Coberta del llibre Llengua, dialecte i estandardització.\nCoberta del llibre Guia de conversa universitària amazic-català.\nCoberta del Diccionari bàsic Occità-Català.\nPer poc que aprofundim en la reflexió lingüística, ben aviat ens topem amb una qüestió inquietant: què és una llengua? Una pregunta que dóna peu a moltes altres:\nQuè és un dialecte? Què és una frontera lingüística? Quina relació hi ha entre la llengua i l'estàndard? I, a força de preguntes, podem arribar a la més pertorbadora: Existeixen, les llengües? Val a dir que la lingüística no s'hi ha aturat gaire, en aquesta qüestió. Amb la concepció de la llengua com un sistema o com un conjunt de regles, i amb criteris tan poc precisos com el de la intel·ligibilitat per establir-ne els límits, ha anat fent durant tot el segle XX.\nPerò quan algú ha volgut anar més enllà ha acabat arribant a una conclusió inevitablement provocativa: les llengües no existeixen. Efectivament, la llengua és un continu i els límits són arbitraris. Arbitraris? Prou com per permetre les manipulacions més grolleres quan cal, però evidents quan ens mostren les xarxes de comunicació entre persones, entre pobles. I és que, més enllà de la teoria, hi ha uns parlants, unes comunitats lingüístiques per als quals les llengües sí que existeixen, i per als quals les llengües són un índex mitjançant el qual es relacionen amb l'entorn.\nEl fet que les llengües per als seus parlants siguin instruments de comunicació, d'identificació i de relació amb l'entorn planteja una sèrie de qüestions que van molt més enllà de l'àmbit de la lingüística i la sociolingüística, perquè, en la mesura que aquest instrument és conceptualitzat de maneres diferents en diferents cultures —la mateixa noció de llengua com a entitat discreta és aliena a molts pobles africans o de Papua-Nova Guinea—, l'investigador, el tècnic o qualsevol professional que s'hi relacioni es troba en un àmbit on el compromís ètic és imprescindible. Al capdavall és molt fàcil aplicar una teoria, però no ho és tant que la mateixa teoria sigui útil a la comunitat, i sobretot que no sigui contraproduent. Així, doncs, quan es tracta de la recerca lingüística, al rigor cal afegir la sensibilitat necessària per no perdre de vista que l'objecte de recerca és indestriable de la història, les necessitats i els desitjos de les comunitats lingüístiques; i que és a aquestes a les que s'ha de ser útil abans que a un mateix o a la pròpia línia de recerca.\nNo he pogut estalviar les reflexions que precedeixen en prologar "Llengua, dialectes i estandardització" de Carles Castellanos, perquè aquest llibre reuneix, amb un equilibri inqüestionable, el rigor científic i el compromís moral, i el resultat és una obra imprescindible tant per als investigadors com per tots aquells que s’interessin per les llengües i els seus parlants. Això es palesa de manera tan contundent en tota l’obra que no em veig amb cor de fer-ne un pròleg convencional, perquè el llibre que el lector té a les mans és d'aquells que no necessiten ningú que en destaqui els valors ni els mèrits, es fan prou evidents en la lectura; però tampoc puc evitar transmetre allò que m'ha suggerit i el que l'ha convertit per a mi en una obra de referència.\nCada llibre té una història que, tot i formar-ne part, no es veu reflectida en les pàgines impreses. En aquest cas, jo puc explicar-ne una petita part perquè en sóc testimoni, i crec que cal fer-ho per tal que el lector pugui valorar aquest treball amb una dimensió afegida que, al meu entendre, l'explica i, si calgués, el justificaria. Carles Castellanos es va doctorar amb una tesi magnífica sobre l'estandardització de l’amazic. Aquell treball tenia un doble valor en tant que encarava una qüestió —l'estandardització mateixa de l'amazic— complexíssima, tant per la dispersió dels seus parlants com per la varietat dialectal mateixa de la llengua; i en tant que proporcionava una mirada exterior, i no per això menys compromesa, a una llengua que poques vegades ha rebut mirades que no siguin interiors, fragmentades o distorsionadores. Com que també sóc testimoni de l'agraïment dels amazics que han conegut el seu treball, no puc dubtar del seu valor moral, i és que, a vegades, una mirada respectuosa de l'altre pot ser més esperonadora que una llei de protecció.\nNaturalment, una tesi en català sobre l'amazic té un valor simbòlic gens menyspreable en els moments que vivim, però no seria just que aquest valor simbòlic enterbolís ni la dimensió científica ni l'aportació que Carles Castellanos ha fet a la sociolingüística teòrica. Perquè a "Llengua, dialectes i estandardització" hi tenim una sistematització dels diferents processos de l'estandardització que és alhora el fonament i el resultat de l'aplicació d'aquests mateixos procediments a una llengua concreta. És a dir, si per a la proposta de l'estàndard de l'amazic, l'autor s'ha basat en casos de caire ben divers, la mateixa aplicació dels conceptes teòrics li ha permès fer-ne una revisió crítica, i en molts casos inèdita, que constitueix aquesta aportació excepcional a la sociolingüística teòrica de què parlava.\nAixí, en la definició mateixa de llengua estàndard, que contempla tant el grau d'elaboració com el ple compliment de totes les funcions, hi ha una proposta nítida que permet excloure les mixtificacions que moltes vegades no són més que subterfugis per vestir de normalitat situacions de subordinació. El mateix fet de lligar l'estandardització a l'aparició i la propagació de l'escriptura ja és un repte, gairebé una provocació, que no pot deixar indiferents ni els planificadors ni aquells que tenen alguna responsabilitat en la vida de les llengües. Però si cal destacar un aspecte d'aquesta obra i remarcar-ne una aportació excepcional, jo opto sense cap mena de dubtes pels capítols dedicats al fenomen de la individuació.\nLes preguntes que he plantejat a l'inici són sense cap mena de dubtes qüestions de solució molt difícil, qui sap si irresolubles, atesa la naturalesa de continu lingüístic amb què ens trobem generalment; i per això és habitual veure com s'hi passa de puntetes. Però també, com ja he dit, és un dels aspectes on la manipulació és més fàcil i on, per tant, els criteris han de ser sòlids i fonamentats. Que Carles Castellanos hagi abordat el fenomen de la individuació i s'hi hagi compromès és una contribució notabilíssima que no vull deixar de remarcar, perquè, un cop s'ha resolt aquesta qüestió el camí cap a l'estàndard és molt més planer. D'altra banda, les conseqüències de no fer-ho són gairebé sempre conflictes lingüístics que rarament es resolen a favor de les llengües, i menys encara de la diversitat lingüística.\nSi en els capítols dedicats a la individuació, l’autor ja recorre a exemples ben diversos d'arreu del món, aquest procediment es repeteix en els capítols —potser més tècnics— en què s'ocupa dels diferents aspectes del desenvolupament de l'estàndard. Fins allà a on jo en tinc coneixement, és el primer treball escrit en català que fa referència a una casuística tan variada, i on es mostren exemples d'arreu del món, també per això aquest és un llibre imprescindible. I, finalment, els capítols dedicats a tot allò que envolta el procés d'estandardització ens mostren perquè el compromís ètic és imprescindible en un projecte d'aquesta mena.\nAquesta dimensió, de la qual es prescindeix tan sovint quan es tracta de qüestions teòriques, no pot ser estalviada quan es tracta de proposar un model per a un poble que, com l'amazic, ha vist la seva llengua subordinada durant segles i que, com tants d'altres, podria tenir en l'escolarització una amenaça poderosíssima a la seva supervivència. Només cal esperar que la proposta compromesa de Carles Castellanos aporti nous elements per a la reflexió i l'acció que facin de l'amazic una llengua normalitzada. De moment, i a casa nostra, tenim en "Llengua, dialectes i estandardització" una obra de referència que, a més d'omplir un buit, era\n(Carme Junyent: Pròleg al llibre Llengua, dialectes i estandardització, 2000)\nHe llegit amb un nus a la gola l'autobiografia de Carles Castellanos, titulada Reviure els dies. Records d'un temps silenciat. Com bé diu el prologuista, Josep M. Terricabras, no és una autobiografia, sinó memorialisme, perquè es tracta no que un autor faci memòria i ens conti la seva vida —el que recorda, el que embelleix, el que equivoca...—, sinó que els lectors fem memòria, a través d'un fets col·lectius narrats per una de les persones que els van protagonitzar. No crec que existeixi cap altre llibre capaç d'explicar en viu i des de dintre els moviments polítics als Països Catalans de signe independentista.\nCarles Castellanos és una persona culta i intel·ligent. Així doncs, el seu no és un llibre enragé, vindicatiu, ni intenta passar comptes —ni amb la societat ni amb qui s'ha encarregat de desmobilitzar els intents independentistes—; és, això sí, un llibre que té un to general d'amargor, si bé està escrit amb serenitat. Carles Castellanos ha estat un autèntic líder polític i, com a tal, ha patit presó, maltractaments, exili, persecucions i tota mena de greuges personals que no exhibeix, com aquell que va d'heroi i ensenya les medalles i les nafres, però tampoc no amaga res. Castellanos explica els fets, diu noms, parla de traïcions, analitza estratègies, aporta dades, explica allò que romania confús —sembrar la confusió és un estratagema habitual quan el poder, qualsevol poder, es veu amenaçat—, dissecciona la crònica divisió de l'independentisme català, aporta reflexions, fa judicis morals. Al llarg de tot el llibre, tens la més clara sensació que l'autor no fa trampa: que no dissimula ni amaga res, que no oculta ni distorsiona res. Només això, ja el fa un llibre ben singular.\nA mi em sembla que aquesta és una història oculta que ningú no explica enlloc i que tampoc interessa que es ventili. Els fets, la realitat, però, són aquí. Castellanos no és d'aquells que creuen que el poble català "quan convé" sega cadenes, operació no sols impossible sinó mancada de cap prova històrica; però tampoc és d'aquells que creuen que és un poble vençut no sols políticament i militarment, sinó moralment. Aquests no són els seus records, sinó els nostres records, perquè, encara que els ignoréssim, aquests fets han passat en aquest país, i els seus protagonistes són la nostra llengua i la nostra llibertat. Amagats i confusos, però nostres.\nIsabel-Clara Simó: "Castellanos", Avui, 3 d'abril de 2003)


Juliol – 2016 – Compromís per Novetlè\nCongrés Local del Bloc-Compromís en Novetlè\nMoisés Samper es elegit per unanimitat Secretari Local del col•lectiu. El Congrés celebrat el dia 25 de juliol i després dels congressos Nacional i comarcal, Novetlè elegeix al secretari local del partit, sent elegit per unanimitat Moisés Samper. En la…\nPle Ordinari Ajuntament Novetlè 19/07/2016\nPle del 19 de juliol de 2016 – Ajuntament de Novetlè Ordre del dia: 1.- Aprovació de les actes anteriors. 2.- Resolucions d’alcaldia. 3.- Donar compte d’assumptes oficials. 4.- Assignació dels dies festius per al l’any 2017. 5.- Aprovació cessió…\nCONGRÉS COMARCAL DEL BLOC 2 DE JULIOL 2016\nMoisés Samper Alzamora, com a secretaria local del col•lectiu de Novetlè, i en nom de tots els integrants, volem donar les gràcies a les nostres companyes Àngels Mª Navarro Ortiz i Anna Mateu Bolinches; per la responsabilitat que han agafat,…


Aires, Carlos | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona\nRonda, Espanya, 1974\nNascut a Ronda (Màlaga) el 1974 i format en Belles Arts a Granada i també a Tilburg (Holanda), Anvers (Bèlgica) i Ohio (Estats Units), viu i treballa a Madrid. Carlos Aires incorpora la fotografia, l’escultura i la instal·lació en una obra amb una estètica sovint lúdica i festiva que amaga un contingut de crítica social i política. Es val d’icones de la tradició espanyola com toreros i nans, així com d’imatges de personatges històrics i contemporanis, i d’altres d’anònimes procedents dels mitjans de comunicació. També incorpora missatges escrits i referències musicals de la cultura popular que li serveixen per fer encaixar poesia, bellesa i denúncia.\nDes de l’any 2000, ha participat en múltiples mostres col·lectives i ha realitzat exposicions individuals a galeries i institucions com el Palacio de los Condes de Gabia de Granada (2002), el Hitchcock Hall de Columbus, Ohio (2005), l’Aeroplastics Contemporary de Brussel·les (2007 i 2011), el Centro de Arte Contemporáneo de Màlaga (2012), el Museo de Bellas Artes de Santander (2013) i el Centro de Arte y Naturaleza d’Osca (2017). Algunes de les col·leccions on es troba la seva obra són ARTIUM d’Àlaba, Centro de Arte Contemporáneo de Màlaga, Museum Biedermann de Donaueschingen (Alemanya), Museum für angewandte Kunst de Viena, Centro Andaluz de Arte Contemporáneo de Sevilla, Fondazione Benetton d’Itàlia o el MACBA de Barcelona.


Negociació Acord de Legislatura per al personal de la Generalitat Valenciana | STAS\nEl passat dimecres 6 d’abril va tindre lloc la primera Mes Tècnica per negociar un Acord de Legislatura per al personal de la Generalitat Valenciana. En aquesta reunió la Conselleria de Justícia i Administracions Públiques va donar resposta verbal a les propostes que els sindicats li vam presentar per escrit el 22 de març. L’Administració es va comprometre a presentar un document, on arreplegaria o no les propostes sindicals, dilluns 11 d’abril i vam acordar que la propera reunió de negociació es faça el proper 15 d’abril.\n10 / 04 / 2016 | Intersindical\nEn la reunió es va fer un repàs punt per punt de les propostes sindicals. Els responsables de l’Administració van acceptar algunes propostes, en altres casos van proposar transaccionals, en altres van dir que haurien de consultar el govern o Hisenda ja que eixes proposes ultrapassaven les seues competències i un bloc d’assumptes passarien a la negociacio en les meses sectorials per ser el seu àmbit de negociació.\nPer tant, estem a l’espera que la Conselleria pose damunt de la mesa de negociació un nou document poder fer una valoració acurada de la negociació. Tanmateix, en una primera valoració del desenvolupament de la primera reunió, podem dir que s’ha avançat en una part de les nostres propostes i que altres resten pendents de les decisions del Consell.\nIntersindical Valenciana ha proposat que s’alce la restricció en la política de personal per possibilitar adequar els serveis públics a les necessitats de les valencianes i valencians. En eixe sentit, considerem que cal mantindre o augmentar les plantilles en els serveis essencials.\nA més, per nosaltres, cal eliminar les limitacions de les ofertes d’ocupació pública realitzades a través de les lleis de pressupostos generals de l’estat però condicionem aquestes a la realització de processos de consolidació en els llocs de treball del personal interí.\nAltre dels assumptes rellevants és el compromís per modificar la Llei de la Funció Pública Valenciana incloent-hi una sèrie de aspectes concrets per evitar que en el procés de la seua tramitació no s’avance en profunditat envers un nou model de funció pública. En eixe sentit, hem proposat diverses propostes com ara la limitació de la lliure designació a determinats càrrec, la inclusió del requisit lingüístic o l'establiment de formes d'accés a la Funció Pública basades en la formació i preparació professional.\nLa recuperació de la pèrdua de poder adquisitiu de tot el personal que ha estat afectat pels decrets de retallades. Les nostres propostes incloent la recuperació del pagament del 100% de la situació d’Incapacitat Temporal o la creació d’un Fons Compensatori Extraordinari que servesca per compensar les retallades salarials. Nosaltres no poden acceptar ambigüitats ni condicionar-ho a les restriccions legals estatals.\nEls apartats de plans d’igualtat, conciliació de la vida personal i laboral o la violència de gènere sobre les dones arrepleguen, a l’espera de tindre el document oficial, una bona part de les nostres propostes com ara: els plans d’igualtat; la formació en matèria d’igualtat i diversitat sexual; el desenvolupament de les unitats d’igualtat; la posada en marxa un Pla Pilot per a estudiar la idoneïtat dels permisos iguals i intransferibles per naixement, acolliment i adopció; la modificació els actuals decrets 137/2003, 175/2006 i 7/2008 per incorporar nous drets o l’aplicació de mesures legals i reglamentàries necessàries per a fer efectiu el combat contra la violència masclista, tant pel que fa als seus efectes, com a la prevenció i l'educació.\nPer a Intersindical Valenciana, calen mesures radicals en matèria de formació del personal per acabar amb el “clientelisme” o la seua privatització i per possibilitar que tant el personal com les seues organitzacions puguen participar en el seu disseny.\nL’apartat referit a la prevenció dels riscos laborals és per nosaltres fonamental. Per això, hem presentat nombroses propostes, algunes de les quals han estat acceptades per la Generalitat, que han de suposar un gir radical en les polítiques preventives que feia l’anterior govern. L’adscripció orgànica dels serveis de prevenció a cada conselleria, la seua auditoria, la revisió dels protocols o la reversió de les prestacions per IT actualment ateses per les Mutualitats.\nIntersindical Valenciana també considera necessari un compromís per negociar el calendari d’aplicació de la carrera professional per al personal de justícia al llarg de la present legislatura. A més, també considerem necessari el compromís del pagament de la carrera professional i dels sexennis al personal interí.\nEl sector públic instrumental requereix una negociació per determinar el seu futur i del personal que hi treballa, per la qual cosa reclamem un espai de negociació, sense exclusions de cap sindicat.\nUn dels apartats que volen destacar és la necessitat de la negociació de mesures que permeten millorar els drets i l’acció sindical per enfortir i millorar el treball dels sindicats. Aquesta negociació és cabdal per garantir la millora dels drets de tot el personal que hi treballa.\nFinalment, des del Sindicat també es reclama una sèrie de compromisos o declaracions sobre la reversió de la privatització de la gestió dels serveis sanitaris, la reobertura de RTVV o l’auditoria dels comptes de la gestió de la Generalitat.\nAquestes han estat les propostes presentades per la nostra organització al govern valencià. Aquestes responen a la necessitat de posar en valor els serveis públics, millorar les condicions de treball del seu personal i democratitzar les relacions laborals per acabar amb pràctiques sindicals caduques i excloents.\nIntersindical Valenciana espera que el Consell done una resposta positiva a aquestes reivindicacions i avance en el camí que planteja el Sindicat per arribar a un acord de legislatura que necessita la plantilla de la Generalitat i la societat valenciana.


RD 11:40 11/07/19\nAvda. Jaume I, 19 Tel 93 010 70 75\nDes de fa uns dies ha obert portes a Jaume I, MB Gestors, una empresa d’intermediació immobiliària integral que a més a més ofereix als seus clients serveis de assessoria, corredoria d’assegurances i gestoria.\nNomés cal passar per l’aparador de MB Gestors per adonar-se que estem davant d’un concepte d’immobiliària diferent al que estem acostumats. El gran aparador doble, similar al de les sabateries ofereixen en pantalles de gran format una petita selecció d’habitatges que els seus propietaris els hi ha confiat per vendre.\nSegons ens explica en Miquel, gerent de MB Gestors, aquest aparador on destaquen de forma tant evident les propietats en venda forma part del la seva filosofia del negoci enfocada al “venedor”. Des de que una persona entra per la porta amb la intenció de vendre la seva propietat, des de MB Gestors li posen a la seva disposició diversos recursos per fer-la efectiva. Entre ells el de gaudir d’un destacat aparador en un lloc de pas.\nNo és la única: també s’ocupen de tot el que calgui per que l’habitatge surti al mercat en les millors condicions (neteja, decoració...), de facilitar-ne la venda ( facilitant l’obtenció d’hipoteques) i de tots els tràmits posteriors de la venda i la postvenda, inclòs el pagaments dels impostos. “Acompanyem al venedor des del primer moment perquè pugui fer la venda amb les màximes garanties”, ens expliquen.\nA MB Gestors, a més a més, formen part de Viaxarxa en la que estan associades diverses agències de tal manera que diverses immobiliàries treballen en xarxa per fer efectives les vendes de qualsevol propietat amb totes les garanties.\nA més d’aquest serveis immobiliaris, de compra-venda i de lloguer, també disposen de corredoria d’assegurances i ofereixen serveis d’assessoria per autònoms i empreses. També de diversos serveis de gestoria com la redacció de contractes o las gestions davant de les administracions locals.\nSi vols vendre el teu habitatge, no dubtis en anar a MB Gestors i preguntar pel seu servei d’integral.


TO BLOC OR NOT TO BLOC: Lectures amargues\nEren les 15h, m'he encaminat cap a Primat Reig, línia fronterera que separa el poble de Benimaclet de la ciutat de València, per comprar el diari. Tots els dissabtes, cada dissabte, aprofite i compre un diari espanyol escrit en espanyol i per a espanyols, perquè regalen un llibre. Per tan sols 2€ aconseguisc un llibre i el diari del dia, encara que siga de butxaca i d'impressió i gramatge menors. És el doble peatge cultural que hem de pagar els valencians i valencianes de classe baixa i nació oprimida per ser això, pastura d'amos i colons: comprar barat i comprar foraster. Mentre tot això passa, hi ha estadístiques que parlen de normalitat. Buenas tardes! -que en dirien amb sarcasme al meu poble. A mi no em calen estadístíques: la normalitat aplegarà quan els quioscos exhibisquen prestatgeries plenes de diaris i revistes en català; la resta són respostes per fugir d'estudi i llançar bilis a la cara de les ciutadanes i ciutadans intel·ligents.\nPerò el motiu de l'articlet no era aquest. El cas és que he obert el periòdic i he recordat una escena: fa unes setmanes vaig veure una xicota que llegia un llibre mentre caminava per la vorera, amb tanta facilitat, estil i gràcia com qui dorm i no se n'adona. Em vaig quedar palplantat. Caminar i llegir alhora!? Ostres, quina cosa més insòlita. De seguida em va venir al cap allò que tantes vegades em deia una amiga: "les dones podem fer dues coses alhora, no com vosaltres, els homes". Em va sobrepassar, em vaig girar i continuava carrer amunt encara llegint, llegint i caminant encara. I hui m'he dit: per què no probar-ho? Som-hi.\nFaig marxa, llig la portada, hi veig la cara de Zapatero i un titular: "Flexijubilación", i just acabat el titular, jas!, he picat de puntera a la vorada i després genolls a terra. M'he fotut tal hòstia contra el terra que el diari i el llibre m'han volat de les mans com coloms esparverats. M'he alçat com un cowboy amb les mans a les pistoles, he mirat avant i arrere, però no hi havia ningú. Per on vénen? -m'hauria dedicat algun cabronet crevillentí. Sort que els carrers de Benimaclet són buits els dissabtes d'hivern a eixes hores. L'ensopegada no m'ha vingut per la impressió del missatge amb tinta impresa (t'acostumes a tot, al cap i a la fi), sinó perquè -he pensat després- hauria d'haver fet una mica d'entrenament pel passadís de casa abans. Ja estic acostumat que l'entusiasme i l'eufòria m'aclaparen l'enteniment, i la passa: fa uns quants anys vaig col·lisionar contra un fanal a Elx perquè, mentre caminava, llegia alhora una oferta d'un viatge a l'escaparata d'una agència de viatges de la vorera d'enfront: "300€ una setmana a no sé on!", i jas!, cabotada a l'estil Santillana. Els amics i les amigues es van fer una fartera a riure. Jo, també.\nAixò de llegir mentre camines és tot un art, del qual haurien de fer escola o taller ocupacional. Jo, a molt estirar, sols puc llegir assegut o gitat, fins i tot dempeus, sense moviment, em fa no sé què d'inquietud i molèstia. Al cotxe, metro, tren, vaixell o bus, ni parlar-ne. A l'avió, encara. Per si fóra poc, hi ha dones que, al metro, es moquen, s'arreglen els cabells, s'agafen al passamans i encara els sobra un espai al cervell per atendre una conversa perduda mig metre enllà. I tot ho fan mentre lligen. Això, tot alhora, perdoneu que us diga però em meravella, de veres. ¿Heu vist aquelles curses que feien -ara ja no tant- on gent duia un ou posat en una cullera que penjava de la boca tot evitant que caiguera fins que guanyaren la línia d'arribada? Doncs quan jo veig algú que llig i fa totes eixes coses alhora se'm representa una d'aquelles competicions de gimcana, malabaristes de festa major. Per a quan els 5000 metres camina-llig com a esport olímpic?\nAixí són les coses, d'una lectura amarga d'un diari i un bac inesperat que m'ha deixat els genolls encarnadets, vosaltres en feu una lectura dolça i divertida amb un somriure entremaliat. Mai plou a gust de tothom, i d'això, se'n poden fer moltes lectures. "Som el que llegim" -resa l'aforisme. No foteu!?\nPublicat per Jesús Alfonso a 13:23\nRemitjó 19 de desembre de 2010 a les 2:00\nUn dia vaig aparcar el cotxe davant una agència de viatges a Alacant. Mentre baixava, també em vaig entretenir llegint les ofertes. No vaig caure a terra, però vaig oblidar el tiquet de la zona blava... i la broma em va eixir per 80 euros.\nCom el Quixot, la lectura a vegades ens torba l'enteniment...\nXama 19 de desembre de 2010 a les 3:10\nAmb eixos diners i un poc més hauries passat un cap de setmana a Londres. Jo encara vaig tenir sort que no vaig perdre la cartera. Ai, homes.


S'incendia un cotxe a l'A-7, a Tarragona\nUn cotxe també calcinat, en una imatge d'arxiu. | Bombers de la Generalitat\nRedacció dijous, 30 d’agost 2018 - 15:54h | Actualitzat a 2018-08-30 16:38h\nAquest dijous, 30 d'agost, un cotxe ha quedat totalment calcinat a la vora de l'autovia A-7, al seu pas per la zona nord de la ciutat de Tarragona —molt a prop de la urbanització de la Móra—, al punt quilomètric 1.170 d'aquesta carretera. Els fets s'han produït, segons han informat a aquest mitjà els Bombers de la Generalitat de Catalunya, quan faltaven molt pocs minuts per dos quarts de quatre de la tarda.\nS'incendia completament un cotxe\nA causa d'aquesta incidència, una dotació dels Bombers s'ha desplaçat amb urgència fins a aquest punt, però malgrat això l'incendi no ha anat a més i no ha afectat la vegetació adjacent a la carretera. Tampoc no s'han hagut de lamentar, afortunadament, ferits.\nAlhora, però, l'incendi ha captat l'atenció, això sí, de diversos conductors que, a aquella hora, passaven per l'autovia A-7. Des de la carretera era d'allò més visible una gran fumarada que, sense ser prou densa per ser perillosa, sí que ha cridat l'atenció del trànsit que, a primera hora de la tarda, circulava en aquella zona.\nTot just aquest dimecres, 29 d'agost, es produïa una altra incidència viària a la xarxa de carreteres de les comarques de Tarragona. Quan passava un minut de dos quarts de vuit del vespre, un cotxe va patir una sortida de via per causes que encara es desconeixen a la carretera comarcal TP-7013, al seu pas pel terme municipal de la Selva del Camp. Els fets es van produir, concretament, al punt quilomètric 14 d'aquesta carretera comarcal.\nSegons les informacions que el Servei Català de Trànsit va poder facilitar a aquest mitjà, a causa de l'accident, el conductor del vehicle va resultar ferit i va haver de ser atès per les unitats desplaçades per part del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM). El seu pronòstic, segons les darreres informacions, era lleu.\nAl lloc dels fets, hi van acudir diverses unitats dels Mossos d'Esquadra, del Sistema d'Emergències Mèdiques i els Bombers Voluntaris d'Alcover.\nATENCIÓ: el polític tarragoní que ha esborrat llaços a Tarragona\nATENCIÓ: El Síndic actua d'ofici en el cas del menor atropellat a l'A-27, a Tarragona


Els Ferrocarrils estrenen combois: "Amb pantalles i tot!" - guillemcarbonell.cat\nEls Ferrocarrils estrenen combois: “Amb pantalles i tot!”\nPosted by Guillem Carbonell | gen. 31, 2014 | Barcelona, Mobilitat, Tendències | 2 |\nA Barcelona amb això dels metros sempre hi ha hagut classes. O el que és el mateix, hi ha hagut metro i Tren de Sarrià. Que des de fa anys s’ha traduït en Metro i Metro del Vallès. Els de la meva generació no hem anat en tren de vapor però sí que hem conegut i usat durant una pila d’anys els trens verds dels Ferrocarrils. En el meu cas per anar de casa al centre (“a Barcelona”) o de casa a la UAB. Quan anava a l’Autònoma, a l’hivern, sentia aquella olor tan especial, suposo que dels frens, que m’agradava molt. Olor de ferro que toca amb ferro. Als trens que passaven per Sant Cugat encara hi havia classes. Van eliminar la 1a, perquè a Catalunya anar en 1a sempre ha quedat malament, però van deixar la 2a i la 3a, que al final era el mateix. Els trens de l’Autònoma portaven dos o tres vagons a vessar -els de 3a- i un de mig buit -on seien els senyors de Sant Cugat quan arribava el tren de Bellaterra-. Alguns estudiants ens rebotàvem, fent resistència passiva (sèiem als seients buits de segona fins que vèiem arribar el revisor). Uns revisors que feien de sergents, ells sí que ho devien passar malament, amb el paperot que els tocava fer. Finalment, diria que a començament dels 90’s, van eliminar les classes. Pel mig havien introduït els nous models de trens, ja de color taronja i blanc, que estèticament van obrir la línia que encara dura, amb models que cada X anys es van renovant. Ara encara agafo els Ferrocarrils (encara en diuen ‘Ferrocates’? o això ja queda dels 80?) però ja no tant, que ja no visc per sobre la Diagonal. Tot això per dir-vos que aquesta setmana el Tren de Sarrià, el Metro del Vallès, els Ferrocarrils han estrenat nous models. La foto me l’envia un amic que m’explica: “Estrenant els nous FGC del Vallès. Amb pantalles i tot! Es fa estrany… Sembla un metro”. És clar, el metro de la Gran Barcelona.\nPreviousBeth Galí a l’Ateneu: “Sovint els que governen no acaben de tenir les idees clares i una manera ‘fàcil’ de regular és prohibir”\nNext20 anys de l’incendi del Liceu!\nxavier caballé\ton 31 gener 2014 at 7:45\nEls verds eren “les granotes”… i jo sempre anava a la part final del vagó, on hi havia la roda. També recordo que la calefacció funcionava massa bé als peus –cremava–, però de genolls cap amunt feia sempre fred.\nAh… i les finestres es podien obrir!\nAquests nou trens ja no tenen encant. Són massa semblants als altres\nalfbcn\ton 7 febrer 2014 at 16:00\nM’agraden els teus articles i el teu barcelonisme poètic. Jo fa molts més anys que utilitzava el tren de Sarrià, quan encara circulava sobre la superficie de la Via Augusta. Amb la meva mare pujàvem a l’estació de Tres Torres, el revisor es treia la gorra per saludarla (sic). Com tu dius, hi havia un departament de segona clase i un altre de tercera. Aquest darrer era tot de fusta, bancs inclosos. El de segona tenia una tapissería verda. A l’alçada de plaça Molina ens submergiem cap al centre de la terra. Baixàvem a l’estació de Provença i camiàvem fins el Lezo (ja no existeix) per berenar. Després passejàvem pel passeig de Gràcia. Miràvem aparadors, però només els bonics. Si alguna botiga exposava “saldos y restos de serie” la meva mare em deia: no miris coses lletges perque embruten els ulls. he seguit el seu consell i ja ha passat més de mig segle.


L’STAC de Vic es reuneix amb la Guàrdia Urbana – Stac\nL’STAC de Vic es reuneix amb la Guàrdia Urbana\n29 d'octubre de 2021 28 d'octubre de 2021 admin2 1124 Views\nLa reunió va tractar sobre el servei nocturn, l’ocupació de les parades per part dels cotxes particulars i en concret la del Carme. La Guàrdia Urbana ha informat de la posada en marxa d’un vehicle que sancionarà via fotogràfica aquestes males praxis\nCompanys a la reunió amb la Guàrdia Urbana\nSTAC.- Ahir al matí el company Antoni Servos, es va reunir junt amb el company de la Unió Intercomarcal de Vic, Jose Ma Enciso i el president de la radioemissora de Vic, Miguel Pons amb els responsables de seguretat de la Guàrdia Urbana del municipi. Per part de la Guàrdia Urbana hi eren presents el cap de la policia, Antonio Jurjo i el sergent de la guàrdia urbana, Goyo Carrillo.\nEs va tractar d’una trobada dins del marc dels serveis que el col·lectiu de taxistes de Vic realitzen en horari nocturn a la capital d’Osona.\nDes de fa un temps i per tal de garantir la seguretat dels companys en horari nocturn, els serveis se sol·liciten mitjançant la intermediació de la guàrdia urbana, d’aquesta manera els companys i companyes se senten més segurs davant de situacions que poden ser complicades i perilloses.\nEn la trobada s’ha tractat el resultat i incidències d’aquesta forma de petició de serveis, entenent que es continuarà així per seguir en la línia de suport als companys. A més s’ha parlat de les incidències més comunes, tals com l’ocupació de parades per part de vehicles particulars i els problemes a la parada del Carme, on sembla que repetidament s’hi troben elements de material d’un negoci proper.\nPer solucionar el tema de l’ocupació de les parades de taxi, se’ns ha informat que ben aviat es procedirà a la posada en marxa d’un vehicle que sancionarà via fotogràfica aquestes males praxis. Respecte a la parada del Carme, se’ns a dit que es posaran en contacte amb els responsables de l’establiment per tal de solucionar aquest tema, amb el benentès que tot és fruit d’un vici adquirit durant la pandèmia en el sentit que en aquell moment no es feia l’ús d’aquesta parada com ara i es tenia màniga ampla per tal d’evitar aglomeracions i donar sortida a les normes sanitàries que patien altres negocis.\n← El STAC pide un incremento tarifario en el AMB entorno al IPC real, situado en el 3.70%\nReunió de la Comissió de Seguretat del Taxi de Catalunya. Comunicat de l’STAC →\nTaxi contra Uber: un problema\n14 de juny de 2017 admin2 Comentaris tancats a Taxi contra Uber: un problema\nComunicado de apoyo a las protestas en Francia\n25 de gener de 2016 STAC Comentaris tancats a Comunicado de apoyo a las protestas en Francia


Mobilehome - Dalmacija Camp Privalka Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 529 allotjaments a Privalka.\nIvana Pavla Ii Broj.40, Privlaka, Privalka, Croàcia, 23233 - Veure al mapa\nMés informació sobre Mobilehome - Dalmacija Camp\nAl visitar Privalka, vosté es sentirà com a casa a Mobilehome - Dalmacija Camp, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Mobilehome - Dalmacija Camp, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions de barbacoa, restaurant, bar, caixer automàtic a l'espai.\nL'ambient de Mobilehome - Dalmacija Camp es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Pesca, massatge, parc infantil, ping pong, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Mobilehome - Dalmacija Camp és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Privalka.\nTots els tipus de viatgers (9)Parelles (1)Famílies amb infants petits (5)Famílies amb infants grans (1)Grups (3)


El partit d'extrema dreta convoca per a aquest dissabte protestes motoritzades "per Espanya i la seva llibertat"\n2 min. Palma 18/05/2020 18:46\n651x366 El president de Vox a les Balears i candidat al Govern, Jorge Campos, a un míting a l'Auditòrium de Palma. / ISMAEL VELÁZQUEZ El president de Vox a les Balears i candidat al Govern, Jorge Campos, a un míting a l'Auditòrium de Palma. / ISMAEL VELÁZQUEZ\nLa Delegació del govern espanyol a les Illes Balears ha autoritzat les anomenades "Caravanes per Espanya i la seva llibertat" de Vox, segons ha avançat el partit d'extrema dreta i ha pogut confirmar l'ARA Balears. Si bé la formació ha anunciat que es faran les manifestacions a totes les Illes, la Delegació aclareix que només han autoritzat les de Palma, Eivissa i Maó i que encara no han rebut la petició per Formentera.\nLes caravanes estan convocades per aquest a dissabte, 23 de maig, a les 12 del migdia a totes les illes que han estat autoritzades. La de Palma començarà a Avingudes; la de Maó, a la carretera general, i la d'Eivissa, a la rotonda del port. En aquesta darrera, però, cal que el partit faci una rectificació en el recorregut abans de ser aprovada del tot, puntualitza la Delegació, tot i que preveu que es pugui fer sense problemes.\nEn relació amb aquestes caravanes, el president de la formació a les Balears, Jorge Campos, ha assenyalat que "els ciutadans estan cansats d'un govern negligent, que menteix i que ha convertit l'estat d'alarma en un estat d'abús que trepitja els drets i llibertats". Segons indica Campos, les caravanes "compleixen totes les garanties de seguretat". "Tenim dret a manifestar-nos i ningú ens ho pot prohibir", reivindica el president de Vox a les Illes.\nVox proposa retallar els serveis públics de Cort i destinar els doblers a fer front al covid-19\nL'oposició demana al Govern tests massius per a la població balear per determinar l'abast del coronavirus


De totes les presentades, tan sols una ha finalitzat amb un expedient sancionador de 736 euros\n3 min. Palma 01/09/2018 21:42\n651x366 LGTBI FÒBIA Les agressions i les discriminacions es produeixen quotidianament. LGTBI FÒBIA Les agressions i les discriminacions es produeixen quotidianament.\nEl Govern enllestí la Llei 8/2016 fa més de dos anys amb l’objectiu de garantir els drets de la comunitat LGTBI. Aquesta llei va incloure un servei de prevenció i actuació en casos de LGTBI fòbia gràcies als quals es podien efectuar denúncies davant l’administració autonòmica. Des de llavors, només s’han presentat un total de vuit denúncies, quatre de les quals han estat arxivades. Una ha finalitzat en un expedient sancionador de 736 euros, mentre que una altra el té en tràmit. Quant a les dues renúncies restants, una es va retirar i l’altra es va tramitar a través d’un altre organisme. El servei de prevenció i actuació en casos de LGTBI fòbia va estar dotat l’any passat amb 30.000 euros. Aquesta xifra ha ascendit a 33.000 euros enguany, i es preveu que siguin 35.000 euros el 2019.\nCom és possible que hi hagi tan poques denúncies en dos anys? Qui pensi que cada vegada hi ha menys LGTBI fòbia s’equivoca. “La discriminació és a l’ordre del dia”, assenyala Víctor Robles, president de Ben Amics. “La gent no denuncia per molts factors. Hi ha persones que encara són dins l’armari, i d’altres tenen por o pensen que no serveix de res perquè no coneixen les possibilitats de la llei”. Les diferents associacions treballen perquè “la gent s’animi a denunciar”.\nEls fets denunciables no només fan referència a les agressions, sinó que abasten qualsevol tipus de situació d’odi. “Les sancions administratives recollides a la llei contemplen multes elevades, encara que hi ha gent que actua pensant que té impunitat”. De fet, Víctor Robles presentà una denúncia després de ser insultat per una parella de vianants. “Penjava una bandera de l’arc de Sant Martí amb un company en un balcó i una parella amb estètica nazi ens va increpar. Quan varen veure que cridàvem la policia la seva actitud es va tornar encara més desafiant”.\nGràcies a un conveni amb IBDona, el Govern també ha habilitat un telèfon d’atenció 24 hores (971177157) per realitzar assessoraments i tractar qüestions urgents. Qualsevol persona que pateixi discriminació o violència a causa de la seva orientació sexual pot rebre ajuda mitjançant aquesta via. Les associacions també es poden presentar com a part interessada i poden denunciar en nom de la persona afectada i actuar en la seva representació.\nEl nombre de denúncies augmenta en gran mesura quan es poden realitzar anònimament. “Hi ha situacions, sobretot en l’àmbit del treball, que són dures”, comenta Robles. “La discriminació en l’àmbit laboral es dona moltes vegades en el cas de les persones transsexuals. Quan exterioritzes la teva identitat de gènere i això provoca canvis, la resposta de l’entorn pot no ser agradable”.\nLes associacions atenen els afectats d’una manera informal, i després remeten els casos als serveis pertinents, inclòs el del Govern. “Intentam que la gent doni una passa endavant i denunciï, perquè, si no, no es pot visibilitzar el problema. La xifra de les vuit denúncies no és ni tan sols la punta de l’iceberg. Qualsevol persona ho pot veure al seu entorn”, diu el president de Ben Amics.\nI tot això malgrat que les Illes Balears i l’Estat espanyol no són territoris endarrerits en matèria de drets LGTBI. “Dins la societat encara hi ha casos de LGTBI fòbia brutals que tenen conseqüències irreversibles, com un suïcidi”, apunta. Però la moneda també té una cara positiva. “La gent també dona resposta a situacions com la de l’autobús d’Hazte Oír”, que atacava directament els infants transsexuals. “L’educació és el gran camp de batalla. S’han d’implicar les famílies i el personal docent per assolir una educació en igualtat”.


Un milió i mig de persones es descarreguen a la Comunitat el certificat covid en quatre dies - À Punt\nLa consellera de Sanitat, Ana Barceló, defensa l'actuació de la policia en el control de la pandèmia als locals d'oci\nBarceló, aquest dilluns / À Punt NTC\n06 de desembre 2021 - 14:17\nLa consellera de Sanitat, Ana Barceló, ha remarcat aquest dilluns a Alacant l'èxit del certificat covid. Barceló ha assegurat que ja són 4,1 milions de persones a la Comunitat Valenciana les que s'han descarregat un dels tres certificats que s'hi poden obtindre: el de la pauta completa, el certificat d'haver passat la malaltia o el de diagnòstic. I d'aquest total, ha afegit, un milió i mig s'han descarregat entre els dies 1 i 4 d'aquest mes de desembre.\nD'altra banda, preguntada per l'actuació de la policia als locals nocturns per comprovar que s'exigeix el certificat covid, Barceló ha considerat que les forces de seguretat hauran actuat "d'acord amb el manament que té i que està arreplegat també en el decret llei". "No es pot tindre tot, no podem prescindir del certificat i, a més, no tindre mesures restrictires d'aforament. Açò ho hem parlat en el sector", ha emfatitzat la consellera.\nA la Comunitat Valenciana el certificat de vacunació és necessari per a accedir a establiments de restauració i oci amb aforament superior a 50 persones, a festivals de música i a altres actes amb més de 500 persones, així com a hospitals i residències. Aquesta mesura es va posar en marxa a les 12 de la nit de divendres i estarà en vigor durant 30 dies.


Com serà l'alimentació en el futur? - GRUP ALIMENTARI DISTECO\nAlimentació i tecnologia, com menjarem en el futur\nFoodtech, robòtica, automatització i seguretat alimentària, combinen segments importants de la indústria de l’alimentació per adoptar el rumb de les tendències en el mercat.\nTant grans marques com start-ups estan incorporant innovacions tecnològiques que permeten respondre a les demandes de consumidors cada vegada més exigents.\nDes de la producció i les tècniques de processament, fins a l’envasament i la distribució, aprofitar els avenços tecnològics s’ha convertit en requisit per ser més eficients.\nAvui dia, a més de l’abastament, oferir varietat de productes amb característiques sostenibles i eficients s’ha convertit en la principal estratègia per als principals distribuïdors.\nDesenvolupament tecnològic per a una alimentació més sostenible\nLa indústria alimentària i la seva cadena de valor assignen cada vegada més rellevància a la innovació, ja que resulta necessària per aportar tecnologies més eficients i respondre als requeriments de consumidors.\nAlguns exemples de les tendències en innovació tecnològica per a l’alimentació són:\nDrons en agricultura i pesca: millorar la forma de produir és un enfocament principal de la innovació tecnològica. Amb els avenços de la digitalització i accionament remot, dispositius com els drons faciliten el monitoratge de l’activitat i fins a la mateixa producció amb mètodes més eficients i menys invasius.\nProductes agroecològics: les formes de produir estan sent cada vegada més valorades pels consumidors i les tecnologies tenen molt a aportar. Des de les fruites i verdures orgàniques fins cervesa ecològica, sense deixar de considerar l’alta qualitat de la criança ramadera per als obtenir els millors productes carnis i lactis.\nControl de qualitat i etiquetatge clar: a més d’identificar els ingredients i les dates d’envasament i caducitat, el control de processos i la detecció de cossos són també garantia de seguretat. Així com les millores en l’etiquetatge apunten a satisfer les demandes del consumidor, la incorporació de tecnologies d’imatge química a tota cadena de valor d’aliments és indispensable per complir amb criteris de seguretat alimentària.\nEnvasos actius: embalatges amb la capacitat d’interactuar químicament o bacteriològicament amb el producte per millorar la seva vida útil. Barreres a l’oxigen, agents microbians, absorbidors d’etilè i humitat, són algunes de les tecnologies més utilitzades, però ja estan en marxa altres que apunten a afegir valor i funcionalitat a l’envasat.\nEl sector de l’alimentació impulsa la transformació amb tecnologies 4.0 per obtenir resultats més saludables, sostenibles i eficients.\nA Grup Alimentari Disteco donem suport una producció més sostenible i incorporem tecnologies per garantir la traçabilitat de la granja a la taula.


Rodeway Inn York York (PA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n132 North George Street, York Centre, York (PA), Estats Units, 17401 - Veure al mapa\nConvenientment situat a York (PA), Rodeway Inn York és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se York Central Market House, Cherie Annes Design, My Girlfriend's Wardrobe Consignment Store són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nRodeway Inn York ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, ascensor.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, telèfon a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Rodeway Inn York la base perfecta per a gaudir de la seva estada a York (PA).\nTots els tipus de viatgers (126) Parelles (50) Viatgers en solitari (49) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (6) Grups (15)


Diputats danesos alerten que la situació dels presos pot causar un precedent perillós a Europa | NacióDigital\nDiputats danesos alerten que la situació dels presos pot causar un precedent perillós a Europa\nPelle Dragsted, Eva Flyvholm i Magni Arge s’han reunit aquesta tarda amb Jordi Cuixart i Raül Romeva a Lledoners\nper Redacció, 9 de novembre de 2018 a les 21:52 |\nLa presó de Lledoners, en imatge d'arxiu | Josep M. Montaner\nTres diputats danesos han denunciat "el perill" que suposa que un estat "resolgui problemes polítics empresonant als seus adversaris" després de la seva visita a Jordi Cuixart i Raül Romeva a Lledoners. Els representants del parlament de Dinamarca han assegurat que "altres països podrien fer el mateix, pel que això no és un problema per Espanya, és un assumpte europeu".\nPelle Dragsted, portaveu d'afers democràtics de l'Aliança Roja-Verda ha explicat que ha vist Cuixart i Romeva "forts". Ha estat acompanyat d'Eva Flyvholm, portaveu d'Exteriors de la mateixa formació, i de Magni Arge, diputat al parlament danès per les illes Fèroe.\nEl portaveu de l'Aliança Roja-Verda ha insistit en la necessitat de no ignorar la situació que viu Catalunya amb els polítics empresonats apel·lant al precedent que això podria suposar a Europa.\nDragsted ha denunciat que els líders catalans s'enfronten a un "judici polític". "No són delinqüents i és molt fort que els visitem en una presó, els hauríem de visitar al parlament on el poble català va decidir que estiguessin", ha dit.\nCrítica als fets de l'1-O\nEl diputat danès ha recordat que alguns d'ells van participar com a vigilants internacionals l'1-O pel que saben que se'ls imputen unes acusacions "que són mentida". "Vam ser testimonis de com la població volia votar de forma pacífica, pel que les acusacions de rebel·lió són absurdes", ha insistit.\nSegons Dragsted l'única violència existent aquella jornada va ser la policial, que ha qualificat de "brutal i inacceptable". "Si hi ha hi hagués justícia real en aquest país hauria de ser la policia i els responsables d'aquelles actuacions els que estiguessin a la presó", ha afegit\nEls diputats danesos han visitat Lledoners després de visitar, dijous, a l'expresidenta del Parlament, Carme Forcadell, a la presó de Mas d'Enric. Aquest divendres al matí s'han trobat també amb el vicepresident d'Òmnium Cultural, Marcel Mauri.\nEstudien ser observadors internacionals en el judici a l'1-O\nEls diputats estan estudiant fer d'observadors internacionals en el judici contra el procés, unint-se així a un grup d'eurodiputats que recentment també van anunciar que demanarien a l'Estat espanyol ser al judici.\n"Ens agradaria poder-ho fer per demostrar-los (als líders empresonats) que no estan sols, però també perquè Espanya sàpiga que no pot actuar així i que Europa l'observa", ha conclòs.\nPolítica, procés català, Lledoners, Raül Romeva, Jordi Cuixart, Dinamarca, presos polítics


Termes clau – Privadesa i condicions – Google\nPrivadesa i condicionsSalta al contingut\nMemòria cau de dades de l'aplicació\nEmmagatzematge web del navegador\nURL de referència d'HTTP\nInformació personal delicada\nRegistres del servidor\nIdentificador exclusiu del dispositiu\nUn afiliat és una entitat que pertany al grup d'empreses de Google.\nLa memòria cau de dades d'una aplicació és un repositori de dades d'un dispositiu. Per exemple, pot activar una aplicació web perquè s'executi sense connexió a Internet i pot permetre la càrrega més ràpida del contingut d'una aplicació per millorar-ne el rendiment.\nAmb l'emmagatzematge web del navegador, els llocs web poden emmagatzemar dades en un navegador d'un dispositiu. Quan s'utilitza en mode d'"emmagatzematge local", permet que les dades es desin en diverses sessions (per exemple, per permetre que les dades es puguin recuperar després de tancar i tornar a obrir el navegador). L'HTML 5 és una de les tecnologies que facilita l'emmagatzematge web.\nUna galeta és un fitxer petit que conté una cadena de caràcters que s'envia a l'ordinador quan l'usuari visita un lloc web. Quan torneu a visitar el lloc web, la galeta permet que el lloc reconegui el navegador. Les galetes poden emmagatzemar les preferències de l'usuari i altres tipus d'informació. La configuració del navegador es pot modificar perquè rebutgi totes les galetes o perquè indiqui quan s'envia una galeta. Tanmateix, és possible que algunes funcions o serveis dels llocs web no funcionin correctament sense galetes. Hi ha altres tecnologies que es fan servir, amb uns objectius semblants als de les galetes, en altres plataformes en què les galetes no estan disponibles o no es poden fer servir, com ara l'identificador de publicitat que hi ha als dispositius mòbils Android. Obteniu més informació sobre com Google utilitza les galetes i també sobre com utilitza les dades, incloses les galetes, quan feu servir les aplicacions o els llocs dels nostres partners.\nDispositiuUn dispositiu és un equip que es pot fer servir per accedir als serveis de Google. Per exemple, un dispositiu pot ser un ordinador, una tauleta o un telèfon intel·ligent.\nPodeu accedir a alguns dels nostres serveis si creeu compte de Google i ens proporcioneu algunes dades personals (normalment, el vostre nom, la vostra adreça electrònica i una contrasenya). Aquesta informació del compte s’utilitzarà per autenticar l’usuari quan accedeixi als serveis de Google, així com per protegir el compte davant l’accés no autoritzat. L’usuari pot editar o cancel·lar el seu compte en qualsevol moment mitjançant la configuració del compte de Google.\nUn URL de referència d'HTTP és una informació que es transmet a una pàgina web de destinació mitjançant un navegador web, normalment en fer clic a un enllaç que dirigeix a aquella pàgina web. L'URL de referència d'HTTP conté l'URL de la darrera pàgina web que ha visitat el navegador.\nA tots els dispositius que es connecten a Internet se'ls assigna un número conegut com a adreça del protocol d'Internet (IP). Aquests números normalment s'assignen per blocs geogràfics. L'adreça IP sovint es pot utilitzar per identificar la ubicació des de la qual un dispositiu es connecta a Internet.\nEs tracta de dades sobre els usuaris que es registren de manera que ja no representin cap usuari identificable ni hi facin referència.\nÉs informació que ens proporcioneu i que us identifica personalment, com ara el nom, l'adreça electrònica, la informació de facturació o altres dades a les quals Google pot enllaçar raonablement, com ara la informació que associem amb el compte de Google.\nUn pixel tag és un tipus de tecnologia que se situa en un lloc web o en el cos d’un correu electrònic amb la finalitat de fer un seguiment de l’activitat dels llocs web o del moment en què s’obre un correu electrònic o s’hi accedeix; sovint es fa servir en combinació amb les galetes.\nUna categoria publicitària es pot considerar sensible si està relacionada amb temes com ara la raça, la religió, l'orientació sexual o la salut. En mostrar-vos anuncis personalitzats, és possible que associem un identificador de galetes o de tecnologies similars amb temes com ara "Cuina i receptes" o "Viatges en avió", però mai amb categories sensibles. La política que imposem als anunciants és similar.\nÉs una categoria particular d’informació personal relativa a dades mèdiques confidencials, orígens racials o ètnics, creences polítiques o religioses, o a la orientació sexual.\nCom bona part dels llocs web, els nostres servidors registren automàticament les sol·licituds de pàgina que es generen quan els usuaris visiten els nostres llocs. Normalment, aquests “registres de servidor” inclouen la sol·licitud web, l’adreça de protocol d’Internet, el tipus de navegador, l’idioma de navegació, la data i l’hora de la sol·licitud i una o més galetes que identifiquen de manera única el navegador.\nA continuació, es mostra un exemple d’entrada de registre estàndard en què es cerca la paraula “cotxes”, seguit d’un desglossament de les parts que conté:\n123.45.67.89 és l’adreça de protocol d’Internet que l’ISP assigna a l’usuari; en funció del servei, el proveïdor de serveis pot assignar a l’usuari una adreça diferent cada vegada que es connecti a Internet;\n25/Mar/2003 10:15:32 indica la data i l’hora de la consulta;\nhttp://www.google.com/search?q=cars és l'URL sol·licitat (incla consulta de cerca inclosa.\nFirefox 1.0.7; Windows NT 5.1 són el navegador i el sistema operatiu que s’utilitzen; i\n740674ce2123a969 és l’identificador de galeta únic que es va assignar a aquest equip la primera vegada que es va fer servir per visitar Google. (Els usuaris poden suprimir les galetes. Si l’usuari va suprimir la galeta de l’equip l’última vegada que va visitar Google, aquest serà l’identificador de galeta únic assignat a l’usuari la propera vegada que visiti Google des d’aquest equip.)\nUn identificador de dispositiu únic (que de vegades s'anomena "identificador únic universal" o bé "UUID") és una cadena de caràcters que el fabricant incorpora en un dispositiu i que es pot utilitzar per identificar el dispositiu de manera única (per exemple, el número IMEI d'un telèfon mòbil). Els identificadors del dispositiu varien segons si són permanents, segons si els usuaris els poden restablir i segons com s'hi pot accedir. Un determinat dispositiu pot tenir diversos identificadors exclusius del dispositiu diferents. Es poden fer servir per a diverses finalitats, inclosos la seguretat, la detecció de frau, la sincronització de serveis com ara la safata d'entrada del correu electrònic d'un usuari, el recordatori de les preferències de l'usuari i la publicació d'anuncis rellevants.


D’'entrompada' a 'mamada': com n’hem de dir del 'botellón'? - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nD’'entrompada' a 'mamada': com n’hem de dir del 'botellón'? - Diari de Barcelona\nD’'entrompada' a 'mamada': com n’hem de dir, del 'botellón'?\nLes opcions dels lingüistes per a una de les paraules de moda\nFotos COLIN HUGHES / FLICKR\nEl conseller d’Interior, Miquel Sàmper, ha declarat la guerra als botellots. Però què són els botellots? Suposem que el conseller parla del que popularment es coneix com a botellón, una paraula que acostuma a ser un maldecap per a qui ha d’utilitzar-la en entorns mitjanament seriosos. L’Empar Moliner, no sabem si seriosament o no, en diria ampollot.\nObrim una mica l’angle de visió. Com es diria en anglès? Segons Wikipedia, botellón es diu botellón, també en la llengua de Shakespeare. Atents a la definició. Estem parlant d’una spanish activity, que s’origina als anys 80 a Andalusia. El Diari de Barcelona parla amb alguns dels lingüistes més importants del país, hagin participat, o no, en aquest esport de risc tan perseguit.\nPau Vidal: "Botellón"\nFilòleg, traductor i escriptor. Mots encreuats, lingüista de guàrdia al Llenguado de TV3 i col·laborador a les ràdios.\nEl lingüista Pau Vidal és del parer de mantenir la forma botellón, catalanitzant la pronúncia quan sigui necessari. “Hi ha alguns mots d’origen estranger que és bo que conservin en la forma el rastre d’allà on han sortit perquè designen realitats pròpies” del lloc del qual provenen. Vidal posa d’exemple la paraula iceberg: no tenim una paraula pròpia “perquè aquí no en tenim”. El mateix passa amb kamikaze, perquè el seu significat està estretament vinculat al seu origen japonès. El botellón “és un entreteniment molt castellà”. Propi de grups que es reuneixen “en colles nombroses per fotre brams” com a manifestacions d’amistat.\nMàrius Serra: "Mam en grup"\nEscriptor, periodista i traductor. El Déu dels mots encreuats. Membre de l’IEC.\nPer Màrius Serra buscar una forma pròpia “és de mal fer” perquè sembla que s’està imposant utilitzar directament la forma castellana. Per Serra, la paraula ampollot, que es va utilitzar fa anys “per fer conya sexual” no té un ús real, més enllà de l’ús que en puguin fer amants de la broma com Empar Moliner. Altres opcions com garrafada o garrafot “no estan malament”, però difícilment guanyaran a botellón. L’escriptor proposa, si es volgués una alternativa catalana, “no buscar un sinònim d'ampolla” i crear un nou concepte d’arrel, com mam en grup, festes de borratxera o fer un beure.\nMarius Serra, després d'haver vist "negre sobre blanc" el seu "mam en grup" en aquest diari, ha pensat en el poc apropiat “farinetes de fer nones” que Jaume Fuster utilitzava per fer referència a la cocaïna. Serra rectifica i la seva proposta definitiva és mamada. L'escriptor ha piulat la nova proposta i una professora (@alallunna) ha afirmat que quan explica als seus alumnes que "una mamada és l'acció de beure o de beure a morro", segons el diccionari, ells comencen "a utilitzar-la compulsivament per ser irreverents".\n1r. Una mamada és l'acció de beure o de beure a morro (accepció 3 de "mamar"). 2n. Recull el valor de fer-ho en col·lectivitat, en grup, pel valor de "conjunt de". 3r. Als alumnes els dic q "botellón" en català és "mamada" i comencen a utilitzar-la compulsivament x ser irreverent\n— alallunna ???? (@judit_cat) October 28, 2020\nJordi Badia: "Entrompada"\nLingüista a VilaWeb.\nJordi Badia i el seu diari opten per la paraula entrompada. En el cas de les paraules que provenen del castellà, VilaWeb busca si el concepte té una “denominació pròpia” o si cal inventar-se una paraula “que el pugui entendre tothom i pugui arrelar”. Badia explica que en català ja existeix la paraula entrompar-se, i d’aquí en deriva entrompada. VilaWeb fa més d’una dècada que utilitza aquest mot.\nErnest Rusinés: “Botelló”\nCap d'assessorament lingüístic de la CCMA i director de l'ésAdir.\nErnest Rusines explica que fins fa un mes i poc, TV3 i Catalunya Ràdio feien servir la paraula directament en castellà. En el cas que fos en escrit, entre cometes, com ja fan en altres termes castellans. Com que torna a ser una paraula molt habitual als mitjans en els últims mesos, “es va decidir revisar com s’havia de dir”. Ara mateix s’opta per a una petita catalanització, utilitzant la paraula botelló. El lingüista argumenta aquesta decisió a partir del seu plural, “últimament molt utilitzat”, que “de natural es catalanitza per economia del llenguatge”. I del botellons, s’arriba al botelló, com passa amb humans i humà. Rusinés troba altres solucions “impostades”, ja que botellón és un terme molt estès i “hem de fer servir una llengua natural”.\nMagí Camps: "Botellot o garrafot"\nFilòleg i periodista. Lingüista de La Vanguardia.\nPer Magí Camps, té “mala traducció”, ja que botellón és la que fan servir els joves. Alguns mitjans han proposat posar-la en cursiva, a La Vanguardia han optat per botellot, “pel context s’entén bé i s’assembla força a l’original”. Camps afegeix l’opció garrafot, feta per l’escriptor Julià Guillemon, ja que fa referència al “licor de garrafa, al més econòmic”. Camps opina que, sense context, aquesta opció no s’entendria. El lingüista de La Vanguardia apunta que caldria que “els nanos que en fan en diguin garrafot o botellot” perquè alguna d’aquestes possibilitats quedés fixada.\nGabriel Bibiloni: "Botellada"\nLingüista professor de la Universitat de les Illes Balears.\nGabriel Bibiloni no creu en una “solució única”. Com Vidal, veuria apropiat utilitzar la paraula castellana botellón, ja que “és un fenomen típicament espanyol”. Compara aquesta manera d’adaptar la paraula amb el que es fa amb altres hispanismes que designen elements “pròpiament espanyols” com sangria, gaspatxo, torero o corrida. L’altre opció seria crear una “forma catalana”. Ja fa anys, el lingüista balear va proposar botellada, seguint el model de mocadorada o calçotada. Bibiloni apunta que “ha tingut una certa acceptació” i està en contra de “calcs mal formats” com botellot.\nDesallotjades més de 9.000 persones en una nova nit de 'botellons' a Barcelona


Com reconèixer i prevenir la torsió d’estómac en els gossos | Animalons\nInici » Com reconèixer i prevenir la torsió d’estómac en els gossos\nCom reconèixer i prevenir la torsió d’estómac en els gossos\nPosted by admin | Actiu Wednesday, 19 February 2020\nLa torsió d’estómac és una patologia greu que pot afectar a les nostres mascotes. Aquesta succeeix quan, a causa de l’acumulació d’aliments, líquid o gas, l’estómac del gos pateix una distensió i rotació que altera la posició anatòmica natural de l’òrgan. El tractament és exclusivament quirúrgic, per això, es considera una urgència veterinària.\nCom reconèixer els símptomes més freqüents per actuar ràpidament.\n- Vòmits no productius: el gos intenta vomitar sense èxit.\n- Salivació excessiva.\n- Dificultat respiratòria.\n- Distensió i dolor abdominal.\nLa torsió d’estómac apareix de manera sobtada i evoluciona ràpidament, podent provocar la compressió dels òrgans toràcics i abdominals, així com nombrosos vasos sanguinis. En conseqüència els animalons poden patir dificultats respiratòries, trombosis, necrosis de la paret gàstrica i intestinal, afectacions cardíaques o fins i tot la mort.\nTot i que no existeix una causa clara sí que podem apuntar alguns factors de risc:\n- Races de gossos grans, sobretot amb un tòrax estret.\n- Gossos d’edat mitjana o avançada.\n- Una ingesta ràpida i abundant d’un àpat.\n- Una ingesta abundant d’aigua posterior a un àpat abundant.\n- L’exercici intens després d’un àpat, que pot suposar un esforç respiratori i afavorir l’aerofàgia.\nSi bé alguns gossos tenen predisposició a patir una torsió estomacal, és recomanable tenir en compte alguns consells per prevenir la mateixa, independentment de la raça o l’edat de la teva mascota.\nConsells per prevenir la torsió d’estómac:\n1. No donar menjar com a mínim 1 hora abans o després de realitzar exercici físic.\n2. Repartir la ració diària d’aliments en 2 o 3 àpats.\n3. Evitar una ingesta abundant d’aigua.\nEn races grans i predisposades, i aprofitant una altra operació quirúrgica, es pot dur a terme una gastropèxia preventiva cosint una part de l’estómac a la paret abdominal de l’animal per dificultar la torsió.\nDavant la sospita d’un cas de torsió estomacal és molt important contactar amb el veterinari de manera a detectar-la a temps i salvar la vida del gos.\nLa radiografia d’aquest article pertany a un gos del nostre Hospital, un Pastor Alemany de 4 anys d’edat que vàrem operar d’urgència d’una torsió estomacal. La doble bombolla de gas a l’estómac és indicatiu d’aquesta greu patologia.


Cami del obac de la Vall d'Incles\nEl camí de l’Obac d’Incles, que parteix de l’inici de la vall d’Incles i segueix el curs del riu durant 2,6 km. El trajecte és molt planer —el desnivell màxim és de 68 m— i l’amplada més estreta és d’1,5 m, de manera que és accessible a tothom.\nEl camí es pot fer a peu, amb bicicleta i, a l’hivern, amb esquís de fons. I al llarg del trajecte s’han instal·lat bancs.\nPassejada molt sencilla i maca per fer amb nens o pel plaer de gaudir de la natura. El mes complicat es evitar els tolls d'aigua i diferents rierols que travessen el cami de l'obac que podria estar millor acabat.


La maduresa està en el futur, per Josep Maria Espinàs\nLa maduresa està en el futur\nM'agrada el popular dit català, que és fill de l'optimisme, 'de més verds en madurin¿\nDilluns, 05/02/2018 | Actualitzat a les 20:31 CET\nLa publicació Revista de Catalunya m’ha arribat generosament com cada trimestre. Són més de 200 pàgines de cultura i idees. Frederic Ribas escriu que el catalanisme és el diferencial entre la nació catalana retrobant-se a si mateixa al mirall de la revolució industrial, i l’Estat espanyol fet a la mesura castellana d’un imperi ja en decadència. Però el designi assimilador castellà «ha persistit des de la política lingüística fins als plans radials d’infraestructures», assenyala Ribas.\nEl meu president a l’Acadèmia de Bones Lletres –que l’edat pugui excusar-me per les absències a les reunions–, l’historiador Borja de Riquer, ha expressat una opinió que em sembla indiscutible: «Tot projecte nacionalista ha de tenir capacitat d’atracció». «Per seduir, hom ha d’aparèixer com un projecte de futur millor. Aquí rau la fallida del nacionalisme espanyol»\nEm sembla interessant continuar llegint el llarg article de Ribas, però ara intento comparar l’evolució del poder polític amb l’evolució del poder social. El poder social, el poder dels costums que s’imposen en un moment determinat, és un poder que no exerceix violència. L’evolució progressiva i l’acceptació és lliure, voluntària. És la moda, o sigui, un mode de viure, de pensar, de vestir.\nJosep Miró i Ardèvol ha avisat que el Govern espanyol pot cometre un error històric si no assumeix que una gran part dels ciutadans de Catalunya –no tan sols els independentistes– se senten maltractats. «Identificar-ne els motius en lloc d’incórrer en el negacionisme és una necessitat imperiosa».\nM'agrada la popular dita catalana, que és filla de l'optimisme: «De més verdes en maduren». El fruit està en el futur. Contra el pessimisme del fracàs acceptat, l'optimisme de la maduresa.


PREVISIÓ | Interior demana «no abaixar la guàrdia» aquest dimecres - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPREVISIÓ | Interior demana «no abaixar la guàrdia» aquest dimecres\nEncara que assegura que hi haurà «una certa pausa» en les precipitacions durant el matí\nacn 21.01.2020 | 21:46\nLes precipitacions que poden durar encara unes hores a les Terres de l'Ebre són "el focus" d'atenció del Servei Meteorològic de Catalunya el vespre d'aquest dimarts. Dimecres al matí s'espera "una certa pausa" en les precipitacions però el cap de Predicció del Servei Meteorològic de Catalunya, Santi Segalà, ha demanat "no abaixar la guàrdia" perquè de cara a la tarda hi haurà "una nova onada de precipitacions més centrades a la part est de Catalunya" que aniran disminuint de cara al dimecres a la nit i el dijous. Si bé encara és aviat per valorar si l'episodi de neu, vent, pluja i onatge és el pitjor dels darrers anys, Segalà sí que ha indicat que l'onatge registrat és dels "pitjors". "La prudència és una magnífica companyia en dies com aquests", ha reiterat el secretari general d'Interior, Brauli Duart.\nLa cota de neu ja ha pujat per sobre dels 1200 metres i s'ha restringit al Pirineu més oriental i en les properes hores anirà pujant fins a sobrepassar els 1500 metres. No obstant, puntualment es poden acumular 1,5 o 2 metres de neu nova en alguns indrets, ha indicat Segalà.\nSi bé l'onatge seguirà "molt alterat", el vent "anirà afluixant" i per tant l'onatge també "anirà remetent". "Però no li hem de treure l'ull", ha advertit Segalà. Les pitjors onades, que poden ser de més de quatre metres, s'aniran restringint a la part nord de la costa. El vent causat per les mateixes tempestes de cara a dimecres anirà afluixant de mica en mica i de cara a la tarda les ratxes màximes afluixaran.\nEls cabals de rius i rieres de les comarques de Girona preocupen al subdirector de Protecció Civil, Sergio Delgado. "Tot i que ara tinguem una treva tindrem una segona reactivació durant la matinada i dimecres al matí", ha assenyalat. Aquesta situació també és "preocupant" a les Terres de l'Ebre, on "la pluja és significativa i hi pot haver un creixement dels barrancs que pot generar problemes".\nLa situació és "realment rellevant de risc tota la conca de Tordera, fluctuant però que afectarà tot el tram fins a Blanes i el sud", ha indicat. Per això s'ha evacuat preventivament d'Hostalric una quarantena de persones que viuen en una zona inundable perquè "el cabal pujarà".\nPer part dels Bombers de la Generalitat, Jose Luis López ha destacat que s'han atès més de 4500 serveis en tot l'episodi, la majoria per afectacions relacionades amb el vent i s'han començat a tenir afectacions amb l'aigua. Ha explicat que els bombers tenien més de 1000 serveis oberts. Ha afegit que esperava "moltíssima feina" durant la nit i durant el dimecres.\nPel que fa al trànsit, Lourdes Puigbarraca ha informat de 27 carreteres afectades, 15 de tallades per inundacions (10), objectes a la via (4) i una per vent. Ha insistit en la precaució al volant.\nLa reunió del comitè tècnic dels plans NEUCAT, INUNCAT i VENTCAT per tal de fer seguiment i avaluació del dispositiu per fer front al temporal Glòria que afecta Catalunya, s'ha celebrat a les sis de la tarda i ha estat presidida pel secretari general d'Interior, Brauli Duart.


Solució Txernòbil per a Fukushima\nL'empresa Tepco sospesa cobrir la central amb ciment mentre intenta restablir-hi el flux elèctric\nAls esforços per aturar el sobreescalfament de la nuclear de Fukushima, afectada per diverses explosions i incendis, es va afegir ahir la possibilitat de cobrir-la amb ciment i sorra per frenar la crisi.\nÀLEX GUTIÉRREZ PASCUAL 19/03/2011 00:00\n260x366 Sol enmig de la runa Un supervivent del terratrèmol camina entre la runa a la ciutat de Rikuzentakata, al nord-est del litoral del Japó, la zona on el terratrèmol i el tsunami posterior van sacsejar amb més violència la població. / ALY SONG / REUTERS Sol enmig de la runa Un supervivent del terratrèmol camina entre la runa a la ciutat de Rikuzentakata, al nord-est del litoral del Japó, la zona on el terratrèmol i el tsunami posterior van sacsejar amb més violència la població. / ALY SONG / REUTERS\nEnmig de les feines de les autoritats japoneses per refredar els reactors de la central nuclear de Fukushima Daiichi, greument malmesa pel terratrèmol i el posterior tsunami de l'11 de març, una altra opció va emergir ahir per intentar pal·liar la pitjor crisi nuclear després de l'accident nuclear de Txernòbil. La companyia que gestiona la planta japonesa, Tokyo Electric Power Co (Tepco), va admetre per primer cop després de la catàstrofe que hi ha un últim recurs: cobrir la central nuclear amb sorra i ciment per prevenir els efectes de les emissions de radiació. Es tracta precisament del mètode que es va fer servir per segellar les filtracions de la planta ucraïnesa després del desastre del 1986.\nPerò Tepco manté la confiança de solucionar la crisi a través de la connexió de cables elèctrics a dos reactors de la central nuclear per restablir-hi així el subministrament d'electricitat. Això permetria aconseguir bombar aigua de mar a un ritme més elevat i abaixar la temperatura de les barres de combustible dels reactors. "No és impossible revestir els reactors amb ciment. Però la nostra prioritat ara mateix és intentar refredar-los primer", va explicar ahir un responsable de la companyia elèctrica nipona en una roda de premsa. Una opinió compartida pels responsables de l'Agència de Seguretat Nuclear japonesa. "Aquesta solució la tenim al pensament, però estem centrats a refredar els reactors", va dir Hidehiko Hishiyama, portaveu d'aquest organisme.\nEn la mateixa línia es va expressar l'Organització Internacional de l'Energia Atòmica (OIEA). Segons aquest organisme, l'opció de cobrir la central no és una prioritat.\nEl nivell d'alerta passa de 4 a 5\nEl mateix dia que Tepco va expressar la possibilitat de cobrir Fukushima Daiichi, l'Agència de Seguretat Nuclear japonesa va incrementar un grau (de 4 a 5) el nivell de gravetat de la situació a la planta després de considerar que s'havia produït "una filtració de radiació continuada". Aquest barem el fixa l'Escala Internacional d'Accidents Nuclears (que va del nivell 0 al 7), i el nivell 5 designa un accident amb risc fora del lloc dels fets. Aquest nivell és el mateix a què va arribar l'accident a la central nuclear nord-americana de Three Mile Island, que es va produir el 1979. La catàstrofe de Txernòbil es va situar al nivell 7.\nAquest increment de l'alerta es va produir ahir, tot i que les mesures de radioactivitat van mostrar un lleuger descens en comparació als nivells que es van registrar dijous. A més, l'OIEA va informar que la situació a Fukushima Daiichi continua sent "molt seriosa", tot i que no hi ha hagut un "empitjorament destacat" des dels últims informes d'aquest organisme.\nLa situació als reactors\nEls esforços per redreçar la situació a la central nuclear afectada pel terratrèmol es van centrar a acabar de connectar un cable elèctric al reactor 2 de la planta. Tepco va confirmar que s'hi pot fer arribar electricitat, cosa que ha de permetre tornar a posar en marxa les bombes que injecten aigua als reactors. El següent pas ha de ser comprovar que els equips energètics funcionen i no estan malmesos, abans de repetir l'operació als reactors 1, 3 i 4.\nParal·lelament, efectius de l'exèrcit japonès i personal de l'empresa Tepco van continuar transportant aigua de mar al reactor 3, el més afectat per l'accident. Segons el govern nipó, les 50 tones d'aigua que s'hi van abocar ahir podien haver arribat a la piscina que serveix per protegir el combustible que hi ha en aquest dispositiu.


La consellera Chacón assegura que els aldarulls per la sentència del Procés no van afectar el turisme\n5 min. Barcelona 17/01/2020 19:10\n651x366 La consellera Àngels Chacón ha fet avui el balanç del sector turístic / MARTA CASADO PLA / ACN La consellera Àngels Chacón ha fet avui el balanç del sector turístic / MARTA CASADO PLA / ACN\nL'any 2019 ha sigut el millor exercici de la història per a Catalunya en recepció de turistes estrangers. Però, el que és més important: els visitants de fora han gastat més que mai. Així ho ha explicat aquest divendres la consellera d'Empresa, Àngels Chacón, que ha fet el balanç del sector. Un total de 19,3 milions de turistes estrangers van visitar Catalunya, una xifra que és un 0,8% superior a l'any anterior. Aquests turistes van fer una despesa global de 21.360 milions d'euros, un 4,3% més que l'any anterior.\nLa clau que la despesa global hagi pujat més que el nombre de visitants és que els turistes que visiten el Principat cada cop gasten més. La despesa diària d'aquests turistes es va situar de mitjana en 195 euros, una xifra que és un 5,3% superior a l'any anterior. "Que no vinguin gaires més turistes i que gastin més és interessant, sobretot en destinacions molt saturades com pot ser la ciutat de Barcelona", apunta el professor de la UOC Pablo Díaz.\nÀngels Chacón ha volgut deixar clar que els aldarulls que hi va haver a l'octubre i el novembre després de la sentència del judici del Procés no van afectar negativament el sector. Coincideix així amb un estudi presentat aquesta mateixa setmana que indicava que el turisme de compres va notar aquests disturbis com un fet conjuntural, sense més afectació. Segons Chacón, els mesos d'octubre i novembre, en el moment més àlgid dels aldarulls, el turisme estranger a Catalunya va augmentar un 1,5%.\nLes dades presentades per la consellera es basen en les enquestes de despesa turística i de trànsit de turistes en frontera que publica l'Institut Nacional d'Estadística. Aquestes dades deixen palès el creixement del turisme procedent dels Estats Units, que lidera la despesa, amb 2.563 milions d'euros, pràcticament un 8% més que l'any anterior. Si els nord-americans són els que més despesa fan, els francesos representen el primer grup de visitants, amb poc més de quatre milions. Això sí, mentre el nombre de visitants del país veí cau un 1,9%, el nombre de visitants dels Estats Units, 1,5 milions, va augmentar un 10%.\nDe fet, no només cau el nombre de visitants francesos. També va baixar el nombre de visitants del segon mercat emissor, el Regne Unit, que, amb un descens del 2,9% es va quedar tot just en dos milions de visitants. Però la resta dels principals mercats es van comportar positivament, amb un augment del 3% dels turistes alemanys, del 0,1% dels italians i del 10% dels russos. Però, a més, malgrat caure el nombre de visitants francesos i britànics, la despesa dels turistes d'aquestes dues nacionalitats va augmentar un 2,3% i un 4,5%, respectivament.\nPer al professor Pablo Díaz, que creixi el nombre de visitants dels Estats Units "és molt interessant" perquè els visitants que venen de molt lluny "normalment fan una despesa més elevada en la seva destinació". Sobre el fet que baixi el nombre de visitants britànics i francesos, però augmenti la despesa dels turistes d'aquesta nacionalitat, el professor Díaz veu el "possible inici d'una tendència a aconseguir un turisme de més qualitat", ja que els turistes d'aquestes nacionalitats que fan menys despesa "és possible que escullin destinacions competidores més barates, com Egipte, Tunísia o Turquia".\nPer a Chacón, aquestes dades consoliden un model turístic "més sostenible" i desestacionalitzat, ja que la concentració de turistes a l'estiu s'ha situat en el 46%, la xifra més baixa dels últims 10 anys.\nRespecte al turisme espanyol, encara no hi ha dades oficials de tancament de l'any, però el director general de Turisme, Octavi Bono, ha recordat que, fins al novembre, les pernoctacions havien augmentat un 2,4%, i les dels catalans, un 0,7%. Tot i això, ha reconegut que el nombre de visitants espanyols ha baixat lleugerament, cosa que també ha passat en onze comunitats més, i que és Catalunya l'indret on menys ha baixat.\nEl director de l'Agència Catalana de Turisme, David Font, ha destacat per la seva banda que el mercat asiàtic, especialment el xinès, el coreà i el japonès, va registrar creixements de dos dígits el 2019, fet que ve afavorit per l'existència de vols directes. La consellera ha destacat que el sector genera el 12% del PIB i el 14% de l'ocupació a Catalunya: "No hi ha cap altre sector industrial que aporti això", ha dit, i ha defensat la seva aposta pel turisme de qualitat i per les denominades '4D': diversificació, desestacionalització, desconcentració i despesa.\nPer al 2020, la Generalitat destinarà 6 milions d'euros per incentivar el turisme d'àmbit local i mantindrà una línia de finançament per al sector privat de 30 milions d'euros, dels quals ja s'han aplicat el 20%. Chacón ha explicat que el jugador de bàsquet Ricky Rubio serà aquest any un dels prescriptors que promocionarà Catalunya, pensant especialment en el mercat americà, i ha mostrat un vídeo, que es presentarà la setmana que ve a la fira Fitur, en què es veu el jugador de bàsquet en diferents paisatges parlant de Catalunya. A més, aquest any 2020 Catalunya acollirà un congrés mundial sobre turisme esportiu els dies 21 i 22 de maig a Lloret de Mar.\nLa Generalitat també té previst llançar el Compte Satèl·lit del Turisme de Catalunya, un sistema d'informació econòmica relacionada amb el turisme que permetrà mesurar l'impacte del turisme sobre l'economia i aprovar, a mitjans de febrer, el decret de reglament turístic de Catalunya.


DA, L'A i CC entren una esmena al pressupost adreçada a reduïr en un 20% el preu mitjà del transport públic\n5 min. Andorra la Vella 21/01/2020 14:25\n651x366 Roda de premsa amb els portaveus dels grups parlamentaris de la majoria. / M. P. Roda de premsa amb els portaveus dels grups parlamentaris de la majoria. / M. P.\nEls presidents dels grups parlamentaris que donen suport al Govern de coalició, Carles Ensenyat, Ferran Costa i Carles Naudi, han entrat a Sindicatura una sèrie d'esmenes al pressupost del 2020 adreçades a solucionar aquells problemes claus per a la ciutadania i que, segons Ensenyat, "han de ser resolts el més ràpid possible". Tal com va reflectir aquest dilluns el Centre de Recerca Sociològica (CRES) durant la presentació de l'Observatori del segon semestre del 2019, els principals problemes que reclama la ciutadania tenen a veure amb l'habitatge, els salaris i el transport públic. En aquest sentit, han presentat una esmena amb la qual, un cop sigui aprovada, l'executiu disposarà de 4,5 milions d'euros "per a ús directe a habitatge social". La partida preveu una dotació de 500.000 euros per aquest exercici i compta amb plurianuals de 2 milions d'euros per als següents.\nEl conseller general liberal ha recordat, en aquest sentit, que la plusvàlua obtinguda amb la venda d'accions d'Avatel per part d'Andorra Telecom, que se situa en 10 milions d'euros, també s'adreçarà, de manera extrapressupostària, a "habitatge d'ús assequible". Es tracta, per tant, de dos conceptes diferents "però que milloren la situació dels ciutadans". El conseller l'ha definit com a "una de les grans esmenes" de la legislatura. Lligat a aquest aspecte, ha recordat que gràcies a l'aprovació de la Llei de mesures urgents es va aconseguir apujar el salari mínim i mitjà, una mesura que continuarà els anys vinents amb la voluntat de fixar el salari mínim en els 1.240 euros aproximadament.\nCosta també ha informat que, amb la voluntat de seguir millorant i fomentant l'ús del transport públic, s'ha entrat una altra esmena, per valor d'1.120.000 euros, adreçada a rebaixar en un 20% el preu mitjà del transport públic. Aquesta esmena, a més, serà vigent de manera immediata un cop hagi rebut l'aval del Consell General.\nDisseny d'un pla de mobilitat\nAmb la voluntat d'acabar amb les llargues cues que es formen entre la duana i passat el poble de Sant Julià, els grups parlamentaris de la majoria han entrat una altra esmena, per valor de 50.000 euros, que preveu fer un estudi de mobilitat. Es basa a veure si és viable que durant el trajecte entre la frontera hispanoandorrana i la capital sempre hi hagi dos carrils de circulació, ja que hi ha zones com l'entrada a la vila laurediana o la zona de la Portalada en què es passa de dos carrils a un, el que provoca llargues cues. Així doncs, la voluntat és estudiar què seria el més eficient, si ampliar la xarxa viària per encabir-hi dos carrils durant tot el trajecte o, per contra, crear un carril reversible que ajudi a descongestionar el trànsit.\nTambé es vol treballar per reforçar les campanyes de promoció de l'ús del català. És per aquest motiu que els grups de la majoria volen comptar amb una partida ampliable per reforçar la difusió de la llengua oficial. Actualment, segons ha exposat Ensenyat, se'n duen a terme dos a l'any, per un valor de 25.000 euros cadascuna. Amb aquesta mesura, el que es pretén és o fer-ne més al llarg de l'any, o augmentar el capital de les dues que es fan anualment.\nEnsenyat ha afegit que l'externalització de la gossera i gatera a Bomosa i Laika suposarà un sobrecost de 60.000 euros, una despesa "assumible" per al Govern.\nPer la seva banda, Naudi també ha informat d'una esmena que pretén incloure 10.000 euros al pressupost per reforçar els serveis d'atenció psicològica i psiquiàtrica per als interns de la Comella, una demanda la qual el centre n'era conscient des de fa temps. També s'ha entrat una altra esmena per tal d'abonar a tots aquells interins o eventuals l'import de l'IPC que, per llei, van deixar de cobrar fa uns anys. Amb aquest pas es vol "fer honor a la justícia" i corregir una disfunció que els darrers temps era latent. En aquest cas, no s'ha deixat palès l'import que suposaria retornar aquests pagaments endarrerits.\nAltres esmenes al pressupost\nUna de les demandes que el Sindicat de Funcionaris de Duana (SFD) va fer als representants de la majoria de l'arc parlamentari va ser eliminar l'edat mínima necessària per adherir-se al cos, ja que actualment se situa als 30 anys. Així doncs, Naudi ha detallat que per dur a terme aquesta tasca "no s'ha de tenir en compte l'edat com a condició" i, per aquest motiu, proposen eliminar qualsevol limitació en aquest sentit.\nUna altra de les propostes que s'han anunciat és una esmena adreçada a potenciar el món del motociclisme, ja que esdevé "un clúster econòmic al qual donar resposta". En aquest sentit, es vol augmentar la infraestructura, amb un pressupost de 10.000 euros, per tal de donar un millor servei als professionals que resideixen a Andorra i, a més, potenciar així l'arribada de més aficionats al món del motor. D'altra banda, també s'ha anunciat la proposta d'augment en 60.000 euros a la partida prevista pel recinte multifuncional, que suposarà una major despesa per part dels visitants i un augment en les pernoctacions.\nMés preocupació per la cultura\nPer últim, el president del grup parlamentari demòcrata ha anunciat altres esmenes relatives a l'àmbit cultural. Es tracta, tal com ja es va anunciar, d'incloure una partida de 250.000 euros per a la rehabilitació de l'església de Sant Vicenç d'Enclar; una altra de 155.000 euros per engegar les obres de millora pertinents a la Casa d'Areny Plandolit, i una darrera, de 75.000 euros, adreçada a la conservació dels Béns d'Interès Cultural (BIC), ja que la majoria d'edificis que hi formen part són propietat del Govern i la voluntat és anar duent a terme una conservació per evitar successos com els ocorreguts a Sant Vicenç d'Enclar.


Da Nonna Irene Montafia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Francesco Vercelli 17, Montafia, Montafia, Itàlia, 14020 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Da Nonna Irene\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Montafia, Da Nonna Irene és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Da Nonna Irene, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, caixa forta, àrea de TV/saló compartit.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Bany, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Montafia, faci de Da Nonna Irene la vostra llar.


Agroturisme de Mallorca. La Serra de Tramuntana i Can Guillo\nLa Serra de Tramuntana és una de les majors joies que ofereix l’illa de Mallorca. Declarada Patrimoni de la Humanitat per la Unesco en la categoria de Paisatge Cultural, és un exemple excepcional de paisatge agrícola mediterrani a causa de la combinació dels sistemes hidràulics d’origen islàmic amb els sistemes de cultiu que s’han adaptat a la seva peculiar orografia i a on destaquen les marjades. De fet, aquesta relació entre l’home i la naturalesa constitueix un dels principals atractius de la Serra de Tramuntana i el motiu fonamental pel qual ha estat declarada Patrimoni Cultural de la Humanitat.\nDurant segles, el ésser humà ha transformat i adaptat les terres de la Serra de Tramuntana per poder aprofitar els recursos naturals d’una forma summament intel·ligent, sense rompre l’equilibri i aprofitant els coneixements de cada una de les èpoques històriques. És important recordar que les Illes Balears i Mallorca en particular han estat un lloc de pas i d’assentament de moltíssimes cultures i civilitzacions, com els fenicis, els romans o els àrabs. Cadascun, a la seva manera, ha deixat la seva empremta, la qual, unida al ric patrimoni cultural i a la biodiversitat de la zona, han transformat la Serra de Tramuntana en un paratge únic.\nÉs aquí on trobam com exemple les oliveres. Introduïdes durant el seu dia pels fenicis i després impulsades de manera definitiva pels romans, les oliveres són una part indissociable del paisatge de Mallorca, especialment de la Serra de Tramuntana. A causa de la seva longevitat de segles i, fins i tot, de mil·lennis, hi ha exemplars que constitueixen un atractiu singular per ells mateixos i que, en conjunt, sumen un patrimoni natural i cultural que pot fascinar al turista més exigent.\nTotes aquestes qüestions es senten i es palpen a l’oferta turística que el visitant por trobar durant el seu recorregut per la Serra de Tramuntana. Dins la selecció d’agroturismes a Mallorca de Finca Turismo, Can Guilló és tot un exemple d’equilibri entre el patrimoni natural i cultural que ofereix un enclavament com aquest. Està situat al municipi de Pollença, concretament als contraforts de la Serra i al territori més septentrional de Mallorca. L’entorn és tot un recés de pau natural, envoltat de pastures i muntanyes i la finca es manté en peu des de 1714, una dada que s’ha suposat després d’haver trobat textos i gravats d’aquella època.\nEl visitant trobarà a aquest agroturisme de Mallorca una restauració arquitectònica que ha conservat la naturalesa del conjunt i una explotació agrícola ramadera de més de 300 ovelles, pollastres, cabres i un parell de moixos a la finca, lo que ha permès oferir els productes estacionals de l’horta als seus clients. S’ha d’afegir una consciència ecològica en la gestió de recursos com l’aigua o l’energia al voltant del turisme. Tot això fa de Can Guilló el lloc ideal per descobrir tot el llegat natural, cultural i històric de la Serra de Tramuntana a Mallorca. MÉS INFORMACIÓ\nExcursions a cavall per Mallorca, una experiència d'Ecoturisme


Curiositats del carrer d’Escòcia – NouBarris.Net\nCuriositats del carrer d’Escòcia\n5 de maig de 2017 4 de maig de 2017 Informatius\tArxiu Històric de Roquetes – Nou Barris, curiositats, Història, Vilapicina i la Torre Llobeta\nUn nom errat segons la història que encara es conserva escrit als panots de la vorera\nEl nom de l’actual carrer d’Escòcia no és fidel a la seva història. L’origen del nom d’aquest carrer ve lligat a la Fabra i Coats, l’empresa situada a Sant Andreu amb capital escocès. Tot i això, el nom d’Escòcia es conserva només a la part de Nou Barris. Curiosament el nom és manté també escrit dos cops a la vorera. Era una manera d’identificar els carrer per als vianants que va començar a fer-se servir ara fa cent anys.\nEl carrer d’Escòcia neix dins el projecte d’urbanització del passeig de Fabra i Puig – Rambla de Santa Eulàlia, a la segona meitat del s. XIX. Aquest carrer agafa força a partir de 1896, quan dins el projecte de Can Garrigó es bateja com a carrer de la Lletra I. “Amb l’agregació del poble de Sant Andreu de Palomar dins de Barcelona, es comencen a batejar tots els noms que fins ara eren una lletra d’un projecte. – explica Jordi Sànchez, de l’arxiu històric de Roquetes Nou Barris – En aquest terreny, a la banda de Sant Andreu, estava situada la Fabra i Coats, entre el passeig de Fabra i Puig, el carrer d’Escòcia i Concepció Arenal. Per això el carrer va rebre el nom d’Escòcia i anava des de la plaça Nadal fins al que seria el carrer de Santa Pau, on estava situada la masia de Can Garrigó”.\nL’any 1957 es decideix que el carrer havia de quedar dividit en dos per la Meridiana, però curiosament la part originària que es deia Escòcia, a Sant Andreu, passa a dir-se Dublín. “És estrany, és una errada històrica. – afirma Sànchez – La part original del carrer és la que avui en dia es diu Dublín i la part de dalt, que té una urbanització posterior, es manté avui dia com a carrer d’Escòcia”.\nPrecisament al carrer d’Escòcia actual es conserven encara dues identificacions del carrer als panots de la vorera. “A partir de 1916 l’Ajuntament de Barcelona aprova que tothom que es vagi construint la seva casa ha d’urbanitzar també les voreres. A part d’urbanitzar les voreres, si la casa estava situada en una cantonada s’havia de posar també els panots amb el nom per identificar el carrer. Era de gran utilitat per als vianants que sabien en tot moment per on passaven”, explica Sànchez.\nÉs a partir de 1917 quan es comencen a col·locar aquests panots identificatius. “Precisament estem ara al centenari d’aquestes plaques que es van col·locar fins als anys 60. – comenta Sànchez – Ja fa més de 50 anys que ja no s’utilitzen. I cada vegada que s’ha urbanitzat de nou un carrer s’ha eliminat.” A Barcelona encara es conserven una vintena, però a Nou Barris el carrer d’Escòcia queda com a únic reducte. “No en tenim identificat cap altre al districte. – explica Sànchez – Precisament es dona la casualitat que el carrer manté dues identificacions, la llàstima és que a totes dues els hi manca la lletra e.” L’Arxiu Històric de Roquetes – Nou Barris espera que amb la reforma prevista del carrer d’Escòcia es mantinguin aquests panots a la vorera.\n← La Festa Major de Nou Barris involucra novament les entitats al programa d’actes\nCanyelles reclama un replantejament del carril bus a la via Favència →


Webinar: La gran promesa dels sistemes de recomanació, a càrrec de Marc Torrens | ESADE Alumni\nWebinar: La gran promesa dels sistemes de recomanació, a càrrec de Marc Torrens\n27març 2019 de 13:00h a 14:00h\nEls sistemes de recomanació han estat part d’internet des de fa gairebé dues dècades. Dotzenes de proveïdors han desenvolupat tecnologies de recomanació i les han portat al mercat en dues onades, en concordança més o menys amb la web 1.0 i 2.0. Avui dia, els sistemes de recomanació es troben en una multitud de serveis en línia. S’han desenvolupat utilitzant una varietat de tècniques i interfícies d’usuari. Han estat nodrits amb les preferències explícites i implícites de milions d’usuaris (la majoria de les vegades amb el seu permís). Sovint, proporcionen recomanacions rellevants que augmenten els ingressos o la participació dels usuaris dels serveis en línia que els operen. En aquesta xerrada, revisarem els principals aspectes involucrats en la creació de sistemes de recomanació, inclosos els conceptes generals, algoritmes i aspectes d’enginyeria.\nESADE Alumni es complau a convidar-te a aquesta xerrada del programa d’actualització, titulada ''La gran promesa dels sistemes de recomanació'', a càrrec de Marc Torrens, professor del Departament d’Operacions, Innovació i Data Science d’ESADE.\nHa publicat més de 20 articles en conferències i revistes internacionals, i ha inventat més de 20 patents sobre tecnologies de recomanació i personalització. Va ser copresident de la conferència Association for Computing Machinery (ACM) sobre sistemes de recomanació el 2010 amb més de 400 experts del món acadèmic i la indústria. També actua regularment com a revisor en conferències internacionals d’intel·ligència artificial (IA). La seva recerca se centra en com la IA pot resoldre els problemes que afronten les empreses i les persones. Està convençut que la IA ajudarà els humans a superar alguns dels desafiaments que sempre han tingut i en millorarà radicalment les vides.\nEn lloc de seguir una carrera acadèmica tradicional, Marc Torrens va passar més de 20 anys creant noves empreses d’IA. Va ser cofundador de Strands, Inc. el 2004, que ara és una reconeguda i consolidada companyia global del sector tecnofinancer que treballa per a bancs de primer nivell mundial com Barclays, Deutsche Bank, BBVA, ING, Bank of Montreal, BNP Paribas, Santander i Discount Bank, per esmentar-ne només alguns. Del 2004 al 2018, va treballar a Strands com a director d’Innovació i Producte i actualment és membre del consell de l’empresa. Un dels èxits més notables de l’empresa va ser la creació de més de 20 patents de tecnologia de recomanació que van ser adquirides per Apple.\nEl seu objectiu real és reduir les diferències entre els resultats de la investigació científica i la informació que necessiten els sistemes d’IA del món real. Per a ell és un tot plaer portar tot el seu coneixement d’avantguarda en intel·ligència artificial i emprenedoria a ESADE per desenvolupar gerents, executius i empresaris brillants capaços de transformar el món en què vivim.\nLa sessió online et permetrà:


El blog de Nemo: El crucifix i la llibertat\nPublicat per Nemo a 20:52\nSi els cristians tenen drets a poser el seu símbol, que en posin tb els jueus, comunistes, anarquistes, arabs, budistes etc.. i q a cada haula hi hagi una magnífica exposició del barroquisme iconogràfic!\nLlavors hi estaré d'acord!\nM'alegro q hagis tornat i q no estiguis implicat a la trama gürtel!! (... o si?)\n20 de novembre de 2009, a les 16:29\nJo també m'alegre de veure't per ací, amic Arqueòleg. Quant a la meua implicació en el cas Gürtel, ja pots suposar que és la mateixa que la de la immensa majoria dels valencians: en qualitat de víctima. Víctima emprenyada a més, en el meu cas.\n26 de novembre de 2009, a les 15:23