Esileht»KESKKOND»Woven City vesinikulinn Fuji mäe jalamil: seal sa elaksid!\nautor Ylle Tampere 26. veebr. 2020 5 Mins Read\nVesinikutehnoloogiate arendamisel mängib esimest viiulit Jaapan, tulevikutranspordi osas teeb teed Toyota. Tänavusel CES-il tegi autohiid teatavaks plaani, rajada Fuji mäe jalamile vesinikulinn – Woven City esimesteks elanikeks on firma enda töötajad ja teadlased. Linnaehitus algab 2021. aastal.\nEestist vaadatuna paistab, et Jaapan annab oma vesinikutehnoloogia arendustega tervele maailmale lootust helgema tuleviku osas. Tegelikult käib kõva teadustöö paljudes riikides, sh Eestis, aga paljud uudsed lahendused alles ootavad masstootmisse jõudmist.\nVesinikukatamaraan kui saadik tulevikust\nEnergiaautonoomne vesinikukatamaraan Energy Observer, mis mullu korraks ka Tallinna sisse põikas, on üks kinnitus sellest, et tulevikus võime fossiilkütusteta hakkama saada ning oleme võimelised väikeste jõujaamadega ise vajalikku energiat tootma.\nKatamaraanil vajaminev energia toodetakse päikeseenergiast ja mereveest ning ümber ilma seilav alus on omalaadne katsepolügon nendele (vesinik)tehnoloogiatele, mis kas on juba mingil määral massidesse jõudnud või peagi jõuavad.\nToyota on Energy Observeriga olnud seotud 2017. aastast peale. Tänavu paigaldatakse alusele Toyota Mirailt tuttav ja meresõidukile kohandatud modulaarne kütuseelementide süsteem, mida varasemalt on katsetatud ka ühistranspordi ja veokite peal. Needsamad moodulelemendid mängivad tähtsat rolli ka rajatavas vesinikulinnas.\nMoodne tark linn\nTänavusel CES tehnoloogiamessil tegi Toyota avalikuks plaani, rajada Fuji mäe jalamile vesinikulinn Woven City. Linna ehitamist alustatakse juba 2021. aastal.\nWoven City’st saab tulevikulinna prototüüp: traditsioonilisi materjale ja eluviise kõige uuemate tehnoloogiatega põimiv ökosüsteem on üksiti kogukonna tuge hindavate inimeste helge unistuse kehastus. Vesinikulinn ongi tuleviku ökoküla ja elukeskkond, mille planeerimise keskmes on inimene.\nWoven City tulevased elanikud, teadlased, ettevõtted saavad elulistes olukordades katsetada ning arendada tuleviku tehnoloogiaid: autonoomsetel lahendustel, robootikal, nutikatel kodudel ja tehisintellektil on kõigil oma võimalus.\nLinnaarhitekt tuleb Taanist\nTehnorevolutsiooni tuhinas ei tohi ära unustada inimest, kes peab olema terve, rõõmsameelne ja valmis töötama ning suhtlema.\nÜlesanne, planeerida keskkond, mis sobiks ühtaegu nii robotitele kui inimesele, sai Taani arhitekt Bjarke Ingels. 1974. aastal Kopenhaagenis sündinud arhitekt on tänaseks loonud omanimelise arhitektuuribüroo BIG, ning Taani pealinna Ørestadi linnaosa on paljuski just tänu Ingelsi suurepärasele loometööle nii hästi tuntud.\nHuvitaval kombel on tuntud arhitektil link ka Eestiga: 2009. aastal võitis BIG Tallinna uue raekoja arhitektuurikonkursi tööga “The Publiic Village”.\nMaailmas teatakse Ingelsi loomingut näiteks New Yorgis asuva World Trade Center’i või siis Lego House’i järgi Taanis. Kopenhaagenis püüab turistide pilku nn “Mägimaja”.\nKõik on…võrgustunud! Ja kontrollitud\nLinna generaalplaanis on tänavad jagatud kolme tüüpi kasutuseks: kiired sõidukid, aeglased liikurid ja jalakäijad ning ainult jalakäijatele mõeldud pargilaadsed promenaadid.\nNeed koonduvad võrgustikuks, mis võimaldab katsetada uusi täisautonoomseid lahendusi: isejuhtivaid sõidukeid, mis suhtlevad mitte ainult omavahel vaid kogu linna digitaristuga, mis ühendab inimesi, hooneid, mobiilsuslahendusi.\nWoven Citys testitakse võrgustunud tehisintellekti nii virtuaalses kui ka füüsilises keskkonnas. Üsna tõenäoliselt saab mõne aastaga selgeks, kui suur on AI potentsiaal iseseisvuda ja otsuseid vastu võtta ning kas see/ta võib selle käigus ka ülekäte minna.\nBjarke Ingels on loomas omanäolist inkubaatorit, kuhu oodatakse äri-ja teaduspartnereid üle ilma: tehnoloogia areng paneb meid silmitsi senikogematute võimalustega, mille tõhusust kontrollitud keskkonnas on hea testida.\nÄrgem unustagem inimest\nVesinikutehnoloogiad, tehisintellekti integreerimine igapäevaellu, biohäkkimine ja sada muud tulevikuvisiooni ei tööta kui kõige selle keskmes poleks kohta inimesel.\nEhkki me võime ju öelda, et inimene on evolutsiooni eksitus ning looduse jaoks pole vahet, kas ta eksisteerib või mitte (parem kui mitte, vaadates, mis planeediga toimub), siis tuleb leppida asjaoluga, et just inimene on iseenda looja ning tuleviku arenguid vaadates üritab mingil määral iseend kontrolli alla saada. Tulevikulinna prototüüp on üks võimalus.\nWoven City ehitatakse tervenisti loodussõbralikest taastuvatest materjalidest. Suur osa ehitisi on puidust, kogu linna planeerimisel peetakse silmas kasutatavate materjalide keskkonnamõju ja toodete elukaart tervikuna. Kuna linn saab jaapanlaste püha mäe, Fuji jalamile, on selle rajamisel au sees kohalikud traditsioonid ja käsitöötehnikad.\nHoonete katuseid katavad päikesepaneelid, teiseks peamiseks energiaallikaks on vesinikkütuseelemendid. Inimestele pakub oma abi uusim tehnoloogia – nutikad kodud on varustatud sensoritel töötava AI-ga, mis kontrollib igapäevaselt asukate tervisenäitajaid ning abistab neid tavatoimetustes.\nLiiklemine käib isejuhtivate nullheite sõidukitega, kaubavedusid teevad samuti isejuhtivad Toyota e-Palette’ kaubikud ja väiksemad pakirobotid.\nSiiski ei ole kõik vaid nutipõhine – Toyota on veendunud, et inimestevahelise sotsiaalse suhtluse toetamine on samuti selle projekti oluline osa. Avalikku suhtlemist toetavad keskväljak, rohealade võrgustik, linnaruumi tekitatud alad, kus mugavalt privaatsemalt suhelda.\nPõnev eksperiment igal juhul\nWoven City vesinikulinn on esialgu sama suur kui Tallinnast 23 km kaugusel asuv Aruküla alevik: seal elab paar tuhat inimest.\nPiisav hulk, et mitte liiga ökokogukonnastuda, aga samas testida, mis hakkab juhtuma, kui panna kokku AI ja inimene oma puudulikkuses.\nEsialgu elavad vesinikulinnas Toyota töötajad oma peredega, külalisteadlased ja koostööpartnerid ja seeniorid, kes on ideaalne testgrupp uute autonoomsete lahenduste testimiseks.\nJaapanlased on kultuursed, viisakad, tasased, seega peaks asi kenasti raamis püsima. Kas tulevikulinn on prototüüp, mida tulevikus saab kohaldada ka Euroopas ja Ameerikas, me ei tea. Aga Jaapanis võib see olla päris populaarne viis suurlinnast eemaldumiseks.\nAeg näitab. Toyota ja partnerid on lubanud, et projekti arenedes kasvab ka linn. Kes nüüd tundis, et just selline elu on parim, paneb end aegsasti järjekorda.\nLisa loe siit: woven-city.global\nLoe ka EPL Kliimalehe artiklit vesinikutehnoloogiate levikust\nPildid ja video: Toyota\nEelmine artikkelKuus sammu auto lumest puhastamiseks, sõidunipid pealekauba\nJärgmine artikkel Škoda Superb iV pistikhübriid: mõjub nagu Audi, sõidab nagu e-auto


La mia famiglia a Palermo | Odélice\nLa mia famiglia a Palermo\nMay 17, 2017 ~ Odélice\nKaugele lõunamaale saabusid Kati ja mu vanaema Mummi, et kaeda üle minu eluolu ja maitsta kõike head, mida Sitsiilia pakkuda võib. Kohe, kui nad kohale jõudsid, andsid nad mulle hunniku Kalevi maiustusi, leiba ja asja, mida kõige enam olen igatsenud, KOHUPIIMA! Viskasin kohe kõik sügavkülma, et ma tervet kilo kohupiima kohe näost sisse ei ajaks. Mõõdukus ennekõike.\nEsimese päeva veetsime Palermos ringi vaadates, külastades põhituristilõkse ning ka Cathedrale katusele ronides. Sinna minek oli mul juba ammu plaanis olnud, nii et kaks kärbest sai ühe hoobiga! Sinna üles minek oli kui Oleviste torn, aina ringiratast ja ülespoole, nii et peagi hakkas ringi käima. Tasus aga ära 5-eurone pilet ja peapööritus, sest vaade ülevalt oli võimas.\nLemmikkohaks sai nii Mummil kui ka Katil Piazza della Vergogna ehk häbiplats maakeeli. Itsitasime päris kaua oma labaste naljade üle, mida skulptuuride kohta tegime ja veel rohkem, kui tegime pilte kujusid igasugustest ebasobivatest kohtadest katsudes.\nHäbile alla vaadates\nKui keegi kunagi huvi peaks tundma, kust ma oma huumorimeele olen saanud…\nJärgmine päev võtsime endale auto, et ka muid linnu ja kohti Sitsiilias avastada. Olgem ausad, ega Palermo just kõige põnevam koht ole, nii et tasub siin ikka ringi reisida, kui juba nii kaugele tulla. Esimesena viis meid tee Castellamare del Golfosse, mis on imearmas mereäärne linnake, mis suvel on kindlasti paksult turiste täis, nii et meie saime nautida hooajavälist kõledust.\nMeie selle päeva lõpp-punkt see-eest oli Riserva Naturale dello Zingaro, mida Marie mulle oli soovitanud. Sitsiilia on selle poolest omapärane, et kõik, mille pealt saab raha küsida, seda ka tehakse, nii ka seekord. 5 eurot võeti selle eest, et 7 kilomeetrit oleks võimalik jalutada. Me nii vaprad siiski polnud ja leppisime suplemisega umbes poolel teel, pärast mida tagasi pöörasime. Kuigi oli kulukas jalutuskäik, oli see siiski üks ilusamaid kohti Sitsiilias, kus kõrvuti olid suur laiuv helesinine meri ja teisel pool kõrgusid rohelust täis mäed.\nKaks mu lemmikasja koos, meri ja mäed\nTagasiteel hüppasime ka Trapanist läbi, aga kuna parkisime ainult üheks tunniks, enam-vähem jooksime sealt läbi, aga olgem ausad, ega seal eriti midagi olnudki, nii et vast väga millestki ilma ei jäänud.\nAinuke Trapani vaatamisväärsus\nÖö veetsime Palermos, et järgmine päev juba Cataniasse suunduda. Seekord istusin mina autorooli peal umbes aastakest eemalolekut, nii et oli tunne, et oleks kui korra kõndima õppinud ja kohe maratonile läinud. Ellu jäime me aga kõik ja ka auto ei saanud ühtegi kõksu, nii et võin end jälle autojuhiks lugeda. Väga mõnus oli kulgeda mööda Sitsiilia meeletult pikki autosildu, mis olid küll ainult künkad-mättad. Catanias tegime ka ringikese põhikohtades, mida tundsin tänu Merilil külas käimisest ning käisime ära minu lemmik gelaterias nimega Fiordilatte, mis on kahjuks ainult Sürakuusas ja Catanias, nii et Palermos ma seal oma vabatahtlike kopikaid kulutada ei saagi. Õhtul kohtusime Taaviga, et tülgastavalt-meeldivalt õhtustada Trattoria da Marios. Selline kirjeldus oli Taavi poolt, kuna seal tuuakse lauda hunnik antipastisid ja karahvinide kaupa veini, nii et on meeldiv seal süüa, aga mingi hetk tunned tülgastust iseenda vastu, et nii palju oled söönud ja ikka kahvlit käest ei pane.\n3/3 – kõik Fiordilatte gelateriad Sitsiilias läbi käidud\nTegelik põhjus, miks me Sitsiilia idakalda poole suundusime, oli aga Etna. Kuidas siis saab nii, et tuled Sitsiiliasse ja tema kuulsaimat vulkaani ei näe? Me suutsime valida kõige imelisema päeva selleks üldse, tuul oli megatugev ja päikest ka ei paistnud. Meie gondlisõit üles oli selle pärast ka asendatud suurte maasturitega.\nEga seal üleval ilm paremaks läinud, kõndisime ringi kui beduiinid, sallid ümber pea, et igasugu sodi ja tuul kogu aeg näkku ei puhuks. Saime üles minna ainult 2700 meetri peale, siis suunati meid alla tagasi, kuna giidi eest me ei maksnud. Nii et ma pean tagasi minema, loodetavasti ilusamal päeval, kui kontroll nii range pole.\nAlla saime aga tulla oma gondlikesega, kus meiega liitus üks Prantsuse paarike, kellega sain jutelda Prantsusmaa poliitikast ja Sitsiiliast, nii et järjekordne võimalus oma prantsuse keelt praktiseerida.\nGondlike läbi räpase akna, mille tõttu me Prantsuse paarikesega vestlema sattusime\nPärast Etnat tahtsime puhata, nii et reedese päeva veetsime Mondello rannas, kus suplesime ja päevitasime. Kati oli ka tubli ning maitses brioche con gelatot. Päev oli aga nii palav, et lõpuks oli see pigem Kati con gelato, sest jäätis oli kõikjal. Tema arvamus oli, et eraldi on brioche ja gelato imelised, aga koos on nad absoluutselt jumalavallatu kombinatsioon.\nViimase päeva veetsime suveniire ostes. Kuna oli viimane päev ja nad polnud selle hetkeni veel arancinat söönud, siis parandasime selle vea ja läksime kePallesse, et nad saaksid ka osa sellest imelisest Sitsiilia riisipallikesest. Arancina sai kõvasti kõrgema hinde, kui brioche con gelato, nii et jätsime parima viimaseks!\nÕhtul vaatasime veel Eurovisiooni, et ikka mingit Eesti traditsiooni Sitsiiliasse tuua. Kahjuks jäi minu lemmik Bulgaaria teisele kohale ja showna oli ta üpriski igav, aga mõnus oli ikka veeta nende viimane õhtu maasikaid ja kirsse süües ning halba europoppi kuulates.\nKokkuvõtteks, see oli üks imetore nädal! Nii tore lausa, et pisardasin päris korralikult, kui head aega ütlesime, ma ütlen, Sitsiilia on mu nõrgaks teinud! Aga ega kaua enam ootama pea, et jälle koduseid näha, juulis ju naasen Maarjamaale, et te mind päris ära ei unustaks.\nPosted in EVS, Italia, Reis\tEestiitaalialäbi kaamerasilmareisseiklus\n< Previous 4 mesi a Palermo\nNext > Una notte sulla spiaggia


30-päevane kükitaja väljakutse - kas peaksite seda tegema? - Elu - 2022\n30-päevane kükitaja väljakutse pole teie jaoks nii tore, kui Instagram muudab selle näivaks - siin on põhjus, miks\nViimasel ajal on nii paljud inimesed mulle öelnud, et nad on keset 30-päevast kükitavat väljakutset, olen hakanud mõtlema, kas Queen Bey ise oleks võinud lekitada mingi ülisalajase koolitusplaani.\nMul on sama intriigiga suhe kui järgmise inimesega, usalda mind. Mul on tuharad olnud (sõna otseses mõttes) läbi paksu ja õhukese selja (karjuda poisile, kes keskkoolis kutsus mind arbuusitaguseks) ja ma tõesti naudin head kükki.\nMida ma maha ei saanud, oli idee teha 30-päevane katsumus mis tahes üks treening, isegi kükid. Meeleheitel keegi veenda mitte Ribavagunile hüppamiseks pöördusin New Yorgi koolitaja ja Fitbiti suursaadiku Jason Trani ja Cameron Yueni poole, kes on sertifitseeritud tugevuse ja konditsioneerimise spetsialist ning füsioterapeut terapeutil.\nMinu üllatuseks vastasid nii Tran kui ka Yuen mu küsimusele: “Peaks kas teete 30-päevase kükitaja väljakutse? ”koos küsimusega„ jah ”, millele järgneb vastavalt sobiv suur„ ol ”, aga…”\nMõlemad need odaviskajad profid kaitsesid kuu pikkuse väljakutse väärtust kui vahendit järjepidevama treeningrutiini käivitamiseks.\n„Kolmekümne päeva väljakutsed on väärtuslikud, kuna need hoiavad teid vastutavana ja neil on tavaliselt sisseehitatud käik, nii et aja möödudes on see keerukam ja tulemusi on hõlpsalt võimalik jälgida, ”räägib Tran. „See on realistlik aeg, mille jooksul saab tervislikust harjumusest ja lõpuks tervislikust eluviisist alguse saada. Kui väljakutse oleks pikem, ütleme näiteks kolm kuud, poleks see jätkusuutlik ja tõenäoliselt loobuvad enamik inimesi varakult. ”\nYuen nõustub, et 30-päevane väljakutse võib olla abiks neile, kes tunnevad hämmingut koolitusprogrammi alustamisest ilma igasuguste juhisteta, kuna see pakub plaanitud treeningut, millel on kindel lõppkuupäev. Samuti usub ta, et kuu pikkuse fookuse eelised ei kehti ainult algajatele. "Neile, kes juba regulaarselt treenivad, võib 30-päevane väljakutse olla viis mahajäänud lihasgruppide kasvatamiseks, pakkudes täiendavat mahtu."\nYuen arvab nii kaua, kuni hoiad pärast väljakutset oma treeningutega kursis. "Üldiselt tuleb programmi tehtud tugevuse ja suuruse muutuste säilitamiseks piirkonda stimuleerida vähemalt kord nädalas," ütleb ta. "Kuid see on minimaalne stimuleerimine vähemalt kaks korda nädalas, kui teie eesmärk on muudatuste säilitamine."\nPärast lihtsat Google'i otsingut leidsin 30-päevase kükitaja väljakutse, mida üks mu sõber oli maininud - see oli samm edasi-ülespoole, alates 50 õhust kükkimisest esimesel päeval ja lõpetades kuu lõpuks 250-ga. See oli koht, kus ekspertidel oli küsimus.\nÕhu kükid, olenemata sügavusest, on suunatud eeskätt nelipealihasele (reielihased) ja tuharatele (tagumikulihased). Yuen selgitab, et kui keskendume pikka aega ainult ühelegi konkreetsele lihasrühmale, unustame vaikimisi teisi. "Kui keskenduksite ainult õhupüstolitele, jääksite kindlasti puudu mõnedest olulistest lihastest," ütleb Yuen. "Vasaraid, nõgusid ja külgmisi puusasid ei värvata õhupügamise ajal tugevalt, mis on kahetsusväärne, kuna kõik need lihased aitavad kaasa põlve ja puusa stabiilsusele."\nUuringud näitavad, et dünaamiline vastupidavuskoolituse rutiin on edu võti ja Tran nõustub. "Lisaks kõigile eelistele, mis on seotud harjutuste segamisega ja erinevatele lihasgruppidele sihtrühmaga, oleks terve kuu õhu kükke teha igav!"\nJa kui "igav" teid välja ei lülita, siis võib-olla ka vigastusvõimalus. "30-päevase väljakutsega on suur mure liigse vigastuse tekitamine," ütleb Yuen. “Seda tüüpi vigastused esinevad tavaliselt valuna kõõluse lähedal, kus see kohtub luuga, ja tekivad siis, kui on olemas äge ülekoormus konkreetsesse piirkonda, ilma et oleks piisavalt aega puhata ja taastuda.” Põlved võtavad tavaliselt kükitades vigastada ja Yuen ütleb, et see poleks üllatav, kui teil tekiks patellaarne või tuharade tendinopaatia - need on üldised mõisted, mis kirjeldavad põlveliigese kõõluse ja tagumise puusa düsfunktsiooni ning kui keegi, kes on kogenud patellaarset tendinopaatiat, lubage mul öelda: see imeb.\nKas soovite seda ikka madalale lasta?\nKui olete 30-päevase kükitaja väljakutse tõttu surnud, soovitavad Tran ja Yuen mõlemad programmi, mis sisaldab funktsionaalseid liikumisi, et tagada kõigi oluliste piirkondade käsitlemine, suurendades samal ajal ka taastumist. "Saate 30-päevast kükitavat katset parandada, muutes jalaasendit, lisades ühe jala variatsioone ja liikudes mitmel tasapinnal," räägib Yuen.\nMinu (ja ka teie!) Õnneks on Tran-kellel, võib-olla mainin, üks parimaid tagumikke kunagi- varustas meid programmiga just seda teha. On palju viise, kuidas saate oma libedusi sihtida, kuid Tran piiras seda kolme toonimiskäiguni, mis hoiab teid hästi, ümardatud terve kuu. Ja kui sa oled selline inimene, kes naudib asjade alustamist esimesel kuul, siis teate, et ainult viiel kuul aastas on tegelikult 30 päeva (või vähem - näeme teid veebruaris), nii et Tran on teid lahkelt ette valmistanud eest 31. Olete teretulnud.\nVäljakutse, mille taha võime jõuda:\nSihtmärgid nelik ja libedus\nSeisake jalgadega umbes õlgade laiusel, langetage kükitavasse asendisse ja plahvatage seejärel läbi õhu, et õhus hüpata. Laske pehmelt tagasi kükitama. Kui plyomeetrid pole teie jaoks, muutke neid tavaliste õhuruumidega.\nKülgmised külgmised vaheldumisi\nSihtmärgiks on nelik, libedus ja adductors\nPüsti kõrgel, jalad puusa laiuse kaugusel, astuge paremale, suunates oma varbad ette. Nihutage tagumiku langetamisel kehakaalu parema jala kohal nii, et parem jalg oleks 90-kraadise nurga all. Hoidke selg võimalikult püstiasendis, vasak jalg sirge ja vasak jalg maas (varbad ettepoole). Keskpunkti tagasi liikumiseks vajutage läbi parempoolse kanna, seejärel korrake vasakul küljel.\nÜhe jala puusatõmbed\nSihtmärgid on libedused, tagaküljed ja nelik\nLamades põrandal, painutage parem jalg ja asetage parem jalg põrandale. Tõstke oma vasak jalg õhus nii sirgeks kui võimalik (maapinnaga risti) ja suruge parema jala kaudu, kui tõstate oma vasaku jala taeva poole ja pigistate tagumikku. Pidage meeles, et hoidke oma pead maapinnal ja suruge vabalt käed põrandale täiendava toe saamiseks. Kui olete komplekti lõpetanud, korrake vasakul küljel.\nHoidke see huvitav.\nTran ei lisanud neid puhkepäevi igal nädalal, et oleks tore, ta tegi seda, sest need on vajalikud. "Puhkepäevad on oluline osa protsessist, mis on vajalik jõu ja vastupidavuse suurendamiseks," ütleb ta. Lihaseid ehitades kahjustame tegelikult oma lihaskiude, nii et neid saab paksemad ja tugevamad rekonstrueerida ning keha vajab selle protsessi läbimiseks aega. "Puhkamine ei tähenda siiski veini joomist ja Netflixi raputamist - võiksite ikkagi jalutada, joogatundi võtta või venitada."\nYuen soovitab lisaks puhkamisele täiendada oma väljakutset täiendavate ülakeha tugevdajatega ja lõdvestada täiendavat jalgade tööd. "Lisage mitu korda nädalas mingil kujul tõukamist (näiteks rinnapress või peapress) ja tõmbamist (näiteks lõua tõmbed või read)."\nEhkki ma võin olla skeptik, ei ole ma kindlasti selline, kes väljakutsest maha tuleks. Pärast viimast Tran-pro-tip-nõuannet - pidage meeles, et paluge sõbral teiega ühineda, et pidada üksteist vastutustundlikuks ja lõbutseda! ”- saatsin treeningu oma parimale sõbrale, kes vastas virsiku ja kahekordsete kätega emotikonidega. Paistab, et veedan järgmise kuu kükitades, koputades ja jõudes tugevama tagumiku-arbuusini, on juba hooaeg.\nMinu jaoks on see ebaselge.\nCopyright 2022 \_ 30-päevane kükitaja väljakutse pole teie jaoks nii tore, kui Instagram muudab selle näivaks - siin on põhjus, miks...


Neuronorm – rahustab närvi ja vaigistab valu – Heatunde MTÜ\nNeuronorm – rahustab närvi ja vaigistab valu\nPosted by: Heatunde Category: Uncategorized @et Comments: 0 Avalikustatud:09.02.2016\nStressirohke elu sunnib paljusid kasutama erinevaid rahusteid ning antidepressante. Nood aga pole just oma kõrvaltoimete tõttu just kõige ohutumad preparaadid. Võttes küll maha stressi- ja depressioonisümptomeid, mõjutavad nad nii ehk teisiti organismi üldist seisundit ning mitte positiivses suunas. Taimset päritolu rahustava toimega preparaadid on sünteetilistest apteegipreparaatidest tunduvalt ohutumad ja samas ei jää nad oma efektiivsuse poolest neile kuidagi alla ning lisaks põhitoimele on neil positiivne mõju organismile tervikuna.\nNeuronorm on naturaalne taimne preparaat, mis on suuteline vähendama kesknärvisüsteemi erutusseisundit ning vähendab mao, emaka, soolestiku, sapi- ja sapiteede silelihaste spasme. Lõõgastades aju veresooni vähendab ta peavalu; südame lihases – valu südames, emaka veresooni lõõgastades menstruatsioonivalusid. Kuna preparaadis puuduvad toksiinid siis see võimaldab teda võtta pikkade kuuridena. See aitab stabiliseerida südame rütmi, parendab verevoolu ning vähendab südame kloppimist. Neuronormi manustamine kuuridena võimaldab stabiliseerida hormonaalsüsteemi tööd. Resultaadiks on see, et vähenevad või kaovad sootuks premenstruaalse sündroomi sümptomid: ärrituvus, peavalu ja valud kõhus. Ärrituvus võib olla põhjustatud raskemetallidest ja parasiitide elutegevusest tingitud intoksikatsioonist ja mikroelementide defitsiidist. Enamikel juhtudel inimesed isegi ei oska kahtlustada, et nende kehas on parasiidid ning, et nende eritatavad neurotoksiinid põhjustavad närvirakkude ärritust. Sellel foonil võib isegi kõige süütumast elusituatsioonist tekkida ühtäkki järsk emotsionaalne langus, valud südames, unetus jne.\nOrganismis elunevad parasiidid tarvitavad seal leiduvaid mikroelemente (tsink, seleen, mangaan, vask, jood, räni, kroom), mis lõpuks viib nende defitsiidi tekkimiseni. Ilma mikroelementideta pole aga närvirakkude taastumine võimalik. Kui närvirakud ei saa tsinki, seleeni, mangaani vaske ja räni, siis asuvad nende kohtadele organismis raskemetallid plii, kaadmium, tina ning arseen. Raskemetallide toksilise toime suhtes on kõige tundlikum närvisüsteem: peavalud, ärrituvus, unetus, agressiivsusepuhangud, krooniline stress – kõigil neil on võimalus saada inimese igapäevasteks saatjateks. Neuronormile lisaks on soovitatav kasutada antiparasitaarseid preparaate Metosept+ja Vitanorm+. Nad võimaldavad vabaneda parasiitidest, mis resideeruvad veresoontes ning kudedes. Baktrum – tegemist on loodusliku biosorbendiga, mis imab endasse ja väljutab kehast nii raskemetalle kui toksiine, mis tekivad nii parasiitide elutegevuse kui ka nende hukkumise tagajärjel. Maksifam+, Cromazin ja Zimed – kõik nad sisaldavad närvirakkude taastumiseks vajalikke elutähtsaid mikroelemente. Kui organismis taastub mikroelementide balanss (tõuseb mikroelementide tase, väheneb toksiinide ja raskemetallide hulk), siis tõuseb automaatselt ka vastupanuvõime stressile. Inimene hakkab erinevatesse stressisituatsioonidesse suhtuma tunduvalt rahulikumalt ning südant rahustavad ravimid pole teile enam vajalikud.


Pisut filmijuttu: Südaöö Pariisis / Midnight in Paris\n"Midnight in Paris", USA-Hispaania 2011. Rež. Woody Allen. 94 min.\nWoody Alleni puhul on kerge meelestuma mõte, et tema filmid on kõik sarnased. Olen seda isegi väitnud, aga see ei vasta päriselt tõele.\nAasta oli kuuskümmend viis, kui kolm dekaadi varem sündinud Allan Stewart Konigsbergi kinokarjäär alguse sai, ja tänaseks on tema kontol kirjutaja, lavastaja ja näitlejana kolmekohaline arv linateoseid. Neis paarikümnes, mida ma näinud olen, on Alleni kui filmilooja elegantselt terav käekiri vähemalt seitsmekümnendate algusest saati küll selgelt, ja mida aeg edasi, seda selgemalt tuntav, aga filme on nende seas siiski üpris erinevaid.\nAlleni ampluaa ulatub pikapeale tema leivanumbriks saanud isikliku taustaga mõrkjas-humoorikaist suhtepuntraist nagu "Annie Hall" või "Husbands and Wives" märksa kaugemale: ühelt poolt puhta paroodiani nagu Tolstoist ja Dostojevskist tõukuv "Love and Death", teiselt poolt päris tõsise draamani nagu "Cassandra's Dream" (tõsi, too on ainus siin nimetatuist, mida ma otseselt ei soovita).\nTrash kirjutas kunagi, et pärast 1992. aastat pole Allenilt enam väärt kraami tulnud. Sellega ma küll nõus ei ole. No võib ehk väita, et Alleni absoluutne tipp jääb möödunud sajandisse, ja et sinna kuuluvad eelkõige häbitult enesekesksed lood nagu "Deconstructing Harry" (1997!), kus Woody astub üles nii kaamera ees kui taga. Aga kuidagi ei saa öelda, nagu poleks vanahärra uuel sajandil enam võimeline säravaid filme looma, ka isiklikult ekraanile astumata.\nViimast kinnitavad nii "Vicky Cristina Barcelona" kui "Südaöö Pariisis" - mõlemad kuuluvad väärt kraami kategooriasse nii lihtsalt romkommide kui Alleni filmidena. Nagu Alleni puhul tavaks, kõlbavad need kenasti ka korduvalt vaadata.\nÕigupoolest tahtsin aga siinse postitusega lisaks Alleni ja "Midnight in Parisi" kiitmisele teha kummarduse blogile "Loe seda, mida sa filmis ei näinud" (raamatukava.wordpress.com), soovitades selle filmi kõrvale lugemiseks kahte raamatut.\nEsimene neist on Hemingway "Pidu sinus eneses" (tlk Enn Soosaar): "Mind on viimasel ajal vaevanud Dostojevski," ütlesin ma. "Kuidas on see võimalik, et inimene, kes nii halvasti, nii uskumatult halvasti kirjutab, saab su peale nii sügavat mõju avaldada?"\nJa teine James Aldridge'i "Viimne pilguheit" (tlk Tiiu Viires): "Sa oled purjus," karjus Hemingway vihaselt. "Ei ole," sõnas Scott haavunult. "Ma olen lihtsalt heas tujus."\n"Midnight in Paris" - hinnaguid: IMDB (7.8/10), Rotten Tomatoes (93%), Roger Ebert (7/8), kinoprojektor (7/10), Viljar Voog, ÕL (9/10), Darius (4/10), Annekreet (väga meeldis), Tristan Priimägi, Kinoleht (ka Alleni kõrget taset arvestades väike triumf).\nPosted by joonas at 03:35\nLabels: ★★★☆ , 2011 , 2011 parimad , 7/8 , ajalugu , Hispaania , komöödia , mängufilm , Pariis , romantika , romkomm , soovitan , USA , Woody Allen


Kojoot viigipirn - Uus\nCylindropuntia imbricata (puu Cholla)\nCylindropuntia imbricata (Tree Cholla) on puulaadne kaktus, mille kõrgus on kuni 10 jalga (3 m), lühikese, puitunud tüvega ja arvukalt püsti.\nTere tulemast viigikaktuste aianduskeskusesse!\nAjaloolise Stevestoni südames asuv The Prickly Pear on sihtkoha aianduskeskus. Meil on suur valik püsililli, üheaastaseid taimi, dekoratiivheina ja värvilisi anumaid. Inimesi tuleb kogu mandri alamast osast meie uhkete rippkorvide järele. Meie lõikelillede kimbud on värsked iga nädal. Kui teil on eklektiline maitse, vaadake kindlasti meie kingituste, aiakuju, purskkaevude ja kodukaunistuste kollektsiooni. Loe rohkem\nMärkus meie klientidele COVID-19 kohta:\nSelleks, et anda oma osa kõvera lamestamiseks ja leviku vähendamiseks COVID-19 oleme oma tööprotseduure mõnevõrra kohandanud.\nPalun vaadake meie jõupingutusi allpool:\nPraegu palume kõik maksed teha\nVisa, Mastercard või Debit, kui võimalik.\nPüüame piirata sularahatehingute arvu\nkõrgeimate võimalike tervishoiustandardite säilitamiseks, et saaksime sellest kinni pidada\nteie, meie kliendid ja meie töötajad, terved ja ohutud.\nautor Sonoma maakonna meistriaednik Stephanie Wrightson\nNaabruskonnast läbi sõites nägin - tõuseb üle aia - uhkeid punakasoranže lilli hiiglaslike kaktusepatjade peal. See vapustav väljapanek oli viigikaktuse kaktus (Opuntia spp.). Miks ma kirjutan kaktusest toiduaianduse lehele? Sest viigikaktuse kaktus on söödava maastiku ideaalne täiendus. Selle taime lihavaid padjuid (ka „tuuniks“ nimetatud õitsemisele järgnevaid vilju) võib süüa toorelt või keedetult, lisades suppidele, hautistele, salatitele ning muudele liha- ja munaroogadele rohelise oaga sarnast maitset. Seda saab kasutada isegi marmelaadides või suhkrustatud.\nPeaaegu kõik kaktused on sukulendid, kuid mitte kõik sukulendid on kaktused. Kaktuse (Cactaceae) perekonna teeb teiste sukulentide ainulaadseks areolid - väikesed, ümmargused, padjataolised struktuurid, millest kasvavad karvad, okkad, oksad, puuviljad ja / või lilled. Sonoma maakonna meistriaednikena ülistame sukulentide kui põuakindlate maastikutaimede väärtust. Üldiselt räägime väikestest armsatest kiviktaimlasortidest. Ja meile meeldib see avaldus, mida suur Aloe või Agave võib teha neljakümne aasta tagant. Kuid kahjuks anname kaktustele lühikese kokkuhoiu.\nSõltuvalt teie maakonna mikrokliimast, teie soovist pakkuda kaitset uuele taimele ja võimalusele, et meie soojem hilja talve / varakevadine ilm jätkub, võib viigikaktuse kaktusi alustada kohe, kui muld hakkab soojenema ja külmade ilmastikuolude oht vaibub. . Stardid on saadaval paljudes puukoolides või kui teie naaber lubab vähemalt kuue kuu vanust padjandit lõigata, võite oma taime paljundada. Andke sellele pärast lõikamist nädal tundetuks. Pange padi püsti võrdsesse mulla ja liiva (või karmi pimsskivi) segusse päikeselisel alal. Kasutage väikseid kive, et see püsti püsiks, ja ärge istutage seda liiga sügavale, muidu see mädaneb. Pange tähele, et padjal on õhuke ja lai külg. Päikesepõletuse vältimiseks asetage lai külg ida ja lääne poole. Ärge kastke seda sel hetkel. Padja niiskusest piisab. Kasta umbes kuu pärast - pärast juurte tekkimist. Kastmise vahel peaks muld täielikult kuivama.\nKüpsed viigikaktuse kaktused on üsna vastupidavad. Padjakeste koristamisel lisage kevadest sügiseni kasvuperioodil perioodiliselt kõrge lämmastikuga toidulisandit (järgides tootja juhiseid). Tuunikala ergutamiseks kasutage toodet 0-10-10. Uuringute käigus näib, et okkalised versioonid on kahjuritele vastupidavamad kui selgrootud sordid - ehkki kahjureid, kellest muretseda, on vähe. Kui temp langeb alla 25 kraadi, tagage talvine kaitse (veel üks põhjus alguse istutamisel valida aia kaitstud päikesepaisteline ala - nt lõunapoolse seina vastu).\nKui see on loodud ja kui see on jõuline, saate kasvuperioodil nopalest koristada kuni kuus korda aastas. Valige väiksemad, noored, erkrohelised, kindlad padjad. Need on õrnemad ja mahlakamad ning neil on vähem okkaid. Lõigake need ettevaatlikult nende tugipadjadest. Korista, kui happesisaldus on kõige madalam - hommiku keskpaigast pärastlõunani. Kui kasvatate okastega sorti, hoidke seda kõigepealt selle põhjas ja kasutage noad okaste eemaldamiseks. Nende valmistamiseks toiduvalmistamiseks või tooreks tarbimiseks korrigeerige areolide ümbruse nahk (seal, kus on muhk, pole tõenäoliselt okka vaja neid täielikult koorida). Lõika ära servad ja pool tolli paksust alusest. Seejärel lõigake padjad ribadeks või tükeldage kuubikuteks (nüüd on need “nopalitod”). "Tuunikala" koristamisel oodake, kuni värvikad kevad- / varasuvised õitsengud annavad küpsetele viljadele koha, enne kui need padjadelt maha keerate. Vili valmib sordipõhiselt (varakevadest sügiseni) ja peaks olema tugev, kuid enne koristamist andma õrna survet.\nInternetist leiate retsepte ning toiduvalmistamise näpunäiteid. Mis on tassi nopales? Kuuskümmend kalorit, 1 gram küllastumata rasva, 14 grammi süsivesikuid ja 5 grammi kiudaineid. See sisaldab ka 32 protsenti päevasest soovitatavast C-vitamiini kogusest. Täpsemat teavet leiate California ülikooli väljaandest Prickly Pear Cactus Production.\nVaata videot: Создаем викторины, тесты, квизы на Kahoot. Видеоинструкция\nCopyright © associationofindependentevangelicallutheranchurches.org | Kojoot viigipirn...


Gleb Morev: veteranide lahkumisega muutus ka 9. mai tähendus – Diplomaatia\nGleb Morev: meie elu ei määra ju enam Jalta kokkulepped, vaid see poliitiline reaalsus, mis on tekkinud peale Nõukogude Liidu lagunemist. Foto: Erakogu\nVenemaa ja Lääne seisukohtade järjest suurem erinevus Teise maailmasõja põhjuste ja tagajärgede hindamisel viib tuleviku ajalooõpikutes sõja võitjate kahte leeri jagamisele, rääkis Venemaal 9. mai tähistamise teemale pühendatud intervjuus Diplomaatiale Moskva publitsist ja kultuuriajakirjanik Gleb Morev (52), kes aasta tagasi avaldas Venemaa tähtsaimas ärilehes Vedomosti palju vastukaja tekitanud artikli ”Võidupüha ümbermuutmine”. Morev õppis 1980. aastate lõpus Tartu Ülikoolis vene filoloogiat.\nMilline päev on isiklikult teie jaoks 9. mai?\nLapsepõlvest mäletan ma kõigepealt sõjaväeparaade, see oli Nõukogude Liidu ajal. (Gleb Morev on sündinud 1968. aastal. –JP) Kusjuures paraad ei toimunud igal aastal. (Põhiline ja iga-aastane sõjaväeparaad toimus läbi kogu NSV Liidu ajaloo hoopis 7. novembril, bolševike oktoobrirevolutsiooni aastapäeval. 9. mail toimus sõjaväeparaad NSV Liidu ajal ainult 1965., 1970., 1985. ja 1990. aastal. – JP.) Hiljem asendasid neid Punasel väljakul toimunud sõjatehnikaparaade minu jaoks ilukirjanduslikud raamatud sõjast, näiteks Vassili Bõkavi omad (Valgevene kirjanik, kes kirjutas oma tuntuimad sõjateemalised jutustused 1960.–1970. aastail, neid on tõlgitud ka eesti keelde –JP), filmid nagu ”Valgevene vaksal” (1970. aastal esilinastunud üks kuulsamaid sõjateemalisi filme Nõukogude Liidus, mis väidetavalt oli Leonid Brežnevi üks lemmikfilme –JP). See andis sellele päevale juba teistsuguse näo. See polnud enam nii pidulik ja paraadlik, vaid pigem leinav. Selliseks on see päev minu jaoks jäänud tänaseni: 9. mai on nende inimeste mälestamispäev, kes andsid sõjas oma elu. Nõukogude Liidu kaotused olid ikkagi kohutavad (Punaarmee ametlikuks kaotuste arvuks peetakse täna Venemaal 11,3 miljonit inimest, kuid teistel andmetel võis see ulatuda ka 18 miljonini. Kogu NSV Liidu elanikkonna pöördumatuks kaotuseks oli Vene riigiduuma andmetel 42 miljonit inimest –JP) ja ma ei räägi ainult inimelude arvudest, vaid ka kvaliteedist. Mõelge, kui palju hukkus potentsiaalseid, ennast mitte avada jõudnud geeniusi ja andekaid inimesi. Me teame üksikuid geeniusi, kes jäid sõjas ellu, nagu Juri Lotman või Bulat Okudžava, aga me ei tea, kui palju selliseid Lotmane ja Okudžavasid hukkus. Andekaid noori hukkus tuhandeid, kümneid tuhandeid. See sõda oli tohutu löök genofondile. Mina mõtlengi eelkõige nendest ohvritest ja traumadest, mida see sõda tekitas.\nKas teie peres hukkus keegi sõjas?\nMeie peres otseselt keegi sõjas ei hukkunud. Üks mu vanaisadest sõdis rindel, jõudis Berliinini ning jäi ellu. Teine vanaisa koos mu vanaemaga elas kogu sõja ja ka blokaadi üle Leningradis. Vanaisa töötas sõjatehases. Augustis 1941, kui sõda alanud oli, sündis neil tütar. Vanaema sünnitas teda, kui sakslased just alustasid suurtükkidest Leningradi pommitamist. Poole aasta pärast nende laps muidugi suri ära. See oleks olnud mu tädi, kui ta oleks ellu jäänud. Mu see vanaema oli juut, ta oli pärit Valgevenest. Kogu tema suguvõsa hävitati seal. Neid oli kas 11 või 12 inimest. Vanaema ei sõitnud pärast seda enam kunagi oma kodukülla.\nOn selge, et see tähtpäev ei kao Venemaa ajaloost kuhugi, aga oleks mõistlikum sellele apelleerida mitte kui Nõukogude Liidu ja Stalini kangelasteole, vaid kui Vene sõduri kangelasteole, väejuhtide kangelasteole, hukkunute mälestusele.\nKui te Moskva või teiste Venemaa linnade tänavatel vaatate täna autosid, millele on kleebitud loosungid “Võime korrata!”, siis milliseid tundeid see teis tekitab?\nVastikustunnet. Esialgu tundus see nagu mingi hullumeelsus, sest kui sa hakkad ratsionaalselt mõtestama seda sõnumit, siis mida nimelt nad tahavad korrata? Seda tohutut rahvuslikku katastroofi miljonite ohvritega? Sest on ju teada – seda on palju kordi kirjeldanud kirjanikud-rindemehed, nagu näiteks Viktor Astafjev –, milliste tohutute kaotuste hinnaga saavutati see võit. See võit saavutati sellise taktika ja strateegiaga, mis ei seadnud eesmärgiks sõdurite elu säästmist. Strateegia oli, nagu öeldakse “matta vaenlane laipade alla” (закидать противника трупами). Kas sellist sõjapidamise meetodit tahavad need inimesed korrata? Ma hästi ei usu seda.\nKui me näeme loosungeid “Berliini peale”, mis on kleebitud BMWde, Mercedeste ja teiste Saksa autode peale, siis mulle pole ka see eriti arusaadav, mida sellega öelda tahetakse. Riik, mis pole suutnud 75 aastaga peale võidu saavutamist teha ühtegi korralikku autot, kirjutab selliseid loosungeid sõja kaotanud riigi toodetud autodele – minu meelest see ei vii väga soodsate tõlgendusteni.\nMis on selliste loosungite põhjus?\nSee on lihtlabane revanšism. Need inimesed otsivad sellist emotsiooni, mis oleks seotud jõuga, saavutatud võiduga, üleolekutundega. Kuni lähiminevikuni, peaaegu tänase päevani polnud midagi, mis saaks sellist tunnet pakkuda. Vastupidi, olid mahajäämus, kaotused, impeerium oli lagunenud jne. 1945. aasta ja Berliini vallutamine on ainus sündmus, mida võib suhtelises lähiminevikus tõlgendada kui Nõukogude Liidu võimsuse tippu. See on ainus sündmus, millele seda laadi emotsioonid saavad apelleerida.\nMoskvas autodel loosungit “Võime korrata!” nähes tuleb mulle alati meelde mu Siberi vanaema, kes veel 40 aastat peale sõja lõppu kordas tihti: “Peaasi, et sõda ei tuleks!” See on päris tugev dissonants eri põlvkondade vahel: ma pean silmas põlvkonda, kes elas sõja üle, ning praegusi noorte põlvkondi.\nMuidugi. Sõja üle elanud põlvkondade jaoks oli see tohutu trauma ja katastroof, sest nad teadsid reaalselt, mida sõda tähendab. Selle teema tänapäevasel propagandistlikul käsitlusel pole reaalsete sündmustega midagi ühist. See on ajaloo instrumentaliseerimine aktuaalse poliitilise konjunktuuri hüvanguks.\nÜks asi on, kui inimesed sõidavad ringi autodega, millel on kleebised “Võime korrata” ja “Berliini peale”, aga kas Venemaa võim tahab samuti 9. mai pompoosse tähistamisega saata maailmale sõnumit “Võime korrata!”?\nRiik muidugi ei taha, nad ei kavatse sõdida. Me näeme seda kasvõi Vene-Türgi konflikti näitel Süürias, kus Venemaa president Vladimir Putin igati tahab hoiduda sõjalisest kokkupõrkest. Loomulikult pole mõtteski korrata Teist maailmasõda, sest tänapäevastes oludes tähendaks see ülemaailmset katastroofi ja kõigi hukkumist, Venemaa hukkumist.\nAga mida see siiski näitab tänase Venemaa kohta, et juba 75 aasta tagune Nõukogude Liidu võit sõjas on muutunud sisuliselt võimude propagandakampaaniates keskseks teemaks?\nSee on seotud rahvusliku uhkuse kunstliku toitmisega. Millegi muuga seda (= rahvuslikku uhkust) toita pole. Sest mis sündmus see oli? 75 aastat tagasi saavutati võit suures sõjalises konfliktis, see toimus teises riigis ja teise poliitilise režiimi juhtimise all. See on kahtlemata tähtis ajalooline sündmus, aga seda tähistatakse tänaseks täiesti ebaadekvaatselt laialdaselt. Seda tähistatakse, nagu see võit oleks saavutatud eile, nagu see võit määraks täna meie elu mõtte. Meie elu ei määra ju enam Jalta kokkulepped, vaid see poliitiline reaalsus, mis on tekkinud peale Nõukogude Liidu lagunemist. Sel sündmusel pole enam mingit otsest mõju meie tänasele elule, aga seda esitatakse selliselt, nagu see oleks meie tänase elu väga tähtis element.\nVõiks ju esimese inimese, Gagarini kosmosesse lennutamist tähistada. Kas see ei anna rahvusliku uhkuse mõõtu välja? Järgmisel aastal möödubki sellest 60 aastat.\nIlmselt on selle tähistamise mõte liiga rahumeelne ning see pole niivõrd seotud riigi, võimu võidutsemisega, vaid teaduse võiduga. See oleks liiga intellektuaalne pidu, riigil pole sellist ilmselt vaja. Vaja on midagi, mis näitaks sõjalist võimsust, impeeriumi võimsust. Samasuguse eduga võiks pigem tähistada Venemaa võitu Napoleoni üle (1812. aastal).\nKuivõrd on Kremlil vaja 9. maid selleks, et selle abil lihtsalt ühiskonda mobiliseerida? Et vaat, kuidas tollal ühiskond suutis mobiliseeruda, kõik toetasid üksmeelselt ja vastuvaidlematult Stalinit ning suutsid tänu sellele sõja võita. Praegu oleks vaja samamoodi kõigil toetada üksmeelselt Putini ja tema lähikonna võimu ning siis oleks kõik hästi.\nLoomulikult on see edukas rahvusliku mobiliseerimise näide. See on ka kindlasti üks mõte, millele selle tähistamisega apelleeritakse. Küsitlused küll näitavad, et tänase Venemaa elanikud ei kipu end eriti kuhugi mobiliseerima ning ei taha kellegagi sõdida, vaid tahavad eelkõige elujärge parandada. See huvitab neid, mitte mingid patriootilised ideaalid ja võitlus välisvaenlasega. See on teine teema, et nad on vabatahtlikult nõus osalema sellises sõjalise tähtpäeva lärmakas ja kõikehõlmavas tähistamises, sest selleks on vaja teatud intellektuaalset pingutust, et mõista: tegelikult ei olnud sõja lõppemises midagi sedavõrd pidulikku ning sõda oli tegelikkuses midagi muud kui see, kuidas praegune võim tahab seda esitada. Kõik ei ole lihtsalt võimelised selliseks ajaloo mõistmiseks.\nEhk on 9. mai tähistamine muutunud Venemaal inimeste jaoks lihtsalt rituaaliks, mis tuleb igal aastal läbi teha? Umbes nagu Eestis jaanipäev: hüppame üle lõkke nagu alati jne. Lisaks veel kõik need vabad päevad, mis 9. maiga kaasnevad, see on ju ka väga meeldiv asi iseenesest.\nSee on tõepoolest mõnes mõttes osa pseudoreligioonist. See on teatud religioossete rituaalide, mida tegelikult Venemaal on väga vähe, asendamine. Rahvas peab end küll usklikuks, kuid neid, kes osalevad tõeliselt kirikuelus ja jälgivad õigeusklikku käitumist, on väga vähe. See kvaasireligioon ei nõua inimeselt aga üldse mingeid piiranguid, nagu paast või palved, vaid tuleb lihtsalt jagada üldist rõõmu ja sõjakat meeleolu.\nTänavu on 9. mai ja Teise maailmasõja lõpu 75. aastapäeva tähistamise taustaks lisandunud veel n-ö mälusõda Euroopaga: kuidas õigesti tõlgendada ajalugu. Miks Kreml nii valuliselt selle teema üles võttis, sest keegi ju ei sea kahtluse alla Nõukogude Liidu rolli sõja võitmisel, Euroopa seisukohavõtud puudutavad seda, kes on süüdi Teise maailmasõja puhkemises?\nVenemaa seisukohalt on see võitlus Nõukogude Liidu ajaloolise pärandi eest, hinnangute eest Nõukogude Liidu rollile ajaloos ja konkreetselt selles sõjas. Lääne diskursus suhtub nendesse sündmustesse teisiti. Sõjas seisis Hitleri Saksamaale vastu koalitsioon, mis oli väga situatiivne ning oma koosseisult üldse mitte loomulik. Ühelt poolt olid ideelised ja alalised sotsialismi ja fašismi vastased nagu Suurbritannia ja USA, kes muutusid ka Saksamaa sõjalisteks vastasteks. Teiselt poolt oli nendega koalitsioonis Nõukogude Liit, kes oli algul Hitleri vastane, siis liitlane ning seejärel muutus sunnitult jälle vastaseks, kuid mingeid ideelisi erinevusi Hitleri ja Stalini vahel ei olnud. Peale Molotovi-Ribbentropi pakti sõlmimist oli see sõprus, see oli sümfoonia. Keegi ei rääkinud (Nõukogude Liidus siis) sellest, et režiimide vahel on mingid ideoloogilised erinevused või et mingid fašistlikud teguviisid kutsuvad Nõukogude Liidus esile proteste. Midagi sellist ei olnud. Hitler tungis Nõukogude Liidule kallale, et saada sakslastele juurde ruumi, mitte sellepärast, et Nõukogude Liit oleks olnud tema ideoloogiline vastane. Erinevalt Winston Churchillist ja Suurbritanniast, kes oli Hitlerile lisaks sõjalisele ka poliitiline vastane.\nSelleks, et sellele kõigele anda õiglane hinnang, tuleks katki rebida nabanöör, mis ühendab Nõukogude Liitu ja praegust Venemaad.\nSelleks, et sellele kõigele anda õiglane hinnang, tuleks katki rebida nabanöör, mis ühendab Nõukogude Liitu ja praegust Venemaad. Sellele viitas oma esinemises kohtunik Konstantin Aranovski, kes väitis, et Venemaa ei saa olla NSV Liidu õigusjärglane, sest see oli ebaseaduslikult moodustatud riik, mis oli oma olemuselt kuritegelik, ning seetõttu on Venemaa õigusjärglus nonsenss. (Jutt käib Venemaa põhiseaduskohtu otsusest möödunud aasta detsembris, mis puudutab kinnisvara kompenseerimist neile, kelle vanematelt võeti see Nõukogude repressioonide käigus ära. Kohtunik Aranovski lisas sellele otsusele oma eriarvamuse. – JP) Kahjuks aga ehitab Venemaa oma identiteeti just õigusjärglusele Nõukogude Liiduga. (Põhiseadusreformi käigus lisati Venemaa konstitutsiooni selle kohta eraldi punkt. – JP) Seetõttu ei saagi Venemaa vaadata Stalinile kõrvaltvaatajana ning rünnakuid Stalinile võetakse kui rünnakuid tänase Venemaa vastu. See kõik toobki kaasa selle, et kogu aeg tuleb kaitsta Nõukogude Liidu tegevuse õigustatust.\nEriti kummaline on see, et 2009. aastal kirjutas Putin Gazeta Wyborczale artikli, milles nimetas MRPd amoraalseks, aga nüüd jälle kaitseb seda. Kuidas seda seletada? (Samasugune jant – kord Venemaa tunnistab, siis jälle hakkab keerutama – toimub ka Katõnis Poola ohvitseride tapmisega 1940. aastal. – JP)\nSee pole seotud Putini vaadetega ajaloole või ajaloolise tõe otsingutega. Tegemist on poliitilise konjunktuuriga, see on seotud antud ajahetke poliitiliste vajadustega. Siis oli olukord lihtsalt teistsugune kui nüüd. Tema vaated muutuvad vastavalt olukorrale ja vajadustele.\nTänavustele 9. mai pidustustele läheb Kreml vastu sõnumiga, et Venemaa on suure sõja võidu ainuke pärija, ning kes seda ei taha mõista ja aktsepteerida, need on Venemaa vaenlased. Kuidas te seda sõnumit tõlgendate?\nTegelikkuses on selle tagajärjeks paradoksaalne asi. Distantseerumine Euroopas domineerivast diskursusest Teise maailmasõja kohta ning klammerdumine Nõukogude Liidu identiteedi külge viib selleni, et maailmas hakkab järgmine põlvkond ajaloolasi seoses selle sõjaga eristama liitlaste võitlust Hitleriga ning võitlust kahe totalitaarse režiimi vahel, millest üks ühines sunnitult liitlastega ning peale võitu lahkus kiiresti sellest demokraatlikust koalitsioonist, mille tagajärjel algas külm sõda. Võitu fašismi üle ei hakata enam ühiselt esitlema kui kõigi koalitsioonijõudude võitu, vaid kui ühest küljest demokraatia võitu ning teisest küljest ühe totalitaarse võimu võitu teise üle. Lühidalt: võitjad jagatakse kahte leeri. Fašismi tegelike, ideeliste võitjatena hakkavad välja paistma demokraatlikud jõud, aga mitte Stalin. Selge, et Vene sõdur pole milleski süüdi: tema on kangelane, ta on oma vere hinnaga selle võidu ära teeninud. Ta pole ka süüdi selles, et oli tahtmatu relv Nõukogude totalitarismi käes. Kuid püüdes pidevalt Stalini režiimi paremas valguses näidata, heidab Putini võim sellega varju ka Vene sõdurile.\nMa arvan, et agressiivne reaktsioon Lääne diskursusele sõjast prevaleerib siiski selliste taktikaliste asjade üle nagu Lääne liidrite kutsumine 9. mai paraadile.\nOn selge, et see tähtpäev ei kao Venemaa ajaloost kuhugi, aga oleks mõistlikum sellele apelleerida mitte kui Nõukogude Liidu ja Stalini kangelasteole, vaid kui Vene sõduri kangelasteole, väejuhtide kangelasteole, hukkunute mälestusele. Humanitaarsetele aspektidele, mitte riigiga seotud aspektidele. Aga see oleks siis hoopis teistsugune tähtpäeva tähistamine kui praegu. Nõukogude Liidu ajal seda tähistatigi teistmoodi, aga siis olid veel veteranid elus. Tänaseks on sellest tähtpäevast sisuliselt kadunud n-ö elav faktor ja see on teinud sellest hoopis teistsuguse pidupäeva. Elava, traumaatilise mälestuse asemele tulid ideoloogilised abstraktsed mõtted, millel on reaalsusega vähe ühist.\nVeel sügisel tundus, et Kreml on väga huvitatud sellest, et 9. mail saabuks Moskvasse Punasele väljakule sõja lõpu 75. aastapäeva paraadile võimalikult palju riigipäid. Oma hiljutiste esinemistega Putin ise kriipsutas selle võimaluse läbi. Millega see on seotud?\nSee käitumine näib tõesti destruktiivne. Ma arvan, et agressiivne reaktsioon Lääne diskursusele sõjast prevaleerib siiski selliste taktikaliste asjade üle nagu Lääne liidrite kutsumine 9. mai paraadile. Ilmselt see tundub neile ( Venemaa juhtkonnale – JP) võimatu olukorras, kus Kreml ei saa mingil juhul omaks võtta Lääne diskursust sõjast.\nPutin võiks ju väheke pehmemini reageerida ning esitada oma sõnumit nii, et see võimaldaks ka teiste riikide liidreid paraadile kutsuda.\nPeale Krimmi on pehmete reaktsioonide aeg möödas. Kõik on teravaks aetud. Nende inimeste emotsionaalne foon peale 2014. aastat ei luba enam pehmeid žeste teha.


Eesti Moskvich Klubi • Vaata teemat - 408/412 käigukastide erinevus/sobivus.\nTänane kuupäev 09 Apr 2020 17:42\n408/412 käigukastide erinevus/sobivus.\nTeema pealkiri: 408/412 käigukastide erinevus/sobivus.\nPostitatud: 29 Sept 2012 20:45\nOn selline küsimus, et kas 412 käigukasti korpuse peal on detailikoodi algus 412 v. 408?\nMul 2 kasti, mõlemal kastil olev kood algab 408-ga, aga väidetavalt on üks 412 oma ja teine 408 originaal. Kasti pikendustel(allumiinium-osa kardaani pool) on ühel kastil kood 412 ja teisel 408.\nSamas huvitaks, kas käigukasti küljes olev hoovastikusüsteem/kaan on üksteise vahel vahetatav? Vaatasin endal, et 410 hoovastikukaan koos käigukangiga istub väidetavalt 412 kasti külge ilusti. Seega paneks samale kastile hoopis 408 hoovastikukaane ja saaks käigud ka rooli peale.\nSamas selline küsimus ka veel, et kuidas seda hoovastiku kaant kasti külge tagasi pannakse? Ära tuli lihtsalt käigukangi liigutades ja jeblades, aga tagasi külge enam ei lähe. See nuudiga pulk mis tundub, et käike vahetab ei lähe oma augus lõpuni sisse enam.\nEhk jagab keegi nendest asjadest veits paremini ja oskaks seletada?\nTeema pealkiri: Re: 408/412 käigukastide erinevus/sobivus.\nPostitatud: 29 Sept 2012 21:14\nKäigukasti kaane tagasipanekuks pead gteiselt poolt korpust selle metallkopiku ka maha keerama.. Seal all on üks hargitaoline asi mis peab minema selle nuudiga pulga otsa.\nKaan on seest täpselt sama. Kui aga selle 408 kast on olnud roolihoovastikuga isendi all, on kaane välishoovad teised. Ehk ei saa seda panna põrandakangiga isendile.\nMoskvits 408l on originaalis 407 alguskoodiga korpus (Räägime ikka vana kerega 408st). 412l aga 408 algusega. Käigukasti saba (Seda alumiiniumist osa) omavahel vahetada ei saa sest on täiesti erinevad. Kui sul on mõlemad korpused 408 koodiga, peab olema saba ka 408 koodiga, sest neid ei muudetud kuni lõpuni välja. Mõlemaid kaste saab panna 412 mootorile.\nKui on veel küsimusi, küsi julgelt. Üritan võimalikult lihtsalt seletada.\nPostitatud: 29 Sept 2012 22:20\nTäpsustan ,et see hargitaoline asi on tagasikäigu lülituskahvel.


Türi kesklinna ei ehitata tanklat\nTüri Vallavolikogu otsustas eilsel, 27. aprilli istungil mitte algatada detailplaneeringu koostamist Türi linnas Paide tänav 1 kinnisasjale ja selle kõrval asuvale reformimata riigimaale AS Olerex müügivõrku kuuluva teenindusjaama (tankla, kauplus, kohvik) ja avalikult kasutatava ala rajamiseks.\nTaotletava detailplaneeringu eesmärk on ilmselges vastuolus Türi Vallavolikogu 25. juuni 2009 otsusega nr 55 kehtestatud Türi valla üldplaneeringuga ning puudub põhjendatud vajadus Türi valla üldplaneeringu muutmiseks. Istungil osalenud 22-st vallavolikogu liikmetest hääletasid otsuse poolt 17.\nTüri linnas ja selle lähiümbruses asub praegu kolm tanklat: AS Alexela tankla Türi linnas Viljandi tn 15, AS Olerex tankla Türi linna piiril Lokuta külas Tehnika tn 6, OBB Kaubandus OÜ tankla Särevere alevikus. Seni on valmis ehitamata Türi Vallavolikogu 28. augusti 2013 otsusega nr 46 Türi linnas Kaare tänav 26 katastriüksusele kehtestatud detailplaneeringuga planeeritud tankla. Kõik olemasolevad tanklad ning planeeritud tankla krunt asuvad riigiteede ääres ning praegu ei ole Türi linnas teada vajadust täiendava tankimisvõimaluse järele.\nTüri vallavanem Pipi-Liis Siemann ütles, et vallavalitsus kogus võimalikult palju infot ja arvamusi, kaaluti erinevaid huve ning poolt- ja vastuargumente. Ka Eesti Arhitektide Liit andis eksperthinnangu. "Saime nendelt väga põhjaliku vastuse, kus kokkuvõttes tõdeti, et kavandatav objekt sellisel kujul kindlasti linnakeskusesse ei sobi," lisas Siemann.\n"Kui oleks otsustatud esitatud taotluse alusel tankla teha, siis muudaksime Türi valla üldplaneeringut nii, et keskuse alal ei oleks enam keelatud liikluskoormust suurendavad objektid nagu tanklad ja autopesulad, neid võiks ehitada lisaks veelgi. Samuti tuleks loobuda ootusest, et kesklinna rajatavad uued ehitised oleksid esinduslikud ja looksid uut esteetilist väärtust kaasaegse arhitektuuri näol. Ei vallavalitsus, volikogu ega suur osa vallaelanikest ei ole ilmselt sellega nõus, kuna see mõjutaks linnaruumi hubasust ja jalakäijate ohutust ning lisaks suurendaks liikluskoormust kesklinnas," selgitas Siemann.\nPaide tänav 1 maa-alale on samal eesmärgil ka varem detailplaneeringu algatamist taotletud. Aastatel 2006 ja 2010 keeldus Türi Vallavolikogu Türi linna keskusealale tankla detailplaneeringu algatamisest. Põhjenduseks eelkõige tankla sobimatus kesklinna ning vastuolu üldplaneeringuga.\nKehtiva üldplaneeringu kohaselt hoitakse keskuseala valdavalt polüfunktsionaalne, eelistatud on äriruumid esimestel korrustel, eluruumid kõrgematel korrustel. Uute hoonete ehitamisel, eriti peatänavate ääres, tuleks rõhutada hoonestuse esinduslikkust ning hoonestuse kavandamiseks on soovitav korraldada arhitektuurikonkursse. Hoida tuleks tänavafronti, täiendaval hoonestamisel tuleks eelistada tänavaäärset hoonestust. Eraldi on üldplaneeringus rõhutatud, et keskusealale ei kavandata liikluskoormust suurendavaid ja võimalikku keskkonnaohtu kujutavaid objekte, näiteks tanklaid ja autopesulaid.\ntore, 29-04-17 08:34:\nSee on hästi otsustatud!\npaidekas, 29-04-17 00:29:\nüks paremaid uudiseid! Nii et türikatel seekord mõistus olemas!


Soome põlissoomlaste juht tahab uusi valimisi ning jätaks rohelised ja rootsi erakonna valitsusest välja - eestinen\nSoome lagunenud valitsuse osapooled on valmis pärast peaministri taandumist jätkama senises koosseisus. Opositsioonierakonna põlissoomlaste juht Jussi Halla-aho peab aga praeguses olukorras otstarbekaks erakorralisi valimisi.\nHalla-aho märgib oma sotsiaalmeedia postituses, et kuigi sotsid ja keskerakonad tahavad koos jätkata praeguses koosseisus, tähendab see nende jaoks toetuse veelgi suuremat vähenemist. Samal ajal põlissoomlaste toetus kogu aeg kasvab.\nHalla-aho märgib, et põlissoomlased oleksid valmis tegema koostööd nii sotside kui keskerakonnaga, aga see tähendaks roheliste ja rootsi erakonna eemaldamist valitsusest.\nHalla-aho pöördub eriti keskerakonna poole väitega, et ees on veel 3,5 aastat, mille jooksul suudavad sise-, välis- ja keskkonnaministeeriumi valitsevad rohelised täielikult lammutada varjupaigasüsteemi, organiseerivad salaja ISIS-e pruute Soome, värbavad endisi islamiste politseinikeks ning muudavad tööstuse ja põllumajanduse tingimused raskemaks.\nPõlissoomlased seisavad oma tegevuses väikse ja keskmise sissetulekuga inimeste eest, kodumaise tööstuse konkurentsivõime eest ning migratsiooni vastu. Halla-aho peab valitsusse mineku puhul eelduseks ausust. Ta toob välja, et peaminister Rinne tagasiastumise põhjuseks oli just moonutatud tõde.


Mis on voodipesu:\nVoodipesu on laste seas tavaline nähtus. Isegi vanemad täiskasvanud, kellel on uriinipidamatuse probleem, seisavad silmitsi voodimärgamise probleemiga. Voodiga märkamine tähendab tegelikult uriini uriini liikumist tahtmatult. Tavaliselt ärkab ta, kui laps tunneb tungi urineerimise järele, kuid voodipesuga silmitsi seisnud laps niisutab sõna otseses mõttes alateadlikult. Nõrgad põied, kroonilisest haigusest taastumine, hirm või lihtsalt laiskus on mõned tavalised voodimärgamise põhjused. Üks ema jaoks kõige hullemaid õudusunenägusid on voodivõtmine teatud koduste abinõudega hõlpsasti lahendatav.\nKodused abinõud laste magamisvarustuse raviks:\nNende emade jaoks on allpool käsitletud 25 parimat kodus pakutavat kodust vahendit laste magamisvarustuseks.\n1. Taimne tee voodivõtmiseks:\nVoodimärgamise raviks võtke väikestes ja võrdsetes kogustes leeme, korte ja tamme koore ürdid ning pange need veega keema.\nSelle lahuse järsk ja kurnake.\nPihustatud lahuse saab lapsele siis anda enne magamaminekut.\nSellele teele meeldiva maitse saamiseks võib lisada kriipsu mett.\n2. Maailma karusmari:\nMaailma karusmari või amla, nagu seda tavaliselt nimetatakse, on teadaolevalt tugev ravim voodivõtmiseks, kuna see sobib suurepäraselt põie lihaste tugevdamiseks. Purustage amla ja võtke välja üks supilusikatäis selle mahla, segage see näputäis kurkumit ja mett ning andke seda regulaarselt lapsele igal hommikul.\n3. Kaneel voodiliseks tegemiseks:\nSee vürts on järeleproovitud ravim nii laste kui ka täiskasvanute voodivärvide niisutamiseks. Mõjutatud inimene võib seda tükki iga päev otse närida või selleks, et see lapsele meelepärasemaks muuta, võib selle pulbristada ja suhkruga võiga määritud röstsaiale lisada.\nSee on veel üks suurepärane kodune vahend voodimärgamiseks, kuna see on spetsialiseerunud põie- ja kuseteede lihaste tugevdamisele ning on väga kasulik ka neerudele. Kuigi peaksite vältima lastele vedelike andmist enne tema voodisse laskmist, on jõhvikas erand, mida tuleb anda tund enne lapse öösel voodisse saatmist.\n5. Jaggery ravi voodivõtmiseks:\nOn teada, et Jaggery vabastab kehas soojust, seetõttu hoiab see lastele sooja andes neid soojas, takistades neil unes uriini eraldada. Ideaalis tuleks seda haigele lapsele anda igal hommikul tassi piimaga.\n6. Mesi voodivõtmiseks:\nVeel üks kodus kasutatav voodivõtmise ravimeetod on mesi, seda ei kombineerita mitte ainult mitme koostisosaga voodimärgamise raviks, vaid seda saab kasutada nii individuaalselt kui ka selle probleemi raviks lastel. Tund enne magamaminekut andke neile lusikatäis mett.\nJahvatage kollane sinepiseemned ja lisage tassi sooja piima.\nPange laps jooma igal õhtul tund enne magamaminekut.\nKuu aja jooksul on voodi niisutamise probleem kindlasti minimeeritud, kui mitte täielikult.\n8. Oliiviõli võib peatada voodimärgamise:\nVeel üks voodi niisutamise kõvastumisviis ilma komplikatsioonideta on oliiviõli.\nSoojendage õli lihtsalt ja kandke seda iga päev lapse kõhupiirkonnale, eriti nabas ja selle ümbruses.\nSee on suurepärane ja rahustav viis voodimärgamise parandamiseks.\n9. Kuivatatud puuviljad:\nKuivatatud puuviljad, nagu rosinad ja kreeka pähklid, sobivad suurepäraselt põie- ja kuseteede probleemide raviks. Andke lapsele suupisteks iga päev pool rusikat kreeka pähkleid ja rosinaid. Voodipesu on üks probleem, mida ei saa üleöö lahendada. Need abinõud, kui neid usuliselt proovida, näitavad kindlasti tulemusi. Nii et kui teie lapsel on voodi niisutamise probleem, koguge oma kannatlikkust ja lootust, proovige neid abinõusid, siis lahendate selle probleemi kindlasti.\n10. Kegeli harjutused voodimärgamiseks:\nParim kodune vahend voodimärgamiseks oleks mõned tugevad, kuid põhilised harjutused kõhu või põie jaoks - need, mis tugevdavad lihaseid tuumast, nii et teie üleliia reageeriv põis ei lase end öösel lahti. See on kohaldatav nii lastele kui ka täiskasvanutele. Kegeli põhilised harjutused võimaldaksid lõdvestunud lihastel jõudu ja elastsust saavutada.\nTükeldatud, viilutatud ja kuubikuteks lõigatud apelsinide, sidrunite, marjade ja kiivide eri sortide eridieet. Enne seda on loendisse lisatud kuivi puuvilju. Seekord saavad need mahlaga täidetud puuviljad meie kehas looduslikku vett lisada, kuid ainus erinevus on see, et nendest puuviljadest valmistatud mahlad on paksud ja kontsentreeritud, mis kustutab keha veejanu ilma põiele vedelikku lisamata.\n12. Julgustage kahekordset tühjendamist:\nTopelt tühjendamine on meetod, mida saab kasutada nii lastele kui ka täiskasvanutele. Selles protsessis soovitatakse teil enne voodirežiimi alustamist proovida tualettruumi üks kord ja soovitatakse voodiaja lõpetamise rituaal lõpetada, proovides veel viimast korda tualettruumi. Nii saate veenduda, et teie põis on magama minnes täiesti tühi, mis vähendaks voodi niisutamise võimalusi.\nKa õunasiidri äädikas on voodiliseks kastmiseks heaks leevenduseks. Kõhukinnisust soodustava ja tõhusa detoksina tegutseva õunasiidriäädika võib segada klaasi veega ja poole teelusika toormeega, mis säilitaks teie keha PH tasakaalu ja hoiab ära happelise taseme tõusu - see kõik aitab voodis niisutamine.\n14. Banaan võib peatada voodimärgamise:\nKodused abinõud voodi niisutamiseks sisaldavad loendisse ka banaani. Banaan on rikas kaaliumi sisaldusest, mis on organismile kasulik mitte ainult teie toitumise tagamiseks, vaid ka kehas naatriumi taseme hoidmiseks. Peale selle on banaan looduslik sideaine ja toimib lihaste sidujana, mis hoiab ära teie põie libisemise nii lastel kui ka täiskasvanutel.\n15. Vältige vedelike joomist enne magamaminekut:\nVahetult enne magamaminekut, kui tarbite palju vedelikku, on tõenäoline, et teil või teie lapsel on südaööks võimalus oma voodit niisutada. Sellepärast on korraliku seedimise tagamiseks soovitatav alati juua vett enne õhtusööki ja võimaluse korral ka veidi pärast seda, kuid kui voodiaeg on käes, hoidke ära vedeliku tarbimist.\n16. Vältige šokolaadi:\nPeate mõtlema, kuidas peatada voodimärgamist, hoides šokolaadidest eemal? See kehtib kõige sagedamini nende laste puhul, kes tarbivad palju šokolaadi. Sarnaselt kohvi või teega sisaldab ka šokolaad neis kofeiini, mis on oma olemuselt diureetikum, mis soodustab põie ülereageerimist.\n17. Must äädikas lõhna vältimiseks:\nVoodipesu ravi võimaldaks teil selle protsessi vastu võitlemiseks kasutada kõiki oma meeli koos. Musta äädikat saab kasutada tekilt pissilõhna lõhna eemaldamiseks. Uuringust selgus, et isegi kui magab teie haistmismeel parimal viisil ja teadvuseta, põhjustab tualettruumi lõhn igal õhtul sensatsiooni, mis soodustab voodis niisutamist.\n18. Apteegitilli seemned voodimärgamiseks:\nJahvatatud apteegitilli seemned võib keeta teeks, et voodivõtmise probleeme paremini ära kasutada. Apteegitilli apteegiseemned on teaduslikult tõestatud kui tõhusad voodimärgamisprobleemide korral. Kui räägite lapsest, võite alati panna ta päeva alustama sooja klaasi sojapiima ja peotäie apteegitilli seemnetega.\n19. Punane liha:\nPunane liha on tugev tugevatoimeline toitumisallikas, kuid see pole ainus põhjus, miks punast liha kõigutatakse voodivõtmise ajal. Punane liha tugevdab tuumalihast ja hoolitseb selle eest, et nad ei oleks lõdvestunud ega tunneks end ka magades. Kaudselt võib see põhjustada raskusi une ajal vedeliku läbimisega, mis ärkab teid vajadusel üles.\n20. Tasusta nende pingutusi:\nSee on eriti nipp vanematele, kes kannatavad oma lapse voodivõtmise all. See on rohkem füsioloogiline mõte kui reegel. Iga kord, isegi päeva jooksul, kui nad vannituba kasutavad, hindage neid ja premeerige neid alati, nagu ka teie poeg, öösel.\nRasvumine on asi, mis kehtib nii lastele kui ka täiskasvanutele. Rasvumine või ülekaal põhjustab tegelikult kõhu piirkonnas palju survet, eelistatavalt põiele, ning seetõttu võib teil sageli raskusi tualettruumi hoidmisega. See on peamiselt seotud ka voodimärgamise tendentsidega.\n22. Vältige suitsetamist:\nSuitsetamine indutseerib teie süsteemis nikotiini - kindel koostisosa, mis pehmendab ja vabastab teie lihaskontrolli. Suitsetamine on võib-olla üks rasketest põhjustest, miks täiskasvanute voodis märkamine enamasti püsib. Indutseeritud nikotiin hävitab teie põiesüsteemi elastsuse ja tapab selle funktsionaalsuse.\n23. Kirsid aitavad voodimärgamist peatada:\nKirss on järjekordne vili, millele saab voodis niisutamisel oma usalduse panna. Ükski eriline abinõu ei nõua, lisage lihtsalt kirsse oma dieedile, hüpitades aegajalt üks või kaks.\n24. Petersell voodimärgamiseks:\nPetersell on oluline ravimtaim, mis igapäevase toiduga segamisel võib takistada teie voodivõtmise võimalusi. On täiesti loomulik, et katsetate toiduhuvilisena erinevaid petersellitoite, et selle ürdi headus ei muutuks üksluiseks.\n25. Mandl piimas:\nSojapiimas leotatud mandlid on ideaalne hommikune jook niiskemaks voodiks. Kaltsiumieelistega mandlid võivad teie lihastes elastsust ja tugevust anda, lastes sel juhul teie põis ise otsuseid langetada. See on üks parimaid ja looduslikemaid kodus kasutatavaid ravimeid nii laste kui ka täiskasvanute voodivõtmiseks.\nVoodipesu, eriti täiskasvanueas, võib olla üsna piinlik asi. Isegi lapse jaoks võib selline lihtne seltskondlik üritus, nagu sõbra juures magamaminek, olla üsna suur ettevõtmine, mis sageli takistab lapsel suureks saamast tavaliste oludega harjutamast. Sellepärast ravitakse sageli voodivõtmist nii vaimselt kui ka meditsiiniliselt. Ehkki meditsiiniasjad on alati prioriteetsed, võite sina kui indiviid voodipesu kaotamiseks tugineda mõnele kodusele abinõule, võib-olla mitte kohapeal, vaid muidugi aja jooksul järk-järgult.


Jaan Manitski: "Viinistu kohale kerkinud surnud käsi tõi siia õnneks teatri." | Elu\nJaan Manitski: "Viinistu kohale kerkinud surnud käsi tõi siia õnneks teatri." (6)\nJaanus Kulli, 1. juuli 2013 06:58\nUUED TULIJAD: Suvetüki «Mõnikord on kõik nii selge» lavastaja Kertu Moppel (vasakult) ja näitlejad Liisa Pulk, Jüri Tiidus ning Maarja Mitt on osa Viinistu teatri uuest trupist. Foto: MATI HIIS\n"Oli see nüüd juhus või saatus, ent naabertalu perepojale Mihkel Tikerpalule läks Viinistu esimene lavastus "Külmetava kunstniku portree" sedavõrd hinge, et tal tekkis tahtmine ka ise lavakooli proovida, kuhu ta sisse saigi, ja on nüüd professionaalne näitleja," toob Viinistu küla Eesti kaardile ja kaugemalegi joonistanud Jaan Manitski välja vaid ühe, kuid samas reaalse tahu Viinistul tehtava teatri loos.\n"Eelmine aasta jäi siin teatritegemine küll vahele. Küsimus polnud väsimuses," selgitab Manitski. "Lihtsalt latt oli aastatega sedavõrd kõrgele aetud, et mullu ei tulnud piisavalt atraktiivset pakkumist. Ses mõttes on mul eriti hea meel, et sel suvel teeme nii-öelda restardi täiesti noorte teatritegijatega," räägib ta, pidades silmas reedel esietendunud lavastust "Mõnikord on kõik nii selge".\nViinistul tehakse tänavu teatrit juba kümnendat aastat ning algusesse tagasi vaadates tunnistab Manitski, et esialgu polnud tal teater isegi mõttes mitte. "Üritasin siin taastada ennekõike kalatööstust. Mis mõni aeg toimiski. Aga kui eelmise sajandi lõpus idaturg ära kadus, kadus ka kalatööstus. Küla kohale kerkinuks nagu surnud käsi. Postkontor kadus, külapood läks kinni, töökohti polnud enam. Nii tuligi leida alternatiiv, milleks sai teater," ütleb Viinistu käilakuju Manitski, kes istub katlamaja rõdul, millest on tänavu saanud uus saal.\nPoollahtisest rõduuksest paistavad Mohni saar ja meri. Kuum päike paiskab uksest sisse suveleitsakut. "Nüüd on meil juba neli lava: vabaõhulava tünni taga, katlamaja suur saal, katlamaja väike saal ja Kitse saal," loetleb Manitski rahulolevalt.\nTeater peletab Viinistult igavuse\nMiks kunstimetseen ja ettevõtja Manitski üleüldse teatriga jändab? "Teatri rendituludest me vaevalt katame oma kulud. Tass kohvi toob ehk väikest lisa. Aga kui neid toredaid tegijaid siin suvel ei oleks ja publikut ei käiks, oleks ka mul endal Viinistul igav elada," tunnistab Manitski.\n2004. aastal esietendus Viinistul MTÜ Ühendus R.A.A.A.M. egiidi all Mart Kivastiku "Külmetava kunstniku portree", mis samal aastal pälvis lavastaja ja dramaturgi preemia, Hendrik Toompere juunior tunnistati aga Konrad Mägi rolliga 2004. aasta parimaks meesosatäitjaks.\n""Külmetava kunstniku portreed" pean ma enda jaoks ses mõttes oluliseks, et ma ei olnud tükk aega enne seda mänginud. Konrad Mägi roll avas minu jaoks nagu uuesti näitlejakarjääri," ütleb Toompere, kes järgmisel aastal lavastas Viinistus "Põrgu wärgi", 2006. aastal "Syrrealistid" ja 2008. aastal "Loojangu".\n"Eriti selgelt mäletan Viinistu suve, kui tegime seal "Syrrealistidega" proove. Olin just lavakoolis tudengid oma kursusele vastu võtnud ning komandeerisin nad Viinistule, et nad tuleksid ja vaataksid, kuidas ühte tükki tehakse. Mäletan väga hästi, kuidas nad istusid katlamajas lae all reas nagu linnupojad ja jälgisid proove. Nüüd jõuavad nad sel suvel juba ise siin lavale. Aga R.A.A.A.M.-i ja Viinistuga on mul üleüldse väga head suhted ning selles mõttes on isegi loogiline, et mu kunagised õpilased seal teatritegemist jätkavad."\nToompere juuniori sõnul on Viinistu suveteatri mõistes üks ideaalsemaid kohti, kuhu on sisse pakitud mõtteviis, et ei pea ilmtingimata tegema kommertsiaalset projekti, mis igal juhul peaks laiale massile suure hooga peale minema. "Ses mõttes usun ma ka väga selle aasta lavastusse "Mõnikord on kõik nii selge", mille mu õpilased välja toovad."\nKa R.A.A.A.M.-i juht Märt Meos tunnistab, et teatritegemine Viinistul langes väga viljakasse pinnasesse. "Esiteks tuli Jaan Manitski otsekohe meie mõttega kaasa. Ja mitte ainult mõttega. Juba esimesel aastal sai rajatud vabaõhulava. Aeg on näidanud, et Viinistu on suvelavastusele suurepärane koht. Kui inimene ühel õhtul Viinistule panustab ja Tallinnast juba välja sõidab, tahaks ta peale teatri veel midagi. Mida Viinistul ongi pakkuda: kunstimuuseum, merevaade ja terrass, kus saab kohvi juua," loetleb Meos. "See kõik on väga vajalik ühe õhtu vormistamiseks."\nViinistul on väga hea loominguline keskkond\nMeose sõnul on viimastel aastatel mitmed Eesti vallad teatritegemise võimaluste vastu huvi tundnud: "Näiteks võiks tuua Tõstamaa valla, kes on väga huvitatud, et seal suvelavastusi tehtaks. Või võtame Tapa raudteejaama, kus juba mitmendat aastat teatrit tehakse. Loogiline, et teater toob mängupaika rahvast. Selles mõttes arvan, et ka meie oma etendustega Viinistus oleme aidanud seda kohta ja Viinistu kunstimuuseumi propageerida. Parimatel aastatel on Viinistus käinud teatrit vaatamas 12 000–\n15 000 inimest, mis on ikka väga suur publikuhulk ühe väikese küla kohta." Reedel Viinistul esietendunud "Mõnikord on kõik nii selge" üks osatäitjatest, Hendrik Toompere juunior juunior, ütleb, et Viinistu on tema jaoks märgilise tähendusega ennekõike sellepärast, et seal on tehtud väga palju head teatrit: "On siin ehk tegemist koha auraga, ent siin on väga hea loominguline keskkond."\nLavastuses "Mõnikord on kõik nii selge" mängivad põhiliselt lavakooli XXIV lennu lõpetajad, kelle kursuse juhendajaks oli Hendrik Toompere jun. Üks ring Viinistul on täis saanud.\n2004 Mart Kivastik, "Külmetava kunstniku portree", lavastaja Aleksander Eelmaa, mängukoht Viinistu Kunstimuuseumi vabaõhulava\n2005 Mart Kivastik, "Põrgu wärk", lavastaja Hendrik Toompere jun, mängukoht Viinistu Kunstimuuseumi katlamaja\n2006 Andrus Kivirähk, "Syrrealistid", lavastaja Hendrik Toompere jun, mängukoht Viinistu Kunstimuuseumi katlamaja;\nMart Kivastik, "Kits viiuli ja õngega", lavastajad Aarne Üksküla ja Raimo Pass, mängukoht Viinistu Kunstimuuseumi nn Kitse saal\n2007 Mart Kivastik, "Eesti asi", lavastaja Ingomar Vihmar, mängukoht Viinistu Kunstimuuseumi vabaõhulava\n2008 Boguslaw Schaeffer, "Loojang", lavastaja Hendrik Toompere, mängukoht Viinistu Kunstimuuseumi katlamaja\n2009 Mart Kivastik, "Käsu Hansu ajalootund", lavastaja Ingomar Vihmar, mängukoht Viinistu kunstimuuseumi vabaõhulava\n2010 Lee Hall, "Kaevuritest kunstnikud", lavastaja Priit Pedajas, mängukoht Viinistu Kunstimuuseumi katlamaja\n2011 Anna Jablonskaja "Tühermaa", lavastaja Marat Gatsalov, mängukoht Viinistu Kunstimuuseumi katlamaja\n2013 "Mõnikord on kõik nii selge", lavastaja Kertu Moppel, mängukoht Viinistu Kunstimuuseumi katlamaja rõdu


Euroopa Komisjon võttis vastu uued ökodisaini reeglid - Eesti Kaupmeeste Liit\nEuroopa Komisjon võttis vastu uued ökodisaini reeglid\nEuroopa Komisjon on lõpetanud töö tootespetsiifilise seadusandlusega, mis puudutab toodete ökodisaini ja energiamärgistust.\nUued ökodisaini nõuded on kirjas vastu võetud kümnes regulatsioonis.\nUuendatud reeglid puudutavad kodumasinaid nagu külmkapid, pesumasinad, televiisorid ja muud digiekraanid ja valgustid. Regulatsioonid sisaldavad nõudeid ka jaekaupluste külmalettidele ja külmikutele ning karastusjookide jms müügiautomaatidele.\nTootjatele on esmakordselt pandud kohustus toota parandatavaid tooteid ning tagada paranduseks varuosade kättesaadavus. Muudatuste lõplik täistekst avaldatakse aasta lõpus ja uued reeglid jõustuvad tõenäoliselt 2021. aastast.


Eesti Pank soovitab miinuses lisaeelarvet\nSilva Männik • 26. jaanuar 1999 kell 22:00\nEesti Panga asepresident Peter Lõhmus rääkis eile, et praegu on viimane aeg hakata mõtlema negatiivse lisaeelarve koostamisele, sest aasta esimesed nädalad praeguse liiga optimistlikult valminud eelarve suhtes kindlust ei anna.\nSamuti ei saa Lõhmuse sõnul heaks kiita riigivara ühekordsest müümisest saadava raha lülitamist eelarve tulude hulka. Eesti Pank loodab, et Eesti Telekomi müügi tulude kasutamine eelarvekuludeks jääb selles osas viimaseks.\nKa eelmiste aastate eelarvete koostamisel oleks valitsus võinud konservatiivsem olla. Lõhmus ütles, et valitsus on suure majanduskasvu juures suutnud väga vähe säästa. Viimase kahe aasta ligi 17% majanduskasvu ja umbes 10% jooksevkonto defitsiidi juures on valitsus saavutanud neil aastatel ainult 2,1 ja 0,5 protsendilise eelarve ülejäägi.\nTänavune prognoositav kuni 4% majanduskasv sõltub Lõhmuse sõnul Venemaa kriisi järelmõjudest aasta esimesel poolel, läänesuunalise ekspordi arengust ja välismaistest otseinvesteeringutest. Seega eeldatakse, et nullkasv või kerge langus esimesel poolaastal asendub kiirema kasvuga viimastes kvartalites. «Selle aasta alguse arengute põhjal võib aga öelda, et lootus kasvuks aasta teisel poolel päev-päevalt väheneb,» märkis Lõhmus.\nLõhmuse sõnul võivad pooleliolevate majandusreformide edukat jätkamist ohustada valimisvõitluste käigus väljaöeldavad kitsarinnalised lubadused. «Signaalid, et olemasolevatele efektiivsusele ja konkurentsivõimet tõstvatele majanduspoliitilistele alustele püütakse tuul alla teha, on liiga tõsised,» nentis Lõhmus. Teisalt keskenduvad paljud majandust puudutavad valimisplatvormid vaid kontekstist välja rebitud eraldi probleemidele, hõlmamata süsteemi kui tervikut, lisas ta.\nPeamiselt tulupoliitilistes lubadustes -- keskmise palga ja pensioni kasv, muutused tulumaksu määrades -- tuleb arvestada, et vaid valimise aastat puudutav lühiajaline tulude kasv asendub hiljem endisest aeglasema kasvuga.


TAGASTAMISE GARANTII 14 PÄEVA\nGAURApearls pakub kvaliteettooteid ja garanteerib nende kvaliteedi.\nKõik GAURApearlsi pärliehted on lükitud tugevale siidniidile erineva sidumisviisi abil olenevalt toote liigist, pärlite kujust ja suurusest. Meie spetsialistid peavad ehete sidumise metoodika ja kvaliteedi üle ranget kontrolli.\nKõik hõbedat sisaldavad tooted on kaetud roodiumikihiga (teatavasti ületab roodium oma kvaliteedilt ja hinnalt selliseid metalle nagu kuld ja plaatina).\nJuhul, kui Teid toode täielikult ei rahuldanud või ei vastanud Teie ootustele, võite selle meile tagasi saata.\nPärast kauba kättesaamist kanname raha Teie pangakontole.\nGAURApearls annab kaheaastase garantii meie netipoes ostetud toodetele. Kui Te avastasite garantiiaja jooksul defekte, võtke meiega ühendust ja me kanname hoolt probleemi lahendamise eest.\nTäpsemat teavet leiate Kasutaja Kokkuleppes.


Kanepi tarbimine noorte seas kasvab - Tervis\nKanepi tarbimine noorte seas kasvab\n23. aprill 2015, 13:13\nPrantsusmaal tehtud uuringu järgi on viimastel aastatel kanepi tarbimine noorte seas märkimisväärselt kasvanud - üks noor kümnest on regulaarne kanepisuitsetaja.\nAlates 2003. aastast oli kanepi tarbimine noorte seas püsivas languses. Pärast kümneaastast tarbimise vähenemist on alates 2014. aastast kanepi suitsetamine taas selgelt tõusuteel, kirjutab Le Monde.\nSeda näitavad esialgsed andmed, mis saadi 22 000 noore anonüümselt täidetud küsimustiku analüüsimisel. Uuringu avaldas Prantsuse narkootikumide ja narkosõltuvuse keskus (OFDT).\nLisaks halbadele tulemustele kanepi tarbimise vallas, näitas uuring ka alkoholi ja tubaka tarbimise suurenemist.\nUuringut on tehtud regulaarselt alates 2000. aastast ning aastatel 2011-2014 täheldati «märkimisväärset kasvu» nende 17-aastaste noorte seas, kes kanepiga eksperimenteerivad. 47,8 protsenti noortest olid kanepit proovinud vähemalt ühe korra (võrreldes varasema 41,5 protsendiga). Rohkem on kasvanud just tüdrukute osakaal, kes esimest korda kanepit proovivad.\nTulemustest selgub veel, et peaaegu üks noor kümnest suitsetab regulaarselt kanepit – 9,2 protsenti neist ütles, et suitsetab seda «kraami» vähemalt kümme korda kuus. 2011. aastal oli see protsent 6,5 juures.\nOFDT hoiatab, et kanep põhjustab õpiraskusi, halvendab mälu ning võib kaasa tuua psüühikahäireid. Paljude uuringute tulemustes on rõhutatud, et kanepi tarbimisega alustamine võib suurendada ka teistest ainetest sõltuvusse sattumise riski. Samuti hoiatatakse, et turul võib liikuda halva kvaliteediga nn petukaupa.