Ponents 2012 | TEDxReus\nSant Joan de les Abadesses 1966\nÉs emprenedor de professió i aventurer de vocació. L’Albert ha participat al Dakar en 8 ocasions, ha completat el Projecte 7 Cims (consistent en escalar els cims més alts de cada continent), és el primer català que arriba al Pol Sud caminant des de la costa antàrtica i ha fet més de 100 curses de diferents disciplines d’esports extrems. Bosch s’autodefineix com un apassionat de l’emprenedoria i de l’esport i de totes aquelles aventures que comportin un cert repte personal. Multi aventurer -ja que no es dedica a cap especialitat esportiva en concret-, els seus punts forts són la capacitat estratègica, la resistència física i mental, la perseverança i la capacitat de reacció en situacions crítiques.\nEsperit d’Aventura: Els 7 reptes de l’emprenedor és el títol del primer llibre d’Albert Bosch i que està a les llibreries des d’octubre del 2010. El llibre és una reflexió sobre el fet empresarial assimilat a una veritable aventura.\nEl llibre proposa una actitud emprenedora davant la vida en general, afrontant situacions plenes d’oportunitats, fracassos, incerteses o èxits, semblants als què s’han d’enfrontar els veritables aventurers.\nAlbert Bosch a Twitter\nAlbert Bosch a Facebook\nPerfil d’Albert Bosch a Linkedin\nWeb d’Albert Bosch\nPeriodista, ha treballat en premsa, ràdio i televisió.\nLlicenciat en Ciències de la Informació, dirigeix des de fa tres temporades a TV3 el programa El convidat, premi Ondas 2011. Durant 10 anys (2000-2009) va dirigir i presentar un magazine diari, primer a la ràdio (L’hora del pati, Rac 1) i després a la televisió (El Club, TV3).\nAutor dels llibres El nom del porc, premi Pere Quart d’humor i sàtira 1997, i Els veïns de dalt (2000).\nDes del 2010, també és fundador i conseller editorial del diari Ara.\nAlbert Om a Facebook\nVilafranca del Penedès 1970\nÉs casteller i músic. Cap de colla dels Castellers de Vilafranca entre 2007 i 2011 i director de l’Escola Municipal de Música de Vilafranca.\nVa ser el guanyador del Premi Català de l’Any del 2010, per la gran temporada realitzada amb la colla castellera Castellers de Vilafranca, ja que entre d’altre mèrits es va descarregar per primera vegada el 2 de 8 sense folre. El 2002 va rebre el Premi Casteller Soca-rel, una distinció i reconeixement als castellers implicats en el “funcionament institucional i en la dinamització de les diverses activitats de l’entitat” dels Castellers de Vilafranca.\nRibes de Freser 1953\nÉs doctor en Geologia del Quaternari i en història. Ha cursat estudis a Girona, Barcelona i París. Des del 1999 és catedràtic de Prehistòria de la URV i actualment és Investigador principal del Grup d’Autoecologia Humana del Quaternari i Director de l’ Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social (IPHES).\nA Girona, va ser membre de l’Associació Arqueològica de Girona, on conjuntament amb en Josep Canal i Roquet, van contribuir decisivament al reconeixement del Paleolític Inferior del nord-est de la Península Ibèrica.\nLes seves fites científiques més destacades són la creació d’un sistema d’anàlisi de la tecnologia prehistòrica anomenat “sistema lògic-analític” i l’estudi del poblament antic de la Península Ibèrica. Aquestes línies de treball l’han portat a desenvolupar un programa d’investigació transdisciplinar a Atapuerca, d’on és codirector des del 1991.\nEls treballs a Atapuerca han enriquit t el coneixement científic sobre la prehistòria i la paleoantropologia, especialment pel que fa a l’evolució de la tecnologia lítica que s’està trobant a Atapuerca. També cal destacar la descoberta de l‘Homo antecessor, una nova espècie d’homínid que va sortir del continent africà cap a Europa fa sobre uns 800.000 anys.\nUn dels eixos actuals de la seva recerca prova de comprendre la raó d’aquestes migracions i d’explicar-les en termes de comportament tecnològic en comptes de prioritzar factors climàtics o biològics, tal com s’ha fet tradicionalment. Carbonell planteja la selecció tècnica com a mecanisme de l’evolució del comportament humà.\nEl 1997 va rebre el premi Premio Príncipe de Asturias de Investigación Científica y Técnica com a membre de l’Equipo de Investigación de Atapuerca, el 2000 la medalla Narcís Monturiol de la Generalitat, i el 2009 el Premi Nacional de Pensament i Cultura Científica. És membre del Capítol Español del Club de Roma.\nDurant dues temporades (2010 i 2012) va coprotagonitzar la sèrie Sota terra de TV3.\nEl blog d’Eudald Carbonell\nEudald Carbonell a Twitter\nEudald Carbonell a Facebook\nÉs Enginyer Industrial i Pèrit Agrícola. Ha estat Catedràtic d’Automàtica i Robòtica de la UPC, actualment emèrit; universitat de la qual va ser Rector des del 1972 al 1976.\nActualment és President de l’Institut Cerdà i va ser President del Consell Assessor pel Desenvolupament Sostenible de Catalunya, així com de la Fundació “Socrates Educa”.\nVa ser el Rector fundador de la UOC, Director General de Política Científica i Director General de Universidades e Investigación del Gobierno España. Ha estat també Vicepresident de la Comissió Interdepartamental d’Investigació e Innovació Tecnològica de la Generalitat, President de la Fundació Barcelona Centre de Disseny, Vicepresident de la Junta Directiva del ICDE –Internacional Council for Open and Distance Education i Assessor del Govern d’España i de la Comissió Europea en termes de Societat de la Informació i membre de la Comissió d’Educació Superior del Consell d’Europa.\nEs membre de l’Institut d’Estudis Catalans; de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona; de la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya i de la Real Academia de Ingeniería de España.\nTé la medalla Narcís Monturiol, la Creu de Sant Jordi i la Medalla d’or de la Ciutat de Barcelona. Està en possessió de la Gran Cruz de Alfonso X el Sabio i de la Gran Cruz de la Orden del Mérito Civil de l’estat espanyol. És Oficial de la Ordre des Palmes Académiques de l’estat francès, té la medalla Konstanti E. Ciolkovskij de la Federació de Cosmonàutica de la URSS, la Medalla de Honor al fomento de la invención de la Fundación García Cabrerizo, així com el Prize of Excellence del ICDE.\nVa estudiar magisteri a la UAB i de seguida va tenir clar que es dedicaria a l’educació no formal. La infància i l’educació la van atraure des de petita, però quan va descobrir el joc i l’esbarjo, la seva manera d’entendre l’educació va canviar. Al Bellvitge, va fundar la que seria la seva primera ludoteca i una de les primeres del país.\nLa seva experiència en l’educació en el lleure, juntament amb la seva experiència com a mare de tres fills, fa que descobreixi la veritable dimensió del joc, i a partir d’aquell moment s’especialitza en l’educació i comunicació a través del joc, les joguines, els videojocs i el disseny d’espais de joc i continguts lúdics, aplicats tant en el món educatiu com en el de la empresa.\nEl 1995 emprèn un projecte d’empresa fonamentada en la consultoria i el desenvolupament de projectes entorn de l’educació i la comunicació a través del joc i l’activitat lúdica (MARINVA Joc i Educació). Des de Marinva, més enllà del món de l’educació, aplica la teoria del joc i les mecàniques lúdiques en projectes a l’entorn del marketing i les organitzacions (gamificació).\nÉs presidenta de l’Associació del Dret de la Infància al Joc (IPA Spain) i sòcia-fundadora i presidenta d’ATZAR (Associació de Ludotecàries/is i Ludoteques de Catalunya). És Assessora pedagògica de la Fundación Crecer Jugando, membre del Observatorio del Juego Infantil d’Espanya, membre del Consell Assessor d’ABACUS Cooperativa i Secretària de la Junta Directiva de l’Associació Kid Cluster de Catalunya.\nEl blog d’Imma Marín\nImma Marín a Twitter\nImma Marín a Facebook\nEl perfil d’Imma Marín a Linkedin\nÉs doctora en Tecnologia Educativa. Docent i investigadora al Departament de Pedagogia de la Facultat d’Educació de la URV i membre des de 2001 del grup d’Investigació de Tecnologia Educativa de la mateixa universitat Arget. Actualment imparteix classes i cursos en diferents programes de Màster, Doctorat i Postgrau relacionats amb la Tecnologia Educativa. Autora de diverses publicacions sobre l’ús de les TIC en els processos d’aprenentatge, l’ús de la Web 2.0 i les seves eines i recursos per a la docència i sobre l’ús i aplicació del Mobile Learning i les tecnologies emergents com a eines que ens ajuden a transformar , enriquir i ampliar l’experiència de l’aprendre.\nDurant els darrers anys, na Mar Camacho ha estat treballant en projectes d’investigació sobre metodologies docents i les TIC, el disseny i desenvolupament de cursos de formació del professorat i, bàsicament, en l’ús d’eines mòbils destinades a millorar els processos d’aprenentatge, incloent l’ús de podcasts com a eina per facilitar l’adquisició de la competència oral i comunicativa per promoure la diversitat a l’Europa multicultural.\nActualment es troba treballant en diferents projectes que es desenvolupen en el marc del Mobile Learning i altres tecnologies emergents com el Game-based learning i l’aprenentatge en metaversos i mons 3D. En els últims anys ha participat activament en seminaris, taules rodones i conferències com ONLINE EDUCA BERLIN, ED-MEDIA, EDUTEC, MOBILE IADIS, EDEN, ECER, PLE CONFERENCE, E-Challenges, SCOPEO …\nEl blog de Mar Camacho\nMar Camacho a Twitter\nEl perfil de Mar Camacho a Linkedin\nEl web de Mar Camacho\nSant Boi de Llobregat 1960\nÉs psicòleg i escriptor. Desprès d’estudiar la carrera de psicologia ha realitzat formacions en Programació Neurolingüística a l’Institut Gestalt de Barcelona.\nA l’inici dels anys 80, en plena joventut, va col·laborar en ràdio pirates, com Ràdio Sant Boi i en mitjans de comunicació escrita, com el Baix Llobregat. L’any 1983 creà una companyia teatral anomenada Tutti-Teatre, que posteriorment va esdevenir Guix i Murga, i entra a la Cadena-13 de ràdio. Durant 20 anys ha treballat a la ràdio (Campi qui dormi, Els frescos del dia), televisió (3 pics i repicó; Un, dos, tres…) i teatre (Boeing-Boeing, Piano-Piano, Masclistes…).\nL’any 1992 en Xavier Guix reenfoca la seva carrera professional i aprofita els seus dots de comunicador per a convertir-se en formador i divulgador. Forma part de la plantilla de professors d’EADA, de AULA L3 associada a la Universitat de Vic i en diferents màsters de creixement personal a la UB i en diversos instituts i fundacions (Fundación Tomillo, Cerna-coaching and research, Espai sinàptic, Institut d’ecologia emocional).\nAvui en dia dedica el seu temps a la formació, al creixement personal i a la feina mitjançant la teràpia, tant individual com en grup. Ha publicat 10 llibres i ha col·laborat amb altres autors. En la seva tasca divulgativa col·labora amb diferents mitjans de comunicació (El País Semanal, TV3, Catalunya Ràdio, Rac1 i 8tv).\nEl blog de Xavier Guix\nXavier Guix a Twitter\nXavier Guix a Facebook\nEl Perfil de Xavier Guix a Linkendin\nEl canal de Xavier Guix a Youtube\nEl compte de Xavier Guix a Flickr\nCristóbal Colón Palasí\nZuera, Saragossa 1949\nÉs fundador i president de La Fageda. És psicòleg clínic per la Universitat Autònoma de Barcelona i diplomat en direcció d’empreses per IESE.\nAbans de crear la cooperativa La Fageda Colón va treballar a diferents hospitals psiquiàtrics de l’Aragó i Catalunya. És cofundador de Sinergrup, associació de centres especials de treball i del grup cooperatiu Clade. La fundació Schwab, de Ginebra, el va nomenar l’any 2005 primer emprenedor social a l’Estat. Assessora nombrosos projectes empresarials a diferents punts de la geografia espanyola.\nL’any 1982 funda La Fageda a Olot, creant una cooperativa amb 14 interns i un altre psicòleg que, com ell, havien deixat l’hospital psiquiàtric de Girona amb la intenció de muntar una empresa.\n30 anys després, La Fageda ha esdevingut el tercer fabricant de iogurts de Catalunya i ha adquirit una enorme notorietat, tant entre empreses com entre consumidors. Però sobretot, en aquests anys La Fageda ha resolt la problemàtica per la qual va néixer: dóna feina i habitatge a les persones adultes de la comarca de la Garrotxa que pateixen discapacitat intel·lectual o malaltia mental crònica.\nÉs fill d’una gran mare cuinera que li va saber transmetre el bon paladar, el bon fer entre fogons i l’univers de la cuina casolana dels sabors, les olors i les textures. En Xavier és també un autodidacta que en la seva trajectòria ha sabut trobar i triar a grans mestres, que han deixat l’empremta dels àpats fets a consciència i amb passió.\nReconeix que ha aconseguit realitzar-se com a persona i com a cuiner, gaudint i vivint el seu entusiasme per la creació culinària, la recerca, la troballa de bons productes i el transfons humà que envolta aquesta experiència: la col·laboració amb pagesos, productors i amants del bon menjar, les llargues sobretaules, els bons consells del tipus: “vés allà que s’hi menja molt bé”…\nEn Xavier és propietari i xef de la Quinta Forca, un petit restaurant de la pedania de Casafort, a Nulles, distingit per l’associació Slow Food com a restaurant de Km0.\nXavier Fabra a Facebook\nXavier Fabra a Twitter\nEntrenador, professor universitari i comunicador, Xesco Espar ha fet de la seva capacitat de comunicació l’eina per a transportar a la societat un missatge d’inspiració per a que les persones creguin més en elles mateixes.\nLlicenciat en Ciències de l’Activitat Física i l’Esport a la Universitat de Barcelona, Màster en Psicologia de l’Aprenentatge i Màster en Alt Rendiment en els Esports Col·lectius després de la seva carrera esportiva va orientar la seva tasca cap a accions de suport i de coach per a entrenadors i gestors d’equips.\nHa desenvolupat la seva carrera esportiva al FC Barcelona, on jugà a les categories inferiors i una temporades al primer equip. Com a jugador guanyà la Recopa d’Europa i la Copa del Rei la temporada 1984-85.\nInicià la seva carrera com entrenador a l’equip juvenil del Barça des de 1985 a 1991. Posteriorment entrenà a l’equip júnior entre 1991 i 1997. Aquest darrer any ingressà al primer equip com a preparador físic i ajudant de l’entrenador Valero Rivera. L’any 2004 Xesco esdevingué primer entrenador del club. En la seva primera temporada al club guanyà la setena Copa d’Europa per a la secció.\nHa estat professor de l’INEFC de Barcelona durant 13 anys (1991-2004) i professor de l’Escola d’Entrenadors de la Federació Espanyola d’Handbol des de 1990.\nEm dic Marta i vaig néixer sorda profunda. En saber-ho els meus pares van triar el llenguatge que utilitzaria jo per comunicar-me amb ells i amb tothom. I jo, vaig aprendre a parlar i a escoltar llegint els llavis.\nEstic casada amb un noi oient i tenim quatre fills, un d’ells, en Marcel, va néixer amb una sordesa profunda, com la meva.\nAleshores, vam triar el llenguatge que utilitzaria el nostre fill per a comunicar-se amb nosaltres i amb tothom. I ell, ha après a parlar i a escoltar amb molta més facilitat, gràcies als nous progressos tecnològics i mèdics.\nM’agrada explicar la meva experiència i la del meu fill, de vuit anys, si pot ajudar als qui neixen sords com nosaltres.\nLa Marta Capdevila va estudiar disseny d’estampació de roba a l’Escola Massana i actualment és il·lustradora. Ha escrit i ha il·lustrat el llibre “Sords profunds. Però hi sentim i parlem !” on comparteix la seva experiència com a mare d’un nen sord.\nTé estudis d’improvisació i piano Jazz a “l’Aula de Música Moderna i Jazz de Barcelona i és llicenciat Magna Cum Laude en Piano Performance per la universitat “Berklee College of Music” de Boston,\nHa actuat en diferents festivals de jazz, cicles de música i temporades estables de sales de concerts de Catalunya. Actualment lidera les seves formacions estables “Pau Terol Trio” i “Pau Terol Piano Solo” i forma part com a acompanyant de les formacions “Boogaloo Stompers Sextet” i “Soul Machine”. Ha compartit escenari amb músics com Javier Colina, Horacio Fumero, els guitarristes Ximo Tébar i Dave Mitchell, els bateries Esteve Pi i David Xirgu, i la cantant de blues nord-americana Lotti Lewis, entre d’altres.\nTé editat el disc “Night Dancers” amb el grup Paolo Lattanzi Quartet i és co-autor del llibre biogràfic “Jaume Juan Magriñà, cor de jazz”.\nL’Aula de Sons\nNeix fa 15 anys com un projecte educatiu en el marc dels instruments tradicionals: la gralla, el timbal, la tarota, el flabiol i el tamborí, el sac de gemecs i l’acordió diatònic.\nL’Aula de Sons organitza cursos de música tradicional, colònies de música tradicional, camp de treball, el Tastet, jornades d’intercanvi i estudi al voltant de la música tradicional, trobades d’escoles de música tradicional i tallers de música tradicional a les escoles. També dóna suport a enregistraments musicals i a\nl’edició de publicacions.\nL’Aula de Sons ofereix un itinerari acadèmic de caràcter associatiu a aquells alumnes que volen participar de la cultura tradicional, acompanyant gegants, castells, diables, etc., i alhora ajuda també als alumnes que volen cursar estudis superiors a l’Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC) preparant-ne la prova d’accés.\nL’Aula de Sons també impulsa i col·labora amb Quatre40, una societat de representació i management de músics tradicionals.\nEl web de l’Aula de sons\nAula de sons a Twitter\nL’Aula de sons a Facebook\nTocanet, el portal de la música tradicional\nSlow Food Tarraco\nÉs un col·lectiu d’uns 40 pagesos, elaboradors d’aliments, restauradors i amants de la bona cuina que des de fa uns mesos treballen plegats per produir i elaborar productes de qualitat seguint tres paràmetres:\nBo: buscant i preservant aromes, textures que enriqueixen l’experiència de l’àpat.\nNet: elaborant productes ecològics lliures de tansgèncis i de tractaments químics.\nJust: eliminant els intermediaris i pagant al productor el preu just.\nAquest col·lectiu treballa per difondre les bones pràctiques per al consum responsable: estén el perfil d’un consumidor que coneix el producte, respecta i valora el paisatge, que incorpora en els seus hàbits de consum la defensa activa de la biodiversitat.\nEn aquesta edicó de TEDxReus el Col·lectiu Slow Food Tarraco ens acompanyarà. Seguint els seus fonaments farem un petit pica-pica en el qual descobrirem gustos i aromes de grans productes de temporada, experimentarem un cuina fortament compromesa amb un consum responsable i absolutament necessari per a un segle XXI econòmica i socialment intel·ligent.\nAlbert Rovira és al capdavant de Vidbertus, un dels cellers que neix al celler de viveristes de Barberà de la Conca i que des del maig de 2012 comercialitza tres vins dins la D.O Conca de Barberà. L’Albert és responsable de sistemes sanitaris, anàlisis microbiològics i cellerista i des del seu celler defensa una activitat agrícola compromesa amb la sostenibilitat de les varietats autòctones.\nEl celler de viveristes un model d’emprenedoria\nDesprés de molts anys en desús les instal·lacions de l’antiga Cooperativa agrícola de Barberà de la Conca s’han arranjat i equipat per instal·lar-hi el primer Viver d’Empreses Vitivinícoles que s’ha implantat mai a l’Estat.\nEl Viver està destinat a persones emprenedores que vulguin desenvolupar un projecte empresarial d’una manera singular i minimitzant riscos. Les instal·lacions compten amb tota la maquinària i espais necessaris per iniciar l’activitat empresarial enològica pròpia. La construcció d’un celler implica una despesa elevada i el projecte del Viver facilita la consolidació de la idea empresarial per crear noves empreses elaboradores de vins de qualitat.\nWeb del Celler Vidbertus\nCeller Vidbertus a Facebook\nAlbert Rovira a Twitter


Premi Participa a l'Escola 2018. Govern obert\nPremi Participa a l'Escola 2018\nPremi Participa a l’Escola 2018: un projecte que transforma els espais i una escola que fomenta la participació en l’organització i funcionament del centre. Projectes guanyadors de 2018\nL’institut Bitàcola, de Barberà del Vallès, per a la categoria de municipis de més de 20.000 habitants, i l’institut Escola Salvador Vilarrassa de Besalú, per a la de municipis fins a 20.000 habitants, són els dos centres guanyadors de l’edició d’aquest any 2018 del Premi Participa a l’Escola.\nCom aprofitar espais comuns entre una escola, un institut i una escola bressol impersonals i amb poc ús? El projecte “Transformem els espais” de l’institut Bitàcola és l’experiència d’un projecte on, arran de la convivència dels tres centres en un mateix espai públic, impersonal, de l’ajuntament, l’alumnat demana fer-ne una millora de cara al curs següent. El projecte de redisseny d’espais es basa en processos de reflexió i dinamització per prendre decisions informades que, alhora, seran rellevants per a tota la comunitat educativa. Es tracta d’un projecte que destaca perquè sorgeix a iniciativa dels estudiants i els apodera per gestionar l’espai i incidir en la comunitat. S’aprèn alhora que es presta un servei a la comunitat.\nL’institut Escola Salvador Vilarrasa presenta “Créixer, compartir, construir”, que, més enllà de tractar-se d’una experiència de participació concreta, presenta un projecte educatiu que explica l’organització i funcionament del centre. Així, mitjançant aquest programa, el centre facilita que els i les alumnes participin de forma activa en la vida del centre des que comencen fins que finalitzen. El Premi Participa a l’Escola ha valorat positivament que l’objectiu sigui promoure que els nois i noies siguin persones amb incidència en la millora, tant del centre com del seu entorn. El treball cooperatiu i les activitats d’aprenentatge servei són claus a l’hora d’aconseguir la implicació activa dels alumnes.\nAquest any hi ha hagut una menció especial a l’escola rural El Bosc de Mont-ral, que ha presentat el projecte “El retorn a la participació, a la reflexió i a la presa de decisions per una evolució humana més efectiva”. Aquesta experiència posa al centre de les actuacions la participació i la iniciativa dels propis alumnes, que són els veritables protagonistes dels aprenentatges. Es tracta d’un projecte basat en la construcció de l’aprenentatge mitjançant el diàleg democràtic i filosòfic, sempre lligat a l’activitat per fomentar la pertinença a l’entorn natural on es troba el centre i al seu impacte en la comunitat.\nEl 2018 s’han presentat 16 centres per la modalitat d’escoles ubicades en municipis de menys de 20.000 habitants i 18 per la d’escoles ubicades a centres de més de 20.000 habitants\nCada escola guanyadora rep un diploma i una dotació de 5.500 € com a reconeixement de la seva tasca a l’hora de promoure valors democràtics entre els més joves\nQuè és el Premi Participa a l’Escola?\nEl premi Participa a l’Escola vol reconèixer i encoratjar les escoles que, més enllà de la seva tasca educativa i formativa, treballen per fomentar els valors de la democràcia entre els més joves, per enfortir el present i el futur del nostre país a través d’una ciutadania activa i compromesa.\nVoleu presentar els vostres projectes? Preneu nota: si sou una escola o institut i penseu dur a terme durant aquest curs experiències de participació en què l’alumnat s’involucri en la vida del centre, podeu participar a la propera edició, prevista per al curs escolar 2018-2019.\nSeguiu la web del Premi Participa a l’Escola, on anirem informant sobre quan s’obre el termini per presentar les sol·licituds.\nMés informació sobre el Premi Participa a l'Escola


Escacs a infantil - Petit Aloma\nEscacs a infantil\nJugar als escacs per desenvolupar habilitats matemàtiques i potenciar les destreses de resolució de situacions. A l’ escola hem dissenyat un tauler gegant i peces dels escacs per tal que cada nen sigui un moviment. Escacs en moviment, més endavant també jugaran amb les peces virtuals, però el primer de tot interioritzar.\nJugar als escacs des de la infantesa té grans beneficis, tant a nivell cognitiu com a nivell conductual, desenvolupem la paciència i la empatia, entre d’altres, dos habilitats que s’han d’anar adquirint al llarg de la vida.\nMireu com a alguna imatge tenim els nens pensant a quina casella poden anar.


(S'ha redirigit des de: Civitá Castellana)\nLa Catedral de Santa Maria di Pozzano , conegut com el Duomo , és una de les edificacions més importants de la ciutat. Té un magnífic pòrtic construït el 1210 per Laurentius Romanus, el seu fill Jacobus i el seu net Cosmas. Aquest pòrtic és d'estil cosmatesc, amb antigues columnes i decoracions de mosaics. El portal dret té un rar exemple d'art figuratiu alemany de l'alta edat mitjana en què es caça un verro. L'interior va ser modernitzat al segle xviii, encara que compta amb algunes mostres d'ornamentació cosmatescos. L'altar major està fet a partir d'un sarcòfag paleocristià del segle iii o IV. També són interessants l'antiga cripta i la vella sagristia.\nsobre Civita Castellana[Enllaç no actiu] (en italià)\nCastellana en línia[Enllaç no actiu] (en italià)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Civita_Castellana&oldid=27832317»\nDarrera modificació: 21 jul 2021 a les 22:37\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 jul 2021 a les 22:37.


El seu ús no és gaire comú a causa de la manca d’informació que hi ha en temes de salut sexual i cura íntima\nDescobreix què és la copa menstrual MANOLO GARCIA\nLa copa menstrual és un recipient que s’insereix a la vagina durant la regla per recollir el flux menstrual. A diferència dels tampons i compreses d’un sol ús, les copes són reutilitzables i poden durar una dècada.\nMalgrat que existeix des de fa dècades, el seu ús no és gaire comú a causa de la manca d’informació que hi ha en temes de salut sexual i cura íntima, cosa que dificulta l’accés al coneixement d’aquests productes més nous.\nLes copes menstruals estan fetes de silicona, cautxú, làtex o elastòmer de grau mèdic (que impedeix el creixement bacterià en la seva superfície) i, a diferència dels tampons que absorbeixen el fluix, no altera el pH vaginal ni produeix sequedat. Per tot això, el seu ús és segur i efectiu i les seves usuàries no veuen incrementat el risc de vaginosi, candidosi ni altres alteracions vaginals respecte de l’ús de tampons. A diferència d’aquests, tampoc no contenen plàstics, blanquejadors ni perfums.\nN’existeixen molts models i la majoria són molt flexibles, cosa que permet plegar-les de diferents maneres per poder inserir-les. Després de dos o tres cicles de pràctica es col·loca amb la mateixa facilitat que un tampó. Algunes incorporen fins i tot un aplicador, especialment útil per a principiants. Queda allotjada a la part baixa de la vagina (a diferència dels tampons, que s’acomoden a la part alta) i un cop col·locada no ha de notar-se que hi és ni produir molèsties. Si és així, el més probable és que hi hagi un error en la tècnica de col·locació o en la talla de la copa, que es corregeix fàcilment.\nEscollir correctament la talla de la copa és essencial per evitar fuites o incomoditat. La talla depèn de la posició del cèrvix (el cèrvix alt permetrà una copa més gran; el cèrvix baix, una copa més petita), la complexió corporal, el fet d’haver donat a llum i de si va ser un part vaginal o cesària i de la quantitat de fluix. Cada marca porta les seves pròpies guies per ajudar la usuària a esbrinar quina és la copa més recomanable per a cadascú.\nLa copa menstrual la poden usar també dones que no hagin mantingut relacions sexuals, encara que la seva col·locació pot ser més dificultosa; per a elles hi ha copes més petites i l’ús d’un aplicador pot ser d’ajuda. I també hi ha una copa amb un disseny especial (més aplanada) per ser utilitzada durant les relacions sexuals.\nLa copa aguanta fins a 12 hores sense necessitat de buidar-la, encara que això pot variar segons la quantitat de fluix. Això és un gran avantatge per viatjar o quan simplement tens un dia carregat d’encàrrecs i no disposes d’un bany net a prop cada poques hores. Oblida’t de portar un arsenal de tampons i compreses a la bossa. La majoria de copes es venen amb una bosseta de cotó o una capseta de la mida d’un pintallavis per guardar-les.\nDurant el cicle, netejar la copa menstrual és molt senzill: només cal buidar-la i esbandir-la amb aigua freda. No s’ha d’usar sabó, ni tan sols sabó íntim, ja que aquests poden alterar el pH vaginal, que és la nostra primera barrera de protecció enfront dels bacteris. Per contra, sí que has d’assegurar-rentar-te les mans amb aigua i sabó abans i després de cada buidada.\nEntre cicle i cicle la copa s’ha d’esterilitzar. Per això, la majoria de marques inclouen un recipient per poder esterilitzar-la al microones en només tres minuts. També la pots fer bullir durant 3-5 minuts.\nLa copa menstrual pot usar-se en dones que duen un DIU o l’anell vaginal anticonceptiu, tot i que sempre és recomanable consultar primer un especialista perquè ajudi a triar la copa adequada i expliqui com inserir-la per no interferir amb els anticonceptius.\nLa manca d’informació i formació no fa més que agreujar l’estigma que continua sent menstruar en ple segle XXI. Això és especialment preocupant en països pobres on la desigualtat social entre gèneres es fa més evident i on el fet de no tenir accés als mitjans per tenir un bona higiene menstrual pot afectar les nines i dones en la vida diària, en l’educació (ja que és una causa habitual d’absentisme escolar), i fins i tot en les possibilitats de trobar feina o mantenir la que ja es té. És el que es coneix com a pobresa menstrual i afecta una de cada quatre dones a Europa: hauran de triar entre comprar menjar o productes d’higiene íntima. La copa menstrual és un producte que es postula com una fidel aliada en la lluita contra aquesta la pobresa menstrual, ja que costa uns 20-30 euros de mitjana i pot durar fins a deu anys.\nAixò també la converteix en l’opció més ecològica, ja que una dona podria usar unes 4-6 copes menstruals als llarg de la seva vida, davant dels 12.000 tampons i 6.000 compreses que es calcula que faria servir durant la seva edat fèrtil.\nadolescència copa menstrual


Moja es prepara pels actes principals de la Festa Major — Ajuntament d'Olèrdola\n20:17 del 01 de desembre de 2021\nMoja es prepara pels actes principals de la Festa Major\nMoja es prepara pels actes principals de la Festa Major La Festa del Foc, el pregó i l’empalmada, actes rellevants de la programació per aquest divendres http://www.olerdola.cat/news/moja-es-prepara-pels-actes-principals-de-la-festa-major http://www.olerdola.cat/news/moja-es-prepara-pels-actes-principals-de-la-festa-major/@@download/image/Gralles.jpg\nLa Festa del Foc, el pregó i l’empalmada, actes rellevants de la programació per aquest divendres\nAquest dimecres s'ha fet el concert de gralles(foto: Pentatònics)\nMoja es prepara per viure aquest cap de setmana els principals actes de la seva Festa Major. Per anar fent boca, aquests dies el programa d’actes ha acollit ja propostes variades i d’interès. Aquest dimecres es feien les exhibicions d’aeròbic, rítmica, judo i batuka, la final del torneig de play station i el concert de gralles, amb els Pentatònics i els Xerrics. Per aquest dijous, s’ha previst la capta dels Diables de Moja, amb sortida des de la plaça de l’Església a dos quarts de 8 del vespre, i el concert de jazz, amb Sílvia\nM.Quintet, al pati de la capella de Sant Esteve, a les 10 de la nit.\nAquest divendres, a les 17:00, al Local Nou, s’inaugura l’exposició de fotografies a càrrec de l’Associació Fotogràfica de Moja. La mostra restarà oberta durant tot el cap de setmana. A les 19:30, a l’església, Festa de Sant Jaume amb missa solemne, ofrena i cant dels goigs. A les 20:30h, al pati de la capella de Sant Esteve, s’ha previst el pregó a càrrec d’ Estibaliz Leal. Al finalitzar, al pati de l’escola vella, se servirà ressopó per a tothom.\nDes de la Rambla Catalunya, a les 22:30h, començarà la Festa del Foc. En arribar a la plaça de l’Església, els Diables oferiran un espectacle del foc amb els tradicionals versos i alguna petita sorpresa diabòlica. Tot seguit, petada de la Forca Grossa\nEn acabat dels versos, es deixaran 15 min. de marge per a que tothom pugui preparar-se per a la caminada nocturna, pels boscos d’Olèrdola, que sortirà des d ela mateixa plaça. L’acte és organitzat pel club BTT El Bressol\nA la pista poliesportiva, a partir de la una, es viurà la Nit Jove, amb els dj’s Javi Capa i Carles Roca. Organitza: Grup de Joves de Moja.\nEl primer dels actes de dissabte s’ubica al Celler Cooperatiu, a les 9 del matí, amb l’esmorzar dels 5 euros. Per a fer-ho, col·labora el grup gastronòmic 3 pins.\nDe les 10:00h fins les 12:00h, a la rambla Pau Casals, s’han previst tallers infantils amb molta varietat d’activitats per als més menuts. Hi haurà esmorzar infantil. El preu és de 2 euros i ho organitza l’ Associació de balls populars de Moja. Durant la matinal també estaran a la venda els braçalets de la Festa Major.\nA les 12:00h, a la plaça de l’Església, comença la 14a Timbarada pels carrers del poble. A les 20:00h a la plaça de l’Església, s’iniciarà la Cercavila amb els Diables grans, petits, Drac de Moja, Ball de Bastons el Toc d’Olèrdola, els Gegants Ramon de Copons i Josepa Sarriera, els gegantons, les Panderetes, els Cap Grossos i Ball de Cintes, tots ells acompanyats per els seus timbalers i grallers. Aquest any, com a colla convidada, actuaran el Gegants de Sant Pere Molanta. En acabar, a la plaça de l'Església, hi haurà una ballada conjunta de tots els balls.Acte seguit, al Local Nou, es preveu el sopar d’entitats,organitzat pels Gegants de Moja.\nA les 00.00h, a la plaça Pau Casals, serà el moment del Ball de nit i de la nit jove amb La banda del Drac. S’anuncia també un fabulós sorteig amb varietat de regals.\nDiumenge, a les 7.30h, la plaça de l’Eglésia serà el primer dels espais del poble on sonaran les Matinades, amb el toc de gralles. De les 10:00h fins la 13:00h, a la pista poliesportiva, estaran instal·lats inflables i es podran fer passejades amb pony amb la col·laboració de l’hípica Serreta.\nA les 12:00 del migdia ressonarà el repic de campanes i a les les 13:00h, a l’església St. Jaume, es procedirà a l’ofrena a l’apòstol Sant Jaume presentada pel Consell Pastoral, els organitzadors de la festa, els balls i entitats participants. En acabar, cant dels goigs. Al sortir de missa, toc de gralles amb l’acompanyament de tots els balls fins la Rambla Pau Casals. Al arribar, vermut popular.\nA les 19:00, a la plaça Tedeum, toca el torn de l’animació infantil amb el grup Parranda. I a les 20:30h, a la rambla Pau Casals, concert amb el grup Trams, amb “Cançons d’una vida”. Hi haurà rom cremat a la mitja part.


GLOBALleida, un projecte interinstitucional i de consens | El Perfil de la Ciutat\nGLOBALleida, un projecte interinstitucional i de consens\nConstruir el futur, en un moment de transformacions i canvis constants, suposa un repte important i demana molt compromís de part de tots. Per projectar-nos al futur, cal prèviament reflexionar sobre el camí recorregut, no només per examinar els èxits, sinó també per comprendre com s’han assolit i per aprendre dels errors.\nEn aquest context va néixer al 2011 GLOBALleida, un projecte de consens, un projecte que suma esforços i recursos, on tothom ha renunciat al protagonisme en favor d’un projecte col·lectiu, un projecte pel territori i amb un objectiu comú: projectar i fer créixer econòmica i socialment la demarcació de Lleida. Aquest projecte avui ja esdevé una realitat.\nGLOBALleida integra en una única entitat tota l’activitat i recursos que destinen les institucions fundadores al foment de l’emprenedoria i l’ocupació, el suport a la innovació i a la competitivitat empresarials, i a l’impuls de la projecció exterior del territori lleidatà. La seua creació no suposa l’aparició d’un nou organisme públic, ja que comporta la dissolució dels instituts i organismes autònoms dels quals integra els serveis. Per aquesta raó, la nova entitat no significa un augment dels recursos destinats a la promoció econòmica, sinó l’optimització d’aquests.\nEl model de gestió de GLOBALleida és innovador i trenca amb els esquemes i tòpics lligats al funcionament de les administracions, perquè integra a totes les entitats actualment existents a Lleida en matèria de promoció econòmica, i va orientat a resultats.\nGLOBALleida es constitueix com un Consorci Públic format per les 5 entitats promotores: la Diputació de Lleida, l’Ajuntament de Lleida, la Universitat de Lleida i les Cambres de Comerç de Lleida i de Tàrrega.\nEn aquest sentit, GLOBALleida s’estructura amb un model de govern amb representació majoritària del sector públic i amb participació de tots els agents socials i econòmics de la demarcació. En la definició de la seva estratègia i control, és a dir, en la seva Governança, hi participen membres de representació política, territorial, institucional i privada. La voluntat, i una de les raons de ser de GLOBALleida, és que la Gestió es dugui a terme amb màxima professionalitat, tenint en compte exclusivament el mèrit i la capacitat.\nEl governde GLOBALleida s’estructura de la manera següent:\nPer a l’execució i gestió de les activitats de GLOBALleida, s’han definit 4 centres operatius que treballaran de forma coordinada i amb un elevat grau d’autonomia. Aquests centres són:\na) el Centre d’Emprenedoria i Creixement Empresarial,\nb) el Centre de Projectes Estratègics i Territorials,\nc) el Centre d’Infraestructures Estratègiques i\nd) el Centre de Talent i Ocupació.\nAddicionalment, i de manera interna, GLOBALleida disposa de dues àrees de suport que són el Centre de Serveis Corporatius i la Secretaria Executiva. La seva finalitat és donar suport mitjançant eines de comandament, planificació i anàlisi, tant en els àmbits de gestió com en el marc jurídic i relacional de l’organització, i també de comunicació interna i externa.\nLa missió de GLOBALleida, és la de contribuir al desenvolupament econòmic, empresarial i territorial en tot l’àmbit de la demarcació de Lleida, mitjançant el foment de l’emprenedoria i l’ocupació, el suport a la innovació i la competitivitat empresarial, i l’impuls de la projecció exterior del territori.\nEls seus valors i filosofia de treball,\n1. Col·laboració interinstitucional: GLOBALleida genera una cultura de treball entre institucions per aprofitar tots els recursos disponibles i així aconseguir el màxim impacte en l’economia i ocupació de la demarcació de Lleida.\n2. Eficiència i coordinació en els serveis: GLOBALleida evita duplicitats i maximitza la qualitat i amplitud de l’oferta de serveis.\n3. Generació de valor i orientació a resultats: les activitats de GLOBALleida estan dirigides a produir impacte en el territori i generar de forma constant valor als seus clients.\n4. Avaluació i millora contínua: GLOBALleida avalua contínuament els impactes de les seves actuacions, deixant de fer els que no generen resultats, i millora els que poden generar millors resultats i innova amb nous serveis.\n5. Orientació a projectes tractors d’alt impacte: un enfocament de les activitats molt més selectiu, amb accions no tant extensives, però d’elevat impacte i amb un elevat grau de personalització.\n6. Cooperació i aliances publicoprivades: GLOBALleida treballa amb socis estratègics de referència per a cadascun dels seus àmbits d’actuació. Des del primer moment, la cooperació forma part de la filosofia de treball de GLOBALleida, tant internament com externament, impulsant projectes conjunts, i creant espais de participació i trobada entre les institucions i entitats de caràcter públic i privat.\n7. Orientació a l’autofinançament i suficiència en recursos de les àrees: GLOBALleida orientarà la seva activitat a la captació de recursos de qualsevol font possible. Els projectes de GLOBALleida néixen amb la voluntat de autofinançar-se en el temps; per tant, una de les funcions principals de les àrees és garantir els recursos per executar-ne les estratègies.\n8. Equips basats en el mèrit i la capacitat: la provisió dels llocs de treball a GLOBALleida s’efectua d’acord amb els principis constitucionals d’igualtat, mèrit, capacitat i publicitat, garantint en tot moment la transparència i la imparcialitat dels processos selectius. La finalitat no és altra que triar els candidats més idonis i millor qualificats professionalment per ocupar les diferents posicions del conjunt de la plantilla. La carrera professional a GLOBALleida també està basada en el mèrit i el rendiment de les persones.\n9. Treball en equip, transversalitat i estructures flexibles a l’entorn: GLOBALleida es basa en un nou model de gestió flexible on la participació i motivació del personal són determinants, on es treballa en equip amb projectes transversals i equips multidisciplinaris, on les persones hi són en funció de les seves competències i poden variar en les seves funcions. La plantilla de GLOBALleida desplega a diari la seva creativitat i es fa responsable del seu treball en el marc de projectes compartits i transversals.\n10. Visibilitat i territorialitat: GLOBALleida vol ser un referent de tota la demarcació de Lleida, tenir una presència significativa en tot el territori i contribuir-ne al desenvolupament sostenible.\nAmb aquesta estratègia la cartera de serveis de GLOBALleida s’estructura al voltant de 3 eixos:\nThis entry was posted on dilluns, 19 de/d' Mai de 2014 at 15:14 and is filed under Governança.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.\nOne Response to GLOBALleida, un projecte interinstitucional i de consens\nGLOBALleida, un projecte interinstitucional i d... ha dit:\n20 Mai 2014 a les 10:24\n[…] Construir el futur, en un moment de transformacions i canvis constants, suposa un repte important i demana molt compromís de part de tots. Per projectar-nos al futur, cal prèviament reflexionar sob… […]\nRT @aj_vic: 📎 Al maig #Vic ha registrat 2.427 persones a l’atur, un 9,1% menys que el mateix mes de l’any passat. La taxa d’atur s’ha reduï… 2 days ago\nRT @OELSBD: 📢@L'@es_INE publica l'edició 2018 de l' #UrbanAudit amb 38 indicadors que mesuren diferents àmbits dels municipis de més de 20.… 2 days ago\nRT @grameimpuls: 📢 #SantaColoma tanca el mes de maig amb 7.911 persones aturades, la xifra més baixa des de l’octubre de 2008. #ocupació #… 2 days ago\nRT @osona: APUNT de @Creaccio. Les dones de més de 55 anys aturades: un col·lectiu en risc d'exclusió social naciodigital.cat/osona/noticia/… #Osona 2 days ago\nRT @VallesObserva: El salari mitjà dels residents al Vallès Occidental va ser de 27.020 € l’any 2016, un 6% superior a la mitjana de Catalu… 2 days ago


L�Enquesta de Poblaci� Activa revela una taxa d�atur del 18,06% i m�s de 1.250.000 persones a l�atur, als Pa�sos Catalans\nAvui s�han publicat les dades trimestrals de l�Enquesta de Poblaci� Activa (EPA) i aquestes han agreujat, una vegada m�s, les ja nefastes dades mensuals del Ministeri de Treball. D�aquesta manera, respecte les xifres del mes de setembre aportades pel govern espanyol, l�EPA hi afegeix fins a 200.000 nous/ves aturats/des, elevant el nombre de persones sense feina fins a 1.261.400, arreu dels Pa�sos Catalans sota administraci� espanyola, amb una taxa del 18,06%. La difer�ncia entre les xifres d�ambd�s estudis, recordem-ho, �s que, mentre l�EPA es basa en una enquesta a una mostra representativa de la poblaci�, el ministeri publica les xifres segons el nombre de persones inscrites als serveis p�blics de recerca de feina, el que exclou un sector de la poblaci� que, per diversos motius, ...\nUn 60,5% de les persones t� dificultats per arribar a final de mes i un 15,6% s�n pobres, als Pa�sos Catalans\nSegons dades de l�Enquesta de Condicions de Vida 2008, feta p�blica ahir per l�Instituto Nacional de Estad�stica (INE), la crisi econ�mica ha fet augmentar el nombre de persones que es troben amb dificultats per arribar a final de mes, fins al punt que 6 de cada 10 catalans/es ja es troben en aquesta situaci�. Aquest fet es pot explicar en bona mesura per l�increment del nombre de persones en situaci� d�atur, afectades per un expedient de regulaci� d�ocupaci� o amb les condicions laborals i salarials laminades amb l�excusa de les dificultats econ�miques. Tanmateix, cal entendre que les dades d�aquesta enquesta fan refer�ncia a la situaci� de l�any 2008, el que fa pressuposar que actualment el nombre de persones amb dificultats es deu haver incrementat notablement. ...\nLa crisi est� afectant m�s les classes treballadores, suposa una reducci� encoberta dels sous i accelera la terciaritzaci� de l�economia\nLa consultora de recol�locaci� d�Adecco, Creade Lee Hecht Harrison, ha publicat recentment un estudi del qual se�n poden extreure algunes conclusions interessants, malgrat que la seva finalitat no sigui en cap cas exigir un aprofundiment en les pol�tiques socials i laborals dels governs i les empreses, atesa la seva naturalesa de companyia encarregada de gestionar processos de canvis empresarials.\nTanmateix, certes dades aportades permeten observar algunes de les conseq��ncies de la crisi que ja intu�em i denunci�vem amb anterioritat, malgrat que tan sols puguem fer l�an�lisi a nivell d�Estat espanyol, el marc en el qual es presenten les xifres del document. Aix�, aquest estudi assenyala que, durant el primer semestre d�enguany, el per�ode que triguen a recol�locar els treballadors i les treballadores s�ha incrementat ...\nLa Intersindical-CSC es concentra contra la precarietat al Registre de la Propietat de Vilafranca del Pened�s\nAquest mat�, la Intersindical-CSC ha realitzat una concentraci� a Vilafranca del Pened�s, per tal de denunciar la precaritzaci� for�ada de les condicions laborals de la plantilla del Registre de la Propietat del municipi. En concret, el sindicat nacional i de classe ha repartit fulls informatius i ha clamat contra la reducci� unilateral de la jornada que ha aplicat l�empresa a alguns dels membres de la seva plantilla, sota l�excusa d�una suposada reducci� de l�activitat i dels ingressos. Per l�afiliaci� de la Intersindical-CSC a l�empresa, per�, aquest no �s un motiu que justifiqui la mesura, ja que, si b� la crisi ha fet minvar la compravenda d�habitatges, aquesta disminuci� no �s tan accentuada com s�al�lega des de l�empresa i, per altra banda, est� tenint lloc un ...\nL�Espai Jove de la Intersindical-CSC debat sobre crisi i model econ�mic al Triangle Jove d�enguany\nAquest cap de setmana del 17 i 18 d�octubre ha tingut lloc a Sant Feliu de Gu�xols l�onzena edici� del Triangle Jove, la trobada anual d�entitats dels consells de joventut de Catalunya, el Pa�s Valenci� i les Illes Balears i Piti�ses. En l�edici� d�enguany, a causa de la seva transcend�ncia i actualitat, la tem�tica sobre la qual ha rotat la formaci� i els debats ha estat la crisi i el canvi en el model econ�mic actual, una problem�tica que ha comptat amb la participaci� i explicaci� de membres del seminari d�economia cr�tica Taifa, d�organitzacions de cooperatives, de Sostre C�vic, de l�Observatori del Deute en la Globalitzaci� i de diversos professors universitaris.\nDespr�s d�una primera taula rodona m�s global, els i les assistents al Triangle ...\nLa Intersindical-CSC convoca una concentraci� contra la precarietat al Registre de la Propietat de Vilafranca\nEls casos d�empreses que, aprofitant la crisi, pretenen laminar els drets laborals s�n cada vegada m�s comuns. Un dels �ltims ha estat el del Registre de la Propietat de Vilafranca, que ha modificat les condicions de treball a la baixa sota l�excusa d�una disminuci� de l�activitat empresarial. �s per aquest motiu que, des de la Intersindical-CSC, s�ha convocat una concentraci� davant l�empresa (c. de Tossa de Mar, 34), per al proper dimarts, 20 d�octubre, a les 11.30, per tal de rebutjar aquesta precaritzaci� sobrevinguda i injustificada per la plantilla.\nEl Registre de la Propietat, segons l�article 605 del Codi Civil, �s la instituci� administrativa encarregada de donar publicitat oficial de la propietat dels b�ns immobles, aix� com dels drets i c�rregues dels mateixos. �s ...\nEls Pa�sos Catalans es mantenen en una consolidada inflaci� negativa per la manca de poder adquisitiu\nDurant aquest mes de setembre, l�evoluci� de l�IPC mensual ha retornat a xifres negatives a les tres comunitats dels Pa�sos Catalans sota administraci� espanyola, despr�s del petit par�ntesi del mes anterior, consolidant aix� la inflaci� anual en el punt negatiu a les Illes Balears i Piti�ses i al Pa�s Valenci� i el mig punt negatiu a Catalunya. L�evoluci� dels preus, doncs, s�ha estabilitzat a causa que el preu del petroli i, per tant, del transport, s�ha mantingut estable (de fet ha caigut un 1,5%), despr�s de la pujada del mes anterior, malgrat que des de comen�aments d�any el preu dels transports s�ha apujat entre un 3% i un 3,6%.\nA nivell provincial, l�evoluci� de l�IPC ha estat negativa arreu, tant anualment com mensual. En ...\nL�Estat espanyol det� deu independentistes bascos, torpedina la via pol�tica i criminalitza el sindicalisme abertzale\nDes de la tarda d�ahir, la Policia espanyola est� protagonitzant un nou cop contra l�independentisme pol�tic basc. Ordenat pel jutge Baltasar Garzon, diversos membres dels cossos policials de l�estat van entrar ahir a la tarda a la seu central del sindicat abertzale LAB, on van detenir quatre membres de l�esquerra independentista basca, entre els quals Arnaldo Otegi, que han estat acusats de ser �la nova c�pula de Batasuna�. De la mateixa manera, la Policia ha identificat tothom que es trobava a les instal�lacions del sindicat, han retingut els seus treballadors i treballadores en una habitaci�, durant una hora i mitja, i han detingut tamb� l�exsecretari general de LAB, Rafa D�ez, el qual es trobava parlant amb altres sindicalistes. Igualment, cinc persones m�s vinculades a l�esquerra ...


L’Olimp dels jutges – SomAtents\nL’Olimp dels jutges\nLa façana de l’Escola Judicial a Vallvidrera. | Redacció\n— El poder judicial i els partits es resisteixen a renovar l’accés a la carrera mentre el Ministeri escanya l’Escola Judicial\nL’accés a la carrera judicial és motiu de debat al món de la judicatura. Mentre col·lectius de jutges, fiscals i advocats progressistes demanen una renovació en la línia europea, basada en l’experiència i que afavoreixi la proximitat amb la societat; el corrent conservador, majoritari al Consell General del Poder Judicial (CGPJ), així com la direcció dels principals partits polítics, prefereixen mantenir l’accés a través d’oposicions de tipus memorístic que afavoreix un perfil de jutge més fàcilment controlable. El Ministeri també ha anunciat que no convocarà places de jutge aquest 2012 i que reduirà dràsticament les places de l’Escola Judicial, de les actuals 231 a 35. Als pròxims anys, doncs, no serà possible començar a renovar i agilitzar el poder judicial al nostre país.\nDalt de la Serra de Collserola, el Consell General del Poder Judicial té el seu particular Olimp. Sis pàgines d’un arxiu pdf expliquen com s’hi va en cotxe particular, en transport públic o en taxi. El trajecte es resumeix en quilòmetres de pujada, moltes corbes i la sensació continua d’estar a punt d’arribar sense acabar de fer-ho, al·legoria perfecta del llarg camí ple d’obstacles que els estudiants de Dret han de recórrer fins a ser jutges. Bressolada per un paratge idíl·lic, amb la blavor del mar de fons i amagada entre la vegetació frondosa, l’Escola Judicial s’alça a Vallvidrera allunyada de la civilització.\nEn arribar, no és Zeus qui vigila l’entrada i sortida dels déus, sinó un grup de policies nacionals que comproven la identitat de tothom que s’hi acosta perquè no hi entri ningú que no estigui autoritzat. Quan el visitant trepitja per primera vegada la recepció, una aparent seriositat impregna de sobte l’ambient primaveral, la mateixa que molts associen a la paraula “jutge” i que s’atenua a mida que les converses i els riures dels estudiants es fan més propers.\nLa del 23 d’abril no és una setmana qualsevol a Vallvidrera, i no perquè sigui Sant Jordi: des de tant amunt no s’ensuma ni el perfum de les roses ni l’olor dels llibres nous. A l’Escola la setmana és especial perquè s’hi combinen les classes amb simulacions judicials. El pla docent d’aquest any integra aquestes recreacions amb classes teòriques, visites a diferents serveis socials, xerrades, conferències d’experts i estades als jutjats. Un maridatge de teoria i pràctica que satisfà la direcció i el professorat però que acull sense tant d’entusiasme l’alumnat, que opina que algunes de les activitats són totalment prescindibles. “Classes sobre llibres no ens calen i les de redacció estan mal plantejades. De la teoria a la pràctica hi va un món. Ens estan ensenyant coses que després per qüestions de material, temps o compatibilitat d’horaris no serveixen per res”, assegura un dels futurs jutges que vol mantenir l’anonimat.\nPorta d’entrada i d’estada dels aspirants a jutges, l’Escola Judicial passa per un dels seus moments més complicats: han conegut fa poc la decisió del Ministeri de Justícia de no convocar oposicions per aquest 2012 i d’oferir només 35 places per l’any vinent en lloc de les 231 actuals. Professors, alumnes i aspirants opositors resten en la més absoluta incertesa. “Això té unes conseqüències molt greus, i no només per l’Escola –la Marta Fernández, cap d’estudis de l’Escola Judicial, alça els ulls al seu despatx amb expressió inquieta, mentre es debat entre parlar o no fer-ho–. Hi ha gent que porta molts anys preparant l’oposició i, no voldria parlar de generació perduda, però són persones que han fet una inversió de molts anys d’estudi i ara se’ls tallen totes les possibilitats.”\nPerò el Ministeri tampoc facilita les coses pels que ja han opositat. Amb l’excusa de l’actual crisi econòmica, el govern ha decidit no crear més jutjats. Això suposa que, després de finalitzar l’etapa de l’Escola Judicial, als alumnes no se’ls assegura un destí on puguin exercir de jutge titula. Molts d’ells hauran de conformar-se amb reforçar un jutjat i repartir-se les demandes amb el titular en comptes d’instruir els seus propis casos. I gràcies.\nPer a molts col·lectius de jutges, fiscals i advocats l’accés a la carrera judicial perpetua el predomini conservador a la Justícia\nA la classe de Dret de Família d’aquest matí del 25 d’abril en què visitem l’Escola –un veritable privilegi, si hem de fer cas a les mesures de seguretat que envolten el centre– hi assisteixen al voltant de quaranta alumnes, tot i que habitualment no s’arriba a la trentena. L’ambient distès i l’intercanvi fluït d’opinions entre l’alumnat i la professora allunyen l’escena de les convencionals classes magistrals. De fet, l’Escola Judicial no és una prolongació de la Universitat, sinó que és pas obligat dels qui volen ser jutges després d’haver aprovat les oposicions. “La gent no sap què hi fem aquí. L’altre dia, sense anar més lluny –explica l’alumne Ignacio Risueño–, una de les advocades en pràctiques que va venir a l’escola va preguntar a una companya si estàvem fent el postgrau de la carrera”.\nLa majoria dels alumnes de l’Escola coincideix que el trasllat d’aquesta seu formativa del CGPJ a Barcelona podria haver servit, si s’hagués situat en un altre emplaçament, per acostar la Justícia a la societat. En aquesta línia, Cristina Blas, alumna de l’escola, reconeix: “Aquí estem aïllats, és un any de viure en una petita bombolleta que ve després de viure molts anys en una gran bombolla afectiva i personal”. Una bombolla que resulta de la dedicació a temps complet de les més de deu hores diàries a l’estudi de les oposicions, allunyats de la vida i de la societat.\nEl Ministeri no convocarà oposicions de jutge aquest any i reduirà les places a l’Escola Judicial de 231 a 35\nL’accés més comú a la carrera judicial es fa quan s’acaben els estudis de Dret i se superen unes oposicions, que consisteixen en un examen escrit i dos d’orals davant del Tribunal Suprem. Aquest període és definit pels mateixos alumnes com “econòmicament horrible i psicològicament brutal”. Els segueix un curs de nou mesos a l’Escola Judicial i set mesos més de pràctiques tutelades. Aquest procediment es basa en els principis del mèrit i en la capacitat per a l’exercici de la funció jurisdiccional, segons explica la llei que en regula l’accés, per bé que Sergio Oliva, alumne de la 63ena promoció de jutges, el considera d’una ineficàcia injusta, perquè “et jugues la vida en una hora d’examen i no es valora la capacitat jurídica del teu dia a dia”.\nLa bombolla que la total dedicació del sistema d’oposicions demana als aspirants es critica durament des del sector progressista de la judicatura. Jutges i fiscals coincideixen en la necessitat de promoure un accés a partir de l’experiència i en consonància amb altres models europeus. Xavier González, portaveu de Jutges per la Democràcia, demana que les oposicions “no consisteixin únicament en la memorística sinó en el desenvolupament de casos, en l’aprenentatge d’idiomes i en el coneixement de noves tecnologies”. Una de les opcions que proposen és que l’examen d’accés s’assimili al MIR. És a dir, una preparació d’un o dos anys que permeti després especialitzar-se en funció de la nota i no passar tant de temps aïllat. El fiscal Francisco Javier Pérez suggereix en la mateixa línia “potenciar més el temps a l’escola judicial, on les pràctiques siguin més importants que l’examen d’accés”.\nPer tal d’incentivar una justícia independent dels altres poders democràtics, el magistrat de la secció desena de l’Audiència de Barcelona i membre de Jutges per la Democràcia, Santiago Vidal, també és partidari d’una renovació en el sistema d’accés que l’acosti als models anglès i alemany, on la memorística deixa pas a l’experiència. En aquests països, fins als trenta-cinc anys no es pot accedir a les proves per ser jutge o fiscal i, fins llavors, l’aspirant ha d’haver cursat estudis de Dret i d’altres disciplines, a més d’haver treballat en àmbits diversos que l’hagin permès absorbir coneixements de la realitat. Aquests models tampoc permeten una destinació fixa just després d’haver aprovat, com el sistema d’oposicions espanyol, sinó que els candidats han d’estar tres anys com a jutge en pràctiques en un tribunal col·legiat.\nAmb l’excusa de la crisi, el govern ha decidit no crear més jutjats i, per tant, als aspirants a jutge no se’ls assegura un destí\nAls anys 80, el socialista Fernando Ledesma, llavors ministre de Justícia, va incloure una segona via d’accés a la carrera de jutge, anomenada Quart Torn, que volia ser una alternativa a la purament memorística. Si eres jurista de reconegut prestigi amb més de deu anys d’experiència professional en els òrgans de l’ordre civil, penal o en els òrgans amb jurisdicció compartida, podies ingressar directament com a magistrat sense necessitat de presentar-te a unes oposicions. Des d’aleshores fins ara, la diferència és que l’examen que cal passar és més breu i l’estada a l’Escola Judicial s’escurça a un mes; i a dos, les pràctiques tutelades.\nAquesta és una opció que genera detractors i partidaris. Per als que hi estan a favor suposa la possibilitat d’enriquir la Justícia amb altres disciplines i experiències vitals ja que, per ser jutge, “no només la part tècnica i jurídica és important, també cal observar i mirar els implicats per crear un vincle i demostrar interès”, apunta Marta Fernàndez, cap d’estudis de l’Escola. El magistrat Santiago Vidal reconeix que aquesta reforma buscava despolititzar l’accés a la carrera judicial, però també assegura que “quan els partits van adonar-se que eren jutges independents, ben formats i que no eren controlables, tampoc va ser una via molt potenciada”. Per això, el poder executiu i legislatiu no ha reformat la Llei Orgànica del Poder Judicial, que data del 1985 i que només s’ha modificat parcialment l’any 2003.\nL’edifici s’amaga darrera de la vegetació i està vigilat fins a l’últim milímetres per policies. | Redacció\nA l’hora de dinar, el menjador, una gran sala amb una enorme vidriera que deixa passar tota la llum primaveral, s’omple de gom a gom, i a les llargues taules blanques s’escolten converses que res tenen a veure amb sentències, demandes i resolucions judicials. Camises, polos i jerseis que s’obliden dels colors vius, amb pantalons de pinça o texans foscos, mentre les bambes informals deixen pas al marró de les sabates marineres. Ulleres, per ells; i elles, amenitzades per una fina capa de maquillatge, americanes i faldilles, enaltides per sabates de taló. Una homogeneïtzació formal trencada sovint per comentaris, colors i actituds que enterren l’estereotip preconcebut de com ha de ser un jutge. “Els qui estem aquí som més normals del que la gent creu des de fora. Si ens veiessin, se sorprendrien i pensarien: ‘això és un jutge?’. Doncs sí”, somriu Cristina Blas.\nDesprés del dinar, a l’aula 3 de l’escola judicial se celebra la simulació número 27, en aquest cas de Dret familiar. Al centre de l’aula, i envoltat de cadires, s’ha muntat un set en què una taula en forma de U és presidida per una noia amb toga –que fa de jutge– envoltada per secretàries i secretaris judicials, un fiscal i, a cada banda de la U, advocats de les dues parts. Asseguts davant la jutge, els dos interessats. No tots són alumnes de l’Escola Judicial, alguns dels advocats o el fiscal estan també en pràctiques. L’aula no és buida del tot: han vingut professors d’escoles de pràctica jurídica de Màlaga i Bilbao, a banda d’un parell de la pròpia Escola. Sobre la taula, codis de la Llei d’Enjudiciament Civil.\nMoltes veus demanen un canvi en el sistema d’accés a la carrera judicial que promogui nous perfils de jutges\nUna parella de Barcelona (viuen a Gràcia) ha de revisar davant del jutge, i a petició del fiscal, l’acord de divorci, perquè la dona ha acceptat un treball a Estocolm (Suècia) i, per tant, s’enduria el fill (li diuen José). No hi ha acord sobre això, i el pare (a qui, per cert, li diuen ‘Arturo Mas’) demana la custòdia perquè creu que no està en absolut obligada a acceptar el trasllat sinó que ho fa per una ambició professional desmesurada i inoportuna, ja que el seu fill de 12 anys es troba en període de formació.\nEls dos cònjuges figura que són catalans però tenen un divertit accent cordovès l’un i basc l’altre. Sí, la simulació és tota ella marciana: parlen sobre l’educació del nen (José) i diuen que no tindrà problemes amb l’anglès a Estocolm perquè està escolaritzat en un institut bilingüe de Barcelona. A l’observador, que sí que és de Barcelona, tot li grinyola, perquè sap que totes les escoles de la ciutat són, com a mínim, bilingües. “El tema de la llengua és on més noto que als jutjats arriben com d’un altre món molts dels jutges que surten de l’Escola Judicial –lamenta el periodista de tribunals Jordi Panyella-, perquè, si vas a administrar justícia als ciutadans i ja d’entrada no poden parlar en la seva llengua davant de l’autoritat, anem malament”. El català és vist com una peculiaritat folklòrica, no com una llengua, en aquesta recreació, i tota ella trontolla com a exercici d’aproximació a la realitat.\nL’alumne que fa d’advocat defensor del famós Arturo Mas pregunta molt malament. Quequeja. És imprecís. Dubta. I és agressiu fins al punt que els professors que l’observen torcen el cap.\nL’alumna que fa de jutge li fa veure que no és adequat el to ni l’observació.\nIntervé un professor dels que avaluen perquè els estudiants s’aparten del guió.\nUn somriure lluita per dibuixar-se a les cares circumspectes dels improvisats ‘actors’. El pare, Arturo Mas, declara ara. Al·lega els motius pels quals no vol que el nen se’n vagi.\nEl crescendo dramàtic prossegueix implacable. L’advocada de la part demandant té un discurs melodramàtic i ensucrat amb accent gadità i el fiscal es posa tan nerviós que sembla tartamut. A sobre, s’equivoca quan demana la pensió d’aliments. És l’únic de la sala que no s’adona d’això i tampoc se n’adona que tots els professors i els alumnes estan fent que no amb el cap mentre parla. Finalment la jutge el corregeix públicament i diu:\nI comencen les avaluacions dels professors. L’advocada del Col·legi de Màlaga recorda al lletrat de l’exmarit que durant l’interrogatori no es poden fer comentaris, i li demana a la jutge que durant el judici aixequi el cap dels papers i miri a les parts per saber com són, com es mouen i com parlen. “Esa información también le va a ser de utilidad a usted cuando administre Justicia ante personas. Ya mirará después los papeles”.\nLa representant de l’Escola de Pràctica Jurídica de Bilbao li pregunta a la noia que fa de jutge si és feminista.\nDavant el desconcert de la noia, la profesora advocada –vestit jaqueta, perfum car, iPad, ungles de tigressa– li aclareix.\nEn sortir de les desenes de simulacions que s’han celebrat de forma paral·lela a la del senyor Mas, els actors encaren passadissos llarguíssims amb grans aules a banda i banda, sofàs, un ascensor gens claustrofòbic, vidrieres que filtren tota la llum possible i… sorpresa!: una terrassa amb piscina i una taula de ping pong. Molts diners invertits en un escenari idíl·lic per a la formació, que es va alçar en onze mesos, ara fa quinze anys, i que ara no sap si aquesta serà la darrera promoció que el podrà gaudir.\nLes recreacions de judicis que fan els aspirants a jutge són realment marcianes per a un espectador extern\nÉs per això, que un altre dels problemes de la Justícia, coincideixen alumnes, jutges i experts, és que el Consell General del Poder Judicial no tingui autonomia pressupostària. “Això implica que només pot encarregar-se [El CPGJ] de crear places pels jutges, no jutjats, que correspon al Ministeri de Justícia. Si el Ministeri no dóna diners, el Consell no hi té res a fer”, explica Fernando Ruiz-Rico, alumne de l’escola. Aquesta dependència prové de l’interès polític per controlar la justícia, tal i com explica el president de l’Audiència Provincial de Barcelona i portaveu de l’Associació Professional de la Magistratura, Pablo Llarena. “El problema fonamental de la Justícia és que els jutges no tenim capacitat pressupostària però sí tenim l’obligació de jutjar i fer funcionar els jutjats amb uns pressupostos que gestionen des del poder executiu”, diu.\nA mesura que el dia avança, les simulacions finalitzen i els alumnes marxen cap a casa, en una de les diferents opcions presentades al llarg pdf. Un dia atípic per a l’escola, perquè les classes no són les convencionals; i per als alumnes i professors, que temen preguntes compromeses que els puguin dificultar després la seva situació dins el món de la judicatura. “Ser jutge condiciona la teva vida social i la manera de relacionar-te”, reflexiona la Marta Fernández abans de deixar el despatx fins l’endemà. Sembla que a l’Olimp no només viuen els déus. De tant en tant també és lloc de pas d’alguns mortals privilegiats, però sempre sense quedar-s’hi gaire. No sigui cas que després s’expliqui i que tots siguem més conscients de les mancances jurídiques que s’imposen des de la política.


Chabelita detalla el per què no ha anat a veure la seva àvia\nChabelita està passant per un moment delicat amb la seva família | Telecinco\nChabelita considera que seria una provocació anar a veure la seva àvia a l'hospital\nLa filla d'Isabel Pantoja, que no manté relació amb la seva àvia Ana, ha explicat perquè no ha anat a visitar-la a l'hospital on està ingressada\nRedacció 14/10/2019 09:11h\nLa preocupació per l’estat de salut de la mare d’Isabel Pantoja, Ana, ha anat augmentat aquests últims dies des que es va saber que es trobava ingressada a l’hospital. Les visites dels seus familiars no es feien esperar a causa del seu delicat estat de salut, però les càmeres van trobar a faltar a una de les persones clau del clan Pantoja: Chabelita.\nLa no visita de la més petita de la família a la seva àvia ha cridat l’atenció de tothom, així que Isa P. ha decidit explicar a ‘El Programa de Ana Rosa’ els motius pels quals no ha anat a veure a Ana, tot i que com ella mateixa ha comentat, sí que s’ha interessat pel seu estat de salut.\nChabelita explica per què no ha anat a visitar la seva àvia a l'hospital\n«Tal com ja sabeu, jo no tinc relació amb la meva àvia. Hi va haver una trucada per part meva a la meva mare per preguntar-li com estava la situació», va explicar per justificar que s’havia preocupat per la seva àvia, tot i que a continuació ha afirmat: «M’afecta perquè afecta a la meva cosina, al meu germà i a la meva mare», deixant palès la mala relació que manté amb la seva àvia. Preguntada pel motiu d'aquest distanciament, Chabelita ha contestat taxativament: «No ho he explicat mai, no ho explicaré ara».\nSobre això precisament es pronunciava la seva cosina Anabel Pantoja a ‘Sálvame’ l’altre dia, verbalitzant que Chabelita no era néta de ‘Doña Ana’, tal com ells l’anomenen, una frase que va molestar bastant a la filla d’Isabel Pantoja, que va dir: «Jo crec que és una cosa que han considerat ells des de fa molt de temps».\nChabelita manté un conflicte obert amb la seva família, concretament amb la seva mare i el seu germà, amb qui ha protagonitzat durant les darreres setmanes molts enfrontaments. Tot i això, ha ofert el seu suport en aquest moment tan delicat a la seva família: «Jo sempre he dit que la relació amb la meva família era la meva cosina, el meu germà i la meva mare. La meva mare vull que sàpiga que compta amb mi pel que sigui. Estaré al costat de la meva mare quan torni a Cantora i espero que sigui sense càmeres».\nGonzalo Caballero, parella de Victòria Frederica, pateix una greu cornada


Recepta de salsa calenta de la llengua del diable - bogeria de pebre vermell - Receptes\nRecepta de la salsa calenta de la llengua del diable\n14 d'octubre de 2019 Salta a la recepta Imprimeix la recepta Pin236 Comparteix26 Yum2 Tweet Correu electrònic 264 accions\nAquesta recepta de salsa calenta està feta amb pebrots de diables ardents per obtenir un bon nivell de calor, juntament amb molts alls, gingebre, cúrcuma i mel per obtenir un toc dolç. Fem una salsa calenta!\nLa seva salsa calenta fa que torni a estar temps a la cuina Chili Pepper Madness, amics meus. Aleshores, de nou, quan NO és salsa calenta per fer temps. Faig salses calentes tot l’any, però ara mateix estic fent molt més perquè el meu jardí està explotant amb pebrots.\nEXPLOTAR literalment! No sé quants quilos de pebrots que he tret del meu meravellós jardí. Realment sóc un home afortunat de tenir tots aquests meravellosos xilebrots.\nConservo els pebrots de tantes maneres diferents, però fer-ne salses calentes és un dels meus preferits. Les salses calentes tindran una durada de molts mesos (o més) i les podreu degotar gairebé qualsevol cosa. Vaig créixer més de vint varietats de pebrots aquest any i una de les plantes més productives de molt va ser la meva planta de pebre Devils Tongue. Pebrots!\nVaig obtenir desenes i desenes de beines d’aquesta planta. N’estic congelant, netejo-ne algunes per fer pólvors, creant unes pastes de xili ràpides i, per descomptat, faig salsa calenta amb elles, que us comparteixo a continuació.\nSobre Devils Tongue Peppers\nEls pebrots Devils Tongue són de color i forma semblants al pebre Fatalii, però amb beines més petites i una pell més llisa. Els pebrots maduren a un groc brillant o groc-taronja i tenen un sabor dolç i afruitat, si es pot passar per la calor intensa. Els pebrots es van descobrir a Pennsilvània creixent entre altres pebrots habaneros, per la qual cosa sembla que és un tipus d'habanero, tot i que no se'n coneixen els orígens exactes. El nivell de calor rivalitza amb l’habanero i encara és molt més calorós que la majoria dels pebrots.\nreceptes picants d’amanides de mongetes\nMés informació sobre Devils Tongue Peppers aquí.\nParlem de com fem que els nostres propis diables tinguin salsa calenta a casa, no?\n8 onces pebrots de diables (vegeu notes de pebre alternatiu)\n4 unces de pastanaga pelada\n4 unces de ceba blanca pelada\n2 unces d'all (o més segons es desitgi; m'agrada molt d'all)\n1 cullerada mostassa mòlta\n& frac12; culleradeta de sal marina (jo utilitzava sal marina fumada)\n& frac12; tassa d’aigua + més segons es desitgi\nPassos de la recepta de la salsa calenta de la llengua de diables\nPrimer trossegeu els pebrots, la pastanaga, la ceba i els alls. Afegiu-les a una olla amb els ingredients que queden.\nPorteu-ho a ebullició i reduïu el foc i feu-ho a foc lent durant 15 minuts. Podeu fer més poc temps si voleu desenvolupar més els sabors.\nRefredar lleugerament i després abocar la barreja en un processador d’aliments o batedora. Processar fins que estigui suau.\nAfegiu-hi una mica més d'aigua si voleu reduir la salsa a la vostra preferència.\nPodeu servir-ho tal i com colar-lo a través d’un tamís de malla fina per obtenir una salsa calenta molt més suau.\nGuardeu-lo en envasos hermètics al frigorífic.\nBOOM! Fet! Això sí, amics meus Mireu aquell color vibrant. Sembla meravellós, no? És agradable i SPICY. M'encanta. Espero que ho gaudiu.\nRendiment. Aquesta recepta fa que quedi 1,5 tasses quan he afegit un toc més d'aigua. Podeu remenar-la amb més aigua o saltar-la amb una salsa picant. També augmenta molt bé, de manera que si voleu fer un lot doble, només doblau tots els ingredients.\nFactor de calor CALENT. Els pebrots de diables fan un bon cop de calor.\nSi no podeu trobar els pebrots de diables, utilitzeu al seu lloc els pebrots d'habanero o els pebrots de capota. Realista, aquesta recepta de salsa calenta funcionarà amb qualsevol tipus de pebre.\npH / acidesa. Vaig mesurar aquesta salsa a 4,1 pH. Si voleu conservar la salsa calenta en un bany d’aigua, us recomano afegir més vinagre o cítrics, com la llimona o el suc de llima, per obtenir un pH de 3,5 o inferior.\nSeguretat. El millor és portar guants quan es treballa amb pebrots calents. Els pebrots calents contenen olis (capsaïcina) que poden causar sensació de cremada a la pell nua. Els guants ajudaran. Si sentiu la cremada a la pell o quan mengeu pebrots o salsa calenta, vegeu el meu missatge sobre Com aturar la crema de pebrot.\nQuant de temps mantindrà aquesta salsa calenta de Devils Tongue?\nAquesta salsa calenta hauria de mantenir uns mesos fàcilment a la nevera, o fins i tot més temps. Tot sobre l’acidesa. Ser tècnic, El nivell objectiu del pH dels aliments estables és inferior al 4,6, però probablement hauria de ser menor per als cuiners de casa, al voltant de 3,5 o més o menys, per tenir en compte els errors. Aquesta salsa particular mesurava 4,1 pH per a mi, així que si voleu que duri encara més temps, afegiu més vinagre o cítrics (com el suc de llimona o la llima) per baixar el pH. Les salses elaborades amb chile fermentat duraran encara més.\nAbsolutament. Si us plau, assegureu-vos d’utilitzar procediments de seguretat adequats a l’envàs i al consum. A més, ho faria baixar el pH a 3,5 si els esteu passant per un bany d’aigua.\nA part de no deixar-lo passar per qualsevol cosa que us agradi, heu de publicar una publicació Com cuinar amb salsa calenta. Com si necessiteu fins i tot MÉS raons per menjar salsa calenta. Espero que us sigui d’utilitat!\n5 de 9 vots Print Devil's Tongue Recepta de la salsa calenta Temps de preparació 10 minuts Temps de cocció 20 min Aquesta recepta de salsa calenta està elaborada amb pebrots de diables ardents per obtenir un bon nivell de calor, juntament amb grans alls, gingebre, cúrcuma i mel per obtenir un toc dolç. Fem la salsa calenta! Curs: salsa calenta, plat principal Cuina: americana Paraula clau: pebrots, llengua del diable, salsa calenta, recepta, picant Rotes: 72 culleradetes Calories: 6 kcal Autor: Mike Hultquist Ingredients\n8 unces de pebrots de diable veuen les notes dels pebrots alternatius\n2 unces d'all o més segons es desitgi - m'agrada molt d'all\n½ culleradeta de sal marina He utilitzat sal marina fumada\n½ tassa d’aigua + més segons es desitgi\nPiqueu els pebrots, la pastanaga, la ceba i els alls. Afegiu-les a una olla amb els ingredients que queden.\nFa que es quedi 1,5 tasses quan he afegit un toc més d'aigua.\nFactor de calor: CALENT. Els pebrots del diable fan un bon cop de calor.\nSi no trobeu els pebrots de la llengua del diable, utilitzeu al seu lloc els pebrots d'habanero o els pebrots de capota. Realista, aquesta recepta de salsa calenta funcionarà amb qualsevol tipus de pebre.\npH: vaig mesurar aquesta salsa a 4,1 pH. Si voleu conservar la salsa calenta en un bany d’aigua, us recomano afegir més vinagre o cítrics, com el suc de llimona o llima, per obtenir un pH de 3,5 o inferior.\nDades nutricionals Llengua del diable Recepta de salsa calenta Quantitat per ració Calòries 6 Calories del greix 9 % Valor diari* Greix 1g2% Greixos saturats 1g5% Sodi 18mg1% Potassi 24mg1% Hidrats de carboni 1g0% Fibra 1g4% Sucre 1g1% Proteïna 1g2% Vitamina A 293IU6% Vitamina C 5mg6% Calci 3mg0% Ferro 1mg6% * Els valors diaris percentuals es basen en una dieta de 2000 calories. Pin236 Compartir26 Yum2 Tweet Correu electrònic 264 accions


COMENTARIS BÍBLICS. Diumenge 29 de durant l’any (18.10.15) | Parròquies de St. Feliu de Guíxols\nCOMENTARIS BÍBLICS. Diumenge 29 de durant l’any (18.10.15)\noctubre 17, 2015 angels Comentaris Bíblics de la trobada del diumenge\nL’evangelista Marc continua insistint a mostrar-nos el contrast bàsic que hi ha entre l’actitud de Jesús davant la vida durant el camí que va Jerusalem, i la nostra actitud de deixebles.\nJesús viu la vida com un do, una ofrena gratuïta, un servei que comparteix amb tots els que l’acompanyen en el camí, de tu a tu.\nNosaltres, deixebles, sovint vivim la vida com si busquéssim l’èxit, sobresortir per sobre dels altres, donar-nos importància. Consumint voraçment tot el que trobem pel camí. Alimentant el nostre “jo” , rebent sense donar, i donant a canvi de rebre compensacions.\nLògicament són dues maneres o models oposats de convivència. Podem conviure sentint-nos tots iguals, col·laboradors, germans que busquen el diàleg per a superar les diferències i, així, compartir la vida.\nO bé, podem conviure a base de comparar-nos amb els altres, sentint-nos superiors o inferiors, establint una relació de domini subtil o d’interès.\nEn realitat, aquests dos estils oposats de viure i conviure els experimentem igualment dintre nostre. De segur que hem decidit fer la primera opció, la de viure a la manera de Jesús. Però de vegades actuem d’una forma semblant a la dels deixebles, deixant-nos portar per un egoisme refinat.\nL’evangeli d’avui ens convida a revisar la nostra vida. Entre nosaltres es donen aquests sentiments de superioritat o d’inferioritat? Perquè sovint ens passa que, quan parlem de domini i de poder, pensem només en les persones que governen i manen. I en les seves responsabilitats. En aquests alts nivells jeràrquics poques coses podem fer. En canvi, en el nostre petit món, del dia a dia, hi podem aportar el nostre granet de sorra, la nostra petita gota d’aigua. Sense l’aportació de la nostra gota d’aigua personal, com deia Teresa de Calcuta, el mar immens de comunió seria un xic més petit.\nDisposem-nos a continuar junts el camí d’amor gratuït i d’esforç que no aspira als primers llocs sinó a viure i compartir generosament la vida. Resumint: Qui vulgui ser gran que es posi a servir a tots.


Dos detinguts a Calp per estafar i robar a turistes d'avançada edat\n28 juny 2019 - 13: 31\na Guàrdia Civil ha detingut a Calp a dues persones, un home francès de 34 anys i una dona romanesa de 28 anys, com a presumptes autors dels delictes de furt, estafa bancària i robatori amb violència.\nEn una altra actuació de la Guàrdia Civil de la mateixa localitat, s'ha detingut un home, espanyol de 42 anys, com a presumpte autor d'un delicte de tràfic de drogues.\nDos detinguts per estafes i furts a turistes d'avançada edat\nA la localitat costanera de Calp, la Guàrdia Civil ha detingut dues persones, en dues actuacions diferents, com a presumptes autores de diversos delictes de furt, estafa i robatori amb violència i intimidació a persones estrangeres d'avançada edat.\nEl primer detingut ha estat un ciutadà francès de 34 anys, que abordava a ciutadans estrangers quan feien ús del caixer automàtic.\nSempre ben vestit i amb aparença de turista, es dirigia a ells amb el pretext que el caixer no els havia lliurat tots els diners. Amablement, els demanava que tornessin a introduir la seva targeta per esmenar l'error, moment que aprofitava per observar el número PIN. Un cop aconseguia la clau, utilitzava tota mena d'estratagemes per sostreure la targeta i fer-los creure que el caixer se l'havia "empassat".\nD'aquesta manera va actuar a Calp, l'Alfàs del Pi i Santa Pola, fins que agents de l'Àrea d'Investigació de la Guàrdia Civil de Calp, van establir un operatiu de vigilància i van aconseguir localitzar-lo en les rodalies d'un caixer, mentre aguaitava a una nova víctima.\nComentaris a "Dos detinguts a Calp per estafar i robar a turistes d'avançada edat"\nJustinià 28 juny 2019, 14: 33 :\n«Tras su detención quedó en libertad con cargos.»\nDoncs ja estaria!


Al pany de la Constitució de 1978 es refereix un polític emergent amb el designi d'obrir-lo si arriba al poder. No ho tindrà fàcil, l'intrèpid serraller. El relat sobre les excel·lències de la Transició...\nUn dels jutges més prestigiosos del Tribunal Suprem nord-americà era saludat cada matí en anar a la feina, reverencialment, admirativament, per un seu veí amb el mateix ritual: “Bon dia, senyor,...\nEl primer Pujol\nVolgut amic: Em demanes que t'ajudi a entendre-ho i amb molt de gust et parlaré del Pujol jove, del primer Pujol i de la seva psicologia (la de llavors, és clar). Amb el Déu a qui et refereixes, gairebé...\n“Tant per tant, votem el nostre.” Heus aquí una expressió que he sentit sovint en gent més aviat àtona políticament. Avui, voldria parlar d'ells i no dels nacionalment abrandats, o, simplement,...\nDiuen que el més plaent d'una nit estelada, el que més es “valora” (verb que, pertanyent a l'axiologia, grinyola en el món de l'estètica) és la brillantor, la fulgència, dels astres. Però a...\nUn mot d'ordre que uneix amb fal·lera idèntica progres i conservadors és el d'escampar arreu que el nacionalisme, qualsevol nacionalisme, navega, ineluctablement, per se, per definició, per antonomàsia,...\nL'historiador grec Polibi considerava que “...atès que les masses són volubles i apassionades, cal inocular-los el temor necessari que les cridi a l'ordre. Per això, els antics feren bé en inventar-se...\nCom el pescador que mitjançant un ham lluent atrau la seva peça, l'unionista obté abundant pesca brandant l'esquer d'una racionalitat impol·luta en contrast amb les pulsions atàviques pròpies de...\nCreure i confessar\nEn rellegir Els germans Karamàzov i comentar-ho amb un bon amic, ell m'assabentà que feia el mateix, o sigui, relectures periòdiques, amb El Quixot i, de passada, que Dostoievski havia escrit que “en...


Aquesta serà la nit ideal per observar les llàgrimes de Sant Llorenç | Ràdio Calella Televisió\nAquesta serà la nit ideal per observar les llàgrimes de Sant Llorenç\nEls Perseids o llàgrimes de Sant Llorenç, una de les pluges d’estels més espectaculars de l’any, assoleix avui el seu punt màxim d’intensitat. Se’n podran veure entre 100 i 110 per hora; i les condicions atmosfèriques sembla que afavoriran l’observació. A més, també perquè la Lluna es troba en fase nova i no generarà llum que ho destorbi. El president del Grup d’Astronomia, Joan Palau, ha explicat en una entrevista a Ràdio Calella TV què provoca aquest fenomen tant seguit arreu del món i ha donat quatre consells per gaudir-lo al màxim.\nJoan Palau ha explicat que els Perseids o llàgrimes de Sant Llorenç es produeixen cada any quan la Terra passa per la cua de partícules que va deixar el cometa Swift-Tuttle, que també orbita al voltant del Sol però triga 135 en completar-la. La pols i la sorra que deixa l’estel impacten sobre l’atmosfera a una velocitat de 59 quilòmetres per hora. A resultes d’això, s’escalfen i deixen anar unes traces de llum al cel.\nEl cometa és una bola grossa de neu amb incrustacions de sorra. Quan s’aproxima al Sol, s’escalfa i això provoca que es desfaci de la capa i desprengui un polsim que agafa la forma de cua. Quan s’hi creua en nostre planeta, la gravetat l’atrau, s’ionitzen i generen aquestes traces de llum.\nDe fenòmens d’aquestes característiques se’n produeixen diversos al llarg de l’any, també d’una intensitat important, com per exemple les Gemínides del mes de desembre. Evidentment, les condicions no són tan favorables.\nEl president del Grup d’Astronomia ha donat quatre consells per a l’observació d’aquesta nit.\nTenim la sort que aquest any el màxim coincidirà amb la posta de sol i que la Lluna està entre un 5% i un 15% del seu disc. Posats pel cas que anem a la platja, doncs haurem de mirar cap a la muntanya, girant el cap en direcció a Pineda de Mar.\nJoan Palau anima a buscar en el cel els planetes Júpiter i Saturn, els més grans del sistema solar. Són dos punts de llum constant que localitzarem cap al sud.\nNo fan pampallugues com les estrelles. El menys brillant és Saturn, i el que més brilla, Júpiter. A ull nu es distingeixen però per fer-ne una observació més acurada caldrien telescopis. Amb uns prismàtics potents s’arribarien a veure les llunes de Júpiter i potser el disc de Saturn, però sense cap definició.\nEl Grup d’Astronomia de Calella no farà convocatòria per a l’observació de les llàgrimes de Sant Llorenç, com si havia fet abans de la pandèmia. Tampoc es podrà anar a la muntanya buscant les millors condicions, i és que la Generalitat de Catalunya ha tancat tots els accessos a zones boscoses –també al Maresme– pel risc extrem d’incendis forestals.\nA continuació pots escoltar íntegrament l’entrevista a Joan Palau, president del Grup d’Astronomia de Calella.\nSegüent L’obra de Sant Pere continuarà fins a mar\nAnterior Els Trolls presenten al Beach Festival la seva nova aventura musical


Ainhoa Arteta, en cadira de rodes per les seqüeles de la covid - Regió7\nAinhoa Arteta, en cadira de rodes per les seqüeles de la covid\n«No és gens greu però no és gens agradable», ha explicat l'artista, a qui els metges li han aconsellat repòs i evitar caminar\n28·04·21 | 17:23\nUna imatge d'Ainhoa Arteta en el vídeo que ha publicat a les xarxes socials | Arxiu particular\nAinhoa Arteta (1964) continua amb la seva agenda artística. El seu últim concert, dissabte passat, 24 d'abril, al Nuevo Teatro Viejo d'Arucas de las Palmas, ha sigut tot un èxit amb totes les entrades esgotades. Tot i això, un vídeo que la soprano ha publicat després al seu Instagram, on se la veu en cadira de rodes, ha disparat les alarmes entre els seus fans, per la qual cosa ella mateixa ha revelat el que li passa: pateix una inflamació venosa, conseqüència de la Covid-19 que va passar fa uns mesos i que l'obliga a desplaçar-se amb crosses o en cadira de rodes per evitar esforços.\n«Com tots sou molt intranquils us diré que tranquils, el que em passa és una conseqüència de la covid que m'ha sortit ara», comença la seva explicació la cantant, que va emmalaltir de coronavirus fa quatre mesos tot i que fa dos que ja el va superar. «És un edema, se m'han inflamat les venes dins de les ròtules, els ossos».\n«No he de caminar gaire, he de reposar, i com continuo amb la meva feina, surto a cantar dreta, però vaig amb crosses i amb cadira de rodes per evitar tots aquests passejos per l'aeroport, que són infinits», ha continuat explicant.\nAl seu missatge assegura que «no és gens greu però no és gens agradable», i també espera que aquestes conseqüències del virus «no hagin vingut per quedar-se, que puguem treure la inflamació».\nDes de la seva experiència, explica que espera que només es tracti d'«un d'aquests efectes secundaris d'aquest 'bitxo' que de sobte et dona aquestes sorpreses, i quan creus que ja ha passat tot... ¡pum!, et deixa com a mi l'altre dia, sense poder caminar», relata.\nLa relació de Bill Gates amb Jeffrey Epstein, causa del divorci amb Melinda, segons el 'WSJ'


AMPLI: Shreds a Youtube: humor low-cost\nVolem compartir amb vosaltres un parell de vídeos estranys que hem descobert a Youtube, el primer és Paco de Lucía i el segon Steve Vai...\nAlguns dels comentaris -com veureu, moderats- impregnats de perplexitat de companys i companyes musictecaris en veure i sentir aquests inèdits Paco i Steve:\n"Inclús he pensat que era una mica xxxx, però no volia ferir els teus sentiments"\n"És molt estrany, fan una mena d'improvisacions, una espècie de free avant-rumba. Potser van trompes?"\n"No havia vist mai fer el pringat a Steve Vai... M'ho volia negar a mi mateix... I lo de Paco... Xxxxx..."\nQuè hi ha de veritat en tot això? Què els passa a en Paco i l'Steve? Res, tranquils. Es tracta d'un fenomen anomenat shredding o shred que s'ha difós per mitjà de llocs web com Youtube no sense quedar exempt de les típiques polèmiques a l'entorn dels drets d'autor, algunes d'elles motivades per l'escàs sentit de l'humor d'alguns artistes "afectats" per aquestes paròdies.\nVal a dir que l'accepció original de shred fa referència als guitarristes que fan un ús gairebé pirotècnic de la seva perícia instrumental.\nQuè voleu que us digui: he passat grans estones partint-me de riure amb aquests vídeos i prenent el pèl a alguns musictecaris. Aquí en teniu un altre d'un Pastorius una mica, com a mínim, espès. Que riure és bo per a la salut, nassos!\nPublicat per Gambita a 12:30\nEtiquetes de comentaris: Censura, Humor, Jaco Pastorius, Paco de Lucía, Shred, Steve Vai, Web 2.0\nOstres, Jordi, és terreibol i insoporteibol, això del shred, però ben curiós i divertit.\nbó i significatiu. Això dels "shreds" sembla un signe dels temps en que:\n- és més fàcil que mai suplantar tecnològicament algú\n- la xarxa de publicació de la suplantació és immediata i abasta tot el planeta internetià (la terra).\n- les plataformes com youtube no requereixen una autentificació legal (i accepten les bromes)\nVaig ser una víctima i ara sóc un fan!


LA CRISI I ELS TAXIS PIRATA, MALS D´ESTIU PELS TAXISTES GIRONINS |\nNi la reactivació de vols de Ryanair fa preveure millores per al sector del taxi, que ja amenaça amb una vaga.\nGIRONA. ACN. A.S- Els taxistes de l’aeroport de Girona es mostren força pesssimistes davant la temporada d’estiu que comença el darrer cap de setmana de març, encara que impliqui un augment de vols de Ryanair respecte a l’any passat. Segons les previsions del sector, només esperen créixer un 10%. El gremi té 20 llicències fixes i també pot activar-ne 16 de temporals a l’estiu si hi ha feina. L’any passat, no es va activar cap llicència temporal i la previsió és que aquest estiu només en treballin la meitat i en franges horàries específiques. El president de l’associació, Josep Carreras, lamenta que la crisi i l’augment dels taxis pirates els ha fet perdre un 70% del negoci en tres anys. “Jo fa dos anys que tinc pèrdues”, afirma.\nLa vintena de taxistes que treballen a l’aeroport de Girona es van reunir ahir a l’Ajuntament de Vilobí d’Onyar per preparar la temporada d’estiu de vols, que comença el darrer cap de setmana de març. L’estiu passat, quan Ryanair va començar a treure vols a causa de les desavinences amb la Generalitat, els taxistes van patir la baixada de la feina i no van activar cap llicència temporal. Aquest hivern la situació encara ha estat més complicada i els taxistes s’han organitzat per treballar dia sí i dia no perquè no hi havia feina per a tothom.\nAquest estiu, amb el repunt de l’activitat a l’aeroport, el sector no aspira a una millora substancial. “Espero equivocar-me però no crec que augmentem més d’un 10% la nostra facturació”, reconeix el president de l’associació de taxistes de l’aeroport, Josep Carreras. Els taxistes han decidit activar, paulatinament, més taxis amb la previsió que a partir del maig ja treballin tots 20. A més, han previst que s’activin vuit llicències temporals -la meitat de les que poden activar- per cobrir els caps de setmana i les franges de nit, que és quan arriben més vols.\nCarreras, que té les llicències en venda com d’altres taxistes, assegura que acumulen anys de pèrdues. “En tres anys hem perdut un 60% o un 70% de la feina”, assegura. Particularment, Carreras va explicar que fa dos anys que té pèrdues a la seva empresa.\nAquesta entrada s'ha publicat en *DENUNCIAS, crisis, girona, regulación, Taxis piratas el 19/03/2012 per Seccio Cultural.\n← TAXI DRIVER – EGOR MARDONES TAXISTES DE LLEIDA DEMANARAN A LA PAERIA QUE SIGUI OBLIGATORI FER UN DIA DE FESTA →


EL ROGER ENS VISITA AL TALLER DE REVISTA - NicoNews\nEL ROGER ENS VISITA AL TALLER DE REVISTA\n21/01/2018 Andrea Puebla A dins de classe, institut Copèrnic, Notícies 0\nEl passat 21 de Desembre del 2017 (justament abans de les vacances de Nadal) ens va visitar al Taller Internivell de Revista el Roger Benet, un ex alumne del Raül Hernández, el nostre professor de català i tutor de 3r C d’ESO, per explicar-nos en què consisteix la seva professió c i també compartir amb tots nosaltres algunes anècdotes. Ell es dedica al fotoperiodisme. Després de cursar l’E.S.O va estudiar un cicle de grau mig en Imatge i So, estudis que posteriorment va completar amb altres de grau superior. El Roger ha treballat i treballa a ràdio de sabadell , com fotògraf al club Sabadell i de vegades a TV3 a la part tècnica. Des de que era petit ja tenia molt clar el que volia fer a la seva vida i no va parar fins arribar a on és ara, això significa que va haver de fer alguns sacrificis, com no sortir amb els seus amics, però l’esforç ha tingut la seva recompensa.El Roger treballa en allò que més li agrada!\nEn aquesta foto el Roger en explicava com es treballa al departament de producció a les emissions en directe. En aquest cas, 40 càmeres retrasmeten una cursa de bous, i els productors i realitzadors han de decidir quines són les millors imatges que els espectadors han de veure!\nVa ser una xerrada molt interessant i divertida. Li vam fer moltes preguntes al Roger i vam conèixer de més a prop la seva activitat professional!\nTASTET NOVES TECNOLOGIES: “CÀMERES I ACCIÓ!!” (ALUMNES 4T C)\n560Visites de la darrera setmana:


20M EP31.03.2020 - 16:14h\nEl sector veu fonamental "més que mai, garantir l'accés a la producció local, sostenible i saludable".\nEL CAECV ENGEGA UN MERCAT ECOLÒGIC ON-LINE PER A ACOSTAR EL PRODUCTE CERTIFICAT Als CONSUMIDORS\nEl Comité d'Agricultura Ecològica de la Comunitat Valenciana (CAECV) ha posat en marxa en el seu web un mercat ecològic online per a acostar el producte certificat als consumidors, davant la prohibició de poder vendre productes ecològics en mercats locals i de proximitat pel coronavirus.\nEl decret del Govern estableix que la producció agrícola, ramadera i aqüícola, la transformació de productes agraris i el transport i la distribució d'aliments, així com la seua comercialització a través de la venda minorista al consumidor, formen la cadena de proveïment alimentari l'activitat del qual ha de garantir-se en la situació en la qual ens trobem.\nCom els punts de venda de proximitat i mercats locals estan prohibits i el productor no pot vendre els seus productes, el CAECV aposta per vendre a través d'un mercat ecològic en línia utilitzant el seu web i posant en contacte directe al productor amb el consumidor final.\nMolts operadors certificats pel comité acudeixen diàriament a aquests canals curts de comercialització, on es produeix la venda directa sense intermediaris ni grans desplaçaments, destaca l'organització agrària en un comunicat.\nPer tant, durant l'estat d'alarma decretat pel Govern, aquests operadors no poden donar eixida als seus productes per aquesta via. "Mentre molts ciutadans han d'estar confinats per a minimitzar els riscos, uns altres s'estan deixant la forces i la salut en els centres hospitalaris", ha defès el president, José Antonio Rico.\nTots han de tindre el seu abast "la millor alimentació possible", una necessitat que el sector de la producció ecològica vol atendre per a oferir productes ecològics, de qualitat i proximitat per a "afrontar millor aquesta situació complicada".\nPer a aconseguir-ho, l'entitat certificadora veu fonamental "més que mai, garantir l'accés a la producció local, sostenible i saludable i que els productes frescos, vitals en una situació de confinament, arriben a les persones consumidores, especialment a les més vulnerables".\nDe vins a conserves i forns\nEn el nou mercat online, tots els operadors certificats i interessats han traslladat les seues dades de contacte i els productes que comercialitzen actualment. La varietat és àmplia: productes frescos i envasaments, vins, olis, conserves, productes de forns artesans, fruita seca, productes deshidratats, farines, cereals, llegums i productes làctics, entre d'altres.\nRecuperar a Hipatia de Alejandría a través del thriller histórico