual. Ja ho faria a la tarda, després de treballar. Va agafar la roba que havia deixat de qualsevol manera en un racó de l’habitació i se la va tornar a posar. No tenia temps d’anar a l’armari i triar una camisa neta i planxada. Tampoc es podia permetre el luxe d’obrir el calaix per agafar uns calçotets i un parell de mitjons nets. Els calçotets, els mateixos del dia abans: ningú l’havia de veure en roba interior, o sigui que tan se val si repeteixo per un dia, va pensar. La camisa estava una mica rebregada però amb l’americana posada segur que aquest detall passaria per alt. Ja estava vestit. Es va mullar la mà sota l’aixeta i es va aplanar els cabells esborrifats. En pocs segons es van tornar a aixecar adoptant la posició que havien adquirit després de tota la nit dormint del mateix costat.\nQuan va arribar a la cuina, esbufegant, va agafar el plat que hi havia a la pica. Així estalviava una mica de temps. Sobre el suc ressec del bistec de vedella de sopar hi va posar una torrada untada amb melmelada. Va menjar tant de pressa com va poder i es va servir un got de llet amb un parell de cullerades de sucre. El recipient que tenia més a mà era la copa de vi que havia utilitzat el dia abans i que no havia pensat a rentar. No es podia permetre perdre ni un segon obrint l’armari i agafant un got net.\nHavia recuperat el temps perdut. Quan va obrir la porta de casa el rellotge marcava cinc minuts més tard de l’hora que tenia previst posar el peu al carrer. Si el trànsit no li jugava cap mala passada, segurament arribaria a l’oficina amb un parell o tres minuts de retràs. Acceptable malgrat aquell fos el primer dia de feina. Com que no tenia temps per posar-se les sabates, va sortir corrents escales avall, descalç i amb els mitjons amb les costures a fora. Un cop al cotxe, i al veure que no hi havia massa trànsit, es va repapar al seient i va sospirar alleujat.\nEl nostre personatge ha comès uns quants errors. O com a mínim ha fet algunes coses que segurament no se’ns acudiria. De totes les faltes que ha comès, segurament el que menys ens ha cridat l’atenció és que ha sortit de casa sense rentar-se les dents després d’haver menjat una torrada amb melmelada. O potser algú hi ha pensat mentre llegia les peripècies del noi que s’afanyava per arribar puntual?\nÉs molt habitual que la gent pregunti quantes vegades al dia s’ha de rentar les dents. Moltes vegades no cal aprendre les coses de memòria sinó posar-hi una mica de sentit comú. Amb les dents sovint ens comportem com el nostre personatge. O no tenim temps, o ens fa mandra, o no hi pensem o bé no li donem prou importància.\nAleshores, quantes vegades al dia ho haig de fer, doctor? Cada vegada que mengem, immediatament després. Vaja, el mateix que fem amb un plat quan s’embruta. I rentar un plat mai ens qüestionem si ho hem de fer o no.\nAlbert Juvany i Blanch\nEAP Santa Eugènia de Berga (Osona)\nAquesta entrada s'ha publicat en Anunci del mes i etiquetada amb anunci del mes, higiene, ics, ICS Catalunya Central, Institut Català de la Salut, salut bucodental. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n3 respostes a I quantes vegades al dia ho haig de fer, doctor?\nEAP Alt Berguedà ha dit:\n2 Octubre 2013 a les 10:21\nRetroenllaç: I quantes vegades al dia ho haig de fer, doctor? | Blog ICS CatCentral\nRetroenllaç: I quantes vegades al dia ho haig de fer, doctor? | Blog EAP Alt Berguedà


Batalla Abyss Online joc en línia\nBatalla Abyss jocs en línia - nou projecte de joc, ple de dinamisme i diversitat. Sens dubte una de les principals avantatges del projecte de joc abans esmentat anomenat Battle Abyss en línia és que els desenvolupadors han treballat diligentment per fer el joc Battle Abyss Online ha rebut excel · lents gràfics, animació realista en 3D. Val la pena assenyalar que el seu treball no va passar desapercebut, ja que cada un de la gran base d'usuaris, que és visitat pel lloc web oficial del projecte de joc per començar a jugar el joc en línia Battle Abyss, halagadoramente no només magníficament elaborat línia de la història, sinó també d'un disseny gràfic decent el món del joc. Cadascun dels nouvinguts a jugar Battle Abyss Online transportat a un futur llunyà, al segle XXII, on abans de cada un dels habitants del planeta és només una tasca principal - per mantenir amb vida. Una vegada que el registre ha acabat amb èxit la Batalla joc Abyss Online, cada usuari haurà de fer una tria decisiva que, de fet, i determinar quina de les parts en conflicte, va a actuar. Val la pena assenyalar que el joc Abisme sens dubte satisfets amb la varietat i disponibilitat d'opcions alternatives, ja que en el transcurs del joc compta amb més d'una dotzena de varietats de naus espacials, una de les quals serà el vehicle principal per a cada usuari. Es crida l'atenció sobre el fet que cadascun dels vehicles no és només color, aparença, sinó també la font d'alimentació total d'armes i armadures. Les parts en conflicte a aquest joc Abyss mostra en forma d'estats hostils, són ferotges batalles en més de deu mapes diferents del món del joc, cadascuna de les targetes permet a gran escala de la batalla, molt dinàmica, no limitant-se a la maniobrabilitat i les accions tàctiques. És de destacar que jugar el joc Battle Abyss Online no hauria irreflexivament, en cas contrari no hi haurà suficient no només per l'èxit de les batalles, sinó també el desenvolupament. Aquí radica la principal diferència entre aquest joc de projectes similars que promouen trets sense sentit als enemics naus espacials. En el món virtual té l'oportunitat d'evitar trobades inesperades, així com crear el seu propi. Això ha estat possible gràcies al fet que els desenvolupadors han treballat molt eficientment en la mecànica i el realisme del projecte, ja que cada usuari té la capacitat d'ocultar darrere dels fragments d'asteroides, les restes d'altres vaixells i així successivament. A diferència dels jocs espacials similars, que també es troben en les pàgines de navegadors personalitzats, aquest joc es porta a terme molt qualitativament tecnologies que proporcionen gràfics realistes en 3D, el que afavoreix la immersió total en l'univers virtual. Aquest és el fet que tots els usuaris, Battle principiant Abyss joc en línia té a la seva disposició una interfície bonica i fàcil maneig. Fins i tot després de passar la Batalla de registre Abyss Online, cada usuari té una gran oportunitat per anar d'un món a l'espai virtual permanent de ferotges batalles, on no hi ha necessitat de participar en el desenvolupament de la nau espacial. L'equip de desenvolupament ha molta cura a posar l'accent en el fet que aquest joc està dirigit només en repòs i un passatemps agradable. Per tant, si ha passat el Abisme Battle registre en línia, no dubteu a triar una nau espacial i d'anar a la recerca d'aventura. JugarBatalla Abyss Online\nVídeos i captures de pantalla del joc Batalla Abyss Online


Una festa per celebrar els quatre anys del ‘Fet’ | FET a TARRAGONA\nUna festa per celebrar els quatre anys del ‘Fet’\nPublicat el 30 d'Agost, 2017\nL’edifici de l’antiga Confraria de pescadors acull el teatret del Serrallo, on celebrarem la festa dels 4 anys del ‘Fet’. Marcat en vermell, el punt d’accés a la sala. Foto: Port de Tarragona.\nDimecres vinent, 6 de setembre, us esperem a les 19,30 h. al Teatret del Serrallo (l’edifici de ‘La Puda’) per celebrar el quart aniversari del FET a TARRAGONA. L’acte servirà per presentar el número 25 de la revista, especial i diferent, perquè inclou la publicació de 25 històries que representen la ciutat que més ens agrada.\nLes 25 històries tenen com a protagonistes persones que fan coses interessants aquí i que serveixen per projectar la millor cara de Tarragona. Històries d’èxit, perseverança, solidaritat, innovació, coratge, rivalitat ben entesa, esforç, generositat i compromís. Històries signades per disset professionals amb estils i formats diferents que retraten la pluralitat del FET.\nUS ESPEREM DIMECRES 6 A LES 19,30 AL TEATRET DEL SERRALLO AMB MÚSICA, AUDIOVISUAL I CONVIDATS\nLa sortida al carrer del número 25 coincideix amb el quart aniversari de la revista. El setembre de 2013 en publicàvem el primer número i el presentàvem en societat al Cafè Metropol. Des de llavors, els del FET hem organitzat actes públics de presentació de cadascú dels 24 números editats i aquesta vegada no serà diferent: us convoquem a una festa per celebrar amb subscriptors, lectors i anunciants aquesta trajectòria de quatre anys.\nL’acte servirà per refermar la nostra idea de perseverar en oferir un producte periodístic singular, de qualitat, pensat i treballat amb temps. Volem seguir fent una revista digna de la millor Tarragona, de la ciutat que mira al país i al món sense complexos. Una revista que, volgudament, intenta explicar i interpretar el nostre entorn amb una mirada valenta i una profunda sensibilitat cultural i social.\nSala i escenari del teatret del Serrallo. Foto: Port de Tarragona.\nEns els minuts inicials de la festa, escoltarem la música en directe dels components d’un quartet de dixie de l’Small River Band, i ja a l’interior de l’edifici, projectarem el primer audiovisual de la sèrie ‘Presidentes. Castells amb veu de dona’, us presentarem els continguts i protagonistes del FET 25 i farem balanç d’aquests quatre anys de camí.\nRecordeu: us esperem dimecres 6 de setembre a les 19,30 al teatret del Serrallo.\nEl festival que dona la benvinguda a l’estiu\nVisites guiades del ‘Fet’ a l’entorn del Concurs de Castells\n15 de Juliol, 2020\nLa llotja del Serrallo, república independent\nFent periodisme a La Salle Torreforta\n5 de Febrer, 2013\nUna resposta a “Una festa per celebrar els quatre anys del ‘Fet’”\nRafael Vidal Ragazzon ha dit:\n30 d'Agost, 2017 a les 4:50 pm


Digues ‘Lovely’ i diràs Mallorca | Emili Sánchez-Rubio\nDigues ‘Lovely’ i diràs Mallorca\nEn el marc de l’entrega dels Premis Pare Colom 2017, on resultaren guanyadors de poesia el català Ferran García Moreno per l’obra Com mosques matar els records, de narrativa Núria Busquets Molins per l’obra Partícules del nucli, i en la modalitat de teatre fou guardonat l’eivissenc Vicent Tur Riera per l’obra L’inquilí.\nLovely | Foto: Antònia Monroig Monroig\nCom ve sent ja habitual l’acte va transcórrer al Claustre de Sto. Domingo d’Inca, un preciós espai on respirar, on felicitar els guanyadors. Presentà l’acte l’escriptor i regidor de cultura de l’Ajuntament d’Inca Antoni Rodríguez Mir, i gaudir de l’obra de teatre Lovely dirigida per Maria Rosselló Monserrat (Palma, 1981) —que s’estrena arriscant-se líricament com a directora— i protagonitzada per Mònica Fiol (Lloseta, 1975). A més també poguérem gaudir de la lectura dramatitzada a càrrec de la companyia Teatre Íntim de fragments provinents del llibre guanyador de l’edició passada, el poemari Big Bang Llàtzer escrit per Esteve Plantada. Posteriorment poguérem sentir paraules del llibre Cendres, guardonat l’any anterior, una obra de Joan Tomàs Martínez Grimalt, a càrrec de l’actriu Francisca Baté. Finalment les paraules de l’actual batle de la ciutat, Virgili Moreno, conclogueren la cerimònia.\nI avui us vull parlar de l’obra Lovely. Com els més àvids lectors de poesia ja s’hauran adonat, aquesta obra pren directament de l’obra poètica del mateix títol, i escrit per l’autora Antònia Vicenç (Santanyí, 1941). Començaré dient que el poemari original bé s’ho mereix haver estat dut a noves formes de dir-lo, ja que és un portent, una obra monumental, que sense estridències ens parla d’uns records agres en un temps miserable a un lloc que sempre hauria de ser bell: la costa de Mallorca. Vicenç ho fa parlant del pare, recorrent records trenats com a túnels i passadissos. Patim amb ella el seu dolor, ens diem i ens agermanam amb l’autora, feim poble així: sabent d’on venim, i de la mà dels escriptors i poetes que són capaços de transmetre’ns les essències, el bessó d’allò que fou, i que per tant és, a la força i malgrat que sovint oblidem, la línia de socalda des d’on ens erigim. Arrel. Si no coneixem d’on venim, errarem el camí amb més facilitat. Gràcies Antònia per aquest regal, doncs.\nCom deia, el poemari ha trobat un nou cos, una nova casa des d’on dir-se. Mònica Fiol és potent, es menja l’escenari, omple el buit, és sensual i també és sexy. Diu l’amargor de la dona de postguerra, dient, però també dansant. Danses sobre la peanya de la música de Laia Martínez i López, que la va compondre específicament per a aquesta obra. I sobre aquests sons Mònica fa moviments repetits, tallants, robòtics, alhora que arrodonits, arrapant-se i llançant la molt sòbria decoració que l’acompanya: un munt ben alt de llibres i una cadira. El seu rostre adust ens comunica perfectament la duresa de la vivència de la qual es parla. Una afortunada coincidència.\nRosselló opta per una dramatúrgia que ens narri la història voltant diferents nuclis temàtics, sense seguir l’ordre del llibre. Compon voltant el mar, després com una garangola que abraça un arbre, ens diu la dona, la dona tota, en els seus 360º tan interns com externs.\nÉs impactant, i un poc difícil la tria d’una música tan electrònica i moderna, amb allò que narra, més antic, vetust. Present i passat col·lideixen, creant un contrast. És una nova manera de dir les coses per a molts mallorquins avesats a un teatre més tradicional, més textual. La dansa-teatre proposada aquí crea intermitències entre el text i la música dansada, amb uns jocs de llum que trenen una cosa amb l’altre, i que com un element més decoratiu i estètic que no útil, ens conforma el teló de fons de l’escenari.\nI sempre el mar, en la paraula i la dansa; el mar, la mar com a mirall del subconscient, la mar com l’actualitat, amagant la desaparició del corall i la posidònia, la mar que ens crida sent refugi alhora que tragèdia, la mar com a llibertat.\nI la dona, menystenguda històricament. La dona que té cura de la llar, la dona que sempre esperava, la dona que vol conquerir l’espai comú que li pertoca; la dona patidora, la dona que és mare. La mar que per als mallorquins significa el pas d’una societat agrícola i ramadera, la blavor d’uns pescadors en un passat que sembla lluny però amb els seus protagonistes encara vius, i una mar que fou l’obertura a un món que portaren els primers viatgers, i una ventada de frescor cultural, un futur abrupte, el violent traspàs de la societat preindustrial a la bogeria dels hotels, dels ciutadans com a empleats d’hoteleria, l’esclavatge dels diners vers la pèrdua de la identitat, el paisatge natural, i també l’entumiment de la consciència.\nCrec que aquesta obra, feta íntegrament per dones que ens diuen per a tots, pronuncia un nom salat. Hi he reconegut Mallorca: abans, ara, en el futur.\nMolt interessant serà conèixer la recepció d’aquesta obra per part del públic del principat, segurament reconeixeran el llenguatge dramatúrgic, i s’ubicaran a Mallorca, però s’ubicaran en el temps?\nEsper amb impaciència l’impacte que Lovely pugui donar a un públic germà, però diferent, el català, tan sols separats de nosaltres per la mar, la mar…\narts escèniques Lovely


Daltabaix: convocatòria pels grups instrumentals de l’Escola de Música, matí del 16 de maig – Escola Municipal de Música Blai Net\nPublicat el Mai 6, 2015 per emmsantboi\nDaltabaix: convocatòria pels grups instrumentals de l’Escola de Música, matí del 16 de maig\nens plau comunicar-vos que el vostre fill/a participarà, com a membre de la seva formació instrumental, al Daltabaix 2015, la trobada de grups instrumentals i corals organitzada per la Blai Net a Sant Boi, el dissabte de Festa Major. Com ja sabeu, és tradició que la nostra Escola surti al carrer a fer música per Festa Major.\nDurant el matí del dissabte 16 de maig, el nucli antic de Sant Boi s’omplirà de música, amb actuacions simultànies de grups instrumentals i corals provinents de les escoles d’Esplugues, El Vendrell, El Prat, Vilanova, Sabadell, Sant Feliu, Sent Per de Lèren i Sant Boi. Seran uns 350 estudiants de música els que provocaran aquest daltabaix musical…\nAquesta és la convocatòria, amb una previsió aproximada dels horaris que es seguiran; de moment el que compta és el lloc i l’hora d’arribada. Els petits acabaran sobre les 11:30, i els grans sobre les 13:30. Atenció: hi ha grups convocats a Cal Ninyo i d’altres a l’Escola de Música. Heu de localitzar el vostre grup; per si teniu dubtes, posem entre parèntesi el nom del professor i el dia de la setmana en que assagen:\nBanda (Pere Bono, dimarts): dissabte 16 de maig a les 9:30 a l’Escola de Música\n9:30, arribada a l’Escola de Música Blai Net, c/Jaume I, 24. Allà us assignarem una aula per deixar fundes, bosses, roba… Preparació de la gran marxing band\n10:30, molt puntuals, inici de la rua de la banda, des de la Plaça Gaietà Mestres, davant de l’Escola de Música. Recorregut pel nucli antic de la ciutat, fins arribar a la Rambla Rafael Casanova.\n11:30 aprox. Inici del concert de bandes a la Rambla\n13:00 When the Saints conjunt\n13:30 Final de la trobada\nOrquestres de corda de B4 i A1 i In Crescendo (Candi Rodríguez, dijous): dissabte 16 de maig a les 10:00 a Cal Ninyo, entrada Carrer Major\n10:00, arribada al casal de Cal Ninyo, c/Major, 43. Allà us assignarem un espai per deixar fundes, bosses, roba…\n10:30, assaig conjunt de les dues orquestres\n11:30, inici de les actuacions a la Plaça Presas\n13:00, actuació final a la Rambla, amb la resta de grups participants\nGrup de Vent B3 i B4 (Pere Bono, dimarts a les 18:30) i Orquestra de Corda B2 i B3 (Fina Izquierdo, dilluns): dissabte 16 de maig a les 9:30 a Cal Ninyo\n9:30, arribada a Cal Ninyo, c/Major, 43. Allà us assignarem un espai per deixar fundes, bosses, roba…\n10:30, inici de les actuacions a la Plaça Presas\n11:30 final de l’activitat pels petits\nCors 13 Veus i Blaikorus, Xanquers de Sent Per de Lèren:\n9:30, arribada a l’Escola de Música Blai Net, c/Jaume I, 24. Allà us assignarem una aula per deixar fundes, bosses, roba…\n10:30 inici de les actuacions al a Plaça Presas\n11:30, actuacions de carrer per espais del nucli antic\n13:00 actuació final a la Rambla, amb la resta de grups participants\ninstrument, partitures i faristol. Els músics de la Banda han de dur faristol de carrer.\nvestuari: samarreta del 25è aniversari i pantaló fosc o texà. Si no teniu samarreta del 25è o se us ha quedat petita, porteu una samarreta llisa del color que vulgueu\nMoltes gràcies, ens veiem al Daltabaix!\n← 29 d’abril a les 20h, BlaiFolk a la Plaça amb Brunzit\nACLUCA ELS ULLS, concert familiar de Festa Major, dijous 14 de maig a les 18:30 →