Paquita Ágreda, la mestra republicana d’Almoines pionera de les escoles laiques – Observatorio del Laicismo – Europa Laica\nPaquita Ágreda, la mestra republicana d’Almoines pionera de les escoles laiques\nAquesta setmana el municipi d’Almoines ha acollit una conferència sobre Paquita Ágreda Reig, una mestra laica i republicana que va ser represaliada després de la guerra civil. L’autor de l’article, Wilson Ferrús Peris, acaba de publicar un llibre en què recull la innovació i renovació pedagògica que van introduir molts mestres fins que la guerra civil els va impedir avançar.\nPaquita Ágreda Reig nasqué a València el 1905 i aconseguí el títol de Mestra en octubre de 1924. Finalitzada la carrera, entrà a exercir la docència en l´escola laica del Casino Instructiu Republicà «El Avance», al carrer de Sagunt de València. Des d´aleshores, la seua vinculació amb el republicanisme blasquista fou absolut.\nNo solament formà part del Partit d´Unió Republicana Autonomista, sinó que s´hi involucrà activament, fins a tal punt que el 1932 formà part de la Mesa de discussió que havia d´ordenar el conclave republicà: l´única dona de dotze secretaris que la constituïren. A més, des de febrer d´eixe mateix any va estar al capdavant de l´Agrupació Femenina del Centre Republicà «El Avance,» una associació molt lligada al PURA que desaparegué en 1936.\nAquesta escola participà en les colònies laiques blasquistes pràcticament des del principi, des que en 1920 decidiren enviar 21 xiquets i xiquetes a la població de Buñol en companyia dels 31 de l´escola laica del Casino Republicà del districte de la Misericòrdia.\nEls càstigs corporals com a element de disciplina quedaven totalment fora del procés educatiu i havien de ser substituïts pel raonament, és a dir, pel diàleg i la discussió. I, finalment, s´indicava també l´obligatorietat de realitzar una excursió escolar cientificorecreativa com a mínim una vegada cada trimestre.\nSabem que, almenys des del curs 1919-1920, exercí com a director el mestre Juan Castro Valero, que hi treballava la mestra Antonia Arroyo Hortigüela i que, com a president del centre estava José María Zamorano.\nCastro fou substituït per Vicente Marco i, a principis de març de 1924, des de les pàgines d´El Pueblo s´anunciava la convocatòria d´un concurs públic per a la provisió de la plaça de mestre de l´escola laica del casino «El Avance». Poc de temps després, Arturo Padilla Mera es féu càrrec de la seua direcció. Al seu costat, continuà la mestra Antonia Arroyo, fins que es traslladà a l´escola del Casino Republicà del districte de la Misericòrida i fou substituïda per Paquita Ágreda Reig a partir del curs 1925-1926.\nDes d´aquest moment, organitzen els alumnes en graus: infantil, elemental i superior, a més de classes nocturnes d´adults entre les 7 i les 9 de la nit. Al Pla d´Estudis anterior introdueixen el Dibuix i les «lecciones de cosas». D´aquesta manera, s´incideix en el caràcter integral de l´educació i en l´objectiu d´un ensenyament intuïtiu i actiu basat en la reflexió, l´observació i la lliure expressió de l´alumne.\nA partir del curs 1930-1931, a les portes de la instauració de la II República, millorà el material escolar i el mètode d´ensenyament, i el següent curs augmentà el seu equip docent en un nou mestre. L´escola era definida com una de les millors escoles de València i d´ella s´afirmava que usava un pla pedagògic modern en la línia dels postulats i els preceptes pedagògics que defensava i pretenia impulsar el nou règim republicà.\nAmb tota seguretat, Paquita abandonà l´escola laica del casino «El Avance» per a presentar-se als Cursets de Selecció i Formació de 1933. I, una vegada superats, obtingué el nomenament amb caràcter de propietària provisional a Sot de Chera (els Serrans) en setembre de 1935. Allí estigué fins a febrer de 1936 que es traslladà a Catadau (la Ribera Alta) en propietat definitiva. Ací es féu càrrec de les classes d´alfabetització que posaren en marxa les autoritats republicanes i, des del mes de setembre, hi formà part del sindicat anarquista CNT.\nDesprés de la guerra s´enfrontà al procés de depuració franquista i, en gener de 1942, la Comissió Superior Dictaminadora proposà el seu trasllat fora de la província durant cinc anys i la inhabilitació per a exercir càrrecs directius i de confiança. Una resolució més «magnànima» que la de la Comissió de Depuració de la província de València que, en novembre de 1941, havia sol·licitat, a més, la suspensió de treball i sou per dos anys i la seua postergació durant un llarg període de cinc anys. L´acusaven de «ser republicana de izquierdas, propagandista roja en público y en la escuela, ser antifascista con demostracions de júbilo en favor de los rojos, ante alguna de sus victorias y simpatizante con los comunistas».\nL´informe elaborat per la Comandància de la Guàrdia Civil de Llombai assenyalava que en les eleccions votà la candidatura del Front Popular i que durant la guerra mostrà públicament les seues simpaties pel comunisme, a més de realitzar actes de propaganda tant en públic com en l´escola, sense oblidar que «cuando la toma de Teruel por los marxistas, hizo manifestacions de júbilo, desde el balcón de su casa». Des de l´alcaldia s´insisteix en la seua filiació d´esquerres però expressa que la seua conducta professional, social i particular va ser bona. A l´igual que el rector i el pare de família que, junt a la seua ideologia esquerrana, no s´obliden d´indicar que no va complir «con los deberes de católica».\nTot i a pesar dels informes positius del cap local de FET y de las JONS de Catadau i la puntualització de l´alcalde que intentà clarificar que quan féu constar que era «izquierdista» no es referia a la seua activitat sinó solament a les seues mostres de simpatia, i malgrat declarar per escrit més de 130 pares i mares dels xiquets i de les xiquetes que tingué com a alumnes (la seua escola de xiquetes es convertí en mixta a partir de febrer de 1936) que «no hizo propaganda política de clase alguna, dedicándose únicamente y exclusivamente a la labor de la enseñanza», el 4 de març de 1942 i resultà sancionada amb el trasllat fora de la província amb la prohibició de sol·licitar plaça durant cinc anys i la seua inhabilitació per a exercir càrrecs directius i de confiança.\nAlmoines, Oliva i a «l´exili»\nEn abril de 1942 la traslladaren provisionalment a Almoines, i entre gener i setembre de 1944 estigué a Oliva. Finalment fou obligada a «exiliar-se» a Obón (en la conca minera de Terol), a 255 quilòmetres de la ciutat de València, en compliment de la sanció. Allí va estar fins a juny de 1946 que aconseguí una excedència després de moltes absències per malaltia, però prèviament s´absentà i es reintegrà al destí en abril de 1945.\nPaquita patia una malaltia molt greu (asma) que, fins i tot, posà en perill la seua vida perquè necessitava un tractament especial que no podien atendre ni a Obón ni a cap poble dels voltants. Fou per això que s´absentà de l´escola, prèvia justificació mèdica i autorització de l´Alcaldia, per atendre la seua salut. Deixà les classes ben ateses per una mestra amb la titulació adequada, suggerida pel propi alcalde. La sorpresa va ser que la inspectora Blanca Bejarano la declarà incursa en la Llei d´Instrucció Pública i li obrí un expedient per abandonament de destí. Una denúncia que amb tota probabilitat provenia d´alguna persona del poble que tenia coneixements dels seus antecedents polítics. La mestra demostrà la falsedat de les acusacions però, tot i això, encara es resolgué contra ella per part de la Comissió Provincial d´Educació i a proposta de la inspectora, una amonestació.\nJa no tornà fins a març de 1963 que, amb caràcter d´interina, s´establí a Meliana (l´Horta Nord). Participà en el concurs de trasllats i a partir de setembre d´eixe mateix any es traslladà en propietària definitiva a l´Escola Mixta del barri de Cúiper de Foios (l´Horta Nord), però en setembre de 1966 aconseguí una plaça provisional per consort, a Sagunt (el Camp de Morvedre). En setembre de 1968 es traslladà a Museros (l´Horta Nord), on es jubilà en març de 1971


Alta cuina amb xancletes\nMengem / Receptes 08/08/2018\nÉs l’última tendència: xiringuitos de platja informals però amb preus d’autor\nUn dels plats forts de l’Oasis Badalona és l’arròs del senyoret. OASIS BADALONA\nL’alta cuina ha rescatat el menjar de xiringuito, el que es pot menjar vestit amb xancletes i amb el banyador a sota d’una peça de roba ‘casual’. Tant és així que en pocs anys els xiringuitos dirigits per cuiners amb estrella Michelin han augmentat, i comencen a ser icones gastronòmiques a les Illes Balears i a tota la costa.\nSi els formalismes a l’hora de vestir es relaxen, també ho fa l’estil del restaurant arran de mar. No acostumen a posar estovalles ni tovallons de tela, però, tot i així, no es relaxen ni a la cuina ni tampoc (atenció!) en el preu. De fet, si s’hagués de mesurar l’esforç que suposa cuinar en un cubicle petit, estret i calorós, com acostumen a ser algunes de les cuines dels xiringuitos, segur que el compte es quedaria curt.\nDit això, no tots els restaurants arran de mar són iguals. N’hi ha que es dediquen a escalfar plats, cuinats prèviament en el que anomenen ‘laboratoris de cuina’, és a dir, cuines situades sobre l’asfalt i no a la platja. En aquest cas, els plats arriben diàriament en furgonetes refrigerades. Tot i que la qualitat dels productes no minva, sí que està bé saber-ne la diferència. D’altra banda, hi ha els xiringuitos en els quals es cuina tot el plat de principi a fi. Solen comptar amb grans equips de personal, perquè els horaris de servei acostumen a ser més llargs que els dels restaurants de carrer.\nEntre els plats que triomfen a les cartes hi ha els peixos a la brasa –la tendència a l’alça és la brasa vertical, ‘l’espeto’– i els arrossos. Pel que fa als peixos, els cuiners aposten per respectar el producte i no emmascarar-lo amb gaires floritures. I pel que fa als arrossos, l’estil a la marinera és el preferit. Les gambes i els calamars, d’altra banda, s’acoblen als grans de la gramínia, que sembla la preferida de l’estiu.\nUn dels plats estrella del Marabanda és el bullit. Marabanda\nInaugurat aquest estiu, ha obert portes amb l’objectiu de convertir-se en el restaurant gastronòmic de La Daurada, espai que acull diversos concerts a l’estiu davant del mar.\nA la carta destaca el peix provinent de la llotja de Vilanova, que es cuina a la brasa, horitzontal i vertical. Amb aquest sistema també cuinen, per exemple, el pop. Entre els plats de xup-xup destaca el bullit, una elaboració antiga dels pescadors. En el bullit primer es menja daurada amb patates i del suquet restant de l’elaboració es prepara un arròs amb allioli que es cou a la brasa.\nHi destaca: la piscina pròpia del restaurant, d’ús només per als que hi mengen.\nÉs el xiringuito del cuiner més actiu de Catalunya, Nandu Jubany. Inaugurat fa tres anys, Can Carlitos, situat al port de la Savina de Formentera, s’ha convertit en referència pels seus arrossos, elaborats de tres maneres diferents: secs, caldosos i a la llauna.\nLa marca Jubany també es troba en la qualitat del producte fresc, així que les gambes, fregides i cruixents, i els llagostins són protagonistes.\nEls amants dels plats verds hi trobaran un ampli apartat d’opcions: des d’amanides (atenció a l’albergínia escalivada amb sobrassada i làmines de parmesà) fins a coques.\nHi destaca: la carta de dolços, àmplia i atractiva, amb propostes tan suggerents com la pinya a l’ast amb iogurt i gelat de coco o el babà al rom cremat amb gelat de nata.\nCan Carlitos és el xiringuito de Nandu Jubany. Can Carlitos\nAl passeig de Cadaqués, enmig de la població més idíl·lica de la Costa Brava, hi ha el Bar Boia, que dirigeix Manel Vehí. Encarat a la platja gran de Cadaqués, el Boia és conegut pel maridatge de còctels sofisticats amb menjar de producte. De fet, des de les 8.30 h del matí fins a les 2 h de la nit serveixen tapes creatives i de producte, amb les croquetes de marisc com a protagonistes. A les nits els plats més sol·licitats són els biquinis de pernil ibèric, de formatge trufat, d’alvocat amb fruita o les hamburgueses. Aquests últims són els plats que Manel Vehí considera que mariden amb els seus còctels, que en prepara tants i variats com dies té l’any. O gairebé.\nHi destaca: l’espai exterior del Boia, arran de la platja de pedres, on cal arribar aviat per agafar taula, perquè les que miren al mar són les més sol·licitades.\nAlguns dels plats forts de l’Oasis Badalona són l’arròs del senyoret (que porta tots els ingredients de mar pelats), l’arròs negre i la fideuà, a part dels calamars i els calamarsons. També tenen peixos frescos, que varien segons el dia.\nEl xef Cucho Puig també aposta per una cuina freda de torrades amb pa de coca, que fins i tot prepara amb pit de pollastre.\nHi destaca: l’aposta per les sangries tradicionals i amb dignitat de vi i de cava.\nEls arrossos són el plat estrella del Barracuda, a Castelldefels. Lekuonastudio\nEnmig de la platja més allargassada, la de Castelldefels, s’alça el xiringuito Barracuda, que declara la seva filosofia sostenible des de la mateixa construcció, que busca la integració amb el paisatge.\nA la taula, els arrossos són els plats estrella. I d’entre tots, l’arròs a la marinera. Però al Barracuda també destaquen les escopinyes, les gambes i els peixos petits fregits. A l’hora de maridar els plats, el xiringuito aposta per les referències de vins de les denominacions d’origen catalanes ecològiques i biodinàmiques.\nHi destaca: la terrassa, amb terra de passarel·la de fusta i sofàs de pedra encoixinats, des d’on s’observa el mar com si fos una gran pantalla. L’interior del menjador és tipus peixera, així que les vistes també són privilegiades.\nA la platja del Canadell de Calella de Palafrugell, el Tragamar té el nom més adient que es podria pensar, perquè està tan a prop del mar que sembla que l’hagi d’engolir.\nPerò qui sí que pot engolir és l’amant del marisc, de les paelles de llagosta i del llamàntol. A part dels peixos a la planxa, com les sardines i els escamarlans gratinats amb pasta fresca, un dels plats ‘top ten’. També és un bon lloc per als que prefereixen la carn, amb una selecció de plats com carpaccios i entrecots.\nA més a més, el Tragamar ofereix mil i una opcions per als vegetarians i per als vegans, perquè creuen en el menjar verd i saludable. D’aquí que tinguin com a un dels seus atractius les mil i una opcions d'amanides, que cadascú pot combinar a la seva manera.\nHi destaca: les postres, amb Tatin de poma o recuit de la Fonteta, el formatge fresc de llet de cabra, tan conegut a les comarques de Girona.\nSi menges en un xiringuito, demana abans el preu dels plats\nEl 2016 un tuitaire va denunciar a la xarxa social que un àpat per a dues persones en un xiringuito de Formentera, a Ses Salines, li havia costat 337,35 euros. Arran de la viralització que es va fer a les xarxes, l’Agència Catalana del Consum va recordar que a l’estiu, i també durant tot l’any, sempre cal preguntar el preu de cada plat. Sovint a la carta hi ha preparacions que no indiquen el preu de manera explícita perquè estan subjectes a l’oferta del mercat. Precisament és el preu d'aquests plats el que cal preguntar sense problema. Però també si a la carta n’hi ha més que no el tenen indicat. El consell evita ensurts com el del tuitare de Formentera, que després d’haver pagat l'àpat fotografiava el tiquet i deia a la xarxa social que l’havien estafat.


Página d'inici | Escoltar | Discernir | Fase intermèdia | Respondre | Posar-se en camí\nLa cultura contemporània ofereix tot tipus d'estímuls als sentits, que van del gaudi a l'agressivitat. Imatges de colorit i bellesa que alternen amb imatges de violència i dolor. Sons pletòrics de musicalitat amb sorolls d'enorme estridència. Olfacte de perfums agradables enfront d'un aire profundament contaminat. Sabors de plats refinats amb sensacions de mal gust. Carícies d'un tacte agradable enfront d'abusos i violències. Un ventall molt ampli, que afecta la nostra vida quotidiana.\nNo és el mateix sentir que escoltar. Sentir apunta a la captació de sons, de paraules, de sorolls. Escoltar va més enllà. Implica atenció i receptivitat per a comprendre el que arriba a cau d'orella. La tecnologia millora l'audició. Quantes persones van amb els seus auriculars en els mitjans de transport o caminant pel carrer! La prolongació de l'edat i l'abús de sotmetre l'oïda a pressions indegudes està generant moltes botigues que venin audiófons. Escoltar, per contra, és una actitud personal. Moltes persones tenen la sensació que se sent molt i s'escolta poc. Escoltar, a més d'atenció, requereix temps, un bé que sembla cada vegada més escàs. Sense escolta en profunditat no hi ha interacció ni relacions consistents ni diàleg.\nLa primera fase d'un projecte en comú és escoltar. La regla de sant Benito comença amb la paraula “escolta”. La vida humana, la vida cristiana, la vida religiosa, es nodreixen de l'escolta. El text benedictí apunta més lluny: “aplica l'oïda del teu cor”. Es tracta d'escoltar des del centre essencial de la persona. No es redueix a la captació de sons. El Fòrum, organitzat per la Unió de Religiosos de Catalunya, proposa com a primera fase l'escolta. Existeixen molts textos bíblics que nodreixen aquesta actitud: “Escolta, filla, mira i posa atenta oïda” (salm 44,11) o “Parla, Senyor, que el teu serf escolta” (I Sam 3,9). Escoltar la paraula de Déu, Escoltar la veu de l'Església. Escoltar a les dones i als homes d'avui. Només una vida religiosa que escolti a fons serà capaç de donar respostes generoses i adequades. Déu continua cridant. El problema vocacional, no està vinculat en gran part a la falta d'escolta?\nMercedaris en temps de confinament\nServei de documentació 302: “Arrabassats per l’Esperit Sant”\nServei de documentació 302: Arrebatados por el Espíritu Santo\nServei de documentació 301: Vivimos en tiempos de pandemia\nServei de documentació 300: Missatge del papa Francesc per a la 54 Jornada Mundial de les Comunicacions Socials


Avantatges i desavantatges de les noves tecnologies. Com fer-ne un ús racional. – ferSalut\nHomeSalutAvantatges i desavantatges de les noves tecnologies. Com fer-ne un ús racional.\nEls ordinadors i altres dispositius, com tauletes, portàtils, smartphones, consoles, i les seves aplicacions (jocs, xarxes socials, serveis de missatgeria, etc.), ens han obert un munt de noves possibilitats, impensables fa uns anys.\nEn molt poc temps les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC) han arribat a les nostres llars per quedar-s’hi. Des d’un ordinador o un telèfon intel·ligent i una connexió a internet són moltes les portes que se’ns obren al món. Alguns dels avantatges al nostre abast són accedir i compartir coneixements amb altres persones, relacionar-se amb gent de l’altra banda del món de manera instantània, fer compres online, realitzar tràmits o cercar feina sense moure’s de casa. Però no hem d’oblidar que per molt útils que siguin, un ús inadequat pot tenir conseqüències nocives en la persona.\nCal posar èmfasi en el risc de desenvolupar una addicció tecnològica o ciberaddicció. Qualsevol tendència desmesurada cap a la realització d’una activitat pot convertir-se en una addicció i l’ús inadequat de les TIC no és una excepció. Col·loquialment, és fàcil dir que una persona està “enganxada” a internet, a un dispositiu o a una aplicació quan hi passa molt de temps davant, però no totes les persones que abusen de la tecnologia digital arriben a desenvolupar una addicció. No es tracta de les hores que la persona passa davant les tecnologies sinó de si la utilització que se’n fa influeix negativament en la seva vida.\nEls adolescents són el col·lectiu de major risc. El paper preventiu dels pares és clau a l’hora d’establir límits que afavoreixin el correcte ús de les tecnologies.\nPrincipals senyals d’alarma\nPèrdua d’hores de son a causa del temps que dedica a aquestes tecnologies.\nPassa més temps connectat del que s’havia marcat inicialment. Intenta limitar el temps sense aconseguir-ho (pèrdua de control).\nLa persona comença a dir mentides al seu entorn sobre el temps real que passa connectat, per la por que sent davant les conseqüències de dir la veritat.\nÉs important recordar que les TIC han de ser un mitjà que ens ajudin en la consecució dels nostres objectius, en l’àmbit personal i professional, laboral i d’oci; és a dir, han d’estar al servei de la nostra vida. Si la nostra vida comença a estar al servei de les noves tecnologies, ha arribat el moment de fer un canvi.\nElvira Toro Frias, Psicòloga Especialista en Adiccions (PAS)\nProjecte Tecnoatenció (Servei de promoció de l’ús saludable de les noves tecnologies)


Krasnoiarsk - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Krasnoyarsk)\nKrasnoiarsk (en rus Красноярск, pronunciat [krəsnɐˈjarsk]) és una ciutat de Rússia, centre administratiu del territori de Krasnoiarsk, situada vora el riu Ienissei. És la tercera ciutat més gran de Sibèria i una de les més poblades de Rússia.\nBandera de Krasnoiarsk\n56° 01′ N, 92° 52′ E / 56.02°N,92.87°E / 56.02; 92.87\nDistricte urbà krai city of Krasnoyarsk (en)\nkrai city of Krasnoyarsk (en)\nEdkham Akbulatov (en) (19 juny 2012)\nÉs un important nus de comunicacions dins la línia del ferrocarril Transsiberià i un dels principals centres productors d'alumini de la Federació Russa.\nLa seva temperatura mitjana anual és de 1,6 °C, essent la mitjana del mes de gener de -15,5 °C i la del mes de juliol de 18,7 °C. La precipitació mitjana anual és de 488 litres.\nSegons els arqueòlegs, les primeres persones van arribar a Sibèria fa uns 40.000 anys. Els túmuls i els monuments de la cultura Escita al krai de Krasnoyarsk pertanyen al segle VII aC i són els més antics d'Euràsia. La tomba d'un príncep, el Kurgan Arshan, descoberta el 2001, també es troba al Krai.\nL'assentament rus de la zona (principalment per cosacs) va començar al segle XVII. Després de la construcció del ferrocarril transsiberià, la colonització russa de la zona va augmentar fortament.\nDurant l'època dels tsars i dels bolxevics, el territori de Krasnoiarsk va ser usat com a lloc d'exili d'enemics polítics. Els primers dirigents de l'estat soviètic, Vladimir Lenin i Joseph Stalin es van exiliar al que és ara el krai els anys 1897-1900 i el 1903, respectivament. A l'època de Stalin, nombrosos camps de Gulag eren ubicats a la regió.\nEl 1822, la Governació de Ieniseisk va ser creada amb Krasnoyarsk com el seu centre administratiu la qual cobria un territori molt similar al del krai actual.\nEl 30 de juny de 1908, a la conca del riu Podkamennaya Tunguska, hi va haver l'esdeveniment de Tunguska, probablement causat per l'explosió d'un gran meteoroide o fragment d'un cometa a una altitud de 5-10 quilòmetres per sobre de la superfície de la Terra. Es calcula que la força de l'explosió és d'uns 10-15 megatones. Va aplanar més de 2.000 quilòmetres quadrats de bosc de pins i va matar milers de rens.\nEl krai de Krasnoiarsk va ser creat el 1934 després de la desagregació del krai de Sibèria occidental ' i el Krai Siberià de l'Est i posteriorment va incloure Taymyr i Evenk i Khakas. El 1991, Khakassia es va separar del Krai i es va convertir en una república dins de la Federació de Rússia.\nEl gener de l'1 de gener de 2007, després d'un referèndum sobre el tema celebrat el 17 d'abril de 2005, els territoris de l'Evenk i Taymyr es van unir al Krai.\nVladímir Rébikov (1866-1920) compositor musical.\nNikolai Pàvlovitx Ivanov-Radkévitx (1904-1962) compositor musical.\nDmitri Aleksàndrovitx Khvorostovski (1962-2017) baríton\n↑ «Arctic Social Sciences - Arctic Studies Center». Mnh.si.edu. [Consulta: 27 setembre 2012].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Krasnoiarsk\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Krasnoiarsk&oldid=25100224»\nDarrera modificació: 29 set 2020 a les 15:07\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 set 2020 a les 15:07.


que també va ser poeta – rosa d'ibur: versos i vida\n29 Juliol 2018 29 Juliol 2018\nque també va ser poeta\nVaig anar a la conferència “Manuel de Pedrolo, que també va ser poeta” d’Anna Maria Villalonga, organitzada per Reversos Grup Poètic a l’espai vilaweb i, a part de gaudir extraordinàriament amb la comissària de l’Any Pedrolo, vaig descobrir que Pedrolo també va ser poeta. Va escriure 16 poemaris i 1 addenda. Deixà la poesia -i també el teatre- perquè no li permetia arribar a molta gent.\nManuel de Pedrolo (1918-1990), autodidacta, prolífic i apassionat escriptor, abraçà tots els gèneres literaris (narrativa, relats, teatre, poemes, poesia visual, articles, dietaris, traduccions …). Original, innovador, trencador, lliure… L’èxit del Mecanoscrit del segon origen eclipsà la resta de producció, bona part de la qual tenia més volada. La seva obra ha estat poc treballada i ha patit un cert ostracisme.\nVa tenir una primera etapa existencialista (poesia), una segona més militant, més realista (grans novel·les) i una darrera més experimental.\nS’emmirallà en la poesia simbolista. No té res de poesia lírica. No té mètrica, no té rima. Poesia molt indagatòria. Entenia la literatura com a eina de transformació. Utilitzà el llenguatge poètic per explorar-se a si mateix i per explorar el món.\nLluitador per la llibertat i per la llengua (independentista, marxista heterodox, ateu, antimilitarista, internacionalista, activista …), molt crític, incòmode per als nuclis de poder, molt censurat i per tant amb molt decalatge entre el moment de l’escriptura i la publicació de les obres.\ni no paga. Els homes baten el gra,\ni l’amo no paga. Li pugen el vi,\ni s’asseu a taula. És el nostre vi,\ni les dones serveixen a taula. L’amo no paga;\ni rota, si li dóna la gana. És el nostre vi,\nArreu on valguin les paraules, els homes (Proa-1975. )\nAmiga, si esperem la nit i el seu parany\nels tactes no valdran damunt la teva sina.\nFes-te dolça i goluda en sortir d’aquest bany\nde llum desesperada; aixeca els ulls i vine.\nSàlvia del ponent! Eixamplo les arrels\nper fer-me més semblant a una imatge promesa.\nTots els somnis són curts, i les aus infidels\ns’enduran per les mars aquest llavi que em besa…\n“Manuel de Pedrolo, que també va ser poeta”: conferència d’Anna Maria Villalonga\nweb de la Fundació Pedrolo\nPublicat a poemes, poetesEtiquetat Manuel de PedroloPer rosa d'iburDeixa un comentari\n← Mai més sola, cada nit\nque dorm el mar, diries, als braços de la terra →


Unicode 9.0 inclou 72 nous emojis i arribarà aquest mateix estiu | Androidsis\nFacebook Messenger es va actualitzar recentment amb una bona quantitat de emojis relacionats amb el gènere i raça. Una interessant actualització per no deixar fora a ningú en el joc que signifiquen les emoticones i que ens serveixen per expressar-nos de millor forma quan vam llançar totes aquestes apps de missatgeria per comunicar-nos amb els nostres éssers estimats.\nTots aquests emojis que solem usar diàriament es troben desenvolupats per una companyia que és la que s'encarrega de estandarditzar perquè puguin ser usats per aquesta gran quantitat d'apps, serveis i plataformes. Unicode és la directora d'orquestra per a disposar de tots aquests emoticones que s'expressaran tot tipus de sentiments i emoticones i per aquest estiu mateix tindrem 72 nous emojis que ha presentat en la seva versió 9.0.\nEntre tots aquests nous 72 emoticones podem trobar des d'un kiwi, un croissant, guants de boxa o un goril·la, a part del que són algunes expressions ben divertides com és el facepalm, Que evidencia el «no m'ho puc creure» en un mateix icona que ens resultarà ben útil en algunes converses de xat. També ens porten a la versió 9.0 d'Unicode a l'emoticona pinotxo i aquest bé divertit que gira el cap per expressar més diversió i bogeria.\nTampoc s'han oblidat de l'gest per a aquestes fotos selfies i de la nostra estimada paella, Un dels plats amb els que més se'ns relaciona a tot el món. També Unicode s'ha pres el moment per eliminar els emojis relacionats amb qualsevol tipus d'arma, entre els quals s'inclou el rifle, i de la qual cosa també ens alegrem.\nDe moment desconeixem la data exacta en què arribarà aquesta actualització a aquesta gran rest de emojis que teniu a les apps de missatgeria i teclats, però sí que sabem que la veurem inclosa en Android N, Una versió que arribarà aquest mateix estiu.\nRuta completa cap a l'article: Androidsi » Tutorials » personalitzar Android » Els 72 nous emojis que portarà amb si Unicode 9.0 a Android aquest mateix estiu\nLes trucades de vídeo del BBM disponible de forma global


Hi ha diversos brots familiars, tres positius en una residència i casos aïllats · Segons Salut, les cadenes estan controlades\nEl barri de la Torrassa de l’Hospitalet de Llobregat ha registrat un augment de casos de covid-19 aquests últims set dies, passant de 3 casos a 37. Aquest augment ha estat causat per diversos brots familiars, tres positius nous en una residència i casos aïllats.\nSegons fonts del Departament de Salut, però, ara per ara les cadenes estan controlades. El departament es demana que s’extremin les precaucions d’higiene de mans, distància de seguretat i ús de la màscara. Salut es comunica contínuament amb l’ajuntament de la ciutat, a qui preocupa la velocitat amb què hi augmenten els contagis.\nSegons la batllessa, Núria Marín, hi ha 107 casos a tota la ciutat, la segona més poblada de Catalunya. La setmana passada eren 30. Els barris de Collblanc i Florida, juntament amb Torrassa, són els més afectats, i també hi ha algun cas nou a Pubilla Cases.\nLa residència d’avis de la Torrassa, a l’Hospitalet de Llobregat, acumula 10 positius per covid-19, vuit residents i dos treballadors, segons que han informat fonts municipals. Dels 8 usuaris, cinc ja la van passar i arrosseguen el positiu d’abans. Hi ha dubtes que ho puguin contagiar. Els altres tres són casos nous. Tots es troben bé. Pel que fa als dos treballadors, un és veí del barri. L’altre porta de vacances diverses setmanes.


L'antic hospital acollirà el Museu i Fons artístic amb més de 80 obres\n09 maig 2021 15:55\nFins ara, totes les obres d'art es concentraven a l'edifici consistorial amb una gran manca de seguretat\nCaterina Veny | 02 agost 1999\nL'emblemàtic Museu i Fons Artístic de Porreres es traslladarà a l'antic edifici històric de l'hospital que s'ubica al cèntric carrer Agustí Font Prevere. Aquest és l'innovador projecte que el nou equip de govern, ara format pel pacte de progrés UM-PSM, ha presentat en el decurs d'aquests dies.\nEl principal problema que el nou Consistori ha detectat envers l'actual ubicació de la col·lecció, a les diferents cambres de la Sala, és que «es troba d'esquena al possible visitant i aquest fet comporta que sigui difícil la promoció d'aquest patrimoni. De fet, hem constatat l'existència d'algun sector de la població porrerenca que mai no ha visitat el fons artístic, ni tan sols en sap de la seva vàlua», va explicar Bernat Bauzà, regidor d'Economia, Festes, Agricultura i Medi Ambient.\nA part de la nova ubicació del Museu a l'antic Hospital, també es crearà una Comissió Gestora que tengui cura de la reactivació, així com de donar una més àmplia difusió al funcionament del Museu que ara «es troba en unes condicions de seguretat ínfimes».\nD'entre la totalitat d'obres d'art que actualment es reparteixen entre diferents cambres de l'Ajuntament, una vuitantena fou catalogada per la professora de la Universitat illenca, Catalina Cantarellas, com a obres emblemàtiques de l'art contemporani mallorquí però també internacional. Aquest important gruix de peces seran les que es traslladaran a la nova seu de l'art porrerenc.


BARRAQUES DE PEDRA SECA DE VACARISSES: 240 - Barraca del Cotó (el Mimó)\n240 - Barraca del Cotó (el Mimó)\nCoordenades (Datum WGS 84 = ETRS 89): N 41º 34.525' E 001º 54.572'\nComentaris: A cal Cotó, una casa olesana del carrer de l'Església, aquí menaven una vinya en contracte de parceria amb el propietari del Mimó. Segons el Plano geométrico del término jurisdiccional de Vacarisas de l'any 1856, un tal Joan Pau Valldeperas aquí conreava una peça de terra de 3 quarteres, 5 quartans i 2 picotins, el conreu principal de la qual era la vinya. Poc temps després, segons l'Amillarament de 1861, el mateix Pau Valldeperas d'Olesa conreava aquesta peça de terra, propietat de Josep Bover (propietari del Mimó), que consistia en una vinya de 3ª classe (1 Q i 9 q), erm de 2ª (1 Q i 3 q) i roques. L'Amillarament de 1861 ens confirma que aquest parcer era d'Olesa de Montserrat; tot i que ja se sap que una gran part de rabassaires de la propietat del Mimó d'aquest sector eren olesans. Així que si volem saber el motiu o sobrenom d'aquest parcer, hem de recorrer al Registro General de fincas rústicas y urbanas de la villa de Olesa de 1848. L'únic Joan Pau Valldeperas que hi apareix vivia a cal "Cutó", una casa de 3/4 de cos d'ample del carrer de l'Església. En un arbitri i repartiment contra la fil·loxera aprovat per l'Ajuntament de Vacarisses i ordenat per la Diputació de l'any 1880, a la secció de forasters apareix com a contribuent un Joan Valldeperas (à) Cotó, veí d'Olesa, que tributava per una vinya de 2 quarteres de superfície.


Antoni Oliva és Director executiu de 22@Network, l’associació empresarial privada que reuneix les principals organitzacions del districte Sant Martí, grans empreses, universitats i centres tecnològics, i una xarxa de pimes i startups amb activitat al districte.\nActualment, el 22@Network compta amb una Comissió de Responsabilitat Social Corporativa presidida per la Fundació IReS i té com a finalitat treballar sobre els Objectius de Desenvolupament Sostenible que es van donar a conèixer a través l’agenda per “l’Agenda 2030 pel Desenvolupament Sostenible”, adoptada a la Cimera de Desenvolupament Sostenible (Nova York, 25-27 de setembre 2015).\nP: Com es pot consolidar aquest districte com un espai innovador i capdavanter a la vegada que socialment responsable i sostenible?\nSón dues coses que van força de la mà. Si una empresa es preocupa de com serà, no només avui o demà, sinó demà passat, és més probable que tingui també una sensibilitat pel seu entorn, en tots els sentits. En altres paraules, una empresa innovadora avui sol ser també sostenible i socialment responsable.\nAmb aquesta matèria primera, l’única cosa que cal fer és posar els mitjans per canalitzar l’esforç de les empreses i els seus treballadors. Això és el que fem, especialment a través de la comissió de RSC que presideix IRES.\nP: Quins són els Objectius de Desenvolupament Sostenible que vol treballar el 22@Network en el districte?\nEns hem fixat en aquells objectius que més s’avenen amb l’activitat de les organitzacions associades i amb la mateixa associació, i tenint en compte el nostre context. Així hem triat els ODS: 5è, Igualtat de gènere; 8è, Treball digne i creixement econòmic; 9è, Indústria, Innovació, infraestructures; 11è, ciutats i comunitats sostenibles; i 17è, aliança pels objectius.\nP: Perquè s’haurien d’implicar les empreses del 22@?\nPel que et deia abans, no es pot entendre innovació o sostenibilitat sense una implicació social. Les empreses avançades miren per aquests tres vectors, i els seus treballadors demanen canals per poder-se implicar i tenir impacte.\nP: Des de la perspectiva empresarial, quin tipus d’impacte pot tenir invertir en un projecte social per a joves i famílies del districte?\nCrec que el més important és la responsabilitat, en tot el sentit de la paraula. La dels seus directius i la dels seus professionals.\nMés enllà d’aquesta, que és la fonamental, pot haver-hi impacte quant a comunicació i d’imatge. Però si només es busca aquest segon impacte, les accions no arrelen a l’empresa, són flor d’un dia.\nP: Quins canvis voleu veure en el districte? I en la societat?\nPel que fa al districte m’agradaria que es generés un clima de confiança mútua, entre tots els agents que el conformem, i les persones que en formen part. Així la innovació seria realment disruptiva i útil per a tothom, seria un motor de canvi positiu.\nA escala social és més difícil… però em conformaria amb que ens enfrontéssim als reptes que tenim amb tot el nostre esforç, i de cara. Sembla que tinguem altres preocupacions més urgents, però què hi ha més urgent que la nostra pròpia supervivència?


Esquerra Republicana del Camp de Morvedre (ERPV) ha organizado unas jornadas sobre economía en el Centro Cívico de Puerto de Sagunto que han titulado Finançament, espoli fiscal i futur econòmic per als valencians que se ha iniciado esta misma tarde con la inauguración de la exposición L'or dels valencians, a cargo de la Associació L'Ullal Cultural de Algemesí, que se podrá visitar en este edificio municipal hasta el próximo viernes. Mañana tendrá lugar, a las 19 horas, una visita...\nL'eixida a la crisi se'ns complica al Camp de Morvedre, després de les despeses realitzades en infraestructures destinades al sector industrial s’ha arribat a un cul de sac, quan resulta que havien de connectar-nos amb Europa via Corredor Mediterrani per terra i per mar a través del port de Sagunt. De res haurà servit l'esforç econòmic i l’impacte ambiental si no es defensa aquest eix que ens vertebraria amb Europa i portaria inversors a muntar empreses a la nostra comarca per la...\nConfesse que no m’agrada escriure articles sobre la violència envers les dones. No, no m’agrada fer recompte del nombre de dones i xiquetes maltractades i assassinades any rere any, ni assistir als actes que tenen lloc per denunciar el terrorisme masclista. No m’agrada escoltar els testimonis de tantes i tantes dones que, en silenci, pateixen la crueltat de les seues parelles, o exparelles, i els seus menyspreus, i les seues pallisses... És tan decebedor no poder fer-hi res! Tan...


Va de teca: Esmorzars al Occidental Grand Punta Cana\nA Punta Cana ens vam allotjar a l'hotel Occidental Grand Punta Cana, situat a la platja de l'Arena Gorda, una de les platges més boniques de tota la República Dominicana.\nEra un hotel molt bonic en una zona preciosa, envoltat de palmeres i el seu clima tropical, la sorra blanca i l'aigua turquesa. Disposava de 10 restaurants i 8 bars repartits entre totes les piscines, jardins, recepció, teatre i platja de l'hotel.\nAquí us deixo amb les fotos d'alguns l'esmorzars.\n- Bacon: com sempre fregit, ben cruixent\n- Truita de pernil dolç i formatge, bonissima, acabada de fer\n- Ous ferrats fets al moment\n- Plàtan mascle fregit\n- Croissant mini amb banyes\n- Uns doughnouts artesans amb gust de canyella i ensucrats, eren bons.\n- Napolitanes de xocolata negra\n- Formatge, el de la foto no era bo, pastós i com amb farina, en canvi els dels altres dies correcte\n- Per beure hi havia una gran diversitat de sucs; de taronja (no era bo, d'aquells en pols), en canvi els naturals que feien eren una delícia: de plàtan, de meló (molt refrescant), de papaia (lechosa per ells) i de pinya. Era com beure la fruita.\nTambé era bona la llet, ben fresqueta i els batuts de xocolata ja preparats i freds, bonissims.\nTags: croissant, croquetes, donut, pa, truita, xocolata


Rull sortirà aquest dimarts de la presó per acompanyar el seu fill en una operació\nActualitzat 20/8/2019 8:42:35 +00:00 CET\nL'exconseller de la Presidència i diputat suspès de JxCat al Congrés Josep Rull abandonarà aquest dimarts durant unes hores la presó de Lledoners (Barcelona) --on compleix presó preventiva per la causa del procés independentista-- per acompanyar el seu fill durant una operació quirúrgica. El tribunal que va jutjar el cas li va concedir el permís extraordinari fa un mes.\nEls magistrats van detallar que el permís haurà de cenyir-se exclusivament a la visita al menor a l'hospital el proper 20 d'agost, amb sortida i reingrés en els termes i horaris sol·licitats pel centre penitenciari. Així, Rull sortirà a les 06.30 hores i tornarà una vegada finalitzi l'operació quirúrgica a l'hospital infantil en el qual el seu fill és tractat.\nA més, el tribunal apuntava que pel centre penitenciari de Lledoners "s'adoptaran les mesures de seguretat necessàries per al desplaçament a l'hospital, permanència amb custòdia en el mateix i reintegrament al centre penitenciari".\nVa avisar també a la força policial encarregada, que són els Mossos d'Esquadra, perquè evitin que la sortida "tingui un altre objecte diferent a l'autoritzat".\nLa decisió es va adoptar vist l'informe favorable de la Junta de Tractament de la presó de Lledoners i també el de la Fiscalia, favorable a la sortida encara que condicionant-la a l'adopció de mesures de seguretat adequades.\nRull ja ha abandonat la presó amb l'aval del Suprem en dues ocasions anteriorment per assistir a proves diagnòstiques que es van practicar al menor. Aquestes sortides van ser autoritzades sobre la base del reglament penitenciari que preveu la sortida de la presó per motius humanitaris, entre ells una malaltia d'un familiar directe, per un temps a establir i sota mesures de seguretat.\nL'exconseller i la resta de presos del procés estan a l'espera de la sentència del judici, que va quedar vist per a sentència el juny passat.


Mor el metge Jaume Español de Mollet - somMollet\nMor el metge Jaume Español de Mollet\nHavia estat president del Club Bàsquet Mollet i del Mollet Hoquei Club\nDilluns, 4 de desembre de 2017 | 16:13h\nEl conegut metge molletà Jaume Español i Viñas va morir diumenge als 83 anys. Español va ser reconegut per l’Ajuntament de Mollet amb la distinció cívica Per Mollet l’any 2002.\nEspañol va arribar a Mollet l’any 1967 per exercir la seva professió de metge en un moment en què només hi havia quatre doctors més a la ciutat: Vilaseca, Felius, Vilar i Tiffon.\nDe seguida es va posar en contacte amb les entitats esportives del poble, amb les quals va col·laborar activament. Va ser membre de la junta del futbol i va ser president del Club Bàsquet Mollet, durant un dels moments esportivament més importants per al club ja que es van posar les bases perquè s’ascendís a Divisió d’Honor. Poc després li van oferir la presidència del Club Hoquei Patins, que en aquell moment passava per una etapa problemàtica i que amb el doctor Español va aconseguir arribar a la Divisió d’Honor.\nEn el vessant també esportiu, va ser un reconegut perico i va cofundar la Penya Blanc-i-Blava de Mollet. També va participar en la fundació del Centro Aragonés, del qual va ser vicepresident i durant dos anys va ser president del Casal Cultural


Maig del 68: el primer fenomen global - dis\nVa tenir aliats el moviment estudiantil? Molts intel·lectuals francesos d’esquerra (Jean-Paul Sartre, Gilles Deleuze, Michel Foucault, Alain Touraine i Simone de Beauvoir, entre d’altres) es van posar al costat dels estudiants. Més enllà de França no va ser del tot així, i alguns intel·lectuals van mostrar la seva oposició al moviment. A Alemanya, per exemple, el filòsof Adorno i a Itàlia un autèntic revolucionari en el món del cinema com Pier Paolo Pasolini hi van mostrar la seva total disconformitat. Pel que fa a partits i sindicats, només des de l’esquerra el partit comunista francès va recolzar el moviment, i encara que sindicats i moviments d’obrers van mostrar-hi suport, les vagues generals que es van arribar a convocar en mig de les protestes no van tenir un seguiment prou fort, i fins i tot es va arribar a parlar, si no de fracàs, sí de desil·lusió.\nDes dels EUA el recolzament va ser, però, total, amb Herbert Marcuse al capdavant. La cultura beat de Jean Kerouac també va contagiar, així com el pacifisme i la llibertat sexual del moviment hippy. És bo recordar que una de les primeres demandes dels estudiants francesos va ser la llibertat de circulació entre les habitacions de nois i noies als col·legis majors de la universitat de Nanterre. Tot això va donar a la protesta un caràcter global, una protesta que no es limitava a canviar el sistema capitalista, sinó que amb fonaments teòrics del marxisme, volia arribar a modificar qualsevol forma social i generar una nova societat en tots els seus àmbits. L’americà Theodore Roszak va escriure, el mateix 1968, un llibre, que en la traducció castellana porta per títol El nacimiento de una contracultura. Reflexiones sobre la sociedad tecnocrática y su oposición juvenil, que explica molt bé l’abast d’aquestes protestes. Aquest substantiu contracultura crec que defineix molt bé el crit revolucionari dels joves del Maig del 68: va ser un moviment contracultural, un moviment universal, genèric, global. El mateix Roszak deia que “és possible que els joves d’aquesta generació no tinguin la força vital suficient per llançar-se a la transformació secular que busquen, però seria un error suposar que volen quelcom menys que una transformació radical”. Tenia, a més, molt clar que els partits de la clàssica esquerra mai estarien a l’alçada dels joves, i no estava gens equivocat.\nDes d’una perspectiva molt pragmàtica, ens podríem preguntar què ha quedat o per què va servir aquell Maig del 68. Evidentment, hi ha qui diria que de res, però per mi aquesta visió peca d’un excessiu efectisme. Per mi, el fet més rellevant és que aquelles protestes no eren conjunturals, no s’estava per denunciar un estat determinat de les coses, sinó que el que es volia denunciar, el que es volia posar sobre la taula, era l’estructura de les coses. No es tractava de dir que el sistema capitalista estava malalt, sinó que el sistema capitalista mai podia estar bo. I és curiós que això es fes en ple auge del sistema, en els anys en què Europa va viure les millors èpoques socials del capitalisme amb la creació i èxit de l’estat del benestar. És des d’aquesta perspectiva que cal analitzar el Maig del 68. Per exemple, el 15-M o l’esclat dels Indignats són conjunturals (no dic que no siguin necessaris ni benvinguts), és a dir, contra les desigualtats i efectes d’una crisi capitalista en concret. El Maig del 68, en canvi, és un crit contra el sistema en uns moments en què aquest vivia els millors anys de la seva història, el capitalisme creixia i els valors dequeien. Aquesta és la patent d’aquell moviment. No oblidem que els anys seixanta no són només, com hem assenyalat, els anys de la consolidació de l’estat de benestar, sinó els anys en què comença la liberalització internacional de capitals i que ha desembocat en l’anàrquic i del tot desregulat moviment actual. En resum, puntualment, no hi havia raons grans per muntar un moviment d’aquest tipus, per això els crits eren contra l’ADN del sistema, no contra els resultats del funcionament d’aquest ADN. Tant és així, que en cap moment aquell moviment demanava reformar una llei o una altra o volia una nova constitució francesa i una nova república. Va ser un moviment de denúncia molt més que un moviment amb aspiracions polítiques per conquistar el poder. No queda gens malament, com a conclusió final, dir que la denúncia va ser pionera en el fenomen de la globalització, i va aparèixer abans que l’econòmica i financera malgrat no tenir cap tipus de semblança. Aquella anava en la recerca del que era millor i aquesta d’ara s’entesta en la recerca del que és pitjor.\nGuardat a 28 - Maig del 68Tags ANÀLISI llibertat protestes revolta\n← El llegat del 68\nProhibit prohibir →\nControl * Time limit is exhausted. Please reload CAPTCHA. 4 + = cinc


Una definició d’innovació que és molt encertada és la següent: “Busca una incomoditat comú i soluciona-la.”\nUna cosa tant senzilla com tenir un endoll a l’abast per carregar el mòbil és, a dia d’avui, una necessitat tant gran pel turista com l’accés a una xarxa wifi.\nNo és una innovació molt ‘tecnològica’, però resol una incomoditat clara i comú a tots els turistes.\nSobretot a les habitacions, endolls que estiguin a prop del coixí, a l’alçada de la tauleta de nit. Que no hagis de desconnectar cap aparell o cap llum, que no estiguin amagats darrere de la tauleta de nit a nivell de terra. Ideal dos endolls lliures a cada costat dels llit i mínim dos més a la taula escriptori. Mòbil, tablet, portàtil, càmera de fotos... de dos o tres persones requereixen molts endolls al mateix temps, sobretot quan tornes de fer turisme.\nImportant també endolls a les zones comuns\nEn el restaurant cada taula hauria de tenir mínim un endoll i a les zones d’espera del hall endolls a la vista i en un nombre ‘generós’, per donar servei en moments ‘punta’ d’arribada o sortida de clients.\nCal estar atent a les noves maneres de carregar mòbils que han d’arribar, per inducció o a distància. Això potser sí que serà una innovació tecnològica que haurem de tenir en compte els propers anys.\nEndolls als parkings dels hotels\nNo oblidem l’expansió del cotxe elèctric.\nAixí com encara no és viable que arribin turistes extrangers amb cotxe elèctric, els turistes més conscienciats començaran a demandar lloguer de vehicles elèctric als destins on vagin, i per tant pot ser un servei imprescindible que haguem d’oferir al parking de l’hotel.


– Roda de premsa (rp35) – EL DESPERTAR DE LA PRIMAVERA el Musical – Teatre Gaudí – 11.11.2016 |\n– Roda de premsa (rp35) – EL DESPERTAR DE LA PRIMAVERA el Musical – Teatre Gaudí – 11.11.2016\nEL DESPERTAR DE LA PRIMAVERA el Musical – Roda de premsa –\nAquest divendres passat vaig poder assistir a una nova roda de premsa; aquesta vegada era al Teatre Gaudí que presentava la seva nova producció Musical de EL DESPERTAR DE LA PRIMAVERA, una nova adaptació catalana de l’exitós musical de Broadway, que s’estrenarà el dilluns vinent en aquesta sala.\nAquest Musical està basat en l’obra de Frank Wedekind del 1890, amb llibret i lletres de Steven Sater i música de Duncan Sheik i en aquesta ocasió estarà produït per Orígen Produccions (Marc Flyn, Rubén Yuste i Anna Piqué). Trenta anys després d’estrenar-se a Barcelona, torna amb uns altres protagonistes evidentment molt joves i molt joves, …. per alguns d’ells serà el seu primer treball en el teatre comercial. La selecció es va fer a partir d’una selecció de més de 400 aspirants.\nA la roda de premsa van estar presents gairebé tots els protagonistes d’aquesta proposta i van ser presentats pel director del Teatre Gaudí, Ever Blanchet, que va voler iniciar el seu parlament reconeixent la gran vàlua d’aquests joves intèrprets, que malgrat que podran estrenar aquesta producció, segurament no podran anar de gira, perquè la cultura teatral existent a casa nostra, únicament permet que ho facin els actors amb cares molt conegudes pel gran públic.\nEL DESPERTAR DE LA PRIMAVERA (Spring Awakening), és un musical pop rock que tracta sobre l’amor adolescent, la repressió, la por, l’abús de poder i la incomprensió.\nEl musical ha aconseguit commoure espectadors d’arreu del món des de la seva estrena l’any 2006 a l’Off Broadway de Nova York. Considerada una peça de culte, ha tingut diverses produccions internacionals, i s’ha estrenat en escenaris de Nova York (Broadway), Londres (West End), Viena, Buenos Aires, diverses gires pels Estats Units i pel Regne Unit. La producció original de Broadway l’any 2006, va guanyar 8 premis Tony i 4 premis Drama Desk.\nL’espectacle, que conté 19 números musicals, està dirigit per Marc Vilavella (Homes Foscos, Mar i Cel, la Barni Teatre), la coreografia és d’Ariadna Peya, la direcció musical va a càrrec de Gustavo Llull, la traducció catalana és de David Pintó…. i l’escenografia i el vestuari ha estat creat per Jordi Bulbena.\nCompta amb una companyia formada per 15 actors i 7 músics en directe; la representació es podrà veure a 4 bandes i per tant la posada en escena serà molt austera, sense gairebé escenografia, malgrat que afirmen que el que aquest musical ha de comunicar, ho farà a partir de les interpretacions dels 13 joves actors, recolzats amb l’experiència de dos grans actors que interpretaran els papers dels adults, Mingo Ràfols i Roser Batalla.\nMalgrat que molts d’ells fa relativament poc temps que es coneixen, comenten que han establert unes relacions molt fortes, en la que s’ajuden mútuament els uns als altres, aconseguit un ambient de gran il·lusió per tal de què en aquest projecte, surti tot a la perfecció; alguns actors afirmen que els hi dóna la sensació que es coneixen fa molts anys.\nLa partitura d’aquest musical té l’alicient de que cada tema és un veritable Hit, a diferència d’altes Musicals que en sortir els espectadors únicament recorden un parell de melodies; les melodies estan basades en un estil molt jove de pop-rock i interpretada per una banda, en què la corda és molt important, 5 guitarres, violí, harmònium…\nAquesta producció la podrem veure al Teatre Gaudí a partir de demà, dilluns 14 de novembre, fins al 8 de gener del 2017.\nAquesta entrada s'ha publicat en Teatre, Teatre Musical i s'ha etiquetat amb EL DESPERTAR DE LA PRIMAVERA el Musical, Teatre Gaudí el 13 de novembre de 2016 per Miquel Gascon.\n← – Teatre familiar (89) – WHITE (🐌🐌🐌🐌) de Catherine Wheels Theatre Company – Teatre del CCCB – 11.11.2016 – Teatre (90) – 9MM – UN HOME ACABA DE MORIR ALLÀ FORA – Àtic22 (🐌🐌🐌) 11.11.2016 →


Aquesta entrada o secció sobre programari lliure i formats de fitxer no menciona les fonts necessàries o les persones que hi són presents són insuficients .\n1,10 (30 de desembre de 2018)\nJean-Loup Gailly , Mark Adler\ngzip és un programari gratuït de compressió de dades . El seu nom és la contracció de GNU zip. Va ser creat inicialment per Jean-Loup Gailly i Mark Adler . La versió 0.1 es va publicar el 31 d’octubre de 1992 . La versió 1.0 va veure la llum al febrer de 1993 .\n2 Format de fitxer\nNormalment, cada arxiu serà substituït per un amb l' extensió .gz, mantenint les mateixes propietats, dates d'accés i modificació (l'extensió per defecte és gz per a Linux o OpenVMS , z per a MS-DOS , OS / 2 FAT, Windows NT FAT i Atari ). Si el nom del fitxer comprimit és massa llarg, es truncarà.\nSi no s'especifica cap fitxer o si el nom del fitxer és "-", l'entrada estàndard es comprimeix a la sortida estàndard. Gzip intentarà comprimir només fitxers normals. En particular, ignorarà els enllaços simbòlics.\nSi el nom del fitxer comprimit és massa llarg per al sistema de fitxers , gzip el truncarà. Gzip intenta truncar només parts del nom de fitxer de més de 3 caràcters (una part està delimitada per punts). Si el nom només consta de parts petites, les més llargues es trunquen. Per exemple, si els noms dels fitxers estan limitats a 14 caràcters, gzip.msdos.exe es comprimirà en gzi.msd.exe.gz. Els noms no es truncen en sistemes que no tenen límit de longitud del nom del fitxer.\nPer defecte, gzip conserva el nom del fitxer original i el segell de temps (data i hora de creació) del fitxer al fitxer comprimit. S’utilitzen quan es descomprimeix el fitxer amb l’opció -N. Això és útil quan s'ha truncat el nom del fitxer comprimit o quan no s'han conservat les dates després d'una transferència de fitxers.\nEls fitxers comprimits es poden tornar a la seva forma original mitjançant gzip -d o gunzip o zcat. Si el nom original desat al fitxer comprimit no és adequat per a aquest sistema de fitxers, es construirà un nom nou a partir de l’original perquè sigui legal.\ngunzip accepta una llista de fitxers a la línia d’ordres i substitueix qualsevol fitxer el nom del qual acabi amb .gz, -gz, .z, -z, _z o .Z i que comenci pel número màgic correcte amb un fitxer descomprimit sense l’original extensió. gunzip també reconeix les extensions especials .tgz i .taz com a abreviatures de .tar.gz i .tar.Z respectivament. Quan es comprimeix, gzip utilitza l'extensió .tgz si cal en lloc de truncar un fitxer amb l'extensió .tar.\ngunzip actualment pot descomprimir fitxers creats per gzip, ZIP , comprimir, comprimir -H o empaquetar. La detecció del format d’entrada és automàtica. Quan s’utilitzen els dos primers formats, gunzip comprova si hi ha un CRC de 32 bits. Per al paquet, gunzip comprova la longitud del fitxer descomprimit. El format de compressió estàndard no es va dissenyar per permetre comprovacions de coherència. Tanmateix, gunzip de vegades és capaç de detectar un fitxer .Z dolent. Si apareix un error en descomprimir un fitxer .Z, no suposeu que el fitxer sigui correcte només perquè la descompressió estàndard no detecta l’error. En general, això només significa que la descompressió estàndard no comprova la seva entrada i genera silenci a la sortida. El format SCO compress -H (mètode de compressió lzh) no inclou un CRC, però permet algunes comprovacions de coherència.\nEls fitxers creats amb zip només es poden descomprimir mitjançant gzip si contenen un sol fitxer comprimit amb el mètode "deflació". Aquesta possibilitat només pretén ajudar a convertir fitxers tar.zip al format tar.gz. Per descomprimir fitxers zip amb diversos membres, utilitzeu unzip en lloc de gunzip.\nzcat és idèntic a gunzip -c (en alguns sistemes, zcat es pot instal·lar com a gzcat per conservar l'enllaç original a comprimir). zcat descomprimeix una llista de fitxers a la línia d'ordres o la seva entrada estàndard i escriu les dades descomprimides a la sortida estàndard. zcat descomprimirà els fitxers que tinguin el número màgic correcte tant si tenen el sufix .gz com si no.\nGzip utilitza l'algorisme Lempel-Ziv utilitzat en zip i PKZIP . La quantitat de compressió obtinguda depèn de la mida de l'entrada i de la distribució de les sub-cadenes comunes. Normalment, els textos com ara codis font o anglès es redueixen en un 60-70%. La compressió és generalment molt millor que la que es pot obtenir de LZW (usada en compress), de codificació Huffman (usada en pack) o de codificació adaptativa Huffman (compacta).\nLa compressió sempre es fa, fins i tot si el fitxer comprimit és una mica més gran que el fitxer original. L’expansió del pitjor dels casos és d’uns quants bits per a la capçalera del fitxer gzip, més 5 bytes per bloc de 32 K, o una proporció d’expansió del 0,015% per als fitxers més grans. Tingueu en compte que el nombre de blocs de disc realment utilitzats mai s'incrementa. gzip conserva el mode, les propietats i les dates dels fitxers en comprimir-los o descomprimir-los.\nGzip es basa en l' algorisme Deflate que combina LZ77 i la codificació Huffman . DEFLATE estava pensat per substituir l'algorisme LZW i altres algorismes de compressió protegits per patents, que en aquell moment limitaven la usabilitat de la compressió i d'altres programes d'arxiu coneguts.\nEl terme gzip sovint fa referència al format de fitxer del mateix nom, que es compon de:\nuna capçalera de 10 bytes que conté un número màgic , una versió del programa i una marca de temps ;\ncapçaleres addicionals opcionals, com ara el nom de fitxer original;\nun cos central, que conté un conjunt de dades comprimides;\n8 bytes finals que contenen una suma de comprovació CRC-32 de les dades i la seva longitud original.\nTot i que aquest format de fitxer us permet concatenar diversos fluxos de dades entrants (que es descomprimeixen i concatenen com un únic flux), normalment s’utilitza gzip per comprimir un sol fitxer. Els arxius comprimits es creen normalment empaquetant una col·lecció de fitxers mitjançant un programa d’arxiu com ara TAR i després comprimint l’arxiu resultant. El fitxer .tar.gz o .tgz se sol anomenar tarball comprimit .\nNo s’ha de confondre gzip amb el format de fitxer ZIP , que també utilitza l’algorisme DEFLATE. El format ZIP pot contenir col·leccions de fitxers sense haver de recórrer a un programa d’arxiu extern, però el resultat és menys compacte que el que s’obté amb gzip juntament amb un programa d’arxiu com ara tar, ja que els fitxers es comprimeixen individualment i, per tant, no es poden prendre avantatge de les redundàncies existents entre diferents fitxers ( compressió sòlida ).\nzlib és una biblioteca de programari que ofereix una abstracció de l'algorisme DEFLATE i que inclou a la seva API tant suport per al format gzip com funcions simples de gestió de flux de dades comprimides. El format de flux zlib, DEFLATE i el format de fitxer gzip es van estandarditzar com a RFC 1950 , RFC 1951 i RFC 1952 respectivament .\nCom que la capçalera del fitxer al format gzip conté una marca de temps , heu d'utilitzar programes com zcmp o zdiff per determinar si dos fitxers comprimits amb gzip contenen les mateixes dades en forma comprimida.\nEl protocol HTTP / 1.1 permet als clients sol·licitar arbitràriament contingut comprimit al servidor. L'estàndard proporciona dos mètodes de compressió: "gzip" (el contingut inclòs al flux gzip) i "deflate" (el contingut en format cru, sense capçalera). Tots dos són compatibles amb moltes biblioteques de clients i gairebé tots els navegadors moderns.\nDes de finals dels anys noranta, bzip2 , una utilitat de compressió de fitxers basada en l'algorisme d' ordenació de blocs , ha guanyat certa popularitat com a substitut del gzip. Produeix fitxers considerablement més petits (especialment per a codis font i altres textos estructurats), però a costa d’un major consum de memòria i temps de càlcul (fins i tot fins a 4 vegades més gran). Les boles de tar comprimides bzip2 se solen anomenar .tar.bz2 .\nAdvanceCOMP té una implementació DEFLATE que produeix fitxers compatibles amb gzip amb una compressió millor que el mateix gzip.\nEl programa corresponent per desempaquetar fitxers gzipped és gunzip .\nLlista de tipus de fitxers\nWikimedia Commons conté imatges o altres fitxers al gzip\nGzip , a packages.debian.org .\nDipòsit de fonts Gzip , a git.savannah.gnu.org .\nDipòsit de fonts Gzip , a svnweb.freebsd.org .\nDipòsit de fonts Gzip , a cvsweb.netbsd.org .\n( EN ) Gzip , al Directori de programari lliure .\nFitxer d'especificacions del format gzip ( TXT ), a ietf.org . Consultat el 9 de desembre de 2006 (arxivat de l' original el 27 de novembre de 2006) .\nLlista de recursos, tutorials, codis relacionats amb GZIP , a compression-links.info . Consultat el 9 de desembre de 2006 (arxivat de l' original el 10 de desembre de 2006) .\nEl gzip Recovery Toolkit , a urbanophile.com .\nObtingut de " https://it.wikipedia.org/w/index.php?title=Gzip&oldid=121458973 "\nProgramari gratuït de compressió de dades\nProgramari del 1992\nFormats d'emmagatzematge de dades\nSense fonts: formats de fitxer


El Cor de Petits Cantors celebra el Nadal amb un concert multilingüe - El Periòdic d'Andorra\nEl Cor de Petits Cantors celebra el Nadal amb un concert multilingüe\nEls diners recaptats es destinaran a l’Escola Especialitzada de Meritxell\nPublicat el Dijous, 15 de desembre de 2016 | 03:45 h\nPresentació del concert de Nadal dels Petits Cantors, ahir. | MARICEL BLANCH\nPer tercer any consecutiu, el Cor de Petits Cantors oferirà un concert de Nadal a l’Auditori Nacional d’Ordino. L’actuació tindrà lloc aquest divendres a les 20.30 hores i l’entrada tindrà un cost de 15 euros, que aniran destinats a l’Escola Especialitzada Nostra Senyora de Meritxel.\nSegons va detallar ahir la directora del Cor, Catherine Metayer, durant el concert, titulat Una hora abans de la mitjanit, es cantaran cançons representatives de la festivitat nadalenca en diversos idiomes.\nTemes del concert / Entre els temes que podran escoltar els assistents es troba: Christus, El Cant dels Ocells, Santa Claus is Coming to Town o Les dotze van tocant, entre altres.\nEn total pujaran a l’escenari 45 nens. A més, Metayer va destacar que l’actuació serà atractiva tant per als adults com per als més petits, ja que els temes que es tocaran són molt «coneguts» per a aquests darrers i són músiques que els transporten a l’espiritualitat nadalenca.\nPunts de venda / Les entrades es poden adquirir a les botigues de Carisma, a les oficines d’Andbank, a la seu dels Petits Cantors, i el mateix dia del concert. També s’ha posat a disposició dels que vulguin col·laborar entrades fila zero.\nLa recaptació es destinarà íntegrament a l’Escola Especialitzada Nostra Senyora de Meritxell, que segons va explicar la seva presidenta, Pilar Díez, utilitzaran els diners sobretot per dur a terme la reforma de la residència l’Albó, ja que ara mateix és «un pou sense fons i segurament molt dels futurs recursos els destinarem» a finalitzar aquest projecte.\nEl concert d’enguany compta amb la col·laboració d’Andbank.


Un gironí, davant una ocasió històrica - Diari de Girona\njesús badenes | girona 24.01.2016 | 08:03\nL´arqueòleg René Pacheco, explicant els treballs a la fossa de Gadalajara. "SCAR RODRÍGUEZ\nL'arqueòleg sarrianenc René Pacheco va obrir dimarts una fossa comuna a Guadalajara. No és la primera, ni segurament serà l'última. Però aquesta és especial. És la primera exhumació a Espanya a sol·licitud de la jutgessa argentina María Romilda Servini de Cobria, que instrueix la «querella argentina» contra els crims del franquisme. «És una oportunitat, la via judicial internacional, per a nombroses persones que esperen des de fa 70 anys poder trobar les restes dels seus familiars i poder enterrar-los com mereixen», afirma Pacheco.\nUn equip de nou persones, dirigit per René Pacheco, de l'Associació per a la Recuperació de la Memòria Històrica, als quals s'han sumat tres forenses, són els encarregats de realitzar els treballs d'exhumació. «El treball és difícil perquè parlem d'una gran quantitat de cossos, 22, segons els registres del cementiri i, per tant, haurem d'anar amb molta cura, sabent i tenint en compte com estan organitzats aquests cossos», va explicar el director de l'exhumació, qui ha reconegut que «ens trobem en una fossa complicada, ja que són cossos de diferents moments».\nPacheco va concretar que, des del punt de vista arqueològic el més important és determinar primer si és la fossa comuna on està enterrat Timoteo Mendieta. Per això, seguint el registre d'enterraments del cementiri, al qual han tingut accés, ha de coincidir que el primer cos «és d'un home, enterrat en un taüt, i el segon d'una dona». El cas de la dona és clau: en totes les fosses comunes que hi ha al voltant no hi ha cap dona més. «Anirem pel bon camí, i ara mateix sembla que anem pel bon camí», va explicar ahir. «El cos de Timoteo estaria en el penúltim nivell, el número 19, i quan anem veient com són, quines característiques físiques i quina lectura fem dels ossos, fins que sapiguem qui és cada persona exhumada, no podrem saber si estem davant Timoteo», va detallar Pacheco. «A més, no sabem si en un espai tan petit poden entrar 22 persones i, per tant, cal anar amb molta cura per treure totes les dades adequades per esbrinar si estem davant la fossa». Després les mostres genètiques s'analitzaran a l'Argentina, gràcies a una associació forense que hi col·labora. «Això hauria de fer envermellir l'Estat espanyol», diu.\nPer altra part, Pacheco va posar en relleu que «és una oportunitat per a les famílies que han estat esperant que algun dia la justícia els fes cas», assenyala. L'arqueòleg gironí admet que és una feina «on t'emociones molt i plorem molt per totes les històries que escoltes». Malgrat això, no tenen aturador: «Totes les persones que vulguin reclamar o investigar què va passar amb els seus familiars, nosaltres farem sempre la investigació», avisa. Per als contraris a les exhumacions de fosses comunes de represaliats pel franquisme, Pacheco deixa un missatge: «cal posar-se en la pell de l'altre. Si el teu pare, un germà, un avi estigués en una cuneta, què voldries?». L'arqueòleg sentencia: «és una qüestió de drets humans, d'humanitat».


L’Ajuntament respon reprèn temporada amb entrevista a l’alcalde, Roger Corominas – Ràdio Roda\nPost By radioroda 26 gener, 2021 No Comments\nEl programa de política municipal L’Ajuntament respon de Ràdio Roda va reprendre temporada ahir i en el primer programa del 2021 va entrevistar l’alcalde de Roda de Ter, Roger Corominas.\nL’alcalde va fer un repàs del pressupost municipal 2021 que es va aprovar en el ple del 19 de gener. També va parlar del nou Jutge de Pau, Xavier Baurier, i la Jutgessa de Pau substituta, Montserrat Corominas, i de Ramon Roura, el qual ha estat Jutge de Pau durant 27 anys.\nI com sempre, vam acabar el programa amb una pregunta final. Escolteu quina pregunta li vam fer a l’alcalde i quina és la seva resposta. I vosaltres, què hauríeu respost a la pregunta final? Podeu escoltar el programa a radioroda.cat i clicant aquí.\nCada dilluns comptem amb un dels grups municipals representats a l’Ajuntament de Roda de Ter, el qual ens parlar de l’actualitat municipal explicada des del seu punt de vista.\nEl programa L’Ajuntament respon el podeu escoltar en directe els dilluns a les 8 del vespre, a través del 107.6FM i també a www.radioroda.cat. Us oferem la repetició el dimarts a les 9 del matí, el dijous a les 2 del migdia i el dissabte a les 10 del matí. L’Ajuntament respon és un programa presentat per Montse Verdaguer.\nPrevious Previous post: Torna “Nadal a la presó” i ho fa amb la veu d’alguns dels presos polítics\nNext Next post: Enquesta per conèixer millor l’audiència de Ràdio Roda i de la revista Roda de Ter\nRoda de contes estrena temporada amb noves col·laboracions\nL’antru d’en Pacu comença temporada\nAixò fred no val res comença la 5à Temporada\nL’Ajuntament respon reprèn temporada amb entrevista a l’alcalde de Roda


Molt bona acollida de la nostra iniciativa d’Entrevista – El Mirador Valencià\nMolt bona acollida de la nostra iniciativa d’Entrevista\nPublicat el Octubre 15, 2008 Octubre 15, 2008 per Joan Sanchis\nLa iniciativa de participació dels nostres lectors en l’entrevista a l’alcalde de Benigànim, que impulsem des d’El Mirador Valencià i “Bloc Actualitat” ha tingut una molt bona acollida entre els visitants\nSon ja desenes de desenes, les preguntes i qüestions que els nostres lectors han remitit al mail habilitat per a l’iniciativa (entrevistapuchades@gmail.com), així com a través dels comentaris de les diferents noticies relacionades.\nRecordeu que teniu fins a aquest Diumenge per enviar les vostres preguntes per a l’Alcalde de Benigànim, Juan Puchades. Ho podeu fer enviant un correu amb la vostra pregunta a: entrevistapuchades@gmail.com , o bé deixant-la als comentaris dels blocs.\nA que esperes per participar i preguntar a l’Alcalde directament?\n← La Generalitat es queda amb el deute de RTVV\nStop als abusos del capitalisme →\n9 pensaments sobre “Molt bona acollida de la nostra iniciativa d’Entrevista”\nOctubre 15, 2008 a les 4:38 pm\nl’entrevista la publicareu???\nOctubre 15, 2008 a les 4:56 pm\nHome per supost, si no quina gràcia tindría?\nun de beniganim ha dit:\nOctubre 15, 2008 a les 5:44 pm\nsense manipularla? espere que escrigues tal y com eu digeu.amunt\nOctubre 15, 2008 a les 5:54 pm\nNo sigueu malintencionats, les entrevistes son entrevistes i no articles d’opinió. El senyor Puchades ha acceptat la nostra entrevista per aquest motiu, i no anem a pagar en la mateixa moneda que paga Canal9 per exemple…\nOctubre 15, 2008 a les 6:25 pm\neu pensat en grabar-la i publicar l’audio???\nOctubre 15, 2008 a les 6:27 pm\nÉs una possibilitat de totes formes ja ho vorem. l’Entrevista serà enregistrada en audio, això si que us ho poden dir, el que no sabem és si la transcriurem o públicarem directament el audio.\nOctubre 16, 2008 a les 5:03 pm\nAi has parlat be Joan, les entrevistes son entreviste. Però apuntat el cuento, pq si tens un poc de memòria quan juan va fer una entrevista a la mk, (si la primera), vosaltres la manipulareu de tal forma que mentre el parlava posaveu aplaudimens i no deixaveu escoltar el que deia. Veritat o mentida???? això tb és manipulació.\nOctubre 16, 2008 a les 5:54 pm\ntu no sentiries el que deia, perque se sentien perfectament totes les tonteries i mentides que deia, el que pasa es, que igual a tu et va saber mal que darrere de cada afirmació es s’explicara la veritat.\nOctubre 16, 2008 a les 6:02 pm\nEs sentien absolutament totes les paraules, al principi no és sentia per que va ser una errada d’edició, després es va corregir i ara i el des de el dia després es sent tot.\nSegona, lo que va fer Puchades en la MK no era una entrevista, això era un miting. Quina entrevista va haver aí si la periodista no preguntava res?? Quant publiquem la nostra vorás la diferència.


Notes de premsa. Institut Ramon Llullhttps://www.llull.cat/ Notes de premsa. Institut Ramon Llullca-ESInstitut Ramon Llullhttps://www.llull.cat/img_logos/logo-capcalera.gifhttps://www.llull.cat/19652\nLa cita, que tindrà lloc del 16 al 20 d’octubre, és la mostra més important del món editorial\n35 entitats participaran a l’estand català, que enguany homenatja el poeta Joan Brossa\nL’estand s’emmarca en la línia d’accions que el Departament de Cultura duu a terme per impulsar la literatura catalana i la internacionalització del sector editorial\nLa Missió d’Editors: una finestra internacional a la literatura catalana.\nMerlí sacseja la Feria del Libro de Buenos Aires\nPrograma d'activitats de 'Barcelona, ciudad literaria' a la #FILBuenosAires\nMés de 15 països d'arreu del món celebren Sant Jordi amb una trentena d’act...\nLiteratura. Barcelona, 06/09/2019\nDel 9 al 13 de setembre l’Institut Ramon Llull organitza la dissetena edició de la Missió Internacional d'Editors i Agents, que se celebra per tercera ocasió consecutiva en el marc de la Setmana del Llibre en Català.\nLlengua. Palma, 16/07/2019\nLa Universitat de les Illes Balears acollirà del 16 al 19 de juliol les 33es Jornades Internacionals per a Professors de Català organitzades anualment per l’Institut Ramon Llull. Les Jornades se celebren en col·laboració amb la Universitat de les Illes Balears i la Conselleria de Presidència, Cultura i Igualtat.\nL’Institut Ramon Llull i el FC Barcelona organitzen una jornada cultural a ...\nEl FC Barcelona i l’Institut Ramon Llull renoven l’acord per a la projecció...\nPalma acull les 32es Jornades Internacionals per a Professors de Català que...\nEl professor Christer Laurén rebrà el 28è Premi Internacional Ramon Llull d...\nLa Fundació Ramon Llull premia l’acadèmica Maria Delgado, el traductor Artu...\n18 països rebran enguany artistes, escriptors i acadèmics de les Illes Bale...\nEscèniques. Praga, 30/05/2019\nL'Institut del Teatre de la Diputació de Barcelona lidera la novena participació de Catalunya a la Quadriennal d’Escenografia de Praga (PQ19), l’exposició internacional d’escenografia més important del món, que tindrà lloc entre el 6 i el 16 de juny de 2019 a la capital de la República Txeca. La presència de Catalunya en la PQ19 es concretarà en les exposicions «Països i Regions» i «Estudiants», dues de les seccions de caire competitiu més importants i prestigioses del certamen. A més, també participarà amb una conferència en la secció PQTalks i un espectacle en la PQStudio. La participació de Catalunya a la Quadriennal 2019 és una iniciativa de l’Institut del Teatre, amb la col·laboració l’Institut Ramon Llull.\nAquesta és la segona edició que Catalunya participa amb estand propi. Presentarà dues instal·lacions, una conferència i una peça escènica\nL’IRL col·labora en la programació d’un focus de dansa contemporània catala...\nL’IRL i l’ICEC presenten un focus de teatre infantil i juvenil català al fe...\nTemporada Alta Iberoamèrica tanca la seva setena edició amb prop de 7.400 e...\n23 propostes escèniques a Temporada Alta Iberoamèrica, en un festival més i...\nMúsica. Barcelona, 29/05/2019\nLiveurope és una iniciativa europea que dona suport a les sales de música en viu amb la finalitat de promoure la circulació d'artistes europeus emergents. Creada el 2014, la plataforma acull 15 sales de tota Europa, entre elles l’Apolo de Barcelona, reunint una audiència de més de 2,5 milions de persones a l’any. Amb la col·laboració de l’IRL, s’ha creat el programa Soundcat, un acord per incentivar i afavorir la programació de grups de música catalans i balears emergents a sales de concerts membres de la xarxa Liveurope.\nEl projecte Soundcat vol promoure la visibilitat d’artistes catalanobalears en l’àmbit del pop rock- indie a 15 espais de la xarxa Liveurope\nBarcelona i Berlín es donen la mà a ritme de jazz\n15 programadors internacionals assisteixen al JAZZ I AM amb el suport de l’...\nL’esperit mediterrani de les Illes Balears desembarca a Buenos Aires amb el...\nDossier de premsa Mapa Sonoro. Buena música en Baleares. Buena Onda en Buen...\nBarcelona clou avui la seva participació com a ciutat convidada d’honor a la Feria Internacional del Libro de Buenos Aires. Una participació que ha aconseguit seduir al públic i que ha despertat l’interès del sector professional. Més de 10.000 persones han participat en alguna de les 120 activitats programades des del passat 24 d’abril en el recinte firal de La Rural.\nEls autors més venuts a la llibreria de l’estand han estat Héctor Lozano, Paula Bonet i Mercè Rodoreda\nDossier de premsa: Catalonia In Venice_To Lose Your Head (Idols)\nPresentació de 'CATALONIA IN VENICE —TO LOSE YOUR HEAD (IDOLS)' per a la B...\nPedro Azara serà el comissari de la proposta catalana a la Biennal d’Art de...\nEl somni de La Vila de RCR Arquitectes arriba a la Biennal d’Arquitectura ...\nDossier de premsa / Dossier de prensa / Press kit / Cartella stampa . L’Institut Ramon Llull presenta CATALONIA IN VENICE_TO LOSE YOUR HEAD (IDOLS), una exposició comissariada per Pedro Azara als Eventi Colateralli de la 58a edició de la Biennal d'Art de Venècia, que tindrà lloc de l'11 de maig al 24 de novembre.\nMúsica. Barcelona, 03/05/2019\nEl Festival de Jazz de Vic i els segells UnderPool i el segell alemany ShoeBill Music impulsen la ‘Marató 2019’, un projecte que consisteix en l’organització de dos concerts que es duran a terme aquest mes maig a les ciutats de Berlín i Vic. L’objectiu d’aquest intercanvi cultural és afavorir la presència internacional de l’escena del jazz català a la capital alemanya i el desenvolupament de sinergies entre ambdues ciutats. La iniciativa ha estat organitzada per l’Institut Ramon Llull amb la complicitat del Festival de Jazz de Vic i UnderPool.\nEl Llull i Liveurope col·laboren per promoure artistes emergents de Catalun...\nLiteratura. Buenos Aires, 30/04/2019\nLa sèrie Merlí protagonitza un dels moments més esperats de la presència de Barcelona a la Feria Internacional del Libro de Buenos Aires, en un acte amb Héctor Lozano i Carlos Cuevas –creador i protagonista de la sèrie– que aplega mil assistents i en deixa fora del recinte 1.100, fent palès l'èxit descomunal de la ficció estrenada a TV3.\nRepresentants del Club protagonitzaran diferents actes de la 45a edició del certàmen, que enguany té la ciutat de Barcelona com a convidada d'honor.\nL'exentrenador argentí del FC Barcelona, César Luis Menotti, participarà en una taula rodona per parlar de la dimensió cultural i esportiva del Club, i del vincle històric del Barça amb l'Argentina, a través de la figurade Manuel Vázquez Montalbán.\n2.500 persones assisteixen al concert de 'La noche de la Feria' que ha protagonitzat la cantant


Casal d'estiu - Escola Tàber\t- Fundesplai\nInici » Casals » Casal d'estiu - Escola Tàber\ndel 28 de juny al 16 de juliol 2021 (3 torns)\nCada setmana una sortida per l'entorn i un taller especialitzat\nUn estiu especial...i segur! Totes les activitats s'organitzaran amb les màximes mesures de seguretat i seguint les indicacions de les autoritats sanitàries.\nActivitats adaptades a l'edat\n12:30\t Valoració i hàbits d’higiene.\n13:00\t Comiat dels que no es queden a dinar. Dinar i descans\nAquesta activitat està promoguda per AFA Escola Tàber (avís legal) i gestionada per FUNDACIO CATALANA DE L'ESPLAI (avís legal)\nbanyador i tovallola (cal rentar cada dia a una temperatura de 60 graus)\nCASAL ESCOLA TÀBER: 1ª SETM. (5d)\nCASAL ESCOLA TÀBER: 2ª SETM. (5d)\nCASAL ESCOLA TÀBER: 3ª SETM. (5d)\nDades de AFA Escola Tàber\nc/ Esports, 9


Poesia Infantil i Juvenil: Cançons populars d'Europa, base de dades\nPublicado por Sàlvia los 8:50 p. m.\nHe visitat la base de dades de cançons. Molt completa. Un bon recurs per utilitzar a al'aula, ara que tenim alumnes de molts llocs diferents. Comprovaré a classe si ells es coneixen les cançons del seu país d'origen.\nTinc una classe amb molts alumnes europeus i l'activitat de les cançons m'ha vingut "de perles". Ara estan portant a l'aula les cançons infantils que els seus pares recorden. Estem fent un dossier, amb recull de veu. Les recollim en el seu idioma original i les passem al català. L'activitat està resultant molt interessant, dinàmica i participativa. (Mila Carbonell)\nTens raó. Ës una bona base de dades. Un recurs que cal tenir a mà.\nXaro Pitxer -Amposta-\nComprovat. He introduit el recurs de les cançons a classe, on tinc molts alumnes nouvinguts, i estem treballant-les, junt a les cançons tradicionals catalanes i estan molt enrollats. Cristina ha realitzat una gran tasca, i nosaltres ens em podem aprofitar fàcilement. Gràcies Cristina i gràcies pels nombrosos recursos, llibres i activitats que hi fiqueu en aquest bloc. És un xollo per al professorat que treballe la poesia a classe.\nEmpar Llovera Roig, des de Reus


Comencen les activitats del Centre Internacional per la Pau al castell de Montjuïc\nEl proper setembre es constituirà el consorci que el gestionarà\nEl Centre Internacional per la Pau al castell de Montjuïc ja és realitat. Aquest dilluns han començat les seves activitats; el primer de quatre cursos previstos aquest trimestre sobre la resolució de conflictes. El Centre estarà gestionat per un consorci, format per l'Ajuntament, el Ministeri de Defensa i la Generalitat, que es constituirà el proper setembre, tot i que la setmana passada va ser aprovat per totes les parts, menys pels grups de CIU, ERC i ICV de l'Ajuntament, que no estan d'acord amb la presència de Defensa. El Centre Internacional per la Pau serà un dels cinc centres que hi ha Europa amb aquestes funcions, però l'únic en què el món local hi participa amb tanta autonomia, segons l'Ajuntament.\nLa comissió de Presidència de l'Ajuntament barceloní va aprovar el passat dimecres, amb els vots a favor del PSC i del PP la proposta de conveni entre el consistori, el Ministeri de Defensa i la Generalitat per a la constitució del Consorci pel qual es crea a Barcelona el Centre Internacional per la Pau al castell de Montjuïc. CiU, ERC i ICV hi van votar en contra ja que consideren una imposició la presència del Ministeri de Defensa.\nL'Ajuntament gestionarà el 60% del futur centre i l'alcalde de la ciutat, Jordi Hereu, en serà el president, mentre que la vice-presidència primera -amb el 20% de la gestió- recaurà en un representant del Ministeri de Defensa i la vice-presidència segona en el president de la Generalitat, José Montilla, ja que aquesta institució no té competències en defensa.\nL'acord entre les tres institucions públiques, que implica la dissolució de l'antic Patronat del Castell de Montjuïc, estableix que el centre vetlli per fomentar el coneixement de missions de pau internacionals, el foment del diàleg i la difusió de la cultura de drets humans. D'aquesta manera, el castell combinarà una part d'elements identificatius de la història del castell amb el Centre Internacional per la Pau i l'antic Museu Militar passarà al castell de Sant Ferran de Figueres.


Varietat que destaca sobretot per la textura de la seva carn, que recorda clarament a la de la patata. El gust és dolç i agradable. Molt indicada per fer estofats, sopes, coques i cocs. La carbassa és arrodonida i lleugerament aplanada, amb la pell acostellada i irregular, de coloració entre blau i gris, que pren una tonalitat una mica més ataronjada un cop és madura. És una varietat tardana i mitjanament productiva, amb carbasses que fan entre 3 i 5 kg.\n“Si la fas simplement bullida o estofada, i la proves amb els ulls tancats, mai diries que és una carbassa, sinó que juraries que és una patata amb un toc dolç, però menys que un moniato. M’encanta.” Joan Bernaldino\nAquesta varietat ha estat conservada fins a dia d’avui gràcies al Joan Bernaldino, a Igualada.\nMés informació sobre la llavor.


Bloc del Centre d'Estudis Interplanetaris (CEI): Especulen amb la possibilitat que l'asteroide 'Oumuamua siguin restes d'una sonda extraterrestre\nEspeculen amb la possibilitat que l'asteroide 'Oumuamua siguin restes d'una sonda extraterrestre\nAstrònoms del Centre Harvard-Smithsonian d’Astrofísica consideren que la forma allargada del primer asteroide interestel·lar conegut, l’'Oumuamua, opera com una vela, el que explicaria la seva acceleració. Per a explicar l'origen de l'objecte han apuntat la possibilitat que l’objecte tingui un origen artificial i hagi estat dissenyat per a un viatge de reconeixement interestel·lar per una civilització avançada, però que la seva missió s’hagi acabat i el que veiem siguin només deixalles espacials.\nEvidentment existeixen d'altres possibles explicacions i la hipòtesi de les deixalles només n´és una. La millor solució seria una exploració in situ, però sembla que organitzar el viatge està al límit de la nostra tecnologia i sense carrera espacial no hi ha interès suficient.\nPublicat per a 05:04\nEtiquetes de comentaris: alienígenes, astronàutica, astronomia, cas espai exterior, ʻOumuamua\nL'autoritat irandesa d'aviació estudia una observa...\nObjectes volants a alta mar\nEspeculen amb la possibilitat que l'asteroide 'Oum...


B&B Viadelmare Monopoli Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Rattazzi 92, Monopoli Centre, Monopoli, Itàlia, 70043 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Monopoli, B&B Viadelmare és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nB&B Viadelmare ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de ascensor, caixa forta.\nL'ambient de B&B Viadelmare es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, mini bar, balcó/terrassa, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. B&B Viadelmare és una elecció inteligents per a viatgers a Monopoli, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (51) Parelles (40) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (2) Grups (2)


L'armari de la Joi: de setembre 2013\nMini test DIY!\nFeia dies que no us ensenyava un DIY i ja en tenia ganes. Els que em seguiu a Instagram ja el vàreu poder veure i els qui no ho feu el veureu a continuació.\nEs tracta de fer un mini test molt senzill.\nPer portar-lo a terme necessitem :\n- un tros d'ampolla de plàstic.\n- unes quantes agulles d'estendre de fusta.\n- i alguna coseta per decorar-lo. Jo vaig fer servir un cor de roba de color vermell que tenia per casa. També el podeu fer amb cartolina.\nPrimer, cal tallar l'ampolla perquè quedi un recipient no gaire alt on enganxarem les agulles tot al voltant. Després enganxem el cor que el decorarà amb cola forta i aquí teniu el resultat :\nAra només cal posar-hi una planteta petita i teniu un test súper xulo i molt fàcil de fer.\nBon cap de setmana i fins aviat !\nEtiquetes de comentaris: DIY: mini test.\nPreparant un aniversari!\nTot i que encara falta un mes i mig per l'aniversari de la meva filla gran, ja estic pensant en l'organització de la festa.\nDe moment, tinc pensat el menú que preparé. Com que es tracta d'una festa per nenes adolescents penso que els hi pot agradar el següent berenar:\n-"Nachos" amb guacamole.\n-Entrepans de "nutella" divertits.\nUs deixo unes imatges perquè us en feu una idea.\nTambé tinc pensat fer un candy bar amb piruletes de nutella i llaminadures variades.\nQuè us sembla? Creieu que els hi agradarà? Quan hagi preparat la festa faré un altre post amb el resultat!\nAra només em queda pensar en la decoració a la qual dedicaré un altra entrada!\nPublicat per gemma expósito barris a 19:23 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Menú aniversari.\nEl meu moment!\nQuan per fi tinc totes les nenes dormint o, si més no, descansant a la seva habitació, és el meu moment de relax i tranquilitat del dia. Aleshores, m'agrada seure al meu racó de casa preferit i llegir tranquilament els blocs de moda i decoració que més m'agraden, abans que em venceixi la son.\nAvui us vull ensenyar aquest lloc de casa meva.\nPublicat per gemma expósito barris a 22:28 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Racó tranquil.\nAvui fa una setmana que va començar el nou curs escolar i amb ell ha tornat l'hora de fer els deures.\nPer això us vull ensenyar algunes zones d'estudi infantils molt xules on els vostres fills i filles estaran encantats de fer-los. Espero que us agradin !\nPublicat per gemma expósito barris a 20:33 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Zona d'estudi infantils.\nUna joieta per restaurar!\nAvui us vull ensenyar una joieta per restaurar que ha caigut a les meves mans. Es tracta d'una taula tipus consola de fusta pintada de color blau i blanc.\nLa meva idea és decapar-la per donar-li un aire vintage tornant-la a pintar de color gris.De manera que quedi igual que aquesta caixa de la qual em vaig enamorar l'altre dia.\nLa taula en qüestió és aquesta, la veritat és que penso que pot quedar fantàstica un cop transformada.\nQuan la tingui a punt us l'ensenyo. Espero que us agradi !\nPublicat per gemma expósito barris a 18:49 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Taula tipus consola.\nCoses xules d'un lloc xulo!\nLa setmana passada vaig conéixer el restaurant "Tres vents" del club nàutic de Llançà. He de dir que em va agradar molt tant el que hi vaig menjar, peixet fresc de la llotja de Llançà, com també la seva decoració. Feta i pensada per una persona que m'aprecio molt pels anys que fa que ens coneixem i perquè és encantador. Gràcies, Albert !\nUs vull ensenyar algunes de les coses que més em van agradar de la seva decoració d'estil mediterrani-vintage tal i com el descriu el seu artífex.\nSi voleu descobrir aquest lloc fantàstic us heu d'afanyar ja que el proper diumenge dia 15 de setembre tanca la seva primera temporada fins el mes de juny de 2014.\nLàmpares handmade by el propietari.\nCaixes recuperades que fan de jardinera...\no bé, de taula de centre.\nI a la zona chillout seients fets amb palets pintats de color blanc.\nNo sé què us ha semblat a vosaltres a mi em va encantar perquè és molt del meu estil. A més a més, té un emplaçament únic amb unes vistes esplèndides de Llançà. Us el recomano 100%!\nPublicat per gemma expósito barris a 10:30 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Tresvents.\nUn racó de lectura a l'escola !\nFa uns quants dies us vaig ensenyar algunes idees per crear un racó de lectura pels més petits. I aquests primers dies de setembre, a part de moltes altres coses per deixar a punt les classes de P-4 ,per quan arribin els nens i les nenes, hem preparat el nostre raconet.\nEs tracta d'un petit espai a la classe on els nens i nenes podran gaudir de manera relaxada del plaer de mirar i d'escoltar contes.\nPer fer-lo possible hem fet servir material d' Ikea, una marca barateta amb moltes coses xules pels més petits.\nCom veureu a les fotografies hi hem posat una fulla que fa de tendal, un parell de coixins, dues mitges catifes que juntes en formen una de sola i, per decorar-lo hem fet una garlanda amb tovallons i una bola de paper.\nAquí us deixo unes imatges de les dues classes a veure què us semblen.\nPublicat per gemma expósito barris a 19:17 Cap comentari:\nLooks infantils lowcost!\nUs heu fixa´t en aquests looks infantils per nena ? Doncs bé, són d' Ikks una marca que m'agrada molt però que trobo excessivament cara.\nA principi de cada temporada, m'agrada fer un cop d'ull al seu lookbook per agafar idees que després adapto al meu pressupost.\nI com no podia ser d'altra manera si passeu pel web de Zara Kids veureu que és possible copiar algun d'aquests models de manera més o menys semblant, però sobretot molt més econòmica.\nMireu sinó les opcions següents :\nQuè us semblen ? Creieu que estàn aconseguits aquests looks lowcost ? A mi personalment m'encanten !\nI encara m'agrada més saber que els quatre looks complerts de Zara kids valen 239 euros i, que un de sol de Ikks en val 165. Tenint en compte que la mainada creix i que d'una temporada a una altra poca cosa podem aprofitar val la pena, o no ?\nEtiquetes de comentaris: Moda lowcost\nDecorar una habitació juvenil !\nFa uns quants dies que estic buscant idees per canviar la decoració de l'habitació de la meva filla gran. Ha passat el temps i aquella nena petita s'ha anat fet gran. Com ella també han canviat els seus gustos decoratius i, tard o d'hora, haurem de fer un pensament i renovar el seu dormitori. Això sí, sempre tenint en compte el que a ella li agradi més.\nDe moment, he trobat aquestes habitacions que em poden inspirar a l'hora de fer aquest canvi.\nA veure què us semblen a vosaltres.\nQuè us semblen ? Us agraden ? Les trobeu inspiradores ?\nEtiquetes de comentaris: Habitació juvenil.\nMotxilles pels més petits !\nHa arribat el setembre i és hora de tornar a l'escola. Els mestres i les mestres, ens vam incorporar a la nostra feina ahir i aviat ho faran els més petits de la casa.\nAquest post el vull dedicar a tots els nens i nenes que aquest curs aniran per primer cop a l'escola dels "grans".Comença per ells una etapa de la seva vida plena de noves experiències, nous amics i noves il.lusions.\nPer anar al "cole" necessiten una motxilla petita per portar les seves cosetes, és a dir, la bata i l'esmorzar.\nHe fet una tria de les que més m'han agradat a veure què us semblen.\nEtiquetes de comentaris: Motxilles.\nAvui fa una setmana que va començar el nou curs es...


Desitjosa de ser reconeguda en la seva dignitat i de prendre part en el concert de la història; terra de gent alegre i acollidora, amb grans riqueses naturals, aixafada, però, per les guerres. i espoliada per la corrupció de dins i de fora.\nAmb la riquesa de la seva història i la seva espiritualitat, bressol de les grans religions, que s’enfronta al desafiament d’una Església inculturada.\nÉs el continent més gran i més superpoblat, amb masses enormes d’exclusió, on els drets humans són trepitjats.\nDifusora d’una cultura humanista i cristiana, però secularitzada per un materialisme creixent, que té com a primer valor el benestar i la satisfacció personal, en contrast amb grans bosses de pobresa que posen de manifest la desigualtat. Avui sent el repte de retrobar-se, de descobrir les seves arrels i revifar els seus valors.


Fumiguen d’urgència 250 hectàrees del Delta per reduir els mosquits | Diari de Tarragona\nFumiguen d’urgència 250 hectàrees del Delta per reduir els mosquits\nEl tractament especial previst per aquest dimecres se suma als sis s’han hagut de fer a l’Illa de Buda en els darrers mesos, on l’eclosió de l’insecte ha estat molt important i les afectacions han arribat a Riumar\n11 de Julio de 2017 - 19:38 hs\nEls tècnics del Consorci de Polítiques Ambientals de les Terres de l’Ebre (Copate) duran a terme aquest dimecres un ampli tractament d’urgència contra el mosquit en unes 250 hectàrees d’espais naturals del delta de l’Ebre, als entorns del Garxal, la Tancada, l’Encanyissada, Sant Antoni, Buda o el litoral de la badia dels Alfacs, entre d’altres zones.\nLes tempestes del cap de setmana pràcticament no van deixar pluja al Delta però el pas de les baixes pressions ha fet pujar el nivell del mar i ha inundat moltes zones litorals; un hàbitat que resulta idoni per a l’eclosió de les larves d’una espècie de mosquit molt virulent. En aquest sentit, està previst dur a terme fumigacions a les zones més afectades, que en ser espais naturals (alguns d’ells protegits) es tractaran amb el producte biològic BTI, que ataca les larves de l’insecte.\nAquest serà el primer tractament ampli i important que es du a terme enguany en zones litorals, ja que fins ara la primavera i el que portàvem d’estiu havien estat excepcionalment secs i tampoc hi havia hagut cap inundació natural, segons detalla al Diari Raül Escosa, tècnic del Copate responsable de la lluita contra el mosquit.\nL’excepció s’ha donat a la zona de l’Illa de Buda, on per l’acció humana, hi ha hagut inundacions que han portat a repetits episodis d’eclosions de mosquit.\nLa inundació i assecament, de forma repetida, dels terrenys que ocupen els cavalls de la Camarga dins de Buda (en terrenys del Parc Natural del Delta, on pasturen per afavorir la diversitat dels ecosistemes), ha portat de corcoll els tècnics del Copate, que hi han hagut de realitzar fins a sis tractaments en els darrers mesos.\nAmb tot, això no ha impedit eclosions puntuals importants del molest insecte, la darrera de les quals va afectar els assistents a la romeria de Sant Pere a l’Illa de Buda, aquest passat diumenge, segons ha confirmat al Diari Joan Castor Gonell, alcalde de Sant Jaume d’Enveja i vicepresident del Copate responsable de l’àrea de salubritat pública. El vent fa que aquests mosquits de l’Illa de Buda es traslladin sovint fins a l’àrea de Riumar, on hi ha hagut enguany nombroses queixes per part de residents de la urbanització i el càmping.\nEn aquest sentit, des del Copate es demana al Parc Natural del Delta de l’Ebre que aquesta àrea de l’Illa de Buda es mantingui seca i sense inundar, per evitar nous episodis similars en un futur.\nLes fumigacions de les àrees litorals es complementen amb els tractaments també aeris que el Copate du a terme de forma programada als arrossars dels entorns dels nuclis urbans del Delta, on s’ataca una altra espècie diferent de mosquit.\nÚltim passi contra la mosca negra\nDe forma paral·lela a la lluita contra el mosquit al Delta es duen a terme també els tractaments contra la mosca negra al riu Ebre i els seus afluents. Dilluns va tenir lloc el sisè i últim tractament de la temporada al tram final de l’Ebre, amb abocaments també del producte biològic BTI en els punts habituals entre Ascó i Amposta. Els tècnics del Copate van fer ahir les prospeccions per comprovar si el tractament havia estat efectiu.\nLa primera quinzena de juliol es considera el punt àlgid d’afectació de la mosca negra, després del qual les poblacions comencen a baixar. Amb tot, el tractament d’ahir va ser l’últim pel fet que ja no es disposa de més dotació pressupostària.\nEnguany s’ha de negociar un nou conveni per finançar els treballs per als propers tres anys.