Vabastav lööming lumeta väljal — Sirp\nMassid on ettearvamatud kogumid. Pean silmas rahvamasse. Kui käsitleda neid Elias Canetti arusaamade järgi, siis võib eeldada teatud seaduspärasuste kehtimist. Massi kogunemise kõrgpunkt on plahvatus, mis massi enda laiali, taas olematuks paiskab. Ja korrapidajatele ei pruugi kedagi karistamiseks pihku jääda.\nPühapäeval Ungari pealinnas läks rahvas rahutuks täiesti ootamatu tõukejõu ajel. Mis siis juhtus? Peaminister oli rahvale valetanud, vale jalad jäid lühikeseks ning mingi osa rahvast sattus seepeale märatsushoogu, mille käigus hävis terve hulk sellesama rahva ühist vara. Ükski laamendamises ja hävitustöös osalenu ei tunne end ilmselt tagantjärele kangelasena, kuid tegu on tehtud. Kui mõelda ajendi kaalukusele, siis on paljud demokraatlikult valitud juhid valetanud, diktaatoritele on see lausa igapäevane leib. Ometi, kui Bill Clinton avalikult oma suhete kohta Monica Lewinskyga valet vandus, siis ei pekstud segamini ei Valget Maja ega ühegi telekompanii peakorterit.\nEga meie riigimehed rangelt võttes ka valetamise patust päris puhtad pole. Eesti poliitilises traditsioonis nimetatakse valetamist küll pehmendavalt vassimiseks, viidatakse kaugete aegade meenutamisel inimmälu eripärale – detailitäpsus polevatki võimalik. Kui jutt seepeale publikule ikka veel hapuvõitu tundub, siis läheb käiku standardseletus, mille järgi negatiivset valgust heitev paber (mis okupatsiooniajal, teadagi, kannatas kõike) oli ainult kattevarjuks tõeliselt õilsatele tegudele.\nMeie tolerants valetamise suhtes paistab olevat üsna suur ja seetõttu võib eeldada, et pelga valetamise ilmsikstulekul märatsevat massi ei moodustu. Ei moodustu juhuslikult, omaalgatuslikult. Kui keegi dirigeerib või üles kutsub, küllap siis distsiplineeritult käituma treenituid ikka koguneb.\nTänaseks ja homseks on dirigendid kutsunud kokku mitmesuguseid hulki. Targemaid ja teistsuguseid, toetajaid ja vastaseid. Formaalselt vastutavad registreeritud ja omavalitsuselt toimumisloa saanud ürituste eest need, kes taotluses vastutajaks määratud. Kui aga kogunenud massi tegevus väljub kontrolli alt, siis on sellest formaalsest vastutajast vähe kasu. Talle võib trahvi teha, aga kui mass näiteks telemaja põlema pistab ja hävib 100 miljoni krooni eest tehnikat, siis seda raha ju vastutaja käest välja ei vääna. AS Vanglatööstuse palgal suudaks ta aga ka surmani töötades tagasi teenida ainult mikroskoopilise osa tekkinud kahjust.\nMinu teada ei pea avaliku ürituse korraldamise loa taotlejad täitma üksikasjalikku ankeeti, kus oleks kirjas ka plaan B, see, kuidas kavatsetakse maandada kogunenud massi võimaliku plahvatamise energia. Pigem pöörame sellise küsimuseasetuse puhul pilgu riigi õiguskaitseorganite poole. Täna vastutagu kaitsepolitsei ja homme märulipolitsei. Selge see, et politseiasutustel on oma plaan. Politsei olemasolu ei ole aga automaatne lunastuskiri igale kodanikule.\nTäna jätkub juba 62. aastat II maailmasõja pea ainus lõpetamata episood (peale rahu sõlmimise Venemaa ja Jaapani vahel), lahing Tallinna pärast. Juhtiv Eesti idapoliitik on osutanud, et sel lahingul on vähemalt ühe poole jaoks selgelt religioosne mõõde, nagu kogu sõjal. Tegu olevat õigeusklike püha sõjaga, mille tähtsaimad verstapostid on ka kirikukalendrisse kantud. Kui nii, siis mis oleks lihtsam kui massi energia kanaliseerimiseks kasutada vanu, kirikus aastasadu proovitud võtteid. Mihhalkovi filmi “Siberi habemeajaja” üks meeleolukamaid stseene on hulkade rusikavõitlus linnatagusel talvisel lumel. Meil lund pole, linnataguseid tühermaid aga küllaga. Rusikavõitlus on omamoodi lepitusakt ja miks mitte elutu monumendi küsimuses lahendus just sel vanal vene äraproovitud viisil saavutada? Suupruukimine servast serva ümarlaudades sünnitab aina uut tüli.\nKuidas seda korraldada? Platsi eraldamisest on vähe, korralikul kaklusel peab ka korraldaja olema, kes võitlejate rivid üle vaatab ja nagu tänapäeva spordis kombeks, atleedid vanuserühmade järgi jaotab. Mõistlik oleks rühmad suunata nii, et omavahel võtaksid mõõtu need, kes ka tegelikus lahingukontaktis olid. Nii jääks ära näiteks pärast sõda kunstlikult tekitatud vastasseisu kordusetendus leegionäride, soomepoiste ja korpusemeeste vahel. Kõikvõimalikud mitte-veteranid ja muud isehakanud öö- ja päevavahtkonnad saaksid pingete maandamiseks endale jõukohased partnerid. Ja ürituse õnnestumise korral saab samu platse juba homme kordusetenduseks kasutada. Sest sügelevate rusikatega tegelasi, kes endale presidendi valimise tulemusest elu ja surma küsimuse teinud, paistab olevat rohkesti.\nAga nagu ikka, eksib Edgar Savisaar seegi kord, kui ennustab juba tänaseks-homseks kodusõda ja muid koledusi. Ka “papp Gaponi” võib ta alati üles osta ja panna massi detonaatori asemel mõnd õilsamat rolli täitma. Ja temale, mitte Sirbi haritud lugejale, lisan ka, et eelöelduga ei soovi ma esile kutsuda vägivalda, vaid ainult vabastavat naeru ja rahu.


Mis on uhine, mida valud on seal, TOOMAS HENDRIK ILVES: Taassünni ajalooline valu - Eesti Päevaleht\nVõimalik on abi otsida psühholoogilt, vaimse tervise nõustajalt, superviisorilt või coachilt. Kui värvused on vähemalt osalt pindade objektiivsed jooned, siis nägemiselamused ei representeeri värvusi kui niisuguseid, nii et me ei kontseptualiseeri värvusi nägemispresentatsioonide põhjal peegeldusspektritena.\nMida ma suunan, pressimine keelati ära, mida te tahate, mul on ebamugav, ma tunnen, et kehas on miski kinni, ma olen kägaras siin voodis, laske mul krt seista! Jaanus korrutas ka, et eelmine kord nii just laskuski, et las ta seisab seal raami najal, kui vaja.\nRuttu ja vihaselt ajasin end püsti, KTG juhtmed rippumas, sest möödunud oli pea tund ja laps polnud laskunud, kuskil kanalites kinni, veed ammu läinud, ma olin närvis ja vihane juba, kogu mu zen oli rikutud! Läksin siis sinna raami toele ja kuidagi võhm oli otsas, lootusetus oli peal, ei laskunud ega laskunud, pressida ei lubatud, eelmine kord pidin läbi valu ta liikuma pressima ja see mõjus.\nAga seekord ei lubatud, et kui pole seda pressi tunnet, siis ei tohi. Miljon korda ütlesin, et eelmine kord ka polnud, ma ei tea, mis tunne see ongi üldse! Eiei, tunned vältimatut kakahäda, siis on.\nJah, aga eelmine kord ei tundnud, aga siin ma olen, juba ühe lapse ema. Ma tundsin nii tühisena seal ja imestasin, et miks nad vaidlevad minuga, ma sünnitan, ma tajun enda keha, mul on motivatsioon sünnitada see laps ära, mitte jaurata, mida nad jamavad!? Igatahes, kui nähti, et seismine vist ei aidanud, kuigi mulle tundus, et ikka asendi muutus miski pani liikuma, sest mu keha sai korraks lõdvestuse ja sain veidi last allapoole, no ma tajusin seda, ausalt.\nSiis läksin pikali tagasi. Aa, vahepeal olin käpuli voodis kotttoolil, mis ujus mu alt ära, ütlesin, et mul läheb võhm selle asendi sättimisele, pealegi tunnen mingit sooltes valu või asja, mai saa nii olla. Sa tunned praegu kõiki valusid, pole midagi!\nMis krt! Ma tunnen, et ma ei saa olla, see krdi kotttool ujub alt, visake see siit minema ja mul on kõhus mingi kõva koht, mis teeb valu, kui olen nende rihmadega seal kägaras, surub kuskile soonele, mida iganes, jama on!\nÜhesõnaga, mul oli lootusetus, frustratsioon, see tunne, et mind ei võeta tõsiselt jne, kuigi alles oli kõik mega hästi ja nii zen, siis muudkui kiideti, kui tubli olen. Ühesõnaga läksin pikali tagasi ja olin jumala vihane ning nõrkenud.\nJa kui tuli tuhu, siis tegin kõik, mis suutsin ja pressisin täiest jõust liikuma. Ja saime selle laskumise ja järgmine pressimine oli laps tervenisti käes, ei mingit pool pead, terve pea jne, vaid koos pea ja terve täiega, mis oli mulle üllatus, sest äsja oli see kuidagi nii lõputu saaga. Sain jälle omajagu õmblusi, kuigi lootsin neist pääseda, aga õnneks seest jäi terveks. Aga peale sellist lõppu on üsna suva ka neist — laps käes ja tehtud, milline kergendus!\nJa ilma häält tegemata ma ka ei pääsenud, sest lõpus ei saanud küll enam midagi teha — tulid üsna uu-karjed.\nMis ma oskan öelda, tuleb ennast usaldada, kuid hea arsti peab ka vist oskama ära tunda. Viimane vene arst, konkreetne ja samas hooliv, kiitis, kui tubli ma olen, kui hästi see või teine liigutus ja tegu, andis nõu justkui oma lähedasele enda kogemuse põhjal, mitte õpikust loetu järgi, nagu mulle eelnevate arstidega tundus, andku nad mulle andeks.\nIgatahes, viimane arst oli meie päästja vist. Ja olgem ausad, ma ise ka, et kindlaks jäin. Et olen nõrk ja ei saa hakkama? Parem pingutan edasi. Mõte sellest, et pean panema riidesse ja minema tööle ning suhtlema kõigi nende inimestega, paneb mul sees keerama.\nOleme kõik kogenud tööga seotud stressi, pinget, liiga suurt koormust ning soovi, et puhkehetked juba kiiremini saabuksid ja siis päriselt ka tööga seotud mõtetest puhata saaks. Mis võib juhtuda, kui inimene kogeb ülal kirja pandud mõtteid ja tundeid nädalaid, kuid ja isegi aastaid ning tema töövõime väheneb märgatavalt? Seda nimetatakse läbipõlemiseks. Termin ise on väga ilmekas ning ilma ametlikke definitsioone tundmata tuleb juba silme ette pilt millestki, mis on nii heleda leegiga ja intensiivselt põlenud, et järgi on vaid söed, millest saab tuhk.\nKuidas neid muresid ära tunda, kuidas ennast Mis on uhine teisi aidata?\nKuidas need teemad hambaraviga seotud inimesi puudutavad? Käesolev artikkel aitab neid teemasid lahti mõttestada. Mis on tööstress? Tööstress tekib siis kui tööalased väljakutsed on suuremad kui meie toimetulekuvõimalused. Teatud piirini võib tööalane pinge olla motiveeriv, kuid olukord läheb ohtlikumaks, kui pinge on tajutavalt väga tugev, pikaajaline ning ressursse toimetulekuks vähe.\nHome Nr. Sama oluline on vaimutugevus, mis raskel hetkel alla anda ei lase.\nPingeseisundiga kaasnevad füüsilised kui vaimsed probleemid. Teame, et see on keha väga oluline reaktsioon selleks, et suurema füüsilise pingutusega toime tulla. Stressreaktsioon on keha hea märguanne, et midagi ette võtta — saame lühiajalist stressi leevendada, kui võtame aja kasvõi mõneks tunniks maha, liigume värskes õhus, teeme trenni, tegeleme lõõgastava tegevusega, mis aitab mõtted töölt eemale viia, veedame aega armsate inimestega, hingame sügavalt, jagame mure kolleegiga jne.\nStressirohkel päeval võib piisata vaid minutilisest pausist värskes õhus, et saada uut perspektiivi ning läheneda olukorrale uue energiaga. Selliste või teistlaadi endale sobivate pauside võtmine on väga oluline ning aitab läbi igapäevaste harjumuste ennetada stressi kuhjumist.\nKui aga inimene oma igapäevast stressi ei märka või läheb pinge nii suureks, et väikesed harjumused enam ei aita, saab stressreaktsioonist püsiv seisund. Selle poolest nad sarnanevad füüsiliste esemetega või nende seisunditega. Valude kohta öeldakse, et neid tuntakse kuskil: näiteks: "Ma tunnen vasaku käelaba seljal teravat valu. Valu tõmbab tähelepanu ja hoolitsuse neisse kohtadesse, kus neid tuntakse.\nAga mul pole aimugi, kuidas ma need kõik ideaalselt jõuan ära teha.\nTööstress ja läbipõlemine - too24.ee\nKui me ütleme, kus meil valutab, siis me ei võta sidumust, et selles kohas on mingi kahjustus; välistaju puhul on asi teisiti. Aga kui ma rääkides valust mingis kohas, ei paiguta sellesse kohta ei vaimset elamust ega kehalist seisundit, mida Mis on uhine siis teen? Tervel mõistusel on raske vastata. Siiski, kui väga peale käia, siis öeldakse, et tegu on millegagi, mida ma introspektsiooni abil saan jälgida ja kirjeldada, ja see sisemise tähelepanu privaatne ja subjektiivne objekt, mille kohta ma ei saa eksida, asubki kehaosas.\nKui seda tõsiselt võtta, siis tuleb välja, et sellel asjal on küll asukoht avalikus ruumis, aga ainult minul on sellele episteemiline ligipääs; ja selle olemasolu sõltub sellest, et ma seda tunnen tajun. Tekib ka küsimus, et kui see asi on minu tähelepanust eraldi, kuidas siis nii saab olla, et ma ei saa selle kohta eksida. Ja mis laadi asi see siis on, kui see pole füüsiline? Ultradistantside võistlejad kirjutavad enne starti alla dokumendile, mis kinnitab, et igaüks saab ise hakkama. Kõik Leivo trennid on mõtestatud ja ta teab alati, kui pikalt, millise tempoga ja kuidas ta jookseb.\nInstasse olen juba asju postitanud, mujale pole aega olnud ei trükkida ega ka tuttavatele helistada.\nSelle tulemusena on tal ka treeningu tulemus ette teada. Leivo jaoks on oluline, miks ta mida teeb. Tähtis on ka trennikvaliteet, sest see tagab arengu, mis omakorda viib eesmärkideni. Leivole meeldib pikkade ja raskete võistluste idee, see aitab mõtteid korrastada. Palju parem on keskenduda jooksmisele, olla iseendaga ja saada pea tühjaks. Pärast oled edukam ja produktiivsem. Pärast võistlusi jätkab ta igapäevaste treeningutega, aga võtab veidi rahulikumalt.\nTavaliselt treenib ta eesootava võistluse aladest olenevalt: kas rohkem ratast või jooksu. Unistuste jooks mäeahelikus Ultrajooksudega saab koguda rahvusvahelisi punkte, mille alusel saab registreeruda maailma kõige populaarsemale ultrajooksule Ultra Trail Mont Blanc UTMB Prantsusmaal.\nMäeaheliku ümber joostakse ligi km ja läbida tuleb umbes 10 tõusumeetrit. UTMB-le pääsemine on see, mille nimel Leivo tööd teeb. Kunagi ei mõistnud ka mina, kuidas on võimalik km joosta. Kehaehitus määrab ka kindlaks, millised jooksud sobivad. Ja siis ma vaid kuulan.\nUue sündimine on valuline protsess.


Minu mälu järgi liikus nõukogude ajal juba kõlakas, et seal vedeleb Stalini nimeline laev koos laipadega, mis leidis otsa sakslaste miinide otsas - seal kandis ju neid hulgim.\nKas see oli see sama laev, mis veel aastaid tagasi seal näha oli, paarisaja meetri kaugusel rannikust, roostetamas? Pole ammu käinud, ei tea, kas see lõpuks merre vajunud.\nStalin on ca 10m sügavusel ja suht pilbasteks. Sellises sügavuses rapivad tormid ja jää vrakki ikka korralikult.\nSee laevuke, mis Nabe ja madruste (Piirivalve prožektor) vahelise lahe suudmes paejärsaku serval aastaid eelmise sajandi kaheksakümnendate algul kõlkus oli Köningsbergi (Kaliningradi) kalurite laev...\nAga eks see staalini nimeline laevuke andis kohalikele kaluritele võimalust sealt soomust teha, mis aga ühele kaluriperele saatuslikuks sai. Ja Baltika nimelisi roostetanud žiletiteri võis veel pikka aega eelmise sajandi teisel poolel kolhoosi garaaži taguses metsatukast liiva seest leida (ei tea, kas need olid ka staaliniga) kuidagi seotud või mitte. Reelingu torud olid aga kalasadamas maa sisse kaevatud, ainult otsad paistsid välja.\nSee kommentaar on sisestatud anonüümse kasutaja "jesos" poolt ja on seetõttu nähtav ainult anonüümsete kommentaaride kaustas\nMiks lugeda ei saa ????


Sa pole oma säärejooksuga rahul? Vaata nende naiste jalgu! FOTOD | Buduaar\nSa pole oma säärejooksuga rahul? Vaata nende naiste jalgu! FOTOD\nInstagramist on saanud uus tegija virtuaalmaailmas ning tuleb tõdeda, et seal nähtu mõjutab paljusid meist ka reaalses maailmas. Näiteks kui rääkida enesehinnangust, siis Instagrami kontodele postitatud pildid võivad seda kas tõsta või madalamaks viia.\nFotograaf Stacey Baker on Instagrami loonud huvitava konto, kus on üleval pildid naiste jalgadest! Tegu on täiesti tavaliste naistega ning Stacey on need pildid ise teinud – ta käib tänavatel ringi ja kui märkab naist, kellel on jalas rõivaese, mis säärejooksu ilusti esile toob, küsib ta neilt pildistamiseks luba. Üllataval kombel on enamik naisi kohe nõus ning koorivad endalt keset tänavat üleriided maha, et säärejooks ilusti pildile jääks …\nStacey kontol on üle 70 000 jälgija ning pilte naiste jalgadest lisandub sinna iga päev.\nNaine tõdeb, et sageli on just kurvikad naised need, kes hea meelega on nõus poseerima ja oma jalgu näitama.\nPilte vaadates saad kinnitust, et mitte sugugi kõik naised ei oma ideaalset säärejooksu, ent see ei tähenda, et end kuidagi halvasti tundma peaks. Enesekindlus teeb seksikaks ja seda ei varjuta ka mõningased lisakilod säärtel või tuharatel!\nKõiki pilte vaata siin\nKas sina oleksid nõus laskma oma jalgu nii pildistada?


Paule Constant ja prantsuse romaan — Sirp\n29. maist kuni 1. juunini viibis Eestis tunnustatud prantsuse romaanikirjanik Paule Constant kirjandusfestivali „HeadRead” kutsel ja Prantsuse Suursaatkonna toel. Constant pidas Tartu ülikoolis tänapäeva kirjanduselust Prantsusmaal, rääkis festivalil „HeadRead” lähemalt oma loomingust ja ka teistest tegemistest ning esines Prantsuse Instituudis ettekandega frankofooniast. Oma esimese romaani „Ouregano” käsikirja saatis Constant Gallimard’i kirjastusse postiga ja 1980. aastal see ka avaldati, mis on küllaltki tähelepanuväärne, kuna teatavasti laekub tundmatute autorite käsikirju kirjastustesse aastas tuhandeid ja neist avaldatakse vaid murdosa. Tema kirjastajaks oli kümme aastat tänaseks „elavaks klassikuks” saanud Pascal Quignard, kellega koostööd Constant peab äärmiselt oluliseks. Kuigi nad tema sõnul rääkisid Quignard’iga kõigest muust kui tema tekstidest – nende kohta Quignard olevat öelnud: „Las need olla täpselt nagu nad on. Ärge mingil juhul hakake midagi ümber tegema, muidu laguneb tervik koost” –, olid need vestlused „noorele” (Constant oli esimese romaani avaldamise ajal tegelikult juba 35aastane) autorile tema enda sõnul väga viljakad ja vajalikud. Prantsusmaal on kirjastaja sageli ühtlasi ka teksti toimetaja ja pole sugugi harv, eriti algaja autori puhul, et ta sekkub otsustavalt ka kirjutamisse. Tihedad, toetavad ja sageli lähedasedki suhted kirjastaja ja autori vahel on Prantsusmaal alati kombeks olnud. Kirjastuste koondumistega suurtesse korporatsioonidesse ja nende muutumisega tootmisettevõteteks kipuvad need suhted küll muutuma, kuid pole päriselt kadunud tänapäevalgi, ja Gallimard kui viimane täiesti sõltumatu suurkirjastus, hoiab seda lippu kahtlemata endiselt kõrgel.\nPaule Constant on avaldanud üheksa romaani ja ühe esseeraamatu. Nagu ta ise selgitas, moodustavad tema teosed erinevas kombinatsioonis triloogiaid, mida seob kas mõni korduv tegelane, kes esineb kord kõrval-, kord peategelasena, stseen, mida eri jutustajate kaudu ja eri nurga alt edasi antakse, või lause, mis rändab raamatust raamatusse. Näiteks tema viimases romaanis, mis ilmub järgmise aasta jaanuaris, hakkab üks tegelane tema esimesest romaanist oma autori vastu protsessima, väites, et nii need asjad küll ei olnud, et autor pole sugugi saanud pihta peamisele ning on tõlgendanud kõike valesti. Kõiki tema romaane saab aga lugeda ka iseseisvate teostena. Constant’i romaanide tegevuspaigad on väga mitmekesised: banaanikasvandus Aafrikas („White spirit”, 1989), Guajaana sunnitöölaager („Valitseja tütar”, „La fille du Gobernator”, 1994), ülikooli õppejõu kodu Kansase osariigis („Pihtimus pihtimuse vastu”, „Confidence pour confidence”, 1998) või kohtusaal Marseille’s („Õnnetuseloom”, „La Bête à chagrin”, 2007), Neis võib seejuures täheldada aina korduvaid teemasid ja oma teostest rääkides võttis Constant täiesti omaks, et kirjutab kogu aeg ühte raamatut. Olulisematest teemadest võiks nimetada lapsepõlve, mis tema sõnul laob põhja kõigele järgnevale, see on aistingute ja emotsioonide aeg, kusjuures need võivad oma intensiivsuses olla koguni laostavad. Oma hilisemas elus tegelevatki inimene peamiselt sellega, et lapsepõlves kogetut mõista ja mõtestada, sageli aga ei õnnestugi tal seda n-ö kontrolli alla saada, vanad haavad on aina rebenemisootel … Sageli on vaatluse all ka süü- ja vastutustunne; sündmuse käivitamise süü võib lasuda hoopis formaalsel ohvril. Oma viimases ilmunud romaanis „Õnnetuseloom” küsib Constant provokatiivselt: Kas süüdi on tapja või teda provotseerinud tapetu? Olulisel kohal on ka identiteediküsimus: mis on paratamatu ja mis on meie endi teha? Tema tegelased häbenevad sageli oma päritolu, minevikku, rassi ja isegi sugu (see kehtib küll naiste kohta) ning teevad kõik, et saada kellekski teiseks, olla teistele (see kehtib jällegi naiste suhetes meestesse) meele järele. Peaaegu kõikide tema romaanide olulisemad tegelased ongi naised ning kesksel kohal seega nende vaatepunkt ja teemad, ometi on tema looming feministlikest ringkondadest pigem kriitikat saanud, liiga haavatud ja haavatavad on tema naistegelased, ja feministlikuks kirjanikuks ta ennast ise sugugi ei pea.\nEsmapilgul üllatavalt mõjus ka Constant’i seisukoht, et ta ei pea ennast ka prantsuse kirjanikuks, vaid kirjanikuks, kes kirjutab prantsuse keeles. Tema omapärane suhe (prantsuse) keelde ulatub tagasi lapsepõlve: tema isa oli Prantsuse koloniaalvägede arst, nii elas ta lapsena mitmes Aafrika riigis ja kaheteistkümnenda eluaastani õpetas ema teda kodus. „Ma olen prantslane keele poolest,” ütleb ta ise, „aga minu maailm on pärit mujalt: minu esimesed lõhnad, helid ja valgused on troopikast. Seepärast on ka minu romaanimaailmas palju võõraid maid ja väga vähestes neist leiab tegevus aset Prantsusmaal.” Muuseas, Constant viibis ühe aasta Ameerika Ühendriikide ülikoolis nimelt kui frankofoonne (s.t mitte Prantsusmaalt pärit prantsuse) külaliskirjanik. Kui Prantsusmaal kipuvad prantsuse kirjandus (loe: kirjandus, mida kirjutatakse ja avaldatakse Prantsusmaal) ja frankofoonne kirjandus (kogu ülejäänud prantsuskeelne kirjandus) endiselt kaks lahushoitavat asja olema (raamatupoodides on neile ette nähtud eraldi riiulid, kirjastustes sageli eraldi sarjad, eraldi auhinnad) ning tähelepanu keskmes on kahtlemata siiski „prantsuse kirjandus”, siis on Ühendriikide ülikoolid selles osas aina sagedamini teist teed läinud ja prantsuse kirjanduse õppetooli kõrval on avatud ka Aafrika, Antillide, Quebeci jne kirjanduse õppetool, mis Prantsusmaal on üliharv nähtus.\nPaule Constant’i teosed on saanud terve rea olulisi prantsuse kirjandusauhindu, teiste seas ka ihaldusväärseima Goncourt’i, nii on ta läbi aegade üks neist üheksast naisest saja mehe kõrval, kellele see tunnustus osaks on langenud. Goncourt’i „finaalis” on tema romaanid olnud kokku lausa neljal korral, kuni viimaks „Pihtimus pihtimuse vastu” selle 1998. aastal ka sai. Seda kogemust kirjeldas ta pigem küll valulisena. „Prantsusmaal on umbes 60 miljonit kirjanikku, nende hulgas ka need, kes pole veel midagi avaldanud, aga Goncourt’i tahavad kõik,” märkis ta. Preemia toob endaga kaasa pressi ülikõrgendatud tähelepanu, üleöö tekivad sõbrad ja vaenlased ning kindlasti pole kerge järgmise teosega n-ö puhtalt lehelt alustada ja „Goncourt’i romaani” varjust välja tulla. Juba niigi etableerunud Gallimard’i autorina polnud temal võita ka seda kindlustunnet edaspidise loomingu avaldamisel, mille Goncourt tagab vähem tuntud autoritele. Helgema poole pealt nimetas ta kohtumisi lugejatega: kolme kuu jooksul sõitis ta pea iga päev koos kirjastuse pressiatašeega mõnda Prantsusmaa linna, et pidada seal ettekanne või jagada autogramme, sellele järgnes rohkem kui pooleaastane tuuritamine välismaal. Nii oli tal juhust sattuda mitmetesse põnevatesse riikidesse (tema romaane on tõlgitud ligi 30sse keelde), teisest küljest on selline eluviis kahtlemata kurnav ja välistab kirjutamistegevuse ilmselgelt. Ometi leidis Constant, et kirjandusauhinnad on olulised, kirjanikku virgutavad ja turgutavad nähtused. Tema ise on asutanud kolm kirjandusauhinda ja kokku osaleb ta 15 kirjandusauhinna žürii töös. See tähendab eelkõige lõputut lugemist, nii umbes 250 prantsuse romaani aastas. Selline lugemus lubas tal, käsi südamel, kinnitada, et tänapäeva prantsuse romaan on igati elujõuline ja vägagi mitmekesine. Kes väitvat vastupidist, polevat seda järelikult lihtsalt lugenud.\nEestimaa heledad maiööd ja jahedus olid talle igati meele järele. „Minu palavuse mõõt on juba lapsest saadik täis,” ütles ta. Eesti ühiskond näis talle vitaalne ja uuendusmeelne ning ühel heal päeval lubas ta tingimata tagasi tulla, et vaadata, mis Eestis peale Tallinna, Tartu ja Lahemaa rahvuspargi veel näha on.


IT Koolitus - Meetodite valdamise tähtsus e-õppes\nErinevalt noortest õpivad täiskasvanud lähtuvalt sisemistest vajadustest – on vaja teada, osata. Tihtipeale tähendab see seda, et täiskasvanud õppija vajab kiireid lahendusi ning tahab kohe oma probleemidele vastust leida. Hästivalitud ja õigesti kasutatud õppemeetodid võimaldavad täiskasvanud õppijal jõuda soovitud õpieesmärgini. Õpieesmärgi saavutamiseks on mitmeid viise – teadmise või oskuse omandamiseks võib käia kõrgkoolis, osaleda täienduskoolituses või õppida iseseisvalt. Kõikidel nimetatud õppimisvormidel on omad plussid ja miinused.\nE-õpe ühildab nimetatud õppimisvormide plussid võimaldades iseseisvalt oma ajagraafiku võimaluste piires õppida, samas toetab õppimist koolitaja poolt läbimõeldud õpidisain, õpiülesanded ja meetodid. E-õppes on võimalik pakkuda erinevaid täiskasvanute õppimist toetavaid meetodeid. E-õppe paindlikud õppevõimalused on põhjus, miks paljud täiskasvanud valiksid traditsioonilise õppe asemel e-õppe ja miks ettevõtted ning organisatsioonid suunaksid oma töötajaid e-õppesse oma professionaalset arengut toetama.\nTäiskasvanute koolitaja ülesanne on lähtuvalt õpieesmärkidest toetada õpiväljundite saavutamist sobilike õppemeetoditega (iseseisev õpe, uurimuslik õpe, aktiivõpe, rühmaõpe, projektiõpe, arutelud jne). Õppemeetodid on nagu tööriistad, mis õigesti kasutades võimaldavad lihtsustada eesmärgi saavutamist, kuid valesti kasutamisel võivad kahjustada suuresti eesmärgi saavutamist.\nKokkuvõtvalt võib öelda, et sama tähtis, kui õpetatava teema sisu valdamine, on koolitajate e-õppealaste meetodite valdamine tähtis. Koolitajal on oluline mõista, milliseid tööriistu ehk meetodeid saaks ja peaks antud õpieesmärgi saavutamiseks kasutama.


praegune kellaaeg 27.11.2020 05:35\nmine lehele eelmine 1, 2, 3 ... 567, 568, 569 ... 573, 574, 575 järgmine\nKranaat. Õlle aktsiis langes, aga hind mitte\nMingid karikatuurid olid paremad. Hetkel seis selline, et 6-24 pakkide hinnad on kukkunud, aga mitte niipalju kui tegelikult saaks.\nAga kes viitsiks võiks hoopis välja otsida mõne kasutaja hala ja nutu poliitika ja maj. teemas, et kui kahjumisse õlletööstus kukub ja kuidas Lätti kolib\nReaalsuses kasum oli väga hea. Seda enam, et Lätis ju õllekate kasum olematu.\nMingi ila kokku aetud, 1.09€ pudel ongi hea hind, varem maksis sama asi miski 1.6 euri.\nMitmed poolesed õlled alla 1 euriga hetkel müügil, varem oli suure ale korral kõige odavam meinstriim ~1.3€ tk\n6pack mitmes kohas 5.99, varem olid samad asjad 8.50-9€\nNiipalju kui ma poes käisin, siis pidevalt osteti seda 0,79-1,19 kampaania õlut. Sõltuvalt mis bränd oli. See 1,6 oli ikka sügav nali nii orika kui premiumi puhul.\nEnne jaani oli ka see 6-pack kampaania 5,99-6,99\nEhk sisu oli see, et tegelikult osteti kampaaniat nii või naa.\nsai Avatud Talude päevadel osaletud ja täna ka Käbliku pruulikojast läbi käidud miski vaadi lager oli täitsa hää, samuti ka alkovaba sidruni/humala limonaad....lisaks super ilus koht\nosa kaasaostetud pudeleid ootavad külmikus degusteerimist...eriti huvitav on vast 12.2% õlu\nAvatud talude raames käisin Siidrikoja valmivat tehast vaatamas ja kaasa sai ostetud Siidreid ja vahuveine. Hiljem tagasitulles hüppasin korra ka Tankeri tehasepoest läbi (Jüris) ja noh, hinnad on ikka väga meeldivad. Purk (0,44L) head IPAt maksis 2 euri, puuviljase Pale Ale sai kätte euroga (0,33L). Meeldiv!\nmuidu vist 2.89 ja 1,8 ?\nTanker toodab hapuõllesid (sour) ja klassikalisi (non-sour), millest hapuõlled on ja jäävad pudelisse, kuid klassikalised villitakse kõik purkidesse. Mõned poed veel müüvad vana jääki, mis pudelis. Näiteks Prisma. Küll aga on teistel poodidel purgi osas erinev arusaam. Rimi küsib Sauna Sessioni eest 2,99€+pant, samas kui eCoop saab 2,59€+pant hakkama.\nPurgis on ka liitrihind juba soodsam (ennem ca 7 eurot, nüüd alla 6).\nRaasiku kraam täitsa ok - venifestil ostsin. tume ja eriti meeõlu oli täitsa head.\nveldi ja tütred:\nMinu arvamus on, et no ei lähe paremaks...\nvaarika õlu täielik jama\nMhmh, meeõlu oli sitax hea. Peab seal tehasepoest läbi käima\nMis tehases maksab?\nEi teagi, sellepärast tahakski läbi käia. Pole veel jõudnud. Mujalt ei pidanud ka saama.\nSelge, siis kirun ka edasi, et rohkem ei ostnud.\nPõhjala poes on saadaval uus pime öö px laar, N0050\nraasikul meeõlu ainuke, mis kõlbab\nmis nad vaarikaga teinud olid? huvi pärast prooviks järgi, kui teaks, kust saab. muidu lehe punamust vms oli küll väärt kraam.\nJääb mulje, et see vaarikas on tehtud mingi tavalise põhja peale...vaarikat seal polnud. Mõttetu proovida.\nSelles suhtes need kevadised rabarberi õlud ikka mitmel pruulijal oli tase\nvaarikas tahab ikka tugevat/tumedat põhja. rabarber kõlab nagu miski sour. pole omale silma hakanud.\nKuidas iganes, aga seda vaarikat seal pole. niipalju ma oskan öelda. Tume põhi jah, aga kui seal vaarikat oli siis see jääb sinna kinni. Ja see pole mingi 3-4 juures külmikus olnud.\neile toidu ja veinifestil proovisin märzeni-t vaadis ja oli ka täitsa ok asi\nnüüd lugedes on kahju et meeõlu proovimata jäi\nPõhjala Pime ÖÖ Isaly BA, väga mõnus suitsune amps vuti kõrvale\nTäitsa usun, et hea\nPidupäeva puhul sai lahti korgitud Põhjala As Good As it Gets\nveldi vaarikas on ikka vaarikatest selgelt kõige kehvem\nilmselt ka üks halvemaid õllesid mida viimase 3 kuu jooksul proovinud.\nVeldi iseenesest on juba üks suur õnnetus koos tütardega\nHinnavaatlus » Vaba Mikrofon » Õllevaatlus mine lehele eelmine 1, 2, 3 ... 567, 568, 569 ... 573, 574, 575 järgmine


- Kuidas suurendada liige Mees Video\nKuidas suurendada liige Mees Video. Posts navigation\nKoostis 1 jõulukook ; 1 pakend eelvaltsitud martsipani. Harjutused suurendada õrn Video liige lugu. Millised materjalid.\nKui jook on külm, kuivata pudel käterätiga ära ja eemalda korgi ümbert foolium, traat jäta korgi ümber. Tänu sellele. Peenise pikendamine ja paksendamine on intiimkirurgia operatsioonid meestele. Kirurgilisel teel on võimalik peenist pikendada umbes cm võrra. Kuidas suurendada oma peenist kodus Kas peenise suurendamine on võimalik ja kuidas suurendada peenist?\nDominator Potenty Ltd. See, kui palju peenist on võimalik pikendada, sõltub patsiendi anatoomiast ja selgub lõplikult alles pärast opereerimist. Paraku on peenisepikenduse operatsioonil, nagu ka igasugusel. Neljas võimalus peenist laiendada on süstida rasvkudet peenise naha alla ei anna head kosmeetilist tulemust või suurendada korgaskehade ümbermõõtu.\nViimast Eestis ei tehta. Operatsiooniga võib peenist pikendada kuni 7 cm, tavaliselt siiski 2—4. Valides õige toit võib suurendada seksuaalset iha või seksi kvaliteedi parandamiseks. Kuidas suurendada liige Mees Video teatavat liiki toit võib aidata parandada erektsiooni funktsiooni. Mõned pakke lõhn võib stimuleerida seksuaalsoovi. Kuidas suurendada peenist!? Foorumi pealeht; Seksuaalelu; Räägime "Sellest" 4 postitust Näita postitusi eelmisest. Postitusi: 1 Liitunud: 09 Okt Kliinik paksenemine liikme Harjutused suurendada video liige Harjutuses kasutatakse teabekaarte, et suurendada osalejate huvi Väga kasulik oleks paluda osalejatel selle harjutuse jätkuks otsida teavet teiste Seejärel võiks rühma iga liige koguda teavet veel mõne isiku kohta ja Newsroom · Videos · Photo galleries · Online bookshop · Online resources · Campaigns · Access.\nEesti Olümpiakomitee täitevkomitee liige, Järgnev artikkel üritab kirjeldada kuidas plüomeetrilised harjutused Kuidas suurendada liige Mees Video ja Kuidas hüppevõimet suurendada. Meie isiksus koosneb erinevatest osadest, mida nimetatakse ka minadeks või allisiksusteks. Need minad osalevad meie igapäevastes tegevustes, meeleoludes. XtraSize parim pillid peenise mõjutades sel viisil peenise kasvu ja tagades selle kasutatakse eesnäärme mõõduka suurenemise sümptomite.\nHDPosid Uus Liige! Video õppetunnid uvilichenie liige. Video tehnika peenise Tasuta harjutused peenise laienemist Suurendatud video ja foto kasv liige söömise riista et suurendada liige Osta Cream peenise laienemise.\nMõned harjutused eneseanalüüsiks keha saastumise esimese Vaja on suurendada toore taimetoidu tarbimist ja vähendada keedetud toidu video vene keeles. Sõeluda kõik meetodid kasvu Aga kui mees ei ole enam tahavad suurendada liige, idee on "küpsenud" pikka aega ja seda otsust ei vaidlustanud, võib arst soovitada kõige ratsionaalne, kuidas suurendada peenise kodus.\nKõige sagedamini on see kombinatsioon on mitu võimalust, sealhulgas massaaž, kreemid, salvid, pump, kaalu, vaid ka vana rahva meetod muru.\nSisuliselt võib suurendada peenist ainult kahel viisil: Meetodid kodus suurendada. Kirurgiliselt haiglas. Viimane variant ei saa pidada nii kiire laienemise lisaks toimingud peavad olema arstiabi näidud, mitte lihtsalt mehed soovivad suurendada fallos sentimeetri teine pikk ja ulatuses. Tasuta nõuanded peenise laienemist Kuidas suurendada liige. Miks mehed uvelichivayut liige suurendada video ilma daam liikme registreerimine.\nTee laienemise kirurgia penisa Vologda Kuidas suurendada peenise lugeda; Kuidas suurendada peenise koju lae alla; Tasuta cd kasv liige; Kindlaim toode peenise laienemist; et mõned vitamiinid ja mineraalained võivad suurendada Iga tsitruseliste liige talismane, müstilisi vidinaid, aga kindlasti mitte keerulist tehnikat. Sodiaagi saladused: just nii rikub iga tähemärk endalegi teadmata. Kuidas ja kui kallis on peenise suurendamine kas tehakse seda eestis Palun vastake kas Eestis saab suurendada oma peenist.


Tasub teada: kuidas lapsele raha väärtust õpetada - Rahakott - Tarbija\n30. juuli 2016, 10:25\nIlmselt on iga lapsevanem mõned korrad elus süganud nõutult kukalt, kui laps on kogu oma taskuraha korraga laiaks löönud ning teinud seda vanema arvates ebamõistlikul moel, kirjutab TFBank laenukool. Sel puhul mõtled sageli: kuidas õpetada last mõistlikult majandama ning teha selgeks, et raha ei tulegi seina seest?\nKahtlemata hakkab kogu asi suhtumisest ja sellest, kuidas pere oma finantsasju planeerib. Mõistlik on lapsi olulisemate otsuste tegemise juurde kaasata juba väiksest peale ning selgitada, kui palju asjad maksavad ning kui palju peab selleks tööd tegema.\nTutvustame üht väikest nippi, mis on ühtaegu õpetlik ja mänguline ning õpetab last oma rahaga mõistlikumalt ümber käima. Muretse kolm klaasist purki. Hoiupõrsad on küll toredad, kuid seal ei näe laps, kuidas raha kasvab või kahaneb, vaid läheb justkui musta auku. Klaaspurgis saad aga oma «kontojääki» pidevalt jälgida.\nKirjuta purkidele peale sildid: raiskamine, kogumine ja investeerimine. Raiskamise purk oleks mõeldud taskuraha jaoks. Kõik raha mis seal on, kuulub igapäevaseks kulutamiseks - kinopiletitele, mänguasjadele, maiustustele jm. Sealt võib laps raha võtta millal iganes soovib ja endale midagi lubada.\nKogumise purki läheb raha kindla eesmärgi nimel - näiteks uus Playstation, arvuti, jalgratas, reis Legolandi või mistahes unistus. Investeerimise purk on üks trikiga asi, milleks läheb vaja vanemate abi. Lepi lapsega kokku (vastavalt oma võimalustele), kui suur on summa, mida ta sinna paneb ning sellest lähtuvalt aita kaasa oma panusega. Näiteks kui laps paneb sinna iga kuu kümme eurot, lisad sina omalt poolt viis. Seega koguneb nelja kuuga 40 eurot + 20 eurot. Lepi kokku ka reeglid, mille jaoks purki kogutud raha kasutada.\nLoomulikult ei pea olema purkidesse raha jaotamine alati võrdne ja kui laps otsustab, et ei soovi ühel kuul investeerida ega koguda, siis mingu see raha raiskamise purki. Ühtlasi võib laps ka raha ühest purgist teise tõsta.


Soome-ugri merjastamine — Sirp\nKui Haabsaare teos kriitika välja kannatab, toob see ilmselt kaasa soome-ugri rahvaste põlvnemise ja etnogeneesi küsimuste suurema ümberhindamise. Enn Haabsaare (1943–2008) postuumselt ilmunud raamat „Soome-ugri saamine” on erakordne tekst. Milles täpselt see erakordsus seisneb, on raske hinnata, sest haarde ja interdistsiplinaarsuse tõttu ületab see mu kriitikavõime piirid. Teos võib osutuda sama silmapaistvaks omamütoloogiaks nagu Lennart Mere „Hõbevalgem”: tunnustatakse küll autori mõttelendu, kuid teaduslikku maailmapilti see ei mõjuta. Kui aga raamat võimaliku kriitika välja kannatab, toob see ilmselt kaasa soomeugri rahvaste põlvnemise ja etnogeneesi küsimustes suuremat sorti ümberhindamise.\nNii või teisiti on tegu väga inspireeriva tekstiga, mis pakub uudseid ja üllatavaid vaatenurki vanadele küsimustele ning innustab sellega loodetavasti viljastavat diskussiooni. Kuid võib minna ka hoopis teisiti, sest raamatu esimesed 200 lehekülge on oma fakti- ja materjalitiheduses äärmiselt tiined, samas järelduste osas vägagi ahtrad. Kui kurnatud lugeja raamatu esimese kolmandiku pealt käest paneb, võib tekst omandada veidrikust harrastusajaloolase grafomaanliku katsetuse maine ja vajuda vähimatki mõju avaldamata unustusehõlma.\nSellest oleks äärmiselt kahju, sest tegemist on rohkem kui tuhandele allikale toetuva mahuka ning põhjendatud analüüsiga, mis esitab argumenteeritult väljakutse paljudele tõena aktsepteeritud seisukohtadele. Teksti edenedes asetuvad esialgu kõrvalisena ja ebaolulisena tundunud seigad suurde tervikpilti, hakkavad üksteist toetama, nii et pärast raamatu läbilugemist tekib tahtmine algus veel kord üle lugeda. peangi oma esmaülesandeks anda eeskätt lühike ülevaade teose põhiseisukohtadest et kergendada tekstile lähenemist.\nNagu uue paradigma alustekstile kohane, algab raamat valitsevate põhiterminite kukutamisega: kui kaanel on veel kasutuses soome-ugri, siis sissejuhatus asendab selle terminiga merja-ugri. Merja ja merjalased on siis kõik need soome-ugri keeled ja rahvad, kes ei kuulu ugri harru. (Kunagi ajalooliselt eksisteerinud merjalasi nimetab autor vahetegemise mõttes pärismerjalasteks.) Terminimuutuse põhjendused on niihästi ratsionaalsed kui ka ideoloogilised (eeskätt konnotatsiooni merja < marja < Maarja(maa) arvestades). Iseenesest hea ja motiveeritud uuendus, kuid vaevalt see juurdub, kui teos just rahvusvaheliseks teadusmenukiks ei kujune.\nLühikesele Uurali keelepuu tutvustusele järgneb kaks olulist peatükki mütoloogiast: Põhja-Euraasia algmüüdid ja Uurali taevajumalad. Algmüüte on kaht tüüpi: sukeldumismüüdid (SM), kus kaks veelinnukujulist demiurgi sukelduvad algookeani põhja ja toovad üles tükikese muda, millest tekib maismaa; ning maailma munast loomise müüdid (MLM), kus lindjumalaema otsib veteväljalt kuiva koha, et sinna muneda maailma sisaldav muna. SM on levinud idast läände ja MLM läänest itta. Nii domineerib ugri ja samojeedi rahvaste hulgas SM (välja arvatud sölkuppid) ja merja rahvaste hulgas MLM. Mõlemad algmüüdid on tuntud karjalaste, komide, maride ja mordvalaste juures, mis näitab, et tegemist on kahe kultuurimõju piirialaga. See toetab teesi, et merjaugrilased põlvnevad paleoeuroopa rahvastikust, kes asustasid aastas umbes ühe kilomeetri võrra taanduva mandrijää alt vabaneva maa.\nSelles osas ühtib autor Kalevi Wiigi ja teiste kontaktiteoreetikutega ning vastandub järsult viimased poolsada aastat valitsenud seisukohale, et eestlaste ja teiste läänemerjalaste esivanemad olid mongoliidsed, tulid Uurali lähistelt umbes 5000 aastat tagasi ja omandasid oma europiidsed jooned alles siin. Samas jagab Haabsaar Napolskihhi seisukohta, et Euroopa lõunapoolsed paleoeurooplased on olnud maaviljelejad aasta-tuhandeid enne indoeurooplaste tulekut, mistõttu ei ole alust Wiigi väitel, et paleoeurooplased võtsid indoeurooplaste keele üle koos maaviljelusega kui kõrgema kultuuri keele. Keelevahetuse põhjused peituvad Haabsaare järgi hoopis indoiraani sisserändajate kultuuri ideoloogias, mis pürgis monismi suunas. Monismile pürgivad kultuurid on aga oma olemuselt tugeva assimileeriva toimega, eriti kui need satuvad kontakti erisusi aktsepteerivate kultuuridega. Jumalanimede analüüsis lähtub autor häälikusümboolikast, mille alusel kõrged ja eespoolsed häälikud nagu i ja e väljendavad väikest, õrna ja naiselikku, avatud madal häälik a tugevat, suurt ja mehelikku ning tumedad tagahäälikud nagu õ ja o sünget, inetut ja kohutavat.\nSaussure’i vaimus koolitatud filoloogid on häälikusümbolismi alati naeruvääristanud, tuues ridamisi teooriale vasturääkivaid näiteid nagu hiiglane, rõõm ja kana, aga sotsiolingvistika ja tajupsühholoogia andmed sunnivad asjasse tõsisemalt suhtuma. Häälikusümboolika alusel klassifitseerib autor jumalused nais- ja meesalget, üla- ja allilma semantikat väljendavaiks. Neil erisustel tekib mitu erinevat vastandumisvõimalust, kus mõnikord on koos naine ja loom, nii et meesalge on hoopis välja jäetud või siis on vastandatud mees- ja naisalge. Jumalate keelelisele ja semiootilisele analüüsile tuginedes on autor esitanud vägagi huvitava teooria ideoloogia osast etnogeneetilistes protsessides.\nVõtmeküsimuseks on viis, kuidas tullakse toime dualismiga, laiemalt võttes aga kultuurilise ja sotsiaalse mitmekesisusega. Autor eristab selle alusel viis tsivilisatsiooni tüüpi: algne tüüp, mis eeldas hõimu kahe poole koosolu, kus eksogaamia ja põlvkondade vahelduv kuulumine ühele või teisele poole ei lasknud ühel poolel domineerida; indo tüüp, kus ülemine pool alistas madalama (Ülem-Egiptus, ülemleedulased ehk aukštaidid); iraani tüüp, kus sotsiaalselt madalam pool teostas semiootilise pöörde, defineerides madala kõrgena ja kõrge madalana ning seades eesmärgiks viimase hävitamise; hiina tüüp, kus pooled võitlevad ja domineerimine vaheldub, kuid kaotajat ei hävitata; ning uurali tüüp, kus pooltevahelise tüli tekkides eralduti, kusjuures oldi altid sisserännanutega uusi kahe poolega tervikuid moodustama. Teooriat ilmestab autor muu hulgas rohkete näidetega, kuidas naaberrahva taevajumala nimi on kasutusele võetud põrguvürsti nimena nagu indode päikesejumal Dyaus, mis iraanlastel hakkas deva kujul tähistama deemonit, või baltlaste Perkunas, mis soome keeles vandesõna perkele kujul siiani kasutusel. Kaasaegne sotsiaalpsühholoogia kinnitab selliste protsesside toimimist ja eks me osale selles isegi aktiivselt oma kohaliku sambasaagaga.\nMütoloogilise analüüsi järel antakse teoses ülevaade arheoloogilistest ajastutest, alates nooremast paleoliitikumist ja lõpetades umbes X sajandiga m.a.j. Paleoliitikumi ja mesoliitikumi käsitlus on väga tugevalt mütoloogiakeskne ja stiililt üsna esseistlik. Autor kujutab uurali rahvaste etnilist massiivi võrgutaolise närvisüsteemiga paljurakse organismina, mis võttis vastu kultuuriimpulsse eri suundadest, töötles ümber ja saatis kogu organismile või osale sellest. Huvitava hüpoteesina rõhutab autor sageli väidet, et tehnoloogilised uuendused, nagu vibu, paat, suusad, ratas, hoburakend, keraamika jm said alguse sakraalsel eesmärgil nii-öelda mudelina ja leidsid alles hiljem kasutust utilitaarsel eesmärgil, mis seejärel viis nende desakraliseerumiseni. Autori stiil muutub radikaalselt raamatu keskel. Esseistlikhüpoteetiline käsitlusviis asendub neoliitikumi analüüsist peale tõsiteaduslikuga ja jääb selliseks teose lõpuni. Autor väidab, et kuna praktiliselt kõik arheoloogid tuletavad Baltikumi ja VolgaOkaa varaneoliitilised kultuurid kohalikust mesoliitilisest kultuurist, peab protomerjalasi pidama territooriumi jääajajärgseiks esmaasustajaiks. Volga-Okaa ja sölkupi kohanimede ning samojeedi ja läänemerja keelte sarnasusele toetudes kaldub autor toetama hüpoteesi, et sölkupid migreerusid Volga-Okaa piirkonnast Lääne-Siberisse (sellest siis ka SM puudumine sölkuppidel). Geenimarkeri Tat C esinemist ühelt poolt lätlastel, eestlastel, soomlastel, karjalastel, teiselt poolt jakuutidel, jukagiiridel ja eskimotel seletab Haabsaar levikuga Kaug-Idast ja Ida-Siberist Põhja-Jäämere äärt mööda läände, mis ühtlasi seletaks ka SM esinemise nii kaugel läänes kui karjalaste puhul. Samas põrmustab teos iseäranis põhjalikult koljuuuringutel põhineva teooria eestlaste ja teiste läänemerja rahvaste eellaste (s.t kammkeraamika kultuuri esindajate) mongoliidsusest, mis esitati eelmise sajandi keskel ilmunud kuulsas koguteoses „Eestlaste etnilisest ajaloost”.\nHaabsaar annab väga süstemaatilise ja põhjaliku koondülevaate kolju-uuringute tulemustest viimase 70 aasta jooksul (esitab tulemused ülevaatlike tabelitena) ja teeb järelduse, et mongoliidsuse hüpotees põhineb valikuliselt valitud materjalil, mida mõnikord on toetatud lausa algallikaid moonutavate viidetega. Ühesõnaga, ei ole mingit alust arvata kammkeraamika kandjad mongoliidsete joontega uurali rassi. Argumentatsioon on esitatud nii põhjalikult ja järeldused on sedavõrd kategoorilised, et see lausa nõuab valdkonna tippspetsialistidelt autoriteetset reaktsiooni. Teose teeb iseäranis huvitavaks see, et arheoloogiliste andmete interpreteerimisel toetub autor järjekindlalt oma teooriale ideoloogia mõjust etnilistele protsessidele. Merjalaste mitteantagonistliku duaalse kooselu mudelis näeb Haabsaar kogu Läänemere ja Uuralite vahelise ala etnogeneetilist mootorit, mis võimaldas võtta vastu niihästi balti kui ka iraani mõjusid ja materjali, hoolimata sellest, et viimased olid omavahel konfrontatsioonis. Samuti said väikesed grupid liikuda mis tahes paika ja leida oma sotsiaalsemiootilise kuuluvuse alusel koht kohaliku hõimu duaalses süsteemis, nagu viitab europiidsete ja mongoliidsete säilmete grupeerumine Põdrasaare kalmistu kahel poolel. Tänu sellele oli merja-ugri kultuur võimas etnilisi rühmi ja uuendusi integreeriv tsivilisatsioon kuni kokkupuuteni germaanlaste ja slaavlaste monistliku kultuuriga. Eespool käsitletu on vaid üks teost läbivatest liinidest. Tegelik materjal on mitmeid kordi rikkam ja keerukamalt esitatud, põimitud läbi kümnete üksikküsimuste analüüsiga.\nKahjuks puudub raamatul indeks, mis on mahuka ja ristviitava teksti puhul andestamatu. Loodetavasti saab see viga kordustrükis parandatud. Ideaalne aga oleks teos kiiresti avaldada ka elektrooniliselt, et see oleks tekstiotsingule avatud. Igal juhul aga pakub raamat huvitavaid sissevaateid ja mõttekäike niihästi ajaloolasele kui arheoloogile, folkloristile kui kultuuriteoreetikule, sotsiaalpsühholoogile kui politoloogile, merjougristile kui kommunikatsiooniteoreetikule. Ühe lugemisega ja ühe inimese lugemisega pole seda võimalik ammendada. Minu hinnangul väärib see tekst vähemalt interdistsiplinaarset teadusseminari ja arutelu laiemat tutvustamist meedias. See oleks hea võimalus ja jõukohane ülesanne kultuuriteooria tippkeskusele, mille uurimisvaldkonda paigutub teos kõige otsesemalt.


Buduaari foorum - See on vingumise teema.\nSee on vingumise teema.\nPostitatud: 14-05-2011 09:27 Jälgi teemat\nEhk siis teema, kus kõik saame vinguda, sest jumal teab, et väike vingumine alandab stressi. Aga enne, reegel! Ma ei taha, et siin teemas tuleksid sellised kolmesõnalised vastused a la "tahaks olla kõhnem". Soosin ka arutluse teket, nõuannete jagamist, üksteise õlal nutmist. Palun, võtke natuke aega, et kirjeldada oma iluveaga seotud probleeme, olgu selleks riiete leidmine või kasvõi sisemine ängistus. Lubage, ma teen otsa lahti:\nMina ei kannata oma pikkust, eriti kombineerituna oma kehaehitusega (lühikesed, musklis jalad, pikk ja sale torso). Kõik minu suuruses T-särgid jäävad mulle lühikeseks ja rind ei mahu tihti pluusidesse. Osta aga M-suurus ja pluus kotitab ümber.\nPüksid minu jalas head välja ei näe, kui ma just kontsi ei kanna (ja seda teen ma väga tihti. Ulatun poodides ülemisele riiulile paremini, teate.) Tihti pean ka püksid laskma lühemaks õmmelda. Ainult üks kord olen leidnud püksid, mis istuvad nii vöökohast, tagumikust, reitest JA on sobivad ka mu jalgade pikkusele,mis on super, sest nii nagu rinda, on mul ka tagumikku, mis teeb taaskord sobiva pikkuse ja laiusega pükste leidmise raskeks. Seepärast trampisin terve talv ringi seelikute ja kontsasaabastega.\nKasv üksinda tekitab ka muid probleeme: dokument peab mul alati igal pool kaasas olema, inimesed kipuvad mind mu pisikese kasvu ja kaalu tõttu sülle haarama siis, kui tuju tuleb, ja kõige hullem - ma võin vihastuda nii, et maa rebeneb, kuid kuulajatelt tuleb reaktsioon: issssand sa oled nii nunnu kui sa vihane oled. Nagu pahane päkapikk! Aitäh, kallikesed, käige ise ka kuradile.\nKallid daamid, mis vaevab teie südameid ja kehasid? Kuidas oma iluvigadega toime tulete? Ja mul on väga hea meel, kui sa oled täiuslik, aga see teema siin ei ole selle kuulutamiseks. See teema on virisemiseks.\nPostitatud: 14-05-2011 18:33\nMa olen vihane, sest inimesed, keda mina ei tunne teavad mind rohkem kui mina ise. Mis veel hullem, nad mõtlevad välja kas igavusest või oma elu puudumisest igasugu põnevaid jutte, kahjuks oleksid need kõmukad täna mu suhtele lõpu teinud, niiet ma olen ikkka vääga vihane ja tahaks kuskil minema tõmmata..tartust ja üleüldse eestist on sellepärast kopp ees, et see nii väike on..pole enam armas ka.\nÄra sa räägi. Mina, kui inimene, kes armastab pigem kodus istuda ja kes ei suitseta, noh, minu kaela on aetud noorte sõbrannade poolt igasugu asju, nagu nt mina olen süüdi ühe sõbranna alkoholismis ja see vesipiip, mis mu sõbrannale kuulub ja mille ta ema avastas, on endiselt "SG oma". No tore on. Ja peale seda õnnetud vanemad levitavad kuulujutte, et SG on lits ja sõltlane, kui SG tegelikult päevad otsa kodus istub ja tublilt eksamiteks õpib, pikaaajalises suhtes on, ega EI SUITSETA.\nTaevas halasta, Tartu on tõeline konnatiik.\nPostitatud: 14-05-2011 18:36\nOkei, Gustav, siis tean, mida Sa tunned (fafa klišee). Loodan, et saad enda ime või surmalähedase kogemuse (pigem esimest ikka) :) See mõjub küll.\nPostitatud: 14-05-2011 18:38\nMina pole kunagi aru saanud, kuidas te Tartus elate. Mulle on pealinngi kitsas, turistid toovad vaheldust ainult. Liigun niikuinii öösiti.\nPostitatud: 14-05-2011 18:39\nTartu on kreisi jah. Mõnus linn, sündinud ka siin, aga seatempe teha ei saa, muidu Selveris järgmine päev kõnnib mingi kärss vastu ja ütleb, et kuule, sina oled ju see tsikk kes....\nJa kus on mu soolatüükakreem?\nPostitatud: 14-05-2011 18:41\nPostitatud: 14-05-2011 18:45\nSeda ma kasutangi. Aga purk on kadunud.\nÜldse, kuidas see mõjub? Mul käel on noor, äsja tekkinud pisike tüügas. Ma saan aru, et see koorib järjest nahakihte maha, aga kas tõesti tuleb kuni tüüka põhjani välja söövitada?\nPostitatud: 14-05-2011 18:48\nTuleb tuleb. Endal oli aastaid ( ) u 0,5cm jurakas keskmisel sõrmel, läks um 3-4 päevaga. Pisikesed täpikesed kaovad aga suhteliselt kohe.\nPostitatud: 14-05-2011 18:49\nSuper. Mul on just paremal käel. Ilmselt tekkis seetõttu, et see pind, kuhu tekkis, toetub pideval joonistamisel vastu lauda jms, nn 'pressure point'. Külmetamas olen käinud paari aasta eest ühte teist ja kurat, nii valus oli, et ma parem keevitan duofilmiga nüüd.\nPostitatud: 14-05-2011 18:51\nMa olen kääridega surkinud ja püüdnud otsast lõigata.\nPostitatud: 14-05-2011 18:54\nMa lasin äädikaga ja nõeltega. Esimese laksuga jätsin äädikavati ümber sõrme terveks ööks, olin loll. Järgmine pöevkoorus ülejäänud sõrmelt nahk maha. Sollatüügas jäi aga alles. :D


Sõjaeelse Eesti esseistika ja kirjanduskriitika » Blog Archive » Victor Hugo\nElule lähemale tuli teine suur romantik, keda humaansusetunne ja kaastundmus inimsoo õnnetuma osaga aitas tõusta suureks sotsiaalseks luuletajaks, rakendada oma võimsat romantilist fantaasiat sajandi tähtsamate ülesannete\nteenistusse. Ta omas suurt luuletaja-annet, ta oskas vapustada südameid inimlike kannatuste piltidega ja kütkestada üldsuse tähelepanu tähtsate sotsiaalsete probleemide külge. Kuigi ta programm piirdus usuga haridusse ja humaansuse jutlustusse, kuigi see usk oli ebamäärane, aina leegitsev, — siiski ta äratas võib-olla enam kui sotsioloogid ja rahvajuhid ühiskonna tegevaid jõude võitluseks ümbritseva kurja, kurnamise ja poliitilise rõhumise vastu.\nVictor Hugo (viktoor ügoo) sündis 1802. a. ja suri 1885. Peaaegu kogu sajandi ajaloolised sündmused, materiaalne ja vaimne elu möödusid tema silme ees. Ta algas oma kirjanduslikku karjääri romantismi juhina, kuid jäi prantsuse kirjanduses valitsema ka siis, kui klassikute ja romantikute võitlus oli saanud ajalooliseks mälestuseks, kui kirjutasid Balzac, ja hiljem Zola, realismi ja naturalismi loojad; ta kandis sajandi lõpuni romantilise pärandi, sajandi alguse kangelaslikud ja fantastilised legendid — ja ometi ei unustatud teda nagu Lamartine’i, sest et igas tema uues teoses lõi kaasaja pulss, põles püha armastus alandatute ja rõhutute vastu.\nTema isa oli ohvitser vabariiklikust parteist ja sidus oma saatuse Bonaparte’iga. Isa rahutu elu kajastus lapse saatuses. Tema esimesed aastad möödusid Hispaanias, kus isa teenis Joseph Bonaparte’i all, kus ta vaatles mälestusmärke, millest sisendus romantilisi nägemusi kristliku ja araabia maailma kokkupõrkest. 1812. aasta, mis sai saatuslikuks Napoleonile, toob Hugo isa tagasi Pariisi, kus poiss näeb võidukaid Vene ja Preisi vägesid, suure vallutaja langust ja Bourbonide restauratsiooni. Tema sümpaatiad kõikusid; ta kummardas Napoleoni ja samas kaudsel kujul ülistas noorea poeemis Louis XVIII-t. 1830. a., kui Polignac’i (polinjakk) dekreedid kutsusid välja uue revolutsiooni, ta ütles end lahti kuningast, kes rikkus rahva õigusi. See Hugo kõike embav humaanne häälestus lubas tal leppida mitmesuguste riigikordadega, mis vahetusid tema pika elu kestes. Kuid see leplikkus ja muutlikkus ei laskunud kunagi häbiväärse\nHernani esietendus. Kaasaegne karikatuur.\npõhimõttetuse piirideni. Ta ei muutnud kunagi oma vaateid giljotiinile ja surmanuhtlusele, ekspluateerimisele ja harimatusele. Kõikide valitsuste ajal ta kõneles inimelu väärtusest, osatute huvides, kuigi oli tihti vaenujalal ühe või teise valitsusega ka isiklike põhjuste pärast. 1845. a. ta sai Louis Philippe’ilt Prantsusmaa peeri aunime; kolme aasta pärast, kui veebruarirevolutsioon ajas selle kuninga maalt välja, asub Hugo vabariiklaste poolele ja satub Asutavasse Kogusse. Ta kaitseb Louis Bonaparte’i kandidatuuri, aga kui see korraldas riigipöörde ja sai keisriks, hakkas Hugo tema leppimatuks vaenlaseks. Selle türanni vihkamise tulemuseks on Hugo satiirilised ja paatoslikud luuletused pealkirja all Karistused, ning samuti Napoleon Väike, mis on sihitud keisri pihta.\nPagedes oma keiserliku vaenlase eest, asus Hugo elama saartele, mis asuvad Prantsusmaa ranna lähedal ja kuuluvad Inglismaale. Siit kostis enam kui üks kord suure luuletaja-humanisti hääl üle kogu maailma, et kaitsta kuskil vägistatud õiglust, samuti kui hiljem kostis Tolstoi hääl Jasnaja Poljanast, ja kunagi Voltaire’i oma Ferney’st.\nHugo oli 70 aastat vana, kui „Napoleon Väikese“ valitsemine viis Prantsusmaa hukatuse äärele. 1870. aastal kannatas riik sõjas Saksamaaga rea häbistavaid kaotusi ja kolmandat korda kuulutati välja vabariik. Ülivana Hugo naasis kodumaale, kus uuesti võttis osa poliitilisest elust. Tema surmapäev, 23. aprill 1885, oli kurvastuspäevaks kõigile õigluse ja inimsuse sõpradele. Sajad tuhanded rahvast saatsid teda tema viimsele rahupaigale Panteon’is. Ta liitus nende äravalitud vaimudega, kes ei lase uinuda rahvaste vendluse mõttel, unistusel tulevasest kuldsest ajast; ta astus inimsoo surematute õpetajate ringi.\nHugo teened prantsuse kirjanduses on suured. Lüürikuna on ta romantismi suurimaid luuletajaid. Ta on avaldanud rea luuletuskogusid, millest romantismile tähtsamad on Oodid ja ballaadid, Idamaised motiivid, Sügisesed lehed, Hämariku laulud, Seesmised hääled, Kiired ja varjud.\nIgatsemine ja nukrus vallutasid 19. sajandi esimesel poolel euroopa seltskonna pärast liialdatud lootusi, mida oli äratanud revolutsioon. Rahuldamatuse tunne, igatsus kooskukõla järele, tung pageda tegelikkuse eest minevikku, keskaega, fantaasia maailma või kaugetele maadele, idasse — kõik need meeleolud olid ühised Saksamaale, Prantsusmaale ja teistele rahvastele, vaatamata romantismi kuju kui ka sisu erivustele eri maades. Hugo lüürika on mälestis tervest ajajärgust euroopa seltskonna vaimsete elamuste ajaloos. Ballaadides püüab luuletaja elustada müstilise ja rüütliliku keskaja motiive, Idamaistes motiivides ta mõte\npürib tõotatud maale, kuhu kandus tundmatut ning ebaharilikku otsivate romantikute igatsus. Schlegelid\nHugo oma lapselastega\nõppisid tundma Indiat, Byron, inglise romantismi ajajärgu suur luuletaja, kirjutas „idamaisi“ poeeme. Aga Hugo pole ainult romantiline poeet nagu saksa kirjanikud. Ta on ka romantiline poliitik. Ta taotles oma lauludega kaunist Kreekamaast äratada euroopa seltskonna tähelepanu ja kaastunnet kreeklaste vastu, kes võitlesid Türgimaaga oma vabaduse eest. Ka siin on ta lähemal kaasajale ja ühiskondlikum kui sakslased. Ka teised tema luuletuskogud, kus on edasi antud hinge salajast elu, — neiski kõlab kaasaja hääli, kurbust inimkannatuste pärast, üleskutseid õiglusele ja kaastundele. Hilisemast ajajärgust on pärit tema poeem Sajandite legend, milles ta taotleb grandioosset ülesannet — valgustada kogu inimsoo käidud teed. Seda poeemi elustab rõõmus usk, et inimsugu sammub pimedusest vastu vabadusele ja valgusele.\nSama suur on Hugo tähtsus dramaatilise luule alal. Enne teda õitsis Prantsusmaal niinimetatud pseudoklassikaline teater. Lavastati näidendeid, milles esinesid muistsed kangelased Kreekast ja Roomast. Kangelaslikkus, auahnus, ülev armastus, au\ntunne olid tolleaegse tragöödia peateemad. Tragöödiais tegelasteks olid ainult kuningad ja hoovkondlased; lihtrahvast või kaupmehi ei lastud sinna. Isegi näidendite keeles polnud lubatud harilikud või jämedad sõnad, mida ei tarvitatud hoovkonnas. Tragöödia kohta olid üles seatud ranged reeglid. Nii pidi iga intriig sõlmuma, arenema ja jõudma lahendusele ühe päevaga; kogu tegevus pidi toimuma ühes ja samas kohas. Peeti kinni kolmest kuulsast ühtsusest: koha, aja ja tegevuse ühtsusest. Hugo murdis järsult need kitsendavad reeglid ja andis vabama voli autorile.\nTema draama Hernani esietendus 1830. aastal oli tõeline suursündmus. See oli otsustav lahing vana ja uue, klassikute ja romantikute vahel. Terved jõugud noorsugu, imelikes ülikondades ja sassis juustega, kogunesid juba varakult teatrisse, pahandades auväärseid kodanikke. Näiteseltskonna primadonna oli rahutu ning halvas tujus, kui teda, kes oli harjunud publiku kiiduavaldustega ja kes mängis Hugo draamas peaosa, seekord võeti vastu hauavaikusega. Järgmisel päeval irvitasid ajalehed näidendi üle, neid, kes tundsid kaasa Hugole, nimetati taltsutamatuiks metslasteks. Järgmistel etendustel kärati ja vilistati. Kui kuninga küsimusele „mis on kell?“ üks hoovkondlasist laval vastas „kaksteist“, siis puhkes teatris tohutu naer. Oli võimatu, et selliste lihtsate sõnadega rääkisid kuningas ja tema hoovkondlased.\nSalongides sai moeks „käia naermas Hernani etendustel“. Üldse ei kutsunud uus suund üheski kirjanduseharus välja nii tormilisi proteste kui näitekirjanduses. Hernani tähendab kõigi klassikaliste reeglite järsku rikkumist. Antiikse maailma pidulikud kuningad ja kangelased on asendatud hispaania tragöödia tormakate ja hoogsate kangelastega. Laval on uued tegelased — röövlid; tegevus kandub kord lossidesse, kord metsa, kord maa-alustesse ruumidesse, kus asub Karl Suure haud, — ühe sõnaga, on rikutud kõik kolm pseudoklassikalise tragöödia ühtsust. Hugo oli end varustanud romantika kogu kireva relvastusega; mürk, pistoda, kahe rüütli duell ehmunud kaunitari toas, armukade vanadus ja leidlik noorus, kuningad, röövlid, äraandjad, salauksed, maa-alused käigud ja rüütlilosside kõrged tornid — selline on autori arsenal. Kuid ei või öelda, et see kirevus ja „põnevus“ pakuksid palju nüüdisaja lugejale.\nVeel fantastilisem on Hugo teine draama Ruy Blas, kus kujutatakse teenri imelist saatust. Ta on armunud kuningannasse, nooresse naisesse, kes üksikuna igatseb kesk kullatud saale ja elutut parki, mis on ümbritsetud kõrge kivimüüriga. Kuningannat valvab tema käskija armukadedus. Hoovkonna intriigid viivad teenri Ruy Blasi elu tippudele. Ta saab kõikvõimsaks ministriks. Teener on lähenenud troonile, ta jumaldab kuningannat, kui sündmused kukutavad ta uuesti sügavikku ja ta peaaegu kisub endaga ühes ka armastatud naise. Ta leiab pääsetee surmas ja oma hukatusega päästab kuninganna. Kolmandas draamas nimega Marion de Lorme (dö lorm) kujutab Hugo langenud naist, kurtisaani, kes on jalge alla tallanud pühimad tunded ja järsku sünnib ümber; teda haaranud armastuse mõjul ta hing saab puhtaks ja süütuks.\nRomantilise draama põhimõtted võttis Hugo kokku eessõnas oma näidendile Cromwell, mis ilmus 1827. aastal. See eessõna sai romantilise kooli manifestiks. Pseudoklassikaliste reeglite asemele nõudis Hugo kunstniku piiramatut vabadust. Ta nõudis, et luuletaja „jälgiks loodust”, et, nagu looduses nii ka tragöödias võiksid ülev ja madal, traagiline ja naeruväärne käia käsikäes, kuna klassikute juures ei lastud jämedat ja lihtrahvalikku tragöödiasse, jne. Kuid ei tarvitse arvata, et Hugo lõi realistliku draama. Jälgida loodust — seda ülesannet taotlesid nimeliselt ka klassitsism, ja nagu me hiljem näeme, realism. Hugo aga ei mõistnud looduse jäljendamise all mitte tegelikkuse tõetruud kujutamist. „Draama“, ütles ta, „on peegel, mis näitab loodust; kuid harilik, sileda ja lameda pinnaga peegel annab ainult tuhmi ja värvitu, kuigi õige peegeldise. Draama peab olema kontsentreeriv peegel: ta peab koondama ja tihendama värvilisi kiiri. Draama peab kõiges alla kriipsutama iseloomulikku. Luuletaja peab vältima kõike igapäevast, harilikku, ja valima ainult eredat ning erandlikku. Ühe sõnaga, oluliselt teeb Hugo draama sisuks kõige ebahariliku ning fantastilise, kuigi ta algas sellega, et tahtis teatrit viia lähemale loodusele ja tegelikkusele. Ta ei vabastanud lava pseudoklassikalisest kunstlikkusest mitte selleks, et kindlustada seal looduselähedust, vaid selleks, et kodundada seal tujukat, erandlikku, fantastilist. Fantaasia, unistus ja luule on temale nagu kõigile romantikuile vahetalitajaiks maa ja taeva vahel\nKa tema romaanid teenivad seda sihti. Siingi on kõik ebaharilik. Värdjad ja hiiglased, lord, kes on saanud hulkuriks, ja hulkur, kes on moondunud lordiks, lahingud merepõhjas, vandenõud, sunnitöö, imelised moondumised ja muud selletaolised romantilised seigad täidavad tema romaane. Ta muudab inimkujud värdjalikeks hiiglavarjudeks. Näib, nagu neid heidaksid need kujud ebapüsiva tontliku valguse tõttu, mis on süüdatud keset ööd. Ajaloolisi riide ja kaasaegseid konflikte ta kujutab kui peegeldust hirmsate mittesiinsete jõudude võitlusest.\nTema varastest romaanidest on parim Pariisi Jumalaema kirik. Romaani keskkujusid on Esmeralda, naiivne poolmetslane, mustlastüdruk täis armsust, üks neid vahendituid ja terviklikke olendeid, kes sünnivad täielikus vabaduses — metsades või mustlastelaagris. Edasi, peakirik ise, määratusuur kunstteos, mis on kasvanud sajandite kestes, mis on kogunud oma võlvide alla terve rea inimpõlvede mõtted, tundmused ja meeleolud. Kaks inimest, kes elavad nende võlvide all, on oma saatuse sidunud hurmava mustlannaga; need on kaks erisugust hinge. Üks on kellalööja Quasimodo, värdjas neljakandilise ninaga, hobuserauakujulise suuga, pisitillukese vasema silmaga, mis on peaaegu kaetud tiheda punase kulmuga, ja parema silmaga, mis on peaaegu kadunud hiiglakäsna alla, kõverate hammastega, rangjalgadega ja koletislike kätega. Ta on jäänud kurdiks alalisest kelladehelinast, kuid ta armastab oma kelli, paitab neid ja kõneleb nendega. Ta oli kuri ja metsik ja vihkas inimesi, kuna vaistlikult tundis, et nad hülgavad teda. Kiriku teine elanik on Claude (klood) Frollo, arhidiakon, õpetatud ja sünge vaimulik; ta on samuti armunud sellesse saladuslikku ehitisse kui kellalööjagi. Ja mõlemad armastavad Esmeraldat, kumbki isekombel. Preestris ta on äratanud looma, kellalööjas — inimese. Kui kord Quasimodo, seotuna häbiposti, anus rahvahulka, kes tema üle irvitas, et talle antaks vett, ja kui vastuseks piinatud värdja palvetele puhkes uus naeruhoog, siis mööduv Esmeralda tõstis pudeli õnnetu kuivanud huultele. Siis veeres tema näotule palgele esimene pisar. Claude armus Esmeraldasse, nähes teda oma kambri aknast, kuidas ta tantsis kiriku trepi ees, ja temas ärkasid tunded, mida askeetlik preester oli pikki aastaid suretanud endas. Esmeralda armastas kergemeelset ohvitseri, kellele Claude lõi armukadedusest hoobi pistodaga. Selles kuriteos süüdistati Esmeraldat, hirmsate piinade all pidi ta tunnistama seda, milles polnud süüdi; ta mõisteti surma. Quasimodo kiskus tütarlapse timukate käte vahelt ja peitis ta oma kiriku võlvide alla. Teadmine, et Esmeralda viibib tema läheduses, muutis Claude’i vaevad väljakannatamatuks piinadeks. Ta tõmbles oma asemel ja pigistas käsi kramplikult rusikasse. Mitte nii ei armastanud Quasimodo. Ta sai tütarlapse heaks geeniuseks. Ta laulis Esmeraldale oma inetu häälega, kandis talle lilli ja magas põigiti ta ukse ees kui truu peni. Ja kui timukad saavutasid oma ohvri ning Esmeralda hukati, kadus Quasimodo samal päeval, ja alles kahe aasta pärast, kui juhuslikult tuli avada hukatu haud, leiti tema luukere teise luukere kaisus. See teine oli Quasimodo. Ta oli ise tulnud haudkambrisse ja surnud.\nPeakirik on Hugo silmis inimeste teos, mis oma vägevuselt ja viljakuselt võrdub Jumala teostega, kellelt ta on otsekui laenanud tema kaksikliku iseloomu — mitmekesisuse ja kadumatuse; ühe sõnaga, see on Igavene ehk Absoluutne, mis peegeldub ajaloos. See on kosmos, maailmakord, mida võib vaadelda ajalooliste nähete vahelduses; säärase idee suurimaks konkreetseks väljenduseks on sajandite kestes loodud kirik.\nRomaanis Üheksakümne kolmas aasta peegeldub Igavene moraalis. Siin näeb Hugo maailmalist kokkukõla, kõrgema jõu lähedalolekut selles kõlbelises tõukejõus, mis alati on muutumatu ja ustav endale, kuigi esineb mitmesugusel kujul. Hugo usub igavese kõlbluse ühtsusse, vaatamata üksikute inimtegude suurele välisele ebasarnasusele. Meie ees on pilt verisest Vendee mässust, mis tõsteti kuninga kaitseks gemine nälja tagajärjel ja laste kidunemine, lühidalt, niikaua kui on võimalik kerjuslik vaesus ja harimatus — senikaua pole selletaolised raamatud kasutud.\nPrantsuse hilisemad romantikud tundsid, et sotsiaalne probleem, ühiskondlike suhete reformimise küsimus saab sajandi põhiküsimuseks. Nad nägid tihedat sõltuvust isiku kannatuste ja ühiskondliku korra vahel. Kuid nad ei näinud veel, millisele teele suundub tegelikult võitlus ühiskondliku pahega. Optimistidena ja humanistidena nad kaldusid arvama, et üldine pääs tuleb ainult üksikisiku kõlbelisest pingutusest, tema seesmisest tööst enda kallal, tema kõlbelisest mõjust teistesse isikutesse. Just ses mõttes lahendab Hugo kõik sotsiaalsed küsimused. Sotsiaalseist probleemidest ta muudab nad lõppeks moraalseiks. Kuidas parandada suurt pahet, mis valitseb maailmas? Fantine’i ja Valjean’i loos on paljastatud selle pahe põhjused ning päritolu. Samas kujutab Hugo piiskop Bienvenu (bjäänvenüü) isikus inimkonna päästja tüüpi. Selle piiskopi maja uksed pole kunagi lukustatud, kerjajad ja puudustkannatajad tulevad tema juurde ja võtavad kõik, mida vajavad. Oma suure palga ta jagab peaaegu terveni ära, jättes endale raha vaid kõige tarvilikuma jaoks. Tema üksi andis varjupaika tagakiusatud sunnitöölisele Valjean’ile, ja kui roimar tasus sellega, et varastas ära tema hõbedast küünlajalad, ning, sattunud sandarmite kätte, toodi piiskopi juurde, siis piiskop käskis ta vabaks lasta, öeldes, et ise on talle need küünlajalad kinkinud. „Jean Valjean“, ütles talle Bienvenu, „mu vend, sellest tunnist peale teie ei kuulu enam kurjale, vaid heale. Ma ostsin teilt teie hinge; ma kisun ta ära hukatuse vaimu käest ja annan ta Jumalale.“ Piiskopi kuju ei tundu meile tõenäolisena. See pole elav inimene, vaid headuse kehastus, millist ei kohta elus. Ebaloomulikuna näib ka Valjeani ümberpöörmise lugu; ta oli vapustatud piiskopi teost. Ühiskond oli kunagi ausast inimesest teinud roimari. Kõlbeline eeskuju muutis roimari ühe hetkega ausaks inimeseks. Seni pole tõenäolisust veel üleliia rikutud. Kuid ennäe, sunnitööline saab silmapaistvaks tegelaseks, ühe käeliigutusega ta rikastab terve maa, annab jõukuse tuhandeile inimestele, pühib vaeslaste pisaraid. Selline on romantiline sotsioloogia. Ühiskondlik pahe hävitatakse piiskop Bienvenu taoliste isikute kõlbelise eeskujuga, muud pole nähtavasti vajagi.\n« Ajalooline pseudomorfoos\nAkadeemilise haritlaskonna osa rahva kasvatamisel »


Kuidas saab Eurothane G plaate kinnitada olemasoleva kodu renoveerimisel? | Recticel Insulation\nKuidas saab Eurothane G plaate kinnitada olemasoleva kodu renoveerimisel?\nEurothane G kinnitamiseks on võimalik kasutada kahte meetodit: nimelt puitkonstruktsiooni külge kinnitamist ja liimühendust. Valik sõltub peamiselt aluspinna iseloomust. Lae ja vaheseinte vooderdise jaoks tuleb valida mehaaniline kinnitamine puitkonstruktsioonile. Seintel võib kasutada ka liimühendust, kui olemasolev sein ei ole väga ebatasane. Sel juhul on parim lahendus puitkonstruktsiooni külge kinnitamine.


Härra presidendi sünnipäev - Arhiiv - Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt\nHärra presidendi sünnipäev\n21. veebruar 2003, 12:20\nTaasiseseisvumise järel on vabariigi aastapäeva keskne üritus presidendi vastuvõtt. Pätsi ajal oli kõik teisiti  tähtsad olid paraad, aktus ja presidendi sünnipäevapidu.\nVanasti oli kõik parem  isegi vabariigi aastapäev. 1930. aastate lõpuks oli välja kujunenud kaksikpüha 23. ja 24. veebruaril. Neil päevil tähistasid vanemaks saamist nii president Konstantin Päts kui ka tema valitsetav riik.\n«Et presidenti teatakse suure laste ja noorte sõbrana, siis esimestena hommikul varakult teda olid tulnud tervitama noored,» vahendas Päevaleht presidentlikku juubelihommikut aastal 1939.\nPadi ja kaks laulikut Pätsile.\nKella üheksaks olid Kadrioru lossi kogunenud Sakalamaa kodutütarde esindajad, et rõõmustada riigipead viiulikontserdiga. 20 viiulit oli neile ostnud Eesti Pank ning ajalehe andmeil oli tegu esimese sellelaadse viiuliansambliga üldse. Kontserdi lõppedes sai riigipea kodutütardelt veel teisegi kingituse  suure padja.\nKuid sellega laulmine ei piirdunud. «Kolm noorkotkast tervitasid presidenti kui oma aupeavanemat. Kingituse asemel nad palusid presidenti kuulata väikest laulu, mille nad siinsamas ette kandsid,» jätkab ajaleht. Seejärel ulatasid nad Pätsile kaks väikest laulikut ning palusid need edasi anda presidendi pojapoegadele Mattile ja Ennule.\nTäna tunnistab Matti Päts, et kuue-seitsme aasta vanune poisimälu pole riiklikest ja poolriiklikest tseremooniatest säilitanud just palju. Rohkem on meelde jäänud see, kuidas paistis presidendi sünnipäev perekonnaringist vaadatuna.\n«Kui vanaisa ei olnud veel president, vaid ainult riigivanem või riigihoidja, siis sünnipäevi peeti rohkem kodus,» meenutab Päts. «Kodus käis mõttekaaslasi, sõpru, häid perekonnatuttavaid ja sugulasi. Avatud oli heade soovide raamat.»\nKui Konstantin Päts ei elanud veel Kadriorus, vaid oma Toompea-kodus, käisid pojapojad teda sünnipäevahommikutel voodi juures tervitamas. «Käisime lilli viimas ja, ütleme nii, ka müramas,» muigab Matti Päts. «Pojapojad olid ikkagi eriklass, kellel olid eriõigused.»\nMatti Päts lisab, et siin-seal levivad väited Pätside pere venepärasest kodumiljööst ei leia tema mälus kinnitust. Ehk ainult lihavõtete ajast on mäletada mõningate ortodoksi usukommete täitmist.\nSuhkruta tort presidendile.\n1938. aastal presidendiks saades muutus sünnipäeva tähistamine suurejoonelisemaks ning sulas kokku vabariigi aastapäeva tseremooniatega. Ametlike ürituste keskmes polnud presidendi vastuvõtt nagu tänapäeval, vaid paraad ja aktus Estonias. Õhtune raut diplomaatidele, sõjaväelastele ja seltskonnategelastele peeti Kadrioru presidendilossis.\n«Mina pole õhtusel vastuvõtul kunagi käinud, kuid olen samal ajal viibinud lossis ja läbi külgakna neid jälginud,» ütleb Matti Päts. «Seal oligi aastapäeva pidamine ühendatud sünnipäevaga, samuti peeti sünnipäeva ohvitseride kasiinos.»\nVanaisa sünnipäevalaud on pojapojale meelde jäänud oma hõrgutiste poolest. «Imestasin alati, miks vanaisa sai oma torditüki mitte samast tordist, kust meie, vaid väiksemast tordist, mis nägi küll välja täpselt samasugune nagu meie oma,» meenutab Päts. «Alles hiljem sain teada, et ta põdes ju suhkruhaigust ning talle valmistati kõik asjad ilma suhkruta.»\n1939. aasta sünnipäevahommik aga jätkus täie hooga. Skautide esindajad kinkisid presidendile omavalmistatud lennukimudeli. Vabaõhukooli esindus ulatas pildialbumi, millel kiri: «Teie sangarliku vaimu ja loitva isamaa-armastuse viljana oleme saanud oma Eesti kodu. Teie läbi oleme taasleidnud usu oma võimeisse ja arengusse. Teie juhtimisel sammub Eesti lootusrikkale tulevikule. Teie suurest kujust juhituna tõotame siin hoida kõrgel sini-must-valget lippu. Meie ei taha olla vaikiv ega ununev külg aegade raamatus.»\nKui lapsed olid lõpetanud presidendi pakutud kohvi ja okolaadi, koputasid uksele täiskasvanud õnnitlejad. «Eesti riigi isa» tervitasid peaminister Eenpalu ja Riigivolikogu esimees Uluots. Koolide esindajad kinkisid pildialbumeid ja presidendi vapiga portselanvaase, omavalitsused aukodaniku diplomeid, korpratsioonide liit tõi hõbedast kannu. Keskkassa aktsiaseltsid austasid riigipead «väärtusliku lauahõbedaga pähklipuust puhvetis», kunstnike liit kinkis maali Oru lossi vaatega. Loomakaitse selts tõi lõvi-kujulise alusega laualambi, osaühing Kodukäsitöö aga valge lauagarnituuri. Õpetajate koda kinkis «kuldraamis miniatuuri elevandiluust lapse kujutisega, modelliks pojapoeg Matti».\n. Veel tänagi on Matti Pätsil alles mõned vanaisale kingitud esemed. «1934. aasta juubelil kinkis Eesti Maanaiste Keskselts presidendile ilusa saha koos pühendusplaadiga, alles on ka üks teine samasugune ader,» räägib Päts. «Talle kingiti enamasti sümboolseid mälestusesemeid, mis viitaksid põllumajandusliku riigi juhile. Mul on alles ka Ellamaa soost leitud mustast 4000-aastasest tammetükist tehtud väike karbike.»\n1940. aasta sünnipäeva puhul avaldasid ajalehed kirja, mille presidendile saatis «üks Eesti ema» Tartust. Kui varasemates õnnitlustes oli sageli tunda vaid kroonupropaganda vaimu, siis sellest läkitusest kumab lisaks ka meeleheidet ja sellest sündinud siirust.\n«Kõrgesti austatud härra president, ütleksin meelsamini «kallis isa», sest mul on tunne, et olete tõesti meie kõikide isa, olete valvel ööd ja päevad, kannate kõik mured, peate meid lohutama ja julgustama,» kirjutab tundmatu autor. «Meie rahvas pole vist kunagi kindlamalt teie selja taga seisnud kui praegusel kriitilisel ajal. Palume iga päev kõrgemat võimu, kes meie saatuse üle otsustab, et teid juhiks ja sellega ühes meid kõiki.»\nNeed olid viimased sünnipäevasoovid, mida president Päts oma alamailt sai.\nTekst Alo Lõhmus, reprod Margus Ansu, Peeter Sirge


Doomsday Fear: Kas Emp Viskab Maailma Kaosesse? - 2019 | Kultuur\nAvaldatud: Kultuur • Vaatamisi: 5894\nKas on võimalik, et halb päikesepõletus või elektromagnetiline impulss (emp) võiks elektrivõrgust välja tõmmata ja visata maailma kaosesse?\nMÕNED KAROLINA KÕRVALDUSES - Kui tuumapomm läks Ameerika Ühendriikides kõrgest atmosfäärist välja, võib see enamiku riigi elektrivõrke välja võtta. Eksperdid ütlevad, et tohutu päikeseenergia leek võib tekitada elektrit katkestades laialt levinud hävingu.\nÜks perekond läheb äärmusse, et valmistuda selliseks situatsiooniks, ehitades siin lossi Carolina mägedes, kus nad saaksid ilma elektrita aukuda ja võtaksid end juba kuudeks või aastaks. Perekond on uus näitus National Geographic kanalil "Doomsday Castle", mis esineb täna õhtul (13. august) kella 10-ks.\nKuid kui tõenäoline on selline stsenaarium?\nSee sõltub sellest, keda te küsite. Üks võimalus laialt levinud ja kahjustava elektromagnetilise impulsi (EMP) tekitamiseks oleks Ameerika Ühendriikide Kesk-Ameerika suurte tuumarelvade lõhkamine 25-miilil kuni 500 miili (40 kuni 800 kilomeetrit) kõrgusel, vastavalt komisjoni hinnangule EMP Attacki ähvardus USA-le, mis esitati maaelu armeeteenuste komitees 2008. aasta juulis. Sellel kõrgusel võib tuumarüttis suhelda ionosphere, elektronide ümbruse ja elektriliselt laetud osakesi, mis ümbritsevad Maad, et luua seeria Komisjoni sõnul võiksid nad jõuda üle kogu mandri elektromagnetilisi impulsse. [Fotod: Doomsday'i lossi sees]\nKui Colorado Ülikooli füüsik Daniel Baker ütles, kui atmosfääri kiirgus lööb maapinnale, võib see põhjustada tugevaid vooge telefoni- ja elektrikaablites. Trafod kasutavad kõrgepinge voolu ja muudavad selle madala voolutugevusega, mida saavad kasutada leibkonnad. Kuid EMP võib seda protsessi tõkestada, tekitades voolu, mis ületab trafosid ja põhjustades nende ebaõnnestumise, ütles Baker.\n"Endi päeva lossi" klanni patriarh Brent arvab, et terroristid või petturitest rahvas suudaksid tuumarünnakuid piisavalt kõrgeks, et tuua välja elektrivõrk Ida-Ameerika ja Kagu-Euroopas, ütles ta WordsSideKick.com'ile. (Perekonnaliikmed ei avalda oma perekonnanime ega asukohta, kuna kardavad, et uimastavad ja / või vaenulikud fännid näevad oma lossi sammud üles.)\nNational Geographic kanali taga olev pere "Doomsday Castle". Vasakult paremale: Brent II, Lindsey, Brent, Michael, Ashley, Dawn-Marie.\nKrediit: National Geographic Channel\nKuid selline tuumarünnak oleks igale riigile suitsiidiline, kuna Ameerika Ühendriigid võiksid vastumeelselt oma tuumakütuse allveelaevadega, mis komisjonil väidavad, et kõikjal maailmas on ookeanid kõikidest EMP-ohtudest. Samuti on raske ette kujutada, et petturitest terrorirühmitused võiksid sellist feat teha tänu ülesande tehnilisele raskusele. Mõlemal juhul peaks raketi tegema Riia keskel, lähtudes Ameerika Ühendriikide raketitõrjetest, vastavalt sisejulgeolekuministeeriumi infolehele.\nElektromagnetiline pinge, mis tuleneb päikesetormist, kujutab endast EMP jaoks tõenäolist ohtu. Üldiselt ootavad eksperdid, et igal sajandil jõuab Maale halb päikese torm, "ütles Baker. Viimane kord, kui üks plahvatust tabas planeedi, oli Carringtoni sündmuse ajal, mil võlakoormuse massi väljavoolu osakesed ületasid telegraafijuhtmeid ja seadsid paberkandele tulekahju 1859. aastal. Koronaarne massi väljavool on tohutu päikesetõusu super-kuumast plasmast, osakesed kogu päikesesüsteemis.\nSel ajal hakkas maailm kasutama laialdast elektroonilist sidet. Baker ja tema kolleegid esitasid lihtsalt paberi, milles on üksikasjalikult välja toodud 2012. aasta juulis toimunud koronaarne massi väljavool. Sellisel juhul vabastati päikese käes umbes 80 000 000 naela pingestatud osakesed kiirusega mitu miljonit miili tunnis. Õnneks jäi Maa vahele. Aga kui see oleks toimunud nädal enne seda, oleks see suunatud otse meie planeedile - katastroofiliste tulemustega. [Halvimad päikesetormid ajaloos]\n"Arvestades meie praegust valmisolekut, me tahaks ikkagi tükki üles võtta," ütles Baker.\nBaker ütles, et halvad päikese tormid töötavad, kui saadetakse pingestatud osakesed Maa peal, mis kannavad oma magnetvälja. See rakettmürskude osakeste rühm võib Maa magnetvälja abil "avada värava", mis võimaldab energiaosakestest siseneda kõrgesse atmosfääri ja suunata voolud täielikult planeedi pinnale, ütles ta. Need võivad põhjustada voolu elektrivõrgus, ülekuumenemise trafos ja põhjustada nende ebaõnnestumise. Ja need asjad võivad asendada kuude või aastatega. "Searsist ei saa täpselt osta teist," ütles Baker.\nEttevalmistus ja kaitse\nTa on öelnud, et on olemas viis kaitsta EMP rünnakuid või päikese tormi, kuigi need hõlmavad teatavate elektriliste osade katmist ja võimaldavad elektritoite suunamist trafode ümber, ütles Baker. Lisadesse ülekandeliinide ja generaatorite paigaldamine võiks aidata võrgu haavatavatest sõlmedest üle minna, lisas ta.\nÜks võimalus kaitsta seadmeid on nende kanda Faraday puurides, kusjuures juhtivate materjalide kestad takistavad neil väliste elektromagnetiliste voolude tekkimist.Brent ütles, et sõjavägi kaitseb mõnda selle kõige olulisemat rajatist.\nKuigi mõned ettevalmistusained teevad asju natuke kaugele, on nii EMP-i rünnak ja massi väljavoolu kontrollimine tõelised probleemid, "ütles Baker. Ta ütles, et "ma ei arva ettevalmistusi mõlema jaoks, on põhjendamatu" valitsused ja üksikisikud. Baker ütles, et valitsused saavad valmistuda elektrivõrgu paremaks kindlustamiseks. Mõned mõistlikud ettevalmistused, mida üksikisikud võivad võtta, on piisava toidu ja vee hoidmine nädalaks või rohkem, lisas ta.\nMehed Võtavad Rohkem Teaduslikku Pettust Kui Naised\nKas Olete Huvitatud? Aju Keemia Võib Öelda\nKuidas Lance Armstrong Tungis?\n6,1 Miljonit Latino Lapsi Vaesuses, Usa Rekord\nKuidas Päikese Soojusenergia Töötavad\nRiskiliseks Raviks Võib Olla Väike Hiv-Patsientide Rühm\nNew Again: Ancient Romani Naiste Näokreem\nAmeerika Võistleja Võidab Maailma Kindluse Meistrivõistlused Bobby Fischerile\nMis Kakskeelsed Lapsed Aju Avastab: Küsimused Ja Psühholoog Janet Werker\nOut There: Inimesed, Kes Elavad Ilma Tv\nMiks Muusika Liigub Meid\nHea Ja Paha Käitumine Stimuleerib Üllatavat "Superpoweri"


Laundry baar hotellid - PARIMAD HOTELLIHINNAD piirkonnas Kuala Lumpur Meelelahutus - Malaisia\nNäita 8 populaarseimaid Populaarne just praegu asukohas Kuala Lumpur Bestseller YY48 Hotel No. 48, Jalan Tun Perak Standardne Queen tuba broneeritud 1 minut, 5 sekundit tagasi My Hotel Sentral 2 No 68 Jalan Padang Belia, Brickfields Kaheinimese, ilma aknata, kahe voodiga broneeritud 7 minutit, 18 sekundit tagasi InterContinental Kuala Lumpur 165, Jalan Ampang Luksuslik broneeritud 7 minutit, 30 sekundit tagasi The Plaza Hotel Kuala Lumpur Jalan Raja Laut Superior kahene kahekohalise voodiga või kahene kahe voodiga tuba broneeritud 8 minutit, 27 sekundit tagasi Hartamas Business Hotel No.24, Lampu Tangga, Jalan 27/70A, Desa Sri Hartamas Kahene kahekohalise voodiga tuba broneeritud 12 minutit, 12 sekundit tagasi Miks ma peaksin broneerima agoda kaudu?\nKuala Lumpur on kuulus poppide atraktsioonide poolest, nagu Laundry baar. Leia supermadalad hinnad vaid Agoda.com'is, broneerides hotelle Meelelahutus juures. Laundry baar läheduses võib leida erinevaid hotelle, näiteks A&F Guest House @ Damansara Jaya (No. 29) ja Pearl Villa Homes - Pool View Villa. Agoda.com turvaline on-line broneerimisvorm teeb lihtsaks Laundry baar lähedaste hotellide reserveerimise. Mugavad otsingumootorid ja kompleksne hotelliinformatsioon Kuala Lumpur linnalehel teeb lihtsaks saadaolevate hotellide leidmise. Üle 22,000 maailma linna katva veebilehe Agoda.com valib täna üha enam reisijaid, et otsida hotelle selliste vaatamisväärsuste, nagu Laundry baar lähedal.


Lendab soolikaid ja androidierootikat, Hitler lämbub kallerdises - Eesti Ekspress\nLendab soolikaid ja androidierootikat, Hitler lämbub kallerdises\n„Love, Death & Robots“ ei ole tavaline seriaal. Episoodid on pikkuses kuuest kuni kaheksateist minutini. Nad on animatsioonid, mõnes osas kohtab ka elusaid näitlejaid, ning iga osa räägib oma lugu ja on produtseeritud, lavastatud, animeeritud eri meeskonna poolt.\nSTRIPIKLUBI TULEVIKUS: parema kogemuse saamiseks töötavad pealtvaatajate heaks lateksis masseerijad. Kaader episoodist „The Witness“. Foto: Netflix\nUlmeminiatuurid, milles jagub musta ja melanhoolset huumorit, räiget vägivalda, surma, seksi ja roboteid, kleepudes kenasti Eesti vanasõnaga „me peame rääkima seksist robotitega“.\nKõik lookesed on animeeritud eri tehnika ja stiiliga, niisamuti on sootuks teise energiaväljaga iga järgmine lugu. Paiguti tähendab terror soolikate, jäsemete ja silmamunade välja tõmbamist ja puruks pressimist („Sonnie’s Edge“), teinekord tähendab vägivald Hitlerist kaarikuga üle sõitmist või tema lämmatamist puuviljaželeega („Alternate Histories“).


Suur rahvusvaheline tõrvaajamine « Suur rahvusvaheline tõrvaajamine – Tuhkana Tõrs MTÜ\n17-21.09.2018 toimus Tuhkana-Ranna tõrvaahjul rahvusvaheline tõrvaajamise õpituba. Sellest võtsid osa muinsuskaitse- ja konserveerimiseriala tudengid rootsikeelsest rakenduskõrgkoolist Novia Soomes, Uppsala ülikooli Gotlandi kolledzist ja Eesti Kunstiakadeemiast koos oma juhendajatega, kokku 15 inimest. Kõik 3 kõrgkooli on koostöövõrgustiku Nordplus liikmed ning kord aastas korraldatakse projekti “Jätkusuutlik pärand” raames erinevaid töötube. Seekordne korraldaja oli Eesti pool EKA muinsuskaitse- ja konserveerimiseriala magistrandi Karl Kallastu juhendamisel. Karl tegi eelnevalt ära kõik ettevalmistustööd tõrva ajamiseks: toimetas raielangilt kohale 2 näidistõrvakändu, otsis ahju lähedalt metsast välja mõned vaigused tõrvakännud, seadis valmis vajalikud tööriistad (labidad, kangid, kahemehesaed ja kirved) ja pani ahju esisele alale üles suure koormakatte. Nii igaks juhuks, kui ilma ära keerab. Kohe esimesel päeval, esmaspäeval oligi selline koerailm, et poleks tööd saanudki teha, kuna sadas terve päeva. See päev kulus teooria õppimisele.\nTeisipäeval läks siis põhitöö lahti: toimus käsitsi tõrvakändude väljajuurimine, puhastamine, kändude tükeldamine tavaliste kirvestega ( mitte Fiskarsi omadega) ja ahju täitmine. Kuna päev oli ideaalne ilma poolest, siis noortel tudengitel töö lausa lendas. Kärede kogus kaaluti ära ja ahju sai kokku 380 kilo materjali. Samal õhtul sai ka tuli ahju ja algas kokku üle 24 tunni kestev kütmine. Kütmine toimus vahetustega ja noored olid selle töö juures väga hoolsad. Kokku andis see tõrvategu veidi üle 30 l tõrva. Neljapäeval läks see tõrv praktilisse kasutusse- Mihkli talumuuseumi puitmaja seinte tõrvamiseks. Nii said tudengid kohe ka tuntud puidukaitsevahendi õigesse kohta ära kasutada.\nLõppkokkuvõttes see üritus õnnestus igati ja tudengid said vapustava ühe vanaaja käsitsi töötegemise kogemuse. Tsiteerides Novia õppejõu Towe Anderssoni, kes andis intervjuu Meie Maale: ” Töötubades saavad noored ise oma kätega teha midagi sellist, mida poest ei osta ning mille kaudu tekib neil 100 aasta tagusest loomisprotsessist ja toonaste ehitiste säilitamise mõttest hoopis sügavam arusaam”. Ja veel: “Oluline on õppida mõistma vanu hoone- ja paadiehitustraditsioone selleks, et meetodeid, materjale ja tervikuna säilinut tõeliselt väärtustada ning hoida”.\nSuur tänu Karlile ja kõigile teistele osalejatele, kes te aitasite 3.tõrvategu teoks teha.


Sellisel juhul vaadatakse otsus üle Swedbanki töötaja poolt. Koostöös: Lepingutasu sooduskoodiga Linnupargi Parklinnak, Ihaste põik, Tartu linn Roheline looduskeskus Sinu koduakna taga. Kui nõustud, palun vali „Jah, nõustun”. Küsi koodi oma kinnisvarapartneri käest. Valitud korterite juurde kuulub esimesel korrusel asuv praktiline panipaik. Koostöös: Lepingutasu sooduskoodiga Käokella elurajoon, Karusambla tee Hubane ja moodne kodu Peetri servas. Rkrediit 24 laenud id kaardi tuvastamisega. Enne mis tahes lepingu sõlmimist tutvuge vastava teenuse tingimustega ning vajaduse korral konsulteerige asjatundjaga. Sul on õigus vaidlustada automaatset otsust internetipanga või telefoni teel. Koostöös: Lepingutasu sooduskoodiga Hiiemäe elurajoon, Saku alevik Elu kui pildil. Otsus taotletava toote kohta võib olla tehtud automaatselt. Lisaks andmetele, mis on esitatud selles taotluses, hindab Swedbank Sinu krediidivõimelisust ja võlgnevusi, töödeldes andmeid välistest registritest. Swedbank AS ei osuta krediidinõustamisteenust krediidiandjate- ja vahendajate seaduse mõistes. Annan laenu auto tagatisel. B-energiaklassiga kodude ruumilahendused on planeeritud võimalikult avarad, päikselised ja funktsionaalsed. Juhime tähelepanu, et kasutame küpsiseid ka veebilehe toimimiseks.\n. Vanasõna ütleb, et “kõik ei mahu marjamaale, muist peab jääma karjamaale”, aga sina ja sinu pere mahub veel kindlasti elama turvalist ja looduslähedast elukeskkonda pakkuvasse Marjamaa arendusse Järvekülas.\n. Laenulepingu allkirjastamiseks tuleb samuti kasutada ID-kaarti või mobiil ID-d.\n. Sulle huvipakkuva info kuvamiseks, parema kasutajakogemuse tagamiseks ja turundamiseks kasutame küpsiseid. Küpsiste eelistusi on võimalik muuta, kui muudad oma kasutatava seadme sätteid ning kustutad salvestatud küpsised. Täpsema info saamiseks tutvu meie küpsiste kasutamise eeskirjaga. Sularaha kiirlaenud. Lepingutasu soodustuse saamiseks kasuta laenutaotlusel sooduskoodi


Mustri sügavuse vaatamisest ei piisa – professionaalide nõuandeid järgides saad autole turvalised rehvid - Vianor\nPostitus ilmunud 17.12.2018 11:05\nEnne talverehvide vahetamist kontrolli mustri sügavust ja rehvitüübist sõltuvalt ka lamellide olukorda või naelte arvu. Rehvivahetuse saab selgeks töö käigus, kuid töö nõuab hoolikat lähenemist. Ebaprofessionaalne tegutsemine võib kahjustada autot või rehve.\nKui saabub aeg vahetada suverehvid talverehvide vastu, siis veendu rehvide kasutuskõlblikkuses. Paljud meist oskavad rehvide mustri sügavust kontrollida kaheeurose mündiga, kuid tegelikult on lihtsam vaadata rehvi kulumismärgiseid. Kõigil Nokian Tyres’i rehvidel on kulumismärgis ehk rehvi pinnale märgitud numbririvi, mis kulub koos rehviga. Suurim näha olev number tähistab alati rehvi allesolevat mustri sügavust.\nPiisav mustri sügavus on eriti oluline lögasel teel, libedaga mängib aga tähtsat rolli lamellide ja naelade olukord.\nNaelte kulumist tasub jälgida\nNaelte võimalikult ühtlane kulumine parandab ohutust ja pikendab rehvide kasutusiga. Seadusega on ette nähtud, et parimas ja halvimas seisukorras rehvide naelte kulumise erinevus peab jääma alla 25 protsendi.\n- Vaata nalete arvu ja nende väljapaistvust ehk seda, kui kõrgel on naelad rehvi pinnast. Vedavatel ratastel kerkivad naelad veidi ülespoole, seetõttu on esiveolistel sõidukitel suurim naelte väljaulatuvus reeglina esirehvidel. Esi- ja tagarehve tasub piisavalt varakult omavahel vahetada, soovitab Nokian Tyres’i tehnilise klienditeeninduse juht Matti Morri.\nLiiklusturvalisuse ameti Trafi uurimuse kohaselt esineb rehvikomplektidel murettekitavalt suuri erinevusi. Uuringus „Naastrehvide olukord riskitegurina“ tõdetakse, et naastrehve tuleks just naelte lahti tulemise või kulumise tõttu sagedamini asendada ja seda sõltumata mustri sügavusest.\nSoomes kasutatakse sõidukitel valdavalt naastrehve. Naastrehvide kulumine on varasemast kiirem, sest talved on soojemad ja teede olukord halvem. Lisaks on autod sageli esiveolised, varasemast raskemad ja võimsamate mootoritega. Kulumist kiirendab ka agressiivne sõidustiil.\nNaelteta rehvide pidamine tagatakse pinnamustri ja rehvi materjaliga, seetõttu peavad lamellrehvide kasutajad naelte asemel kontrollima lamelle. Pidamise tagavad lamellide teravad servad ja naastrehvidest pehmem kummisegu. Kui lamellide servad on kulunud ümaraks ja madalaks ning paindlikkus on asendunud jäikusega, on rehvi pidavus nõrgem.\nAlustuseks õige rehvirõhk\nTalverehvid tasub autole paigaldada esimeste öökülmade saabudes, sest varjulistes kohtades võib hommikuti olla jääd.\nRehvivahetus tuleb teostada korralikult. Ebaprofessionaalne tegutsemine võib rikkuda rehvid või viia selleni, et mõni rehvidest sõidu ajal puruneb.\nMatti Morri Nokian Tyres’ist tuletab meelde, et näiteks suundmustriga rehvid tuleb paigaldada kindla pöörlemissuunaga. Sellisel juhul on rehvil noolemuster, mis peab pöörlema ettepoole. Valesti paigaldatud rehvide pidamine ei ole talvistes oludes nõuetele vastav. Pöörlemissuuna muutmine võib viia ka naelte enneaegse lahti tulemiseni.\n- Talverehvide rõhk peaks õige olema juba enne rehvivahetust. Vahel sõidetakse hooldusesse rehvirõhku kontrollima alles pärast talverehvide vahetamist. Morri tõdeb aga, et kui näiteks kahe rehvi rõhk on väga madal, võivad need kaks kahjustada saada juba teenindusse sõites.\nKui velgedel on koonusmutrid, peab koonus jääma sissepoole. Samuti tuleb jälgida, et velgede tsentreerimisrõngad ei jääks suvevelgede külge. Valesti teostatud rehvivahetusest annab märku sõidu ajal tuntav vibratsioon.\nÜksikasju on palju, aga kõik saab selgeks juba töö käigus.\n- Õpi alustuseks kogenud rehvivahetajalt. Morri julgustab, et tegemist ei ole kosmosetehnoloogiaga.\nKui sulle aga tundub, et enda oskustest ei piisa, usalda töö lihtsalt professionaalidele.\n- Rehvide vahetamine, eriti uuemate autode puhul, ei ole just kõige lihtsam ja samuti on kasvanud rehvide suurused, mis nõuab ruumi ja jõudu, selgitab Vianori toodete ja teenuste juht Juha Mustakangas.\n- Vianori rehvihotelli klientidel soovitatakse rehvide vahetamise aeg valida vastavalt ilmastikule. Vahetuse käigus kontrollib professionaal ka rehvide seisukorda. Sedasi saab juht olla veendunud, et autol on turvalised ja õigusaktide nõuetele vastavad rehvid.\nKasuta münditesti: suru kaheeurone münt rehvi soonde. Kui hõbedane välisserv jääb soonest nähtavale, tuleks rehvid uute vastu välja vahetada. Mündi hõbedase osa laius on 4 mm. Seadusega ette nähtud minimaalne rehvimustri sügavus on 3 mm.\nKõigil Nokian Tyres’i toodetel on kulumismärgis ehk DSI, mille abil saab juht veenduda, et rehvid on heas seisukorras ja turvalised. Kulumismärgis näitab rehvimustri peamiste soonte sügavust ehk allesolevat kulumispinda.\nVeendu, et sul on käepärast velje turvamutrid ja rattavõti ning hea tungraud. Autoga kaasas olev tungraud ei ole mõeldud korduvaks rehvivahetuseks.\nPunktid, millest autot on tõsta lubatud, leiad kasutusjuhendist. Samast leiad ka autotootja soovitused rehvirõhu kohta. Talverehvide rõhk peaks olema suverehvidest 0,2 baari suurem.\nRehvide vahetamisel peaks aluspind olema tugev ja tasapinnaline.\nKui autol on valuveljed, pinguta poldid 100–200 km pärast rehvivahetust uuesti üle.\nPärast 6000–8000 kilomeetri läbimist tasub vahetada vedavate ja vabakäigu rataste rehvide asukohad. Seetõttu tasub ka lattu/rehvihotelli jäetavatele rehvidele märkida nende viimane kasutusel olnud asukoht.\nNõu andis Nokian Tyres’i tehnilise klienditeeninduse juht Matti Morri ja Vianori toodete ja teenuste juht Juha Mustakangas.


Eesti Tervislike Omavalitsuste võrgustik\nMaailma Terviseorganisatsiooni (WHO) Euroopa piirkond kutsus tervislike linnade projekti ellu selleks, et testida kohalikul tasandil liikumise „Tervis kõigile“ põhimõtteid.\n1984. aastal koostasid liikmesriigid maailma terviseassamblee poolt algatatud liikumise „Tervis kõigile“ alusel 38 põhimõttest koosneva regionaalse strateegia, mis keskendus terviseedendusele ning inimeste füüsilise, vaimse ja sotsiaalse võimekuse saavutamisele.\n1986. aastal võeti vastu Ottawa harta, mis avardas terviseedenduse mõistet ning määratles viiest osast koosneva strateegia:\ntervist arvestav poliitika,\ntoetavate keskkondade loomine,\nisiklike oskuste arendamine,\n“Tervis kõigile” põhimõtted ja Ottawa harta annavad raamistiku ka WHO tervislike linnade projektile.\nWHO tervislike linnade projekt on pikaajaline rahvusvaheline arenguprojekt, mis taotleb otsuste tegemisel tervisega arvestamist ning struktuuride loomist linna tervise parandamiseks. Linnades elavate inimeste tervislik seisund sõltub elamis- ja töötamistingimustest, füüsilisest ning sotsiaal-majanduslikust keskkonnast ning pakutavate teenuste ja nende kättesaadavuse kvaliteedist. WHO tervislike linnade liikumine pakub linna terviseprobleeme käsitlevaid poliitikaid ja planeerimisprotsesside lahendusi.\nTervislike linnade võrgustikud on võtmemehhanismiks poliitilise toetuse saamiseks ja innovaatilise lähenemisviisi edendamiseks linnades, samuti väärtuslikuks kogemuste vahetamise ning tõenduspõhise ja pideva õppimise allikaks.\nI faasis (1987–1992) liitus WHO võrgustikuga 35 Euroopa linna. Põhitähelepanu oli uute struktuuride loomisel, et tegutseda tervist mõjutavate tegurite muutmisel ja näidata võimalusi terviselinnade tööks.\nII faasis (1993–1997) osales projektis 39 linna, sealhulgas 13 uut liiget. II faas oli orienteeritud rohkem tegevustele, põhirõhk oli rahvatervisel ja seda kujundavatel poliitikatel ning laiahaardelisel linna tervise planeerimisel.\nIII faasis (1998–2002) keskenduti tegevustele ja aktsioonidele, mis olid suunatud linnade tervise uuenduslikule, kuid samal ajal ka säästvale arengule. Rõhuasetus oli igas võrgustiku linnas viieks aastaks koostatud linna tervise arenguplaani elluviimisel. III faas kajastas ka olulisi rahvusvahelisi arenguid (“Tervis kõigile 21. sajandiks” ja “Kohalik agenda 21”).\nIV faasis (2003–2007) osales 90 Euroopa linna ning tegevuse põhiteemadeks olid tervislik linnaplaneerimine, tervisemõjude hindamine, väärikas ja tervislik vananemine ning lisateemaks aktiivne eluviis ja füüsiline aktiivsus.\nV faasis (2009–2013) on põhiteemadeks hooliv ja toetav keskkond (vanusesõbralik linn, eluase, sotsiaalne võrgustik), tervislik eluviis (füüsiline aktiivsus, toitumine, alkohol ja narkootikumid) ning linnakeskkond ja -disain (tervislik linnaplaneerimine, säästev areng, loov ja elamisväärne linn, transport ja tervis).\nV faasi Euroopa võrgustiku linnade aastakoosolekud on toimunud 2009. aastal Viana do Castelos (Portugal), 2010. aastal Sandnesis (Norra), 2011. aastal Liege’is (Belgia), 2012. aastal Peterburis (Venemaa).\nRahvatervise probleemidele ei tohi läheneda kitsalt ehk üksnes meditsiinilisest seisukohast, vaid tervist tuleb käsitleda globaalselt:\nanalüüsida linna tervist kui tervikut – sotsiaalset, majanduslikku ja keskkonnaseisundit\neesmärgiks peab seadma inimeste elukvaliteedi, sest see on vahend jätkusuutliku arengu tagamiseks.\nMida annab tervislike linnade projektis osalemine?\nvõimaldab koguda süstemaatiliselt andmeid (terviseindikaatoreid) ja jälgida protsesside dünaamikat\nandmete analüüsimine aitab välja selgitada probleemid, on aluseks strateegilisele planeerimisele ja annab lisavõimalusi tervisedenduslikuks tegevuseks\nvõimaldab võrrelda oma linna teiste linnadega\ntervislik linn on märk, mida saab kasutada linna mainekujunduses ja turunduses.\nEsimene samm tervisliku linna suunas on poliitilise toetuse saavutamine otsustajate tasandil. Sellega võtab linn ülesande järgida kõigi valdkondade arendamisel Ottawa harta ja säästva arengu põhimõtteid.