FEM MUNICIPI 5 by marian sadurni - issuu\nHIVERN 2013 - CASTELLVÍ DE LA MARCA\nCrònica d’uns nitrats poc anunciats\nenir un excés de nitrats a l’aigua durant uns dies és, com ens diuen a l’Ajuntament, un fet “puntual”, tenir un excés de nitrats a l’aigua durant mesos, passa de ser un fet puntual a un problema preocupant.\nEl 27 de novembre, els nivells de nitrats tornen a sortir elevats: 61,40mg/l, aquest cop, l’Ajuntament passa una nota per cada casa.\nLes analítiques demanades segueixen sense arribar i, al desembre, tornem a entrar No és que ens agradi par- una nova instància demanantlar dels nitrats, però el mutis- les (ens consta que alguns me que practica l’Ajuntament veïns com a particulars o com sobre un tema que a associació també preocupa a molts les han demanat que es faci veïns i veïnes ens sense resposta). un estudi que obliga a fer una cròAl ple del 20 nica de com s’està determini de desembre, ens portant aquest asles causes i entreguen un cd s u m p te d e s d e l amb una part de les possibles consistori. les analítiques desolucions To t s s a b e m manades, pregunque l’abril de 2012, tat on són les que l’empresa que gestiona l’aigua falten ens responen que “són va penjar una nota advertint de les que la companyia ha lliurat”. l’excés de nitrats a l’aigua de En aquest mateix ple, el la xarxa i del perill que el seu grup municipal de CiU rebutja consum representa per a les una moció presentada pel PSC embarassades, els lactants i les sobre el tema. Al·lega presenpersones amb certs problemes tació fora de termini. estomacals. Finalment, al ple de gener Al Fem Municipi núm. 3, ja parlàvem de com de malament es va gestionar el tema per part del consistori que no va reaccionar fins vuit dies més tard. Aquest fet, va provocar que el grup municipal del PSC demanéssim al ple que s’establís un protocol d’avís i seguiment més exhaustiu i que s’investiguessin les causes i les possibles solucions. La resposta que vam obtenir per part de l’Alcalde va ser “és la situació habitual després d’episodis de pluja”. Lluny de tranquil·litzar, aquesta resposta encara ens preocupa més i, és per això que hem demanat en reiterades ocasions les analítiques realitzades durant l’any. Cal dir que sense resposta.\nde 2013, la moció entra a l’ordre del dia, en aquesta moció, el grup municipal del PSC no fem res més que insistir en el que havíem demanat: que s’informi a la població amb major celeritat i periodicitat mentre durin els episodis d’alta concentració de nitrats i que es faci un estudi que determini les causes i les possibles solucions. Aquesta moció va ser rebutjada pels set vots en contra de CiU, al·legant l’Alcalde que el que es busca és desgastar l’equip de govern i en especial la seva figura. Així doncs, demanar que les coses es facin el millor possible pel bé de la salut de les persones és, segons l’Alcalde, un atac al grup municipal de CiU. La moció sencera es pot consultar a www.femmunicipi.blogspot.com El més curiós d’aquesta història és però, que en aquest mateix ple, es porta a aprovació inicial el projecte per canalitzar aigua de Vilafranca, un projecte que pel que sembla ha de ser la solució al problema\nNÚM. 5 - HIVERN 2013 - CASTELLVÍ DE LA MARCA\nEditorial La confiança vinculada al vot\nembla ser que cada dia tenim algun sobresalt. Estem pendents del que realment ens preocupa: la crisi econòmica, l’atur, de si demà podré menjar... I, últimament els casos de corrupció estan sortint com bolets a la tardor.\n“La qualitat mateixa de l’acte moral es desvirtua i es degrada quan hi ha un premi pel mig”. Tan se val el color que sigui, siguin blaus, vermells, liles, taronges... és igual el partit polític que sigui. Els corruptes que roben el diner públic estan robant el diner de tots, un diner cobrat en impostos i suat amb treball per tots nosaltres. Aquest diner públic quan és robat i regalat a dit a les amistats és el diner que permet pagar les beques de menjador dels infants, al mestre que ensenya als infants, al metge, a l’ infermera, el tractament i/o l’operació que pot salvar la vida del teu fill/a, del teu pare o mare, o de tu mateix/a, als cossos de seguretat que ens protegeixen... No s’ha donat tota la informació als ciutadans, sobre els informes i els anàlisis de l’aigua i els excessos de nitrats. Informació pública que afecta de ple la Salut de tots els veïns i veïnes, dels nostres fills i filles i dels més grans de la casa. Ocultar la informació es pot considerar un tipus de corrupció. Corrupció moral i ètica, la responsabilitat d’un polític és el bé per a tothom, independentment de les seves creences ideològiques i/o religioses. Tots som persones. Veïns i veïnes d’aquest el nostre Municipi: Castellví de la Marca! Fem les coses bé, perquè quan jo vaig a votar, el que espero és que algú em representi i actuï amb transparència, amb lògica dins de la legalitat i pel benestar de tothom. Per això, confio i dono el meu vot. Per això espero la veritable bondat: desinteressada i incondicional.\ndels nitrats i a la manca d’aigua de tres mesos després, ningú en èpoques de sequera. Que no sàpiga com evoluciona la siper què curiós? Doncs perquè tuació ni quins són els paràmeaquest projecte està redactat tres actuals. Es vergonyós que i aprovat el seu finançament els veïns i veïnes hagin de viure per part de la Mancomunitat amb aquesta incertesa. al setembre de 2011. Així, no En definitiva, a hores entenem com un projecte tant d’ara ens trobem amb més important com aquest i donada de tres mesos d’excés de nila problemàtica de nitrats que trats a l’aigua (al tancament tenim ha pogut estar dormitant d’aquesta edició encara no en un calaix fins ara. Entenem s’ha normalitzat la situació), que és una obra prioritària (es- un equip de govern que calla, tem parlant de la salut de les i les analítiques que falten senpersones) i que s’hauria d’haver se aparèixer. portat a aprovació immediataDes del Grup ment i potser ara del PSC de Casja estaria en fase volem un servei tellví seguirem ind’execució. Per què d’aigua potable formant de tot allò esperar fins ara? de qualitat que sapiguem, malPotser s’han vist grat l’hermetisme tal com ens obligats a treure’l de l’Ajuntament i del calaix per les mereixem malgrat a algú l’hi pressions? Potser pugui semblar un esperaven un moatac al govern i es dediqui a ment més propici, com la proxi“alliçonar” sobre els protocols mitat d’unes eleccions?... No ho a seguir o la història del Nitrat sabem, davant les preguntes, de Xile amb discursos de mitsilenci. ja hora als plens. Tot això ja ho Insistir en que no estem sabem senyor Alcalde, no és el culpant l’Ajuntament de que a que volem escoltar, volem esl’aigua hi hagi molts nitrats sinó coltar solucions, volem un serde no trobar una solució com vei d’aigua potable de qualitat ja han fet municipis veïns amb tal com ens mereixem els veïns la mateixa problemàtica, i de i les veïnes de Castellví i vono informar periòdicament a lem explicacions del per què la població de la situació. Ens el projecte per portar aigua sembla inadmissible que s’avisi de Vilafranca ha estat ocult tot d’un excés de nitrats i que, més aquest temps.\nFoto denúncia El passat trimestre us vàrem fer arribar a la foto denúncia l’estat d’un banc de la zona lúdica del polivalent del Maset dels Cosins, aquesta va ser la solució que va trobar l’equip de Govern uns dies més tard. Esperem que en breu els veïns i veïnes tornin a disposar d’un banc en òptimes condicions. No creiem que aquesta sigui la fórmula d’arreglar els problemes, així només s’amaguen.\nCanvis en les condicions laborals dels treballadors de l’ajuntament\nn el passat Ple del 20 de desembre del 2012 es van tractar diferents punts que afecten a les condicions laborals dels treballadors municipals. Es va immobilitzar les partides per pagar la paga extra de Nadal 2012, i per altra banda, es va ampliar la jornada laboral de 35 hores que passa a ser de 37,5h.\nllei dins de les polítiques de govern de dretes que tenim. Però estem convençuts que existeixen altres alternatives i pensem que l’ampliació de la jornada es podria aplicar gradualment. També, vam proposar la baixada de sou de tot el consistori d’un 7% mensual per contribuir d’igual manera a la reducció de les retribucions del 2012. No vam obtenir resposta.\nDes del nostre grup muLamentem la manca de nicipal, que no estem d’acord amb aquest tipus de mesures, solidaritat que mostra aquest entenem que s’han de com- equip de govern envers els plir ja que vénen donades per seus treballadors.\nRenovació junta Associació de la Gent Gran de Castellví de la Marca\nRecentment s’ha renovat la Junta de l’Associació de la Gent Gran. Des de Fem Municipi volem fer arribar el nostre reconeixement i gratitud a les persones que han estat fins ara i donar suport i energia a la nova junta. Volem animar a la Gent Gran a participar de l’associació i a les activitats que s’hi realitzen.\nFont de la Puça\nn el Butlletí de la Primavera 2012 explicàvem la situació en que es trobava la Font de la Puça, mig enrunada i perduda a causa d’unes explanacions de terreny. Volem donar les gràcies, un cop més, a les reiterades denúncies dels veïns i la nostra pròpia en el Butlletí, ja que han fet possible que s’obligués al responsable de les excavacions a Restaurar la Font. També, volem avisar que l’accés entre vinyes a la Font de la Puça s’ha vist modificat; ha desaparegut a causa d’aquestes explanacions.\nAbril carregat de cultura Diumenge 7 d’Abril el grup de Caramelles de Castellví de la Marca organitza la\nTrobada de Caramelles. Dissabte 27 d’Abril a la tarda el Ball de Bastons de La Múnia celebrarà el seu\nXè Aniversari organitzant la 3ª Trobada Bastonera de l’Anoia-Penedès-Garraf Una felicitació a les dues entitats per organitzar aquestes jornades de cultura al nostre municipi. Desitgem que el veïnat participi i gaudeixi d’elles.\nPublicat a la xarxa social, Facebook, per Ajuntament de Castellví de la Marca el 22 de febrer\nl passat 2 de Febrer, un any més, es va celebrar la Rua de Carnaval de Castellví de la Marca pels carrers de La Múnia. La rua va comptar amb la presència de carrosses i comparses d’arreu de la comarca i de poblacions veïnes. També hi varen participar les dues carrosses del municipi, els Egipcis i els Marssupilamis.\nFEM MUNICIPI a la xarxa El projecte del grup FEM que treballem dia a dia pel bé MUNICIPI; un espai a la xarxa comú del municipi. d’internet on es poden trobar Volem destacar el fòrum, diversos apartats: actualitat, una mostra més que apostem agenda, documents; fòrum… pel diàleg, l’intercanvi d’idees Podeu trobar-hi les con- i opinions; a la vegada que vocatòries dels plens, les mo- fomentem la participació en cions, notes de premsa, és a diversos aspectes que poden dir, tot aquell material amb el afectar a tothom. Participa-hi!\nTot això ho podeu trobar a:\nfemmunicipi.blogspot.com Podeu contactar amb nosaltres a través del correu electrònic:\ncastellvidlm@socialistes.cat També ens podeu trobar al Facebook:\nFEM MUNICIPI 5\nButlletí d'informacions del municipi


Insecticides ecològics per a casa | Consumer\nInsecticides ecològics per a casa\nCinc consells d'experts per a combatre de manera ecològica insectes i altres plagues de llar\nImatge: Gabor Bibor\nEls insecticides ecològics poden ajudar a combatre a casa plagues tan molestes com mosquits, arnes, paneroles puces, etc. Diversos experts assenyalen els principals mètodes ecològics que poden utilitzar-se en la llar per a fer-los front. Aquest article ofereix cinc consells per a controlar les plagues casolanes de manera respectuosa amb el medi ambient.\n1. Primer prevenir\nUna bona estratègia de prevenció pot evitar, o almenys reduir, als visitants no desitjats. L’Associació Nacional d’Empreses de Control de Plagues (ANECPLA) recomana tancar les finestres a la tarda i a la nit per a impedir l’entrada de mosquits; no deixar abandonats pots, recipients, etc., per a evitar l’aigua estancada; no deixar a la vista aliments ni restes o escombraries; netejar amb freqüència; i corregir deficiències estructurals (segellar esquerdes, especialment en lavabos, aigüeres i sòcols, supervisar instal·lacions de gas i aigua, revisar desguassos, etc.).\nMaría Teresa Gómez, professora de la Universitat CEU Cardenal Herrera, afegeix que “l’eliminació de llaunes o rodes de cotxes i camions abandonats és un bon recurs, ja que acumulen aigua de pluja i afavoreixen la reproducció dels mosquits”.\n2. Col·locar barreres físiques i paranys\nTeles mosquiteras: “són el millor”, segons Victor Gonzálvez, coordinador de l’equip tècnic de la Societat Espanyola d’Agricultura Ecològica (SEAE).\nBossa transparent amb aigua en les finestres: Mariluz Alonso, doctora en Ciències Químiques i investigadora de la Universitat del País Basc (UPV/EHU), apunta que alguns entomólogos creuen que aquest truc confon als insectes i els allunya, perquè “interpreten la imatge com un senyal de perill, quan la llum refractada en la bossa plena d’aigua arriba als seus complexos i sensibles ulls”.\nParanys adhesius impregnats de feromones sexuals: Leire Ibarretxe, tècnica de Biolur , l’Associació per al Foment de l’Agricultura Ecològica a Guipúscoa, explica que aquests paranys atreuen als mascles de les maripositas de les arnes, que es queden pegats en elles. “D’aquesta manera s’evita l’aparellament i successives generacions”, assegura. De manera similar, hi ha sistemes per a caçar puces.\nVela sobre un plat d’oli: un parany més casolà per a caçar puces. La calor atreu a aquest insecte que queda atrapat en l’oli.\nRecipient amb cervesa per a atreure a caragols i llimacs per l’olor.\nGot amb una mica de vinagre de poma: “la seva dolça aroma resulta irresistible per als mosquits i altres insectes voladors”, segons Alonso.\n3. Utilitzar substàncies naturals\nCendra o pòsits de cafè dipositats en l’horta.\nOlis com el de soia o oliva per a asfixiar als insectes en la seva fase immòbil.\nSembrar plantes aromàtiques, com a menta, melissa, llorer, alfàbrega o clau, al voltant de la casa o en la finestra o terrassa.\nEmpolvorar pebre vermell, canyella o bicarbonat de sodi en les esquerdes on aparegui l’insecte.\nExtracte d’arbre de Neem (azaridactina) que elimina adults i larves d’arnes, mosques i mosquits.\nPlanta d’alfàbrega en les finestres, herba llimona o citronella (un oli essencial) aplicat en la pell, contra mosques i mosquits.\nBórax contra les paneroles.\n4. Aprofitar els antagonismes animals\nTenir prop de casa als predadors naturals de les plagues pot també ajudar. Gómez assenyala que algunes espècies de peixos mengen les larves de mosquits, mentre que les granotes, salamanquesas, ratapinyades, aranyes, etc. “s’alimenten d’insectes sense problemes”. Així mateix, diverses associacions de plantes tenen efectes inhibidors o biocides i algunes espècies fan de planta “parany”.\n5. Assumir els límits dels insecticides ecològics\nEls insecticides ecològics no sempre funcionen i, per això, no cal confiar-se. El coordinador de la SEAE reconeix que necessiten millorar les seves tècniques. Alonso recorda que “en la naturalesa hi ha moltes subespècies d’insectes i aquests mètodes poden actuar per a uns, però no per a uns altres”. En qualsevol cas, els defensors dels mètodes ecològics aconsellen la combinació de diversos remeis.\nJosé Miguel Mulet, doctor en Química i professor de la Universitat Politècnica de València (UPV), assenyala que “com tots aquests casos del saber popular, alguns funcionen i uns altres no, uns té una base i uns altres són supersticions. Mai es pot generalitzar”.\nRoger Eritja i Carlos Aranda, codirectors del Servei de Control de Mosquits del Baix Llobregat, desaconsellen els aparells d’ultrasons comercialitzats per a espantar als mosquits o utilitzar orina o amoníac com a remeis “casolans” per a alleujar les picades. Aquests dos experts asseguren que la citronella repel·leix als mosquits, “encara que en efectes molt baixos”, com també el pelitre, un altre vegetal del qual s’extreuen insecticides. Sobre la resta de plantes que solen citar-se com a repel·lents naturals dels mosquits, comenten que la seva eficàcia “no ha estat provada de manera científica”.


George Bush felicita Joe Biden i li demana que uneixi el país - Regió7\nGeorge Bush felicita Joe Biden i li demana que uneixi el país\nL'expresident qualifica les eleccions de «justes i íntegres» i fa una crida a la població a donar suport al president electe\n09·11·20 | 09:53\nL'expresident dels EUA George W. Bush s'ha desmarcat del silenci oficial del partit republicà i de l'estratègia de Donald Trump de no reconèixer la seva derrota i ha felicitat el demòcrata Joe Biden per la seva victòria en les eleccions de dimarts passat, que ha qualificat de «justes» i «íntegres». Bush ha donat les gràcies a Biden pel seu «patriòtic missatge» de dissabte en el seu discurs d'acceptació i li ha demanat que treballi per unir el país.\n«Tot i que tots tenim les nostres diferències polítiques, sé que Joe Biden és un bon home, que s'ha guanyat l'oportunitat de liderar i d'unificar el nostre país», assenyala en un comunicat el que va ser el 43è president dels EUA. «Els nord-americans poden confiar que aquestes eleccions van ser en essència justes, que la seva integritat va ser defensada i el seu resultat és clar», ha afegit.\nHa insistit que el país «ha d'unificar-se pel bé de les nostres famílies i els nostres veïns, i per la nostra nació i el seu futur». I en aquest sentit ha demanat als nord-americans recolzar el nou president: «Instem tots els nord-americans a unir-se a nosaltres a desitjar-li el millor al nostre pròxim president i la nostra pròxima vicepresidenta mentre es preparen per fer-se càrrec de les seves importants responsabilitats».\nBush ha explicat que havia parlat per telèfon amb Biden per felicitar-lo i que li va oferir el mateix que als anteriors presidents, Donald Trump i Barack Obama: «Les meves oracions per al seu èxit, i el meu compromís d'ajudar de totes les formes que pugui».\nEl polític texà també ha volgut reconèixer els grans esforços de la campanya de Trump, que «es va guanyar el vot de més de 70 milions de nord-americans», una cosa que ha definit com un «assoliment polític extraordinari». Així mateix, ha defensat el dret de Trump a demanar un recompte de vots i a presentar recursos legals, que portaran que «qualsevol assumpte sense resoldre serà degudament jutjat».\nAixí mateix, també s'ha referit a l'alta participació en els comicis, cosa que considera un «senyal positiu de la salut de la nostra democràcia i un recordatori al món de la seva fortalesa».


Complex hidroelèctric de Cabdella - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\na la capçalera del Flamisell\nEl sistema dels Estanys de Cabdella és un complex sistema d'emmagatzemament d'aigua per a recursos hidràulics i de consum que aprofita la capçalera del riu Flamisell (conca de la Noguera Pallaresa), creat per la interconnexió de vint-i-sis estanys, molts d'ells incrementats amb l'erecció d'una petita presa que n'augmenta la capacitat original. Aquest sistema està situat en el terme municipal de la Torre de Cabdella, a la comarca del Pallars Jussà.\nEstany Gento, amb les cambres d'aigua que enllacen amb el pantà de Sallente\n42° 30′ 33″ N, 0° 59′ 52″ E / 42.5093°N,0.9979°E / 42.5093; 0.9979\npresa d'aigua: 20 ( ) m\nSota l'embassament final, que fa de regulador del sistema (l'Estany Gento) hi ha el pantà de Sallente i la central hidroelèctrica de Sallente-Estany Gento, estrenada l'any 1985. Aquesta central hidroelèctrica aprofita les aigües recollides per una gran xarxa de canals subterranis construïda a principis del segle xx. Aquesta xarxa de canals s'expandeix des dels estanys de Cubieso, Nariolo, Tort, Saburó, de Mar i altres de més petits. La central de Sallente-Estany Gento, és reversible. És a dir, pot bombar l'aigua des del pantà de Sallente, fins a l'estany Gento, situat en un pla superior, per tal d'aprofitar l'excedent d'energia elèctrica produïda en determinades hores del dia, que es perdria, i retornar l'aigua a l'estany superior.\nEs pot seguir a peu una ruta que coincideix amb el traçat de l'antic carrilet utilitzat per al transport de materials i treballadors, començat a construir l'any 1912, que unia les obres hidroelèctriques que es feien a l'estany Gento (a 2.142 m) amb les de la cambra d'aigües de la central hidroelèctrica de Capdella (d'on surten les canonades que fan el salt d'aigua per moure les turbines) i l'estació de dalt del funicular de la central (2.136 m).\nAigua embassada (2008): 36 hm³\nAigua embassada (2009): 30 hm³\n↑ 1,0 1,1 www.embalses.net - Els Llacs de Cabdella\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Complex_hidroelèctric_de_Cabdella&oldid=23913195»\nDarrera modificació: 29 juny 2020 a les 17:13\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 juny 2020 a les 17:13.


Felip Puig es desvincula dels negocis dels seus germans i de Jordi Pujol Ferrusola - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nFelip Puig es desvincula dels negocis dels seus germans i de Jordi Pujol Ferrusola\nPuig ha assegurat que al llarg de la seva dilatada trajectòria política mai no ha barrejat els interessos privats amb la vocació de servei públic\nefe | barcelona 07.04.2015 | 17:35\nFelip Puig es desvincula dels negocis dels seus germans i de Jordi Pujol Ferrusola EFE\nEl conseller d'Empresa, Felip Puig, s'ha desvinculat avui dels negocis dels seus germans Jordi i Oriol, imputats per blanqueig de capitals, i ha assegurat que mai no ha compartit negocis amb Jordi Pujol Ferrusola, ni directament ni a través de cap persona interposada.\nPuig, que aquesta tarda compareix a la comissió d'investigació sobre el frau fiscal oberta arran del cas Pujol, ha assegurat que al llarg de la seva dilatada trajectòria política -va entrar el 1988 a la Generalitat com a director general durant l'etapa de govern de Jordi Pujol-, mai no ha barrejat els interessos privats amb la vocació de servei públic.\nL'actual titular d'Empresa ha sortit al pas dels negocis que van mantenir el seu germà Jordi amb Jordi Pujol Ferrusola -tots dos imputats en causes judicials paral·leles- i ha insistit que ell no ha mantingut cap negoci ni amb els seus germans ni amb cap membre del clan dels Pujol.\n"Mai no he compartit cap empresa, ni de forma directa ni a través d'una persona interposada, amb Jordi Pujol Ferrusola, ni amb els seus germans, ni amb els meus germans", ha remarcat el conseller.\nAixò no obstant, Puig ha reconegut que en un projecte sobre un abocador a Tivissa (Ribera d'Ebre), en què una empresa en la qual participava Jordi Pujol Ferrusola va obtenir grans beneficis, va saber que el primogènit dels Pujol participava a la iniciativa empresarial molt de temps després que la Generalitat se l'adjudiqués, complint "escrupolosament" tots els tràmits.\nPuig ha precisat que no té la percepció que Jordi Pujol fill s'aprofités de l'amistat que els uneix i, encara que ha assegurat que només posa "la mà en el foc" per ell mateix, per la seva mare i per les seves filles, ha apuntat que sí es creu la versió del primogènit dels Pujol avalant la legalitat dels seus negocis i inversions, "fins que es demostri el contrari".\nSobre la seva relació d'amistat amb Jordi Pujol Ferrusola, que manté des que va complir els sis anys, Puig ha reconegut que ha tingut "moments alts i baixos", en què s'han "ajudat, des del punt de vista personal, però mai econòmic o financer".\nJordi Puig, que va ser soci de Jordi Pujol Ferrusola, i el seu germà Oriol van comparèixer el passat 3 d'octubre com a imputats per blanqueig de capitals davant un jutge de Barcelona que investiga una denúncia del Servei de Prevenció de Blanqueig de Capitals sobre mitja dotzena de transferències de prop de mig milió d'euros que van ser enviades al desembre del 2013 als seus comptes.\nEl conseller Felip Puig ha indicat que el seu germà Jordi va treballar en la mateixa empresa que el primogènit dels Pujol fins a l'any 1999 i que posteriorment van compartir despatx, encara que amb activitats empresarials diferents.\nPuig ha assegurat que en la seva trajectòria en la Generalitat -va ser conseller de Medi Ambient i de Política Territorial en l'etapa final del pujolisme i des de 2010 va tornar al govern de la mà d'Artur Mas-, sempre ha tingut "molt clar" que la seva responsabilitat era garantir el compliment de la llei, la transparència i la igualtat d'oportunitats.\n"Totes les decisions amb afectació econòmica adoptades quan he estat conseller han estat sempre valorades i adoptades per òrgans de contractació, amb assessorament jurídic i tècnic, mai per criteris personals", ha subratllat.\nEn resposta a les preguntes del diputat d'ERC Oriol Amorós, Puig ha tornat a negar que demanés comissions a un empresari francès que es va interessar per projectes en el Port de Barcelona, com aquest va denunciar davant la Policia Nacional.\nPuig ha confirmat que ha presentat una denúncia contra aquest empresari per atemptar contra el seu honor, ja que no va poder interposar la querella que va prometre perquè hi ha un procediment judicial obert.\nPuig veu un intent destrucció política en les acusacions en contra seu. Arreu


ASVAT felicita el nadal als seus socis amb el seu tradicional berenar, regals i bon ball per acomiadar el 2011\nL'Associació de Pensionistes i 3a Edat, ASVAT, ha felicitat el nadal als seus socis amb el seu tradicional berenar: bon menjar, regals, música i molt de ball per a celebrar estes festes i acomiadar l'any. Aprofitant el berenar, el seu president, Pedro Olmedo, fa balanç del 2011 i ens avança algunes de les activitats per al 2012.\nFent cas al refrany que diu A la taula i al llit, al primer crit, els socis d'ASVAT van respondre amb la seua assistència massiva al berenar de nadal que com cada any celebra l'associació per a felicitar estes festes. Més de 300 persones repartides entre els dies 1 i 2 de desembre es van asseure davant d'una bona taula, com no podia ser d'una altra manera per estes dades, per a celebrar tots junts el nadal.\nDesprés d'hora i mitja de berenar on, segons assegura el seu president, Pedro Olmedo, “tots els socis es van quedar molt contents” la vetlada va continuar amenitzada pel ball, que es va prolongar fins que el cos dels més ballarins va aguantar. A més, tots els assistents van ser obsequiats amb una caixa i alguns afortunats van eixir amb alguns regal extra, al ser agraciats en els sortejos que es van celebrar durant el berenar.\nEl president d'ASVAT anima a tots aquells que encara no pertanyen a l'associació a què s'apunten en el CEAM, l'oficina del qual està oberta tots els dimarts de 18 a 20 hores\nTal com assegura el president d'ASVAT, “algunes empreses locals solen regalar-nos productes, que són els que després nosaltres sortegem entre els socis, una col·laboració que agraïm perquè la gent es va molt contenta i això els motiva a participar en més actes”.\nI és que un dels objectius de Pedro, com a president d'ASVAT, és “continuar treballant perquè els majors isquen de casa i es divertisquen, participen en activitats en què se senten a gust, com a dinars solidaris, xarrades o viatges”. En este sentit, i aprofitant el berenar de nadal, el president d'ASVAT ha fet balanç de les activitats que han realitzat en 2011.\nUn any on han predominat els actes gastronòmics: el dinar del patró, el sopar solidari de les festes patronals “on vam ajudar a recaptar diners per a Cáritas”, diu Pedro, i la seua participació en l'intercanvi gastronòmic que es realitza amb altres associacions locals.\nTambé han realitzat una visita a la fàbrica de Danone, encara que viatjar és una de les activitats que ha disminuït enguany. Segons indica el seu president “no hem programat molts viatges enguany perquè no hi ha molta demanda; sobretot als socis que són més majors els costa eixir del seu poble. No obstant, estem ja planejant fer alguna escapada per a Sant Valentí, i per a això comptarem amb la col·laboració de l'altra associació de majors de Puçol, la Unió de Pensionistes”.\nA este respecte, Pedro assegura que “les dos associacions no són excloents, perquè molts membres pertanyen a les dos, i des de fa uns anys tenim molt bona relació”.\nLes xarrades sobre salut i sobre altres temes d'interés suposen un altre tema important sobre el qual volen continuar en 2012, per la seua gran utilitat per als socis. “Ja estem organitzant una sobre òptica i visió”, indica Pedro. Un altre dels temes que volen millorar per a l'any que ve són les activitats lúdiques, com a campionats de petanca o jocs de taula. I tot amb la dificultat afegida de sortejar la crisi econòmica que ens afecta a tots, però que des d'ASVAT estan tractant que no es note.\n“Gràcies a la loteria que venem tots els mesos hem pogut fer front als gastos, a més de la col·laboració dels socis – que aporten una quota de 10 euros a l'any – i a la subvenció anual de l'Ajuntament de Puçol hem pogut alleujar una poc la crisi”, assegura Pedro.\nEn este sentit, el president d'ASVAT anima a tots aquells que encara no pertanyen a l'associació a què s'apunten en el CEAM, l'oficina del qual està oberta tots els dimarts de 18 a 20 hores. Un dels objectius és que per al 2012 l'associació de pensionistes i tercera edat augmente el seu nombre de socis.


Blog Runner | Lloc on anar deixant pensaments sobre el dia a dia | Página 2\nPosted by: Juan Manuel on: 23 octubre, 2008\nEn: Games | Science\nJa tenim la tercera ronda!!!!\nAtenció que comença a haver-hi bones pistes!!!!\nPep Anton: Proposava 3 mitjanes grogues una a dalt de l’altre (encara no tinc tantes…), però és CORRECTE!!!!\nCrec que ara podem introduir una miqueta més el joc i la seva puntuació. El primer que formuli una hipòtesi (el que seria equivalent a escriure un paper) es converteix en descobridor i la resta de jugadors han d’aconseguir invalidar la seva teoria. Per cada predicció correcte rebrà un punt!!! Què us sembla? Voleu ser investigadors amb aquestes normes?\nEtiquetas: Jocs, Zendo\nPosted by: Juan Manuel on: 20 octubre, 2008\nDonat que ningú més ha dit res començo la segona ronda de Zendo:\nA la pregunta d’en Pep Anton, hi ha d’haver un nº parell de piràmides, aquí tens la resposta:\nCom pots veure hi ha 8 piràmides a la imatge i en canvi la pedra és negra!!! Així que la teva hipòtesi era falsa. Potser hauries primer de provar com l’Edu que primer ha construït un experiment i després ha verificat la seva validesa…\nA resposta de l’Edu:\nEspero que es vegin prou bé les mides de les piràmides…\nDe moment sembla que l’Edu va per bon camí, ha aconseguit trobar un experiment positiu!!!\nComença la segona ronda!!!!\nPosted by: Juan Manuel on: 16 octubre, 2008\nUs proposo una activitat que ens ha de servir com a prova pilot per altres projectes futurs… Us proposo jugar a Zendo a través del Bloc.\nLa primera pregunta és: Què és això del Zendo?\nEl Zendo és un joc de deducció basat en la observació. El Director de Joc s’inventa una llei i els altres a través d’experiments han d’intentar deduir-la.\nPer tal de representar la llei es fan servir una sèrie de piràmides con les següents:\nCom podeu veure n’hi ha de tres mides. A més es poden situar en diferents posicions, vertical com en les fotos anteriors, tocant terra un dels 4 costats, a sobre d’una altre o el que es diu en posició extranya.\nA més cada mida val diferent, la gran 3, la mitjana 2 i la petita 1\nA més de les mides hi ha 5 colors: Negres, Verdes, Grogues, Vermelles i Blaves:\nTemporada 25 de Hattrick\nPosted by: Juan Manuel on: 11 octubre, 2008\nAvui comença la nova lliga a Hattrick. Aquesta setmana es va disputar el primer partit de la temporada amb el partit de la copa. Per sort hem passat aquesta prova i ja estem a segona ronda.\nAquest any la lliga es presenta molt complicada, no sembla que hi hagi cap candidat clar al descens i la temporada anterior ja vàrem tenir el primer ensurt. Per això haurem de lluitar des del començament per evitar els llocs baixos de la classificació. A més a tot això li hem d’unir un canvi en el tipus d’entrenament, a partir d’ara ens centrarem en porteria. Esperem poder vendre un parell de jugadors a l’any i així poder anar remodelant tot l’equip. De moment anem per bon camí, el porter titular està ja a nivell destacat amb només 17 anys. Fins i tot podria ser cridat per la sub-20.\nDe moment el partit està al descans, però ja tinc el primer lesionat i seria el segon de la temporada. Si la cosa continua així segur que no podré mantenir la categoria…\nAl final he guanyat fora de casa 1-2… injust però victòria al cap i la fi. El rival no ha sabut aprofitar les oportunitats que ha disposat i el meu equip sí ho ha fet… de moment 3 punts davant d’un rival molt complicat. Comencem millor que l’any passat, tercers i amb victòria.\nDos nous jocs\nPosted by: Juan Manuel on: 6 octubre, 2008\nJa tinc en el meu poder dos nous jocs de cartes. Es tracten de Bohnanza y Los Hombres Lobo de Castonegro. Algú els vol probar?\nEtiquetas: Bohnanza, Games, Hombres Lobo, Jocs, Juegos\nPosted by: Juan Manuel on: 29 septiembre, 2008\nPoques vegades un llibre pot ser tan adient a una situació global.\nNo sóc amic dels llibres d’auto-ajuda. Normalment són llibres que incideixen en les coses que fas malament i com les hauries de fer. En canvi aquest llibre es podria dir que és el llibre d’auto-ajuda. Sense entrar en detalls i amb una paràbola es pot aplicar a qualsevol situació. Un exemple clar és el tema de les discogràfiques, del qual ja vaig parlar. Un altre és l’incorporació de la Xina a l’economia de mercat. Un altre és la situació econòmica actual. Una més és la situació de les universitats i els estudiants amb el Pla Bolonya (aquí crec que tothom encara cerca el seu formatge…).\nEtiquetas: Books, Management\nLa Nit de la Recerca: Un èxit a Girona\nPosted by: Juan Manuel on: 28 septiembre, 2008\nNo acostumo a parlar de feina al bloc, però avui faré una excepció.\nHe estat implicat en la Nit de la Recerca i encara que sigui lleig dir-ho el resultat ha estat molt bo. Hem aconseguit atreure molta gent a la carpa de la Nit, tot i el canvi que vam patir de lloc durant l’última setmana, i hem aconseguit entretenir-los, divertir-los i apropar-los a la Ciència.\nCom a mostra podeu veure la notícia que ha tret el 3-24.\nTambé hem aconseguit que el bloc de la Nit de la Recerca surti a Microsiervos.\nBona feina feta per part dels companys, Cristina, Oscar, Sílvia, Laia, Raquel,… A tots felicitats.\nEtiquetas: Nit de la Recerca


La dualitat: fills o molèsties? - latira\nlatira / Salut / La dualitat: fills o molèsties?\nAquests darrers anys sembla que encara es parla molt més sovint de la criança respectuosa cap als infants: un model d’educació i abordatge parental en el qual es tenen en compte les necessitats i empoderament dels menors, i en què aquests tenen les mateixes garanties de drets que els adults. Per tant, es basa en el respecte mutu.\nEns desplaçaríem d’aquesta mirada més adultocèntrica que reafirma que qualsevol adult té per sobre de tot la raó de dilluns a diumenge. Ah, i sobretot, el fet de no utilitzar el càstig com a mètode punitiu no significa que no hi ha o s’estableixen límits ni els infants visquin en un món de llibertats màximes on tot és can Pixa i on els petits ens prenen el pèl. No, però és cert que hi haurà persones i professionals especialitzats que estaran més o menys d’acord amb la següent afirmació: la criança respectuosa és un estil de vida més que un model educacional.\nVa més enllà i per tant, és interessant de cercar psicoterapeutes especialitzats en l’acompanyament en la infància (en cas necessari) que siguin capaços d’implementar mètodes de treball de manera sistèmica i familiar deixant de banda la típica conversa:\n–Marit a la dona: En Pau sembla que està massa nerviós i agressiu.\n–Dona al marit: Sí, està insuportable. L’hem de dur al psicòleg a fer unes sessions.\n–Marit al fill: Pau, hòstia, sembles beneit. Quantes vegades t’he de repetir el mateix?\n–Mare al fill: Pau, fill, no veus que tot ho fem pel teu bé? T’estimem molt.\n–Fill: D’acord (torna a l’habitació).\n–Pare i mare: Ja saps que ens pots explicar tot el que et passa. T’estimarem igual.\nL’adultocentrisme és la relació social asimètrica entre adults que ostenten el poder, un model de referència per a la visió del món\nCada família és única i diferent. No vulguem apuntar amb l’escopeta ni tampoc culpabilitzar ningú. Desxifrem algunes premisses en l’escenari anterior:\n1. Desconeixem què ha pogut passar a casa, a l’escola, etc. perquè els pares contemplin la possibilitat de dur en Pau al psicòleg. Per tant, caldrà tenir més dades sobre si és un fet puntual o, si en canvi, es tracta d’un estat que pot perdurar en el temps. I no obstant, això mostraria una preocupació positiva dels pares cap al fill per a cercar l’ajuda necessària especialitzada.\n2. Els pares, a més, consideren l’acompanyament o seguiment terapèutic com un aspecte en principi esperançador i positiu.\n3. Desconeixem l’edat i canvi d’etapa evolutiva d’en Pau.\n4. Desconeixem com se sent en Pau.\n5. Desconeixem si hi hagut algun canvi en el rendiment escolar i pautes en l’entorn social.\n6. Tenim coneixement que la mare diu que estima en Pau.\n7. Desconeixem si en Pau se sent estimat i rep afecte i amor per part dels seus pares.\nAixí doncs, un cop hem estat capaços d’arribar aquí, com a pares consideraríem:\na. Creiem que en Pau millorarà, per això va al psicòleg. Hi va, de moment, un cop per setmana.\nb. La situació a casa millorarà i en Pau estarà més tranquil. Tot tornarà a la normalitat (aquella que estem acostumats, en la que diem què ha de fer en Pau, dir, repetir i complir) i per tant, en Pau ens tornarà a fer cas. En definitiva, es portarà bé.\nc. En Pau gaudeix anant a les visites amb el terapeuta.\nSegurament, el terapeuta valorarà totes les condicions que afecten o poden afectar en l’esfera biopsicosocial d’en Pau. I aquest pot cercar alternatives, canvis o reformular aspectes i pautes de treball a nivell familiar i també la possible coordinació i seguiment des del centre educatiu.\nI bé, si has arribat fins aquí, la qüestió que ens ocupa és: i doncs, on és el problema? Quin és exactament el problema? Per a alguns, la resposta és en Pau. Per part meva, la resposta és senzilla: l’adultocentrisme per part de tots els adults que envolten en Pau. I no voldria que malinterpretéssiu les meves paraules, però sí que tinc clar que en qualsevol moment en Pau ha estat dissenyat per a complir ordres i donar els mínims maldecaps possibles. Em penso —i puc equivocar-me— que en les expectatives com a pare/mare/ família en els primers mesos de vida són: Que tingui molta salut tota la vida. Que sigui sa en tots els aspectes.\nEn el subconscient més que no pas en el conscient —perquè gairebé tots hem nascut sota el mateix model adultocèntric, patriarcal i heteronormatiu— seria:\ni. Que tragués bones notes per a tenir una bona feina.\nii. Que es casés (seria genial que ens fes avis i millor seria per a ell mateix i per nosaltres que no fos homosexual).\niii. Per a algunes famílies seria magnífic que en Pau pogués tenir un gran rendiment a nivell esportiu.\niv. Que no fos un mal nen, que no ens donés problemes. Que es comporti.\nv. Que no es drogués (per exemple, en l’adolescència o en l’edat adulta).\nvi. Altres etapes segons l’edat (em reconforta pensar que en Pau té un entorn d’amics. A més a més, si és home cisgènere el meu subconscient com a pare o mare agrairà que tingui xicotes i relacions sexuals a dojo, però si és noia com a pare o mare desitjaré que no mostri gaire el seu cos, que no sigui una escalfabraguetes i que tingui un únic xicot amb qui perdre la virginitat en una edat adulta). Escalfabraguetes ho heu pensat vosaltres! I tampoc no heu pensat que pugui perdre la virginitat amb una altra dona.\nNo ens agradaria deixar-vos enmig d’aquest sant rotllo a mitges, però sí que vull que en tragueu les vostres pròpies conclusions. Tant sols us diré que en Pau necessitava segurament més gestos de criança respectuosa que el permetessin ser com ell és i tenir l’oportunitat d’expressar què li passava.\nSentir-se estimat no significa que els pares tan sols et repeteixin que t’estimen si són incapaços de demostrar-ho. Si no deixen que t’expressis significa que no es compleixen certs canals de comunicació receptiva (que no castiguin ni jutgin) que acompanyin en la presa de decisions. Si la teva comunicació pretén Pau fes, digues, menja, calla, para, porta’t bé, et castigaré, és culpa teva… no existirà cap confiança de fills cap als pares. Et seran poc sincers, t’amagaran informació tard o d’hora i no sabràs com actuar. Cada vegada estareu més distants.\nEstimar significa també acompanyar en la presa de decisions (raonables). No rebre les respostes que tu vols escoltar en els actes del teu fill com a progenitor ni com adult significa que et perden el respecte. En Pau no és un adult. No ha vingut a aquesta vida per a complicar-te la més ni tampoc ha vingut a molestar-te. Separar-se de les teves expectatives i acompanyar-te en la teva pròpia escolta com a pare o mare farà possiblement que tots tingueu una relació més sana i amorosa. No som conscients de la violència que existeix a les nostres llars (hòstia Pau, sembles beneit). Tanmateix això no passarà si com a adults som incapaços de qüestionar-nos (alerta, no pas culpabilitzar-nos!) amb una nova mirada i possiblement, també un acompanyament extern professional. Creixement com a tal. No vam néixer ensenyats.\nP.S.: Pau i respira. Pau i escolta. Pau i acompanya.


Generalitat Valenciana regula la declaració i el Registre d’habitatges deshabitats – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nGeneralitat Valenciana regula la declaració i el Registre d’habitatges deshabitats\nGeneralitat Valenciana regula la declaració…\nEl ple del Consell ha aprovat el decret per a mobilitzar els habitatges buits dels grans “tenedors“ d’immobles de la Comunitat Valenciana, que entre altres aspectes regula el procés per a la declaració d’habitatge deshabitat i crea el Registre d’aquests habitatges.\nAixí ho ha assenyalat la vicepresidenta del Consell, qui ha aclarit que el decret no afecta a les persones que tinguen habitatges deshabitats, sinó als grans “tenedors”, que són les persones físiques o jurídiques que exercisquen activitat econòmica en l’àmbit immobiliari i tinga més de deu habitatges.\nAmb la finalitat de “mobilitzar tots els habitatges buits de la Comunitat Valenciana”, es regula la declaració de l’habitatge buit, aquella propietat d’un gran “tenedor” que incomplisca la seua funció social, i es crea el Registre d’habitatges buits, un inventari informatitzat d’eixos habitatges dels grans “tenedors”, que subministrarà informació per a planificar les polítiques públiques d’habitatge.\nTambé s’inclouen mesures de foment per a potenciar la incorporació al mercat de tots l’habitatges deshabitats, amb independència de si la persona propietària és gran “tenedor” o no, com la creació de la Xarxa Lloga, una xarxa d’intermediació i foment del lloguer, ha explicat.\nAixí mateix, es regula un programa de lloguer solidari, com a iniciativa per a la rehabilitació d’habitatges no habitats que seran cedides a la Generalitat per a mobilitzar-les, i es crearà la Borsa Habita, que posarà a disposició habitatges per a atendre les necessitats residencials de les persones o unitats de convivència en situació d’emergència residencial.\nEl decret també regula el procediment administratiu per a la inspecció i la imposició de les sancions davant l’incompliment de la funció social de l’habitatge, de manera que si transcorreguts sis mesos des de la declaració d’habitatge buit mitjançant resolució administrativa se segueix sense donar-li un ús residencial es posaran multes coercitives.\nLa quantia de la multa serà l’equivalent al preu mensual del lloguer d’un habitatge de protecció pública dels mateixos metres quadrats, ha especificat la vicepresidenta.\nOltra ha aclarit que les mesures sobre intermediació entraran en vigor quan s’aprove l’aplicació informàtica Xarxa Lloga, i en tot cas a partir de març de 2022, mentre que la resta del decret s’aplicarà als vint dies de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.\nHa indicat que aquest decret desenvolupa els continguts de la llei de la Funció social de l’Habitatge -la primera que va impulsar el Consell del Botànic- relatives a la intervenció de les administracions públiques sobre habitatges deshabitats i el foment del lloguer dels immobles buits.\nHa destacat que l’habitatge “és un dret bàsic de les persones, i no sols un bé de mercat”, i per això és necessari afavorir l’accés dels valencians a habitatges dignes, especialment tenint en compte que hi ha “una gran quantitat” d’immobles buits.\nLa vicepresidenta ha indicat que l’objectiu fonamental d’aquest decret és mobilitzar els habitatges buits, centrant-se principalment en les quals estan en mans de grans “tenedors” i establint les mesures de foment per a la seua mobilització, així com la regulació de les sancions davant l’incompliment de la funció social de l’habitatge.


Eduard Fornés: "Volíem una església deslligada del franquisme, però l'església ens va canviar a nosaltres"\nFutbolistes i covid: uns protocols diferents?\tFutbolistes i covid: uns protocols diferents?\nEduard Fornés: “Volíem una església deslligada del franquisme, però l’església ens va canviar a nosaltres”\nEntrevista a un dels capellans catalans que van passar per la presó concordatària de Zamora, ideada pel règim franquista amb l'ajut de la Conferència Episcopal espanyola\nEl documentari La presó dels capellans (Apaiz Kartzela) ha destapat una història poc coneguda sobre com el franquisme va idear una presó per a capellans que defensaven els drets civils. Sobretot eren bascs, però per aquest centre de Zamora també hi van passar cinc catalans. Un d’ells és Eduard Fornés, una de les veus del documentari, que recorda en aquesta entrevista el seu pas per la presó. Quan en va sortir, es va secularitzar i després va fundar l’Editorial Mediterrània.\n—Per què us van tancar a la presó de Zamora?\n—Després d’ordenar-me capellà, vaig anar a la parròquia del Sagrat Cor, al barri de Ca n’Oriac de Sabadell. Era una barriada d’immigració amb unes condicions molt precàries. El primer de maig de 1968, CCOO i més grups organitzats del barri van fer una trobada als afores de la ciutat i ens hi van convidar, als capellans del barri. Que ens convidessin volia dir que estàvem integrats. Hi vam anar i vam tornar tots en grup i, com que hi devia haver algun infiltrat, quan vam arribar al pas a nivell que separava el barri de Sabadell, ens hi esperaven els grisos. Es va sentir un toc de xiulet i van començar a carregar i a pegar la gent. Vàrem obrir les portes de l’església perquè la gent pogués entrar-hi, perquè segons el concordat, quan algú entrava dins una església quedava protegit. La policia va envoltar-la i ens hi vàrem quedar unes trenta-cinc persones, entre dones, homes i criatures.\n—L’església va estar envoltada tota la nit amb focus i gossos, i fins i tot van venir amb metralletes. Ens van tallar el telèfon, la llum, l’aigua… Durant la nit em vaig posar la sotana i vaig sortir per acompanyar una dona, la Pilar, perquè se l’emportés l’ambulància. Estava embarassada i va avortar a causa dels cops de porra.\n—L’endemà al migdia, la policia em va ensenyar una carta escrita pel bisbe Marcelo González que els autoritzava a entrar a l’església. En contra d’allò que diu el concordat. Van entrar i amb dos autocars se’ns van endur a la comissaria de Sabadell. A tots tres capellans ens van separar per fer creure que col·laboràvem amb la policia, cosa que era mentida. Es van passar tota la nit interrogant-nos i demanant-nos que identifiquéssim gent. El comissari en algun moment treia la pistola, però no sabia què fer-ne. El fet d’anar amb sotana ens protegia i ens donava una certa autoritat. Ens havien de portar a la Via Laietana, però mentre hi anàvem van arribar ordres que ens portessin a les Teresianes del carrer de Ganduxer, on vivia l’arquebisbe Marcelo González. Va donar una carta als policies i els va dir: “Es queden sota la meva jurisdicció.” Els policies se’n van anar i l’arquebisbe ens va deixar en llibertat tot adduint que teníem una funció pastoral. No m’ho creia. Em deté la policia i m’allibera el bisbe? Però què coi és, això? No ho podia acceptar. Era la manera d’actuar de l’església del nacionalcatolicisme, del franquisme.\n—Però això no us va alliberar de les acusacions.\n—No. El 25 de març de 1969, ens van jutjar pels fets del maig del 1968 al Tribunal d’Ordre Públic, a Madrid, acusats de manifestació violenta i desacatar la policia. El judici es va fer a porta tancada perquè hi havia estat d’excepció. Per sort, la defensa de l’Albert Fina i en Josep Soler Barberà va ser molt bona, i de la petició de dos anys de presó, ens van condemnar a sis mesos i un dia.\n—I cap a Zamora.\n—Sí. Abans de nosaltres tres de Sabadell, ja hi havia passat en Botey i havia ensenyat als capellans bascs alguna cançó en català. Hi vam arribar tard, de nit. Ens van posar en cel·les individuals. Imagina’t la situació, i, de cop, a mitjanit, els bascs s’assabenten que els catalans hem arribat i comencen a cantar: “Vull ser lliure, vull ser lliure ara mateix.” És clar, se’t fa un nus a la gola quan sents cantar en català quan estàs tot sol en una cel·la d’una presó en què et diuen que seràs tractat com un enemic polític. Va ser molt impactant.\n—Com eren les condicions de la presó?\n—Vàrem passar molt de fred. Era una presó gran en què hi havia molts presos comuns que tenien unes condicions molt més bones que no pas les nostres. Ens havien adaptat un pavelló, però ens feien dormir a tots en una mateixa sala que donava al patí a través d’una reixa. Al matí, quan et llevaves, havies de vigilar de no relliscar perquè hi havia gel al terra de l’habitació. I el menjar normalment era una galleda amb un potatge amb unes taques vermelles de greix, o vés a saber què. Alguna vegada ens hi vam trobar un drap o un fregall, com a missatge de menysteniment cap a nosaltres. Per sort, els bascs tenien un bon rebost de menjar que els enviaven. I hi havia algun funcionari que ens tenia en certa consideració. Un d’ells –que surt al documentari– es va oferir a aconseguir-nos medicament o allò que necessitéssim.\n—Per què hi havia tants capellans bascs?\n—Per aquesta presó hi van passar solament cinc catalans. I de bascs, una cinquantena, i a alguns, com ara en Jon Etxabe, els van demanar pena de mort en el procés de Burgos. Els bascs van patir molt i uns quants van passar molts dies en cel·les de càstig –vint-i-tres hores dins la cel·la i una al pati, tot sol. Era molt dur. Aquesta diferència era perquè havien ajudat alguns pròfugs i els van vincular amb ETA. Per això a uns quants els demanaven condemnes molt altes. Arran d’això al País Basc hi havia una sensibilitat molt gran envers els capellans i aquí no n’hi havia. Estaven molt organitzats i rebien molt de menjar, cosa que ens anava molt bé. Fins i tot vam arribar a tenir una emissora dins la presó, feta amb peces que havien entrat en llaunes de conserva. Vaig arribar a parlar amb periodistes de Le Monde per explicar la nostra situació.\n—La cosa que més sorprèn dels capellans bascs és el seu caràcter contestatari, molt allunyat del caràcter pacifista que hom pot pressuposar a un capellà.\n—Segurament era per tot allò que havien viscut i per la situació que hi havia País Basc. Cada nit cantaven l’himne basc. També hi ha diferència entre bascs i catalans, però certament ells tenien molta fortalesa i eren molt durs.\n—Fins i tot van arribar a construir un túnel. Bèstia.\n—Exacte. N’hi havia un que havia estudiat arquitectura i van començar un túnel. Van arribar a tenir-hi una mica de llum a dins amb un cablejat que havien ideat. Realment és admirable allò que van fer. Van excavar vint metres de túnel! I van arribar a veure llum a fora, però el dia que volien sortir hi havia lluna plena. Com que el voltant de la presó era molt àrid i els haurien pogut veure, van ajornar la sortida, però això va fer que descobrissin el túnel.\n—El documentari hi passa molt per sobre, però vàreu ser dels qui va intercedir perquè el procés de Burgos no es fes a porta tancada. Com va anar?\n—Vaig escriure una carta en un mocador de paper per al bisbe Saint-Gaudens de Tolosa, amb qui era amic. Li explicava que en el procés de Burgos, com que es jutjaven dos capellans a qui demanaven pena de mort, el judici es faria a porta tancada. I que pensaven de secularitzar-se perquè es fes a porta oberta i fos més transparent. Vam amagar la carta a l’anorac d’un pres basc que sortia el mes de febrer i la va portar a Tolosa. Saint-Gaudens tenia contactes amb el secretari d’estat del Vaticà, que va parlar del procés de Burgos a Pau VI. El Vaticà va enviar tres cartes: una al nunci d’Espanya al Vaticà, una altra al bisbe de Bilbao i la tercera al ministre de Justícia. En aquestes cartes, el Vaticà renunciava al privilegi del concordat que el judici es fes a porta tancada. Madrid va acceptar de fer-lo a porta oberta, van millorar una mica les condicions de la nostra presó, Franco va indultar els catalans i a final de març vam sortir en llibertat. Va ser una maniobra política per a dir: “Amb els catalans pactem, però amb els bascs no.” No teníem cap intenció de sortir de la presó i ens van haver de fer fora.\n—Quan sortiu de la presó, us secularitzeu. És una pregunta molt personal, però per què vau prendre aquesta decisió?\n—Va arribar un moment en què hi havia un plegat de tradicions religioses sense base real. El diumenge, fer no sé quants casaments, a la tarda més bateigs… Tota l’església plena de gent, allò era una festa, però incapaços de resar junts un pare nostre. Tenia la sensació que sagramentalitzava un poble que no estava evangelitzat. Sona molt fort, però vull dir que anàvem repartint sagraments, però no sentia que es visqués el cristianisme, cosa que em creava tensions. Això va ser un aspecte. Per una altra banda, havia començat a treballar de soldador elèctric per renunciar a la paga de l’estat, perquè no estava d’acord amb aquesta església. Els capellans érem pagats com a funcionaris de l’estat! I la presó va ser determinant. T’anul·len del punt de vista humà. I va arribar un punt en què no em veia amb cor de continuar.\n—Sobre la secularització, un capellà que apareix al documentari fa una reflexió interessant: “Volíem canviar l’església i l’església ens va canviar a nosaltres.” Us hi sentiu reflectit?\n—Sí, entenc què vol dir. Hi va haver un moment en què volíem canviar l’església. Vàrem renunciar a la paga de l’estat, ens vàrem posar a treballar, volíem tenir les portes de l’església sempre obertes a tothom, acollir tothom, volíem una església més pròxima a la gent. El Concili Vaticà II ens va crear unes esperances de renovació a fons, però l’episcopat espanyol mai no en va acceptar l’esperit. Volíem una església deslligada del franquisme, no tan jeràrquica, més participativa, però l’església ens va canviar a nosaltres. Arriba un punt en què ets conscient de la teva impotència i ja no pots més.\n—Us en vau anar decebut.\n—Els anys després del concili, molts capellans van decidir de secularitzar-se i formar una família. Per diversos motius. També és cert que la qüestió del celibat és un inconvenient greu i s’hauria de resoldre. I la prova és el problema de la pederàstia que hi ha hagut a l’església. En canvi, unes altres religions accepten que es pugui fer una funció pastoral i formar una família. És una herència del Concili de Trento, enlloc de l’evangeli no diu que per a ser capellà no et puguis casar. Em vaig casar quatre anys després d’haver sortit de la presó i tinc tres fills i cinc néts.


els adolescents: planificar-se per endavant\nPlanificació per als adolescents: per què és una bona idea\nÉs normal que siguis aprensiu ja que el vostre fill entra als adolescents. És un moment de gran canvi per al vostre fill i la relació amb ell, i haureu d’adaptar la criança a mesura que aneu. Però no ha de ser una experiència negativa per a vostè o per al seu fill, especialment si teniu previst.\nQuan els pares se’ls pregunta quin període de desenvolupament dels fills els fa ser més aprensius, l’adolescència arriba a la llista. Però el 70% dels adolescents declaren tenir relacions positives amb les seves famílies, per la qual cosa no és gens dolent!\nComprensió dels canvis i reptes en els adolescents\nAbans que els fills entrin en l'adolescència, és una bona idea conèixer els canvis físics i els canvis socials i emocionals que experimentarà el vostre fill. Això us pot ajudar a comprendre els canvis en el comportament del vostre fill i la vostra relació.\nPensant en la vostra pròpia adolescència et pot ajudar a relacionar-te amb el teu fill. Intenta recordar què vas passar i com et vas sentir. Molts dels vostres sentiments i experiències seran els mateixos que els del vostre fill, de manera que podeu utilitzar aquesta comprensió per construir la vostra relació.\nTambé és bo provar canviant la manera de pensar en el comportament dels adolescents. Per exemple, els arguments amb el vostre fill sobre problemes quotidians com ara les tasques domèstiques, l’ús d’internet i les xarxes socials poden ser difícils. Però pot ajudar a recordar que és un signe que el vostre fill busca la independència, desenvolupa autonomia i confiança i vol responsabilitzar-se per ella mateixa.\nNo importa el que facis, probablement no podràs evitar algun conflicte amb el teu fill. Tingueu en compte que el conflicte durant l’adolescència és un efecte secundari del viatge del vostre fill cap a l’edat adulta jove independent.\nI també pot ajudar a recordar-ho aquesta etapa de la vida del vostre fill no durarà per sempre.\nAtendre la necessitat d’independència i altres problemes d’adolescència del vostre fill\nConvertir-se en un adult jove independent és una de les feines principals del vostre fill durant l’adolescència.\nAixí que no us sorprengui si heu de manejar algun comportament complicat i problemes emocionals a mesura que el vostre fill faci aquesta transició. Per exemple, podríeu trobar-vos amb una conducta irrespectuosa, una presa de riscos, alcohol i altres drogues, primeres relacions, mitjans socials, imatge corporal, etc.\nEt pot ajudar a pensar abans d’alguns d’aquests problemes i planificar com respondràs.\nUna relació positiva amb el vostre fill és la millor base per donar suport a la independència del vostre fill. Això és degut a que el vostre amor i suport ajuden el vostre fill a tenir confiança a descobrir qui és i a treballar allò que vol fer amb la seva vida. Pot ajudar a centrar-se en tenir una comunicació oberta, una connexió forta, respecte mutu i confiança.\nLímites, límits i normes en els adolescents\nLes regles familiars clares sobre el comportament, la comunicació i la socialització són una part important per donar suport a la independència. Això passa perquè les regles, els límits i les conseqüències estableixen límits segurs per al vostre fill mentre explora nous interessos, fa nous amics i passa més temps fora de la vostra família.\nA mesura que el teu fill envelleixi, pot tenir més paraules sobre les normes de la seva família. I probablement les regles hauran de canviar a mesura que el vostre fill es faci més gran i sigui més independent.\nEls nens es beneficien dels pares que són ferms sobre els límits, però també acullen la necessitat de ser un individu.\nNegociació amb el vostre fill adolescent\nÉs possible que, de vegades, tu i el teu fill no estiguin d’acord en els límits, les regles i els límits. Això vol dir que probablement la negociació adquirirà més importància en l’adolescència.\nVostè i el seu fill també hauríeu d’utilitzar passos de resolució de problemes o estratègies de gestió de conflictes per trobar solucions que s’adaptin a tots dos.\nSupervisió del vostre fill adolescent\nEl seguiment us pot ajudar a equilibrar la vostra necessitat d’independència i la vostra necessitat de saber que el vostre fill està segur.\nEl seguiment consisteix a ser conscient del que fa el vostre fill i amb qui està. No significa mirar tots els moviments del fill. Pot ser més fàcil introduir el seguiment abans que arribin els adolescents, això ajudarà el vostre fill a acostumar-lo. També pot disminuir la possibilitat que el vostre fill adolescent resisteixi el monitoratge.\nPlanificació per als adolescents amb un nen amb trastorn de l’espectre autista\nSi teniu un fill amb trastorn de l’espectre autista (TEA), potser heu de tenir en compte algunes coses més quan teniu previst fer l’adolescència. Podríeu començar fent una ullada a alguns d’aquests articles:\nidentitat pròpia, autoestima i TEA\naconseguir que els nens amb TEA preparen la pubertat\nhabilitats socials per a adolescents amb TEA\nactivitats socials i lúdiques per a adolescents amb TEA\nllocs de treball i ocupació: adolescents amb discapacitat, TEA i altres necessitats addicionals\nvoluntariat per a adolescents amb discapacitat, TEA i altres necessitats addicionals.\nTenint cura de tu mateix durant l’adolescència del teu fill\nLa dependència de més del vostre fill i de la manera en què interactueu amb ell dels vostres pares. El vostre propi benestar i les vostres altres relacions poden influir en la relació amb el vostre fill.\nking arthur: llegenda de l'espasa\nAixò significa que és important tenir cura de si mateix:\nguanyant temps per a les coses que més us agraden\npassar temps amb la parella si en teniu\nfent alguna activitat física\nTenir cura del teu benestar físic i mental d’aquestes maneres pot ajudar-te a mantenir-te tranquil i coherent i a afrontar millor l’estrès i el conflicte que puguin sorgir.\nAlguns nens i els seus pares poden resultar difícils d’invertir en els adolescents.\nSi vostè o el seu fill et veuen angoixats o molestos per un conflicte constant, o et preocupa altres problemes com la depressió o l’ansietat, el millor és demanar consell a un psicòleg o un assessor. El vostre metge de capçalera us serà capaç d’ajudar-vos a trobar algú, o pot ser que l’escola del vostre fill us pugui recomanar algú per a vosaltres i el vostre fill.


La Dona del Segle XXI ▷ Trencar amb els Prejudicis Interns i Externs\nAvui és el 44è dia internacional de les dones, declarat per primera vegada per l’ONU el 1975 i que des de llavors marca les reivindicacions de la feminitat a la cultura occidental.\nEn aquest article no aniré aprofundint la història passada de la lluita feminista, em concentraré en la situació actual de les dones al XXI segle.\nLa paritat de gènere encara és una il·lusió?\nTot i segles i segles de lluita i de reivindicació, les dones del segle XXI encara es veuen subjectes a prejudicis i estereotips sexistes. Per exemple, si agafem un llibre escolar infantil les dones estan poc representades i confinades a rols domèstics, trepitjant així la paritat sexista. A més, també la paritat salarial encara es veu afectada per aquests estereotips sexistes, ja que segons les dades estadístiques de l’Eurostat del 2017 la divergència retributiva de gènere és del 39,3% a Europa.\nEntre els factors que contribueixen a aquesta distància salarial hi ha:\nUna probabilitat menor de promoció a càrrecs superiors (només el 6% dels directors és una dona).\nCàrrega de tasques no retribuïdes, com ara la cura de la casa i de la criança dels fills, més del que fan els homes.\nInterrupcions de la carrera professional que els fa passar més temps fora del mercat laboral.\nSegregació a la instrucció i al mercat laboral.\nDiscriminació retributiva que, encara que vetada, segueix afectant la diferència salarial entre homes i dones.\nAixí mateix, les dones segueixen subjectes a discriminacions subconscients concernents la seva sexualitat i el seu paper de mare.\nEn quina mesura aquestes discriminacions ens afecten?\nUs pregunto: Quantes vegades us heu sentit incomodes en mostrar o parlar del vostre cos i a remarcar les vostres corbes per por dels prejudicis? o per exemple, Heu renunciat a fer alguna cosa per protegir la imatge de bona mare o filla?\nLes dones renunciem contínuament, de vegades també inconscientment, a respectar les nostres necessitats i la nostra identitat per por de ser jutjades. No podem posar-nos aquell vestit que ens marca bé les corbes perquè si no pot semblar que som superficials, no podem deixar els nens amb l’àvia per anar a sopar fora o anar a una classe de ball perquè si no potser pensin que no sóc una bona mare¨.\nSi és veritat que els prejudicis i els estereotips ens afecten a tots, això és particularment verídic per a les dones. A més, moltes vegades, som nosaltres mateixes qui ens posem pals a les rodes, jutjant totes aquelles dones que s’atreveixen i lluiten per trencar aquests prejudicis subconscients.\nLes dones han hagut de renunciar a si mateixes i sotmetre’s al masclisme durant segles i les seves seqüeles encara es noten a la ment subconscient de les dones del segle XXI.\nCom podem superar aquesta discriminació i alliberar-nos del pes dels prejudicis cap a les dones?\nTotes les dones han de continuar prenent consciència. Hem de prendre consciència de tots aquells límits subconscients que deixem que ens aturin, de tots aquells prejudicis socials i masclistes que segueixen afectant la manera com vivim la nostra identitat femenina.\nNo importa si som treballadores, mares, àvies, tietes o filles: totes tenim el dret de satisfer les nostres necessitats i respectar la nostra identitat, complint els nostres desitjos i somnis malgrat els judicis dels altres.\nHem estat criades amb missatges com “has de ser una bona nena”, “has de pensar sempre en els altres”, “cuida de la casa”, “un dia arribarà un home a salvar-te”. Aquests són missatges que ens han arribat sigui directament o de manera subliminal i estan registrats a la nostra ment subconscient, influenciant així la nostra conducta i pensaments.\nCal prendre consciència de tots aquests límits que ens imposem i que ens impedeixen arribar a sentir-nos realitzades i satisfetes amb nosaltres mateixes de debò. Hem de continuar lluitant com totes aquelles dones que ens han permès arribar al segle XXI podent votar, expressar les nostres idees, obtenir promocions laborals, posar-nos una faldilla i guanyar el respecte dels homes.\nEstem programades per protegir, cuidar i evitar els judicis, però quin és el cost d’aquest automatisme subconscient? Oblidar-nos de nosaltres mateixes.\nAleshores a tu, dona que estàs llegint aquest article, et demano que avui facis alguna cosa que de debò et vingui de gust.\nEncara que deixis descontents els altres, per una vegada no t’aturis a fer el que provoca que totes les cèl·lules del teu cos ballin.\nPosa’t maca, posa’t el vestit que et marca les corbes i mira’t: sent la teva bellesa i el teu poder femení.\nTorna a tu mateixa, recorda’t de tant en tant d’oblidar-te els teus rols socials i de pensar en tu també. La vida és una i cal viure-la amb plenitud.\nEnsenyem les nostres filles, germanes, mares, amigues a ser valentes, en lloc de ser perfectes. Que els prejudicis són inevitables, però és la nostra responsabilitat viure en la mesura de les nostres expectatives i fer-nos feliços.\nCreem dones conscients, lliures, poderoses i valentes. Que sàpiguen estar allà pels altres però també per si mateixes. Cal empoderar les altres dones, no tenir-les enveja. Cal continuar lluitant per la discriminació de gènere.


altaveu electromagnètic altaveu electromagnètic\nca altaveu electromagnètic, n m\nes altavoz electromagnético\nen electromagnetic speaker\nAltaveu el funcionament del qual es basa en l'acció dinàmica produïda per un camp magnètic variable sobre una placa de material ferromagnètic.\naltaveu iònic altaveu iònic\nca altaveu iònic, n m\nes altavoz iónico\nen ionic speaker\nAltaveu el funcionament del qual es basa en la propietat que tenen els gasos ionitzats de comportar-se com un diafragma si són modulats mitjançant un camp elèctric.\naltaveu magnetoestàtic altaveu magnetoestàtic\nca altaveu magnetoestàtic, n m\nes altavoz magnetostático\nen magnetostatic speaker\nAltaveu el funcionament del qual es basa en la capacitat de deformació de determinats materials quan són sotmesos a un camp magnètic variable.\naltaveu piezoelèctric altaveu piezoelèctric\nca altaveu piezoelèctric, n m\nes altavoz piezoeléctrico\nen piezoelectric speaker\nAltaveu el funcionament del qual es basa en les propietats que tenen alguns cristalls de deformar-se quan s'hi aplica corrent. Atès que les deformacions són molt petites, només són utilitzats per a reproduir freqüències altes.\naltern -a altern -a\nca altern -a, adj\nDit del senyal la magnitud del qual canvia de signe periòdicament. El cas més freqüent correspon a una variació en el temps que segueix una llei sinusoidal.\nca unitat aritmeticològica, n f\nca ALU, n f sigla\nes unidad aritmético-lógica\nes ALU sigla\nen arithmetic logic unit\nen ALU sigla\nComponent d'un sistema digital, en particular de la ^unitat de dades^, que fa operacions aritmètiques o bé lògiques entre paraules binàries.\nLa sigla ALU correspon a la denominació anglesa arithmetic logic unit.\nca modulació d'amplitud, n f\nca AM, n f sigla\nes modulación de amplitud\nen amplitude modulation\nModulació analògica en la qual el senyal d'informació modula l'amplitud de la portadora.\nLa sigla AM correspon a la denominació anglesa amplitude modulation.\nca amplitud modulada, n f\nes amplitud modulada\nen modulation amplitude\nen MA sigla\nSistema de ràdio que utilitza la modulació d'amplitud.\nambigüitat de fase ambigüitat de fase\nca ambigüitat de fase, n f\nes ambigüedad de fase\nen phase ambiguity\nAmbigüitat que es produeix a causa d'un error de fase irresoluble com a conseqüència de la simetria de la ^constel·lació^ quan s'utilitza un esquema de ^sincronització no assistida per dades^ per a estimar la fase de la portadora.


Navega pels ítems (1560 en total)\nIntegració a l'E.G.B.\nTaula rodona-col·loqui celebrada a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 11 de març de 1986 a les 20.00h. Participants: Escola Eladi Homs, Escola Margalló de Vilanova i la Geltrú, Escola Montsant de Reus...\nLa Sanitat a les comarques meridionals\nConferència celebrada al Centre de Lectura el 17 de març de 1982, dins el cicle Converses d'interès local\nConferència celebrada al Centre de Lectura el 25 de març de 1982, a càrrec de Joan Tasias i Valls\nPossibilitats de futur de la nostra ciutat\nConferència celebrada al Centre de Lectura el 14 d'abril de 1982 per Francesc Cailà i Mestre\nLa Coordinació de l'ús de l'aigua\nConferència celebrada al Centre de Lectura el 16 de març de 1982\nPer una solució hospitalària a Reus\nConferència celebrada al Teatre Bartrina (Centre de Lectura de Reus) el 31 de març de 1982. Organitza Jove Cambra de Reus\nConferència al Centre de Lectura\nImatges de la conferència de José de Orbaneja y Aragón, celebrada al Centre de Lectura de Reus l'any 1952\nConferència a càrrec d'Anton M. Pàmies celebrada al Centre de Lectura de Reus el 6 de maig de 1982, dins el Cicle de Converses d'Interès Local\nAssemblea general extraordinària de socis del Centre de Lectura de Reus\nAssemblea general extraordinària de socis del Centre de Lectura de Reus de juny de 1982\nConferència a càrrec de Jaume Massó Carballido, celebrada al Centre de Lectura el 26 de novembre de 1982\nLes Normes subsidiàries (debat)\nDebat presentat per Carles Martí, Manuel Ribas Piera, Enric Argullol, ... [et al.]. Celebrat a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 3 de desembre de 1982\nLes Normes subsidiàries vistes pels partits polítics (col·loqui)\nCol·loqui celebrat al Centre de Lectura el 14 de desembre de 1982\nLes Normes subsidiàries vistes per les entitats ciutadanes\nCol·loqui celebrat al Centre de Lectura el 16 de desembre de 1982\nHomenatge a Josep Iglésies i Fort\nHomenatge celebrat a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 13 de març de 1986 a les 20.00h. Participen Josep Amigó i Anglés, Agustí Jolís i Selisachs, Enrich Lluch i Martín i Jordi Nadal\nIntegració a l'ensenyament mitjà (14 a 16 anys)\nExplicació de les diferents experiències portades arreu de Catalunya per Vicenç Tirado, del G.O.E., feta a la sala d'actes del Centre de Lectura el 3 d'abril de 1986 a les 20.00 h. Amb el suport...\nInauguració de la Sala Santasusagna\nActe celebrat a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 20 de març de 1986\nConferència celebrada a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 14 d'abril de 1986 a les 20.00h\nEls Munts, actualitat i perspectiva\nConferència celebrada a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 29 de maig de 1986 a les 20.00h. Dins el Cicle: "El poblament dispers al Camp de Tarragona en època romana". Societat Catalana d'Arqueologia\nLa Prospecció científica i la seva aplicació en l'estudi del poblament dispers d'època romana\nConferència celebrada a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 19 de maig de 1986 a les 20.00h. Col·labora Societat Catalana d'Arqueologia. Forma part del Cicle "El poblament dispers al Camp de Tarragona en...\nConferència celebrada a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 28 d'abril de 1986 a les 20.00h\nConferència celebrada a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 12 de maig de 1986 a les 20.00h. Dins el Cicle "Dilluns literaris"\nLa Vil·la romana del Moro, un exemple de poblament rural al Camp de Tarragona\nConferència celebrada a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 22 de maig de 1986 a les 20.00h. Dins el Cicle: "El poblament dispers al Camp de Tarragona en època romana". Societat Catalana d'Arqueologia\nEl Sector occidental del Camp de Tarragona a l'època romana\nConferència celebrada a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 5 de juny de 1986 a les 20.00h. Societat Catalana d'Arqueologia\nEl Columbari romà de Vila-rodona: un projecte d'estudi\nConferència celebrada a la Sala d'Actes del Centre de Lectura el 15 de maig de 1986 a les 20.00h. Col·labora Societat Catalana d'Arqueologia. Forma part del Cicle "El poblament dispers al Camp de Tarragona en...


Colau crearà una empresa per comprar i vendre electricitat | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nColau crearà una empresa per comprar i vendre electricitat\nLa comercialitzadora oferirà l'energia fotovoltaica produïda per veïns i l'Ajuntament\nBarcelona 14 JUL 2016 - 16:34\tCEST\nColau i Pisarello. MARTA PÉREZ EFE\nEl govern de l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, crearà una empresa municipal per comprar i vendre electricitat produïda per plaques fotovoltaiques a la ciutat. La comercialitzadora comprarà i vendrà l'electricitat que produeixin tant les comunitats de veïns que tenen plaques per a autoconsum i excedent, com la que es generi en instal·lacions municipals, com les enormes plaques de la plaça del Fòrum.\nLa creació d'una comercialitzadora energètica municipal, que va ser promesa electoral de Barcelona en Comú i serà operativa la tardor del 2018, és una de les accions previstes en una mesura de Govern que es presentarà al ple de la propera setmana. En global, la mesura preveu actuacions per valor de 130 milions d'euros fins al 2019.\nLa idea és que l'Ajuntament sigui el canal per facilitar qualsevol aspecte relacionat amb la producció i el consum d'energia neta, perquè l'Executiu considera que ha de tornar a ser un servei públic, ha explicat la tinenta d'alcalde d'Ecologia, Urbanisme i Mobilitat, Janet Sanz. "Barcelona vol liderar la transició energètica i vol desafiar el decret d'autoconsum del govern de l'Estat, que considerem injust. S'ha acabat el temps de generar por entorn de l'autoconsum", ha dit amb referència al polèmic decret del govern de Rajoy que penalitza la generació domèstica d'electricitat. Sanz ha defensat el trànsit "dels combustibles fòssils a la producció ciutadana de quilòmetre zero, amb una política pública que recuperi el veritable objectiu que l'energia és un servei públic basat en la garantia de drets". "Ja n'hi ha prou d'oligopoli elèctric, al seu model fòssil i apostem per una producció descentralitzada i ciutadana d'energies renovables", ha afegit el regidor d'Energia, Eloi Badia.\nL'Ajuntament de Barcelona preparava a finals del mandat de l'ex alcalde Xavier Trias la creació d'un operador elèctric de capital públic que havia de tenir el seu embrió en l'actual societat municipal Tersa, l'empresa municipal de tractament de residus. En aquest cas, la idea era aprofitar els excedents que genera Tersa (que es perden) per proveir la pròpia planta o equipaments municipals. El Govern de Trias tenia la idea de modificar els estatuts de la companyia el maig del 2015. Les eleccions ho van congelar i el que ha fet l'actual Govern és executar la modificació estatutària perquè Tersa pugui generar una comercialitzadora d'electricitat que compri i vengui també l'energia que produeixin els veïns.\nEl primer que farà l'Ajuntament és una diagnosi (200.000 euros) de la potència instal·lada i les possibilitats que hi ha d'augmentar-la. Però del total dels 130 milions la major part se l'emportaran els ajuts als veïns per estalviar i per fer obres d'eficiència energètica (76 milions) i els ajuts i tràmits perquè les comunitats puguin instal·lar plaques (36 milions). A la comercialitzadora en si mateixa es destinaran 8,4 milions, i 10 més a campanyes de divulgació i a capacitar professionals per al sector.\nEntre els objectius concrets i quantificats del pla figura un estalvi del 10% en el consum de la ciutat —"Hi ha molta energia que consumim però no utilitzem", ha dit la comissionada d'Ecologia, Eva Herrero—, la reducció d'un 10% de gasos amb efecte d'hivernacle, doblar la producció pública d'energia en edificis municipals (2.160 quilowatts per hora i any) i augmentar un 10% la que produeixen els veïns als seus terrats (12.000 quilowatts per hora i any).\nBarcelona va ser pionera el 2005, ja que va crear una ordenança que obliga qualsevol edifici de nova construcció a instal·lar plaques solars tèrmiques, per escalfar l'aigua. La mesura de l'executiu de Colau fa un pas més i es refereix a les plaques solars fotovoltaiques, les que generen energia per a autoconsum i que solen generar excedents. Just els que comercialitzaria l'Ajuntament.\nEl pla municipal es durà a terme malgrat el controvertit reial decret sobre autoconsum que el govern de Mariano Rajoy va aprovar la tardor del 2015, que grava l'autoconsum de l'energia a través de plaques fotovoltaiques. En aquest sentit, la tinenta d'alcalde s'ha mostrat convençuda que s'acabarà derogant, perquè tots els partits de l'oposició s'han compromès a fer-ho.\nEn qualsevol cas, el regidor d'Energia, Eloi Badia, ha precisat que l'Ajuntament actuarà dins de les seves competències. "Garantirem que el veí pot generar, l'Ajuntament facilitarà tots els tràmits i l'ajudarà a superar les traves". Es tracta, han insistit Sanz, Herrero i Badia, de "generar confiança, creant un clima de canvi, eliminant les barreres que existeixen". Badia ha defensat que els 130 milions són "un pressupost sòlid que permetrà desenvolupar tot el model". Sobre la possibilitat que, més enllà dels terrats dels edificis municipals, l'Ajuntament creï alguna gran instal·lació, Badia ha explicat que no ho descarten, però que la idea seria fer-ho d'acord amb altres municipis, en l'àmbit metropolità.


Festes Decennals 2021+1 | La Tremenda\nFestes Decennals 2021+1\nLes Festes Decennals de la Mare de Déu de la Candela són una de les celebracions amb més tradició i pòsit patrimonial de Catalunya. Així, des de fa més de dos segles, tots els anys acabats en “1” Valls ha celebrat de manera ininterrompuda i de generació en generació les també conegudes com a “Festes de la Llum”.\nDeclarada des del 2011 per la Generalitat de Catalunya com a Festa Patrimonial d’Interès Nacional, les Decennals, d’origen religiós, han esdevingut una celebració extraordinària que, cada deu anys, inclou un ampli ventall de propostes artístiques, culturals, populars, esportives, infantils i lúdiques, entre d’altres. Les festes, que se celebren des de l’any 1791, són úniques per la seva periodicitat, per la seva magnitud, per la seva dimensió espectacular, pel seu caràcter patrimonial, per la confecció participativa del programa i també per la gran varietat d’actes i de tots els àmbits que s’integren en el sí del programa d’activitats.\nDesprés de mesos de pandèmia i l’emplaçament de la celebració al 2022, la 24a edició de les Decennals de Valls són un gran exemple de la recuperació del carrer, la il·lusió, l’alegria i la participació popular, tot respectant les mesures de seguretat establertes pel Procicat.\nDes de La Tremenda ens ocupem del disseny i execució de l’estratègia de premsa, gestió de les xarxes socials i coordinació de la publicitat.


Fragments personals: Pessimisme\nCaram quin text tant negatiu i punyent. Suposo que per això és important viure intensament cada moment amb els éssers estimats: família, amics, companys de feina.\nI tot i el pas dels anys, potser encara que a vegades és complicat, mirar de mantenir aquells amics de sempre, i mirar de fer-ne de nous, per no perdre mai el contacte humà.\nNomés és una reflexió, i suposo que hi ha vides amb una dinàmica on això es pot resultar complicat.\n31 de desembre de 2011 a les 17:32\nÉs una reflexió veient el que està passant a la mare, després de la mort del pare. De fet una constant a mesura que s'han fet grans és dir-me aprofita tot el que puguis que a mesura que et facis gran en perdràs les ganes. I això ho diuen per que ells les van a anar perdent a mesura que han fet anys.\n1 de gener de 2012 a les 20:44\nM'ha agradat molt la reflexió i sap greu el que dius de la mare: conec aquests casos de prop també.\nUn altre reflexió és quan fas alguna cosa que saps que pots morir, com una marató: també m'ha passat fa poc. Mires tot com si fos la última vegada.\nUn petó per la mare de part meva.\n3 de gener de 2012 a les 12:18\nVeure la mort a prop et canvia, et fa pensar d'una altra manera. Fins ara havia vist morir familiars, i familiars d'amics. Alguna vegada em vaig sentir tocat, però era un instant breu. Aquest any ha estat el pare, primer la malaltia i després la mort. I després la repercussió en la mare. I tot plegat et fa pensar.\n3 de gener de 2012 a les 19:42\nSi que fa pensar quan se't mor algun ésser estimat. A l'estiu va ser el meu cosí amb 30 anys, i avui ha estat la gosseta que teníem a casa, amb només 9 mesos. Sé que pot semblar una falta de respecte per alguns, però per mi la gosseta era una més de la família i aquestes morts prematures et fan pensar molt en tot plegat.\n15 de gener de 2012 a les 1:28\nVivim en una societat que està d'esquena a la mort i quan aquesta es presenta ens trasbalsa.\n15 de gener de 2012 a les 18:53


Ana Calvo narra els vincles de les mares amb fills afectats per paràlisi cerebral | Bonart\nAna Calvo narra els vincles de les mares amb fills afectats per paràlisi cerebral\nLa fotògrafa Ana Calvo narra la relació i l’amor de les mares amb fills afectats per paràlisi cerebral a l’exposició Vincles de valor. Mares extraordinàries amb fills singulars, que es pot visitar del 17 al 29 de setembre del 2013, a la Sala d’Actes de les Cotxeres del Palau Robert. “Vincles de Valor ” és un projecte d’ASPACE (Associació de la Paràlisi Cerebral) i la fotògrafa Ana Calvo, amb el suport del Palau Robert. La comissària de la mostra és Isabel Caba, responsable de Comunicació de l’Associació.\nAna Calvo (1962) és una fotògrafa independent que resideix a Cornellà de Llobregat. L’any 2012 va rebre el premi de fotografia digital convocat per l’INICO de la Universitat de Salamanca. La fotògrafa, que té un fill amb paràlisi cerebral, mostra, amb la seva càmera, els vincles i les complicitats que estableix una mare amb el seu fill quan a aquest li manca l’autonomia i necessita una atenció gairebé constant. Les imatges descobreixen la part més tendra, dolça i exquisida d’aquesta unió, mostrant les mares com a éssers valedors i els fills com a autèntics genis de l’amor, capaços de generar situacions meravelloses, de commoure i, sobretot, d’aportar-nos aquesta capacitat d’emocionar-nos, a voltes perduda. En definitiva, vivències úniques i màgiques, on a través d’una càmera descobrim, entre d’altres coses, fins on pot arribar la sensibilitat humana. Ana Calvo mostra la vida lligada a significats i a particularitats que la fan inabastable, a històries i contextos que no es poden segrestar i reduir. Les fotografies són vides autonarrades, contingents, interpretades i construïdes des de la història i històries que acompanyen a aquestes dones i que ella construeix per explicar aquests sentiments profunds d’unió, de protecció i de tendresa. La comissària Isabel Caba assenyala que els vincles són les grans artèries per on transiten les emocions, els pensaments, els valors, les idees, els ordres i els desordres, i que la mostra és un reconeixement a les mares que dia rere dia, des del seu anonimat, fan del sentiment de l’amor el valor més preuat envers els seus fills singulars. “La vida –afirma la comissària– ens depara sempre moltes sorpreses i de vegades les aparences ens enganyen. La paràlisi cerebral, igual que d’altres afectacions, ens empeny a defensar-ho amb frisança. Ho fa perquè ningú ha d’ésser marginat ni pel sexe, ni per la cultura, ni per les seves creences religioses ni pel seu estat de salut, tots hem de conviure amb comprensió, respecte, tolerància i solidaritat”.\nL’Associació de Paràlisi Cerebral és una organització que treballa, des de l’any 1961, per a l’atenció i la millora de la qualitat de vida de les persones amb paràlisi cerebral i patologies afins. És una de les entitats de referència a tot l’Estat espanyol en l’abordatge integral d’aquesta patologia.\nEtiquetes: Ana Calvo · Palau Robert


La selecció catalana de korfbal és la gran absent en els World Games que s’inauguren avui a Wroclaw | Fosbury\nFosbury » Korfbal » La selecció catalana de korfbal és la gran absent en els World Games que s’inauguren avui a Wroclaw\nLa selecció catalana de korfbal és la gran absent en els World Games que s’inauguren avui a Wroclaw\n*Notícia publicada originalment al web de la Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes – Seleccions.cat\nLa selecció catalana de korfbal (FCK) està reconeguda a tots els efectes per la federació internacional i, per tant, té dret a participar en totes les competicions que organitza l’IKF, siguin d’àmbit europeu o mundial. L’única excepció són els World Games, la desena edició dels quals s’inaugurarà avui a Wroclaw (Polònia) amb la participació de tots els rivals habituals de Catalunya: els Països Baixos, la Xina Taipei, Alemanya, Xina, Polònia, Gran Bretanya, Bèlgica i Austràlia. Cinc d’aquests equips són europeus i no s’ha d’oblidar que la selecció catalana, fa menys d’un any, es va proclamar tercera en el campionat d’Europa absolut. Esportivament, amb una situació política normal, la seva presència seria segura.\nLa selecció catalana de korfbal, tercera al campionat d’Europa Absolut 2016\nL’obstacle del CIO\nReservat a esports i modalitats que no formen part del programa olímpic, i disputat cada any posterior a la celebració d’uns Jocs Olímpics, l’esdeveniment està organitzat per l’Associació Internacional dels Jocs Mundials (IWGA), que actua sota el paraigua del Comitè Internacional Olímpic (CIO). Això vol dir que, d’acord a la modificació de la Carta Olímpica del 17 de juliol de 1996, només hi poden participar països reconeguts per les Nacions Unides, independentment de les realitats identitàries i estructurals de cada país i de cada esport. És la mateixa situació que pateixen Escòcia o Gal·les, que no ho poden ser en els tornejos olímpics de futbol, hoquei sobre herba o rugbi malgrat ser habituals als campionats d’Europa i del Món. En el seu moment va sorgir la possibilitat que l’equip de la FCK participés en els World Games tot representant Espanya però, lògicament, aquesta opció es va descartar.\nUn any gairebé perdut\nLa no participació a Wroclaw implica un greuge comparatiu per a la selecció catalana de korfbal, que cada quatre anys té una oportunitat menys que els seus rivals de posar-se a prova i acumular experiència a escala internacional. D’aquesta manera, mentre els Països Baixos, Bèlgica o la Xina Taipei han preparat els World Games com a la gran competició del 2017, l’equip nacional de Catalunya, aquest any, només ha pogut participar oficialment en els dos grans esdeveniments anuals de base que organitza la IKF: els mundials sub-17 i sub-19. El fet de tenir restriccions fins i tot en un esport plenament reconegut com és el korfbal exemplifica perfectament la necessitat de la independència per al ple desenvolupament de l’esport català, ja que, amb la situació actual, Catalunya difícilment podrà tenir accés a qualsevol competició patrocinada pel CIO.\nL’excepció del futbol sala\nL’única participació de Catalunya en uns World Games es va produir ara fa quatre anys i de manera no oficial. La selecció catalana de futbol sala va prendre part en un torneig paral·lel a l’edició de Cali 2013, en una ciutat diferent i tot aprofitant que el seu esport era d’exhibició. A Wroclaw, per exemple, el futbol sala ja no forma part del programa. L’equip català va guanyar el primer partit contra Austràlia (5-3) però després va perdre contra dues potències com el Brasil (4-2) i Colòmbia (10-3).\nDe tots depèn que aquest únic precedent, l’any 2021, es pugui fer extensiu a tots els esports i de manera ben visible. L’1 d’octubre ens juguem, entre infinites d’altres coses, poder ser en les cerimònies d’inauguració amb bandera, equipament i delegació pròpies. Als World Games, als Jocs Olímpics o als mundials de qualsevol esport. Sense restriccions i fent justícia al nostre treball, tradició i personalitat pròpia.\n* Notícia de la Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes\nCatalunyaDestacatJocs MundialsKorfbalSeleccionsThe World Games


ESQUÈRIA: agosto 2008\nAnd may say -not in a shy way,\nAnd did it may way!\nPublicado por Nausikka en 2:49 2 comentarios:\nDINS EL PERÍMETRE D'UNS BRAÇOS\n“Si mueres, pero no pereces, permaneces.”\n(A la memòria de M.M.V)\nRes menys estable que el record i pot semblar contradictori. Sovint hem pensat que el record és la plaça oberta a la permanència, el lloc on sobreviuen les ombres del passat. Ben mirat, però, el record sempre ens rebrega al seu caprici; ens bressola o afussella; ens consola o ens corpren. Els records són ocells que ens sobrevolen i només de tant en tant s’acosten a cantar-nos. Vénen i marxen, s’allunyen per tornar, ens miren fit o se’ns regiren. I ens travessen. ¿Què ens els porta o se’ls emporta? Potser només el temps. Saber que tard o d’hora, com un fill pròdig, deixarà la casa de la desmemòria per ser, altra vegada, l’amic que s’acompassa.\nDiuen que cada infancia requereix d’un espai mític; agost en el record i al límit sud d’un poble que moria a aquell carrer, tot travessant els camps com una falca, la casa gran dels avis. Potser no era tan gran. Avui la recordo des d’una tarda de ciutat que es reconforta amb la treva dels termómetres i el pas lent de la gent pels carrers de les vacances. Però, ¿qué en sap de mides el record? ¿qué sap del temps i dels espais? Quan es torna imprecís és més exacte. És per això que ens concedeix el tracte; perquè el record s’esforça en recordar i no vol límits: mentides o veritats.\nJo recordo aquella casa tal com ella ha volgut que la recordi: gran, imponentment alta. I recordo espais que no responen a cap sentit de proporció; els camps vastíssim, l’alçada de l’alfals, parcel.les d’avellaners que recollien furtives ombres al migdia i els vells camins que ens portaven al bosquet de les cavanes. Diuen que cada temps té moments irrepetibles: les tardes dels blaus en retirada, el pas lentíssim dels tractors estirant el llençol del vespre i, des de la distància, la veu ronca de l’avi anunciant-nos el sopar. Corríem. Corríem, sobre el blat retut, entre girasols que es rebregaven en mimvar la llum i buscavem aquells braços. Quatre cossos infantils a l’abric d’una abraçada que ens portava dels horts fins a la casa arran dels canyisars on s’enfilaven les roges tomaqueres. En arribar a la planta baixa demanàvem d’acostar-nos als bidons de serradures on les gates alletaven. Mai ens va dir que no. Va viure feliç de veure’ns infantilment feliços.\nQuan jo era petita el meu avi acostumava a dir que tombant el quinze d’agost el món es replega. Volia dir que l’oasi de l’estiu comença a semblar més aviat un miratge i que les tardes es retallen anunciant la tornada a la quotidianitat dels horaris i les obligacions. Ben mirat, el que realment volia dir, era que li sabia greu de perdre aquell temps que havia estat només d’ell i nostre: presentia l'arribada d'uns anys en què ja no hi hauria més temps per compartir.\nPerò si mors i, no te’n vas del tot, romans. Ell es amb mi aquesta tarda mentre deixo que em travessin els darrers dies d'agost. Hi ha gent al carrer i el paisatge d’aquells estius es natura morta als forats negres de la memòria; imatges que es superposen mentre m’esforço en imaginar-ne el moviment, en omplir-les de paraules. Ja no puc recordar la seva veu però, mentre avanço, sento com empeny el gronxador del temps el pes d’un palmell a les espatlles i quatre cossos infantils es remouen i s'apreten al toll d'una abraçada perquè sé que, de vegades, el món sencer batega dins el perímetre d’uns braços.\nPublicado por Nausikka en 8:35 2 comentarios: