Алея Първа | Блог в BgLOG.net\nот Katherine на 17.08.2006 14:37 7 коментара , 1669 прочита\nЕтикети: варна, алея първа, лудница?\nКойто е бил във Варна няма как да не е чувал за прочутата плажна алея с дискотеките и заведенията... Лятото тръгнеш ли да се разхождаш, неизбежно стигаш до там.\nТази алея пробужда в мен твърде противоречиви чувства. Хем обичам летните дискотеки, летния Пенч'с, Ла плая-та, А-lounga, хем ми става все по-гнусно да слизам до долу.\nПърво - за да слезеш, си трябва сериозна физическа подготовка, за да не се строполиш по кривите, тъмни и счупени стълби от Морската градина към алеята. После, вероятността да срещнеш някой младеж решил да спести 30ст., който облекчава нуждите си насред стълбичките, е твърде голяма. За "приятните миризми", които се носят, няма да споменавам.\nСлед като успешно се добереш до заветната цел - попадаш не къде да е, а в Меката на Мега Супер Хипер Турбо Идиотската Просташка и Пошла Чалга. От всяко заведение се лее някакво подобие на музика на макс, изпълнявана от попревехнали и неуспели да се реализират "певачки". Вървейки от заведение към заведение, звуците успешно преливат в умопомрачителна какафония. Кеф ти соло изпълнения на кларнет, извисяващи се в кресчендо, кеф ти кавър версии на най-актуалните летни денсфолк хитове, кеф ти малко позабравена чалга класика.\nКръшна кючекчийка в оскъдно облекло върти гюбеци, а мазен чичка й пъха двулевка в деколтето. След малко кючекчийката повежда игриво хорце, следвана от екзалтирани фенки, сред които преобладават момиченца на крехка възраст в бутафорни дрешки и лелки с тресящи се телеса. Видимо забавлявайки се на ента степен, друсащата се купчина пресича алеята няколко пъти, бутайки се в хората, които се опитват да се "разхождат".\nМалко по нататък е тоалетната. Тоалетните на плажната алея сами по себе си са атракция, за която заслужава да се напише отделна статия. Отпред стои неизменната лелка с мургав тен, пред бяла пластмасова масичка, с наредени розови салфетки и чинийка с дребни монетки в нея и табелка от картонче, на която пише 30ст. Вратата на тоалетната разбира се, винаги стои отворена, а отпред винаги има неизменната тълпа от чакащи да влязат. Миризмата, която се разнася от вътре, се смесва с миризмата на пържена цаца и картофи от отсрещното заведение.\nПродължаваме малко по нататък - будката за бързо хранене, върхът на кулинарното изкуство на плажната алея - с богато разнообразие от дюнери, джобове и пица на парче. Частта от алеята, която се намира непосредствено пред будката, е черна, мазна и на петна, а тук таме се въргалят използвани салфетки и парчета остатъци от храна. Отпред висят двама-трима прегладнели курортисти, нагъващи с видимо удоволствие поредния дюнер.\nМинаваме пред някои от елитните заведения. Удивително, но факт, от вътре звучи подозрително същата музика, както и отвън. Разликата е, че момичетата, които въртят гюбеците тук, са облечени в малко по-скъпи дрешки.\nНа самата алея човек може да се възхити от актуалните модни тенденции и гениалните хрумвания на разхождащите се. Лично аз бях впечатлена от лъскавата рокличка, които видях вчера - малко до под дупето и малко над бюста, в стил "Искам да стана фолк певица". Още утре смятам да се сдобия с такава...\nИ когато, прескачайки поредния кашон или торба с боклуци, изхвърлена от най-близкото заведение, се запиташ "Абе във Варна само простаци ли идват на почивка или самите варненци сме си такива", стоиш в тих, безумен ужас и продължаваш бавно нагоре по опиканите мрачни стълбички ...\nА хората вървят и най-невъзмутимо продължават да си се разхождат, все едно се разхождат в най-свежата и прохладна утрин в най-тихия и зелен парк на света. ...\n# | от joneff на 17 август 2006, 16:11\nтака добре си го представих че си нямаш и идея :) все едно пак съм си във варна и се шматкам там :)\nно става ли следващия път да използваш по-прости думи.. неща като екзалтирали.. бутафорни.. и тем подобни трудно се обработват от ниския ми интелект..\n# | от IvanAngel на 17 август 2006, 16:18\nМного добре си го представих. От прекрасните аромати, потните лелки и мазните чичковци до боклуците, пържената цаца и пикаещите младежи... Ефтините дискотечки, паянтовите мръсни тоалетни, все едно, че описваш някакво грозно гето, пълно с пропаднали типове. Това ли е Варна наистина?\nА Джонев описваше толкова красиви неща. Все едно, че говорите за две различни места? Да не сте от две паралелни вселени?\n# | от Katherine на 17 август 2006, 16:25\nДжонефф, защо да са сложни думите? Да прилагам ли и обяснения? :)\nИванАнгел - във Варна има и много красиви неща, но те явно не са на тази алея. Просто снощи много ми накипя....\nМоже да напиша и за красивите неща по-късно :)\n# | от fff на 17 август 2006, 18:27\nето още един възможен поглед към варна;)\n# | от Archelaus на 17 август 2006, 23:35\nОх! Пристрастен съм към Варна и въпреки, че всичко, за което говориш е факт, аз не мога да не я защитя поне до колкото мога Варната - град, който обичам много! Аз например не обръщам много внимание на мръсотията, която е около Алеята. Не, защото ми харесва така, а защото не искам да си помрачавам настроението, а и освен това не съм отишъл там, за да се възмущавам, а за да си направя хубавото. А съм сигурен, че с добра компания и в подходящото заведение(щото не всичките са луди чалгарници) и ти няма да забележиш недостатъците на крайморската уличка. Може да питаш и хората, които "вървят и най-невъзмутимо продължават да си се разхождат, все едно се разхождат в най-свежата и прохладна утрин в най-тихия и зелен парк на света."\nТи просто си била в лошо настроение. Следващия път не гледай в посока храсталаците и контейнерите за боклук, а на другата страна. Красивите неща са дори и на тази Алея. Не си ги видяла просто. :)\nТези, които не са идвали във Варна, май си направиха грешни изводи :(\nKatherine, щом си живяла в 35-ти, такива неща не трябва да ти правят особено впечатление, щом си излязала да се забавляваш. Даваш игнор и си ти :)\n# | от Katherine на 19 август 2006, 11:15\nАз обичам Варна. Предпочетох я пред София (да не ми се обиждат софиянци, но това си беше лична моя преценка тогава, когато можех да избирам). И за това сега ми е болно, че започва да се различава от града, в който исках да живея.\nИ в 35ти блок и на Алеята съм си прекарвала страхотно и някои от най-прекрасните ми спомени са свързани с тези места.\nНо болката ми е - защо трябва да се превръща в това, в което се превръща?\nИ не съм съгласна, че като игнорирам мръсотията и чалгата и те ще изчезнат. Ами там са си...\n# | от fff на 19 август 2006, 14:15\n"И не съм съгласна, че като игнорирам мръсотията и чалгата и те ще изчезнат. Ами там са си..."\nкатерин, по-долу ще цитирам петте правила на щастието, взети от метода силва за контрол на ума. дано да са от полза - на мене лично доста често ми вършат работа:)\n"1. Ако нещо ви харесва, наслаждавайте му се.\n2. Ако нещо не ви харесва, избягвайте го.\n3. Ако нещо не ви харесва и не можете да го избегнете, променете го.\n4. Ако нещо не ви харесва, не можете да го избегнете, не можете или не искате да го промените, тогава го приемете.\n5. Човек приема нещо, като променя гледната си точка спрямо него."\nпп защо не мога да правя номерирани и неномерирани списъци от маркиран текст? броенето ми започва от началото на целия пост, а пък аз не искам да започва оттам и се наложи да номерирам ръчно


Учениците от с.Коларово: „Истинската щедрост към бъдещето се състои в това да дадеш всичко на настоящето!“ | Център за междуетнически диалог и толерантност АМАЛИПЕ\nПрез есента на 2020г. рестартирахме кампания “Стара техника за ново начало”. Виждайки, че нуждата от устройства продължава да е голяма, а онлайн обучението продължава да е факт за голяма част от учениците, нямаше как да не продължим нашите усилия. Започнахме отново да търсим начин да осигурим нужните компютри и таблети на ученици в нужда. Журито на специалното издание на Промяната повярва в нашата кауза и ни подкрепи. Подкрепиха ни още много индивидуални дарители, фирми и посолства. Сега е моментът да благодарим на всички тях.\nНе сме благодарни само ние обаче. Започнахме 2021г с разпращане на събралите се дарения и много от тях вече са в ръцете на новите си притежатели – деца, които имат голямо желание да учат, но досега нямаха тази възможност.\nЧаст от тях са учениците от Основно училище “Поп Минчо” в село Коларово. Те получиха 8 таблета, закупени със средства, дарени от Посолството на Щвейцария в България. Какво споделиха те:\nОсновно училище „Поп Минчо“, с. Коларово, общ. Раднево БЛАГОДАРИ на ЦМЕДТ „Амалипе“ и дарителите за предоставената техника в рамките на кампанията „Стара техника за ново начало“ в подкрепа на обучението от разстояние в електронна среда на учениците от ОУ „Поп Минчо“\n„Истинската щедрост към бъдещето се състои в това да дадеш всичко на настоящето!“\nАко искате да предизвикате усмивки, както тези на децата от Коларово, да станете част от щастието на ученици в нужда, подкрепете мисията ни. Вижте как тук:\nPost tagsдарена техникаКоларово


ПРЯКО ПРЕПОДАВАНЕ НА МИСЛЕНЕ – II ЧАСТ - Ideaist\nНачало Образование ПРЯКО ПРЕПОДАВАНЕ НА МИСЛЕНЕ – II ЧАСТ\nСъществена част от прякото преподаване на мислене по системата на Едуард де Боно, е усвояването на мисловните инструменти. Те са средство за насочване на вниманието и извършване на определена мисловна операция. Основните мисловни инструменти, според автора на латералното мислене, са : ОВФ, АВИ, ГТД, СиР¸ ПМИ, НЗЦ и ВиП. Целта на обучението през първата година е децата да се научат да произнасят съкращенията, да ги разчитат и да могат да ги прилагат. Винаги използвам някакъв опорен пример, който да им помогне да осмислят по-лесно същността на всяка мисловна операция, свързана с отделния инструмент за мислене.\nИнструментът ОВФ – Отчетете всички фактори (чете се ОВеФе), отчита важните неща, които трябва да вземем предвид.Въвежда се понятието “фактор”. Опорният пример е свързан с житейска ситуация. За този случай подходяща се оказва една случка, в която главният герой е лилипут, който трябвало да се изкачи до хотелската си стая на дванадесетия етаж. Оказал се сам в асансьора,човекът установил, че копчетата са подредени във вертикален ред и той не могъл да достигне дванадесетото. Наложило се да слезе на четвъртия етаж, защото поради своя ръст, най-високото копче, което успял да натисне, било четвъртото. Понятието “фактор” сведохме до отовора на въпроса:”Какво е пропуснал? Какво е трябвало да съобрази веднага?” Първият отговор, който чух беше, че малкият човек е трябвало да слезе веднага и да изчака още някой да се качи с него, за да го помоли за помощ. А едно от децата – очевидно с по-голям социален опит, ме попита дали в този хотел не е имало от онези чичковци в специална униформа, които обслужват асансьорите. Отговорих, че точно в този момент той бил извикан по спешност от мениджъра. Тогава отговорът беше, че предвид затруднението, в което е изпаднал малкият човек, трябвало е да помоли някой друг служител.\nИнструментът АВИ – Алтернативи, Възможности, Избори (чете се АВИ), насочва мисленето към търсенето на други възможности за решаване на един проблем. Като опорен пример извеждам следната мисловна задача: „Неизвестна болест предизвиква оглушаване на хората, живеещи на един остров.” Въпросът, който задавам е “Какви са възможностите за общуване оттук – нататък?” Не се опитвам да отделям семантично възможностите от алтернативите, и само след няколко отговора, вече чувам децата с лекота да произнасят думата “алтернатива”. Мимоходом споменавам, че алтернативите са всъщност различните решения, пред които можем да се изправим, или различните действия, които бихме могли да предприемем. Наблягам на това, че когато имаме проблем, не е достатъчно само да се вайкаме. Трябва да търсим алтернативи, които според професор Де Боно, са възможност „към по-добър начин за правене на нещата.” Вмъквам и понятието “фантазия” – за случаите, когато възможностите изглеждат прекалено отдалечени и невъзожни. А алтернативите, които децата посочиха бяха – хората да си говорят с жестове, да използват телефоните си за SMS-и и скайпа за размяна на текстове, да си пишат на картончета и т.н. Така стигаме и до възможността всеки да направи своя избор измежду всички съществуващи алтернативи.\nТемата “Ценности” има връзка със следващия инструмент (ГТД – Гледната точка на другите) и затова се разглежда преди него. Самият термин, а оттам и навика, въвеждам с примери, в които има елемент на оценяване. Общото определение за ценност като нещо добро, не е достатъчно. Децата трудно се ориентират за добро и лошо в едно общество като нашето, в което говоренето с ценности не е обичайно. Решавам да им задам въпроса: “Кое е най-ценното за всеки от вас”, и така по-лесно провокирам собствения им ценностен свят. Нетърпеливо изреждат – здравето, щастието, семейството, приятелството, мама и т. н. Опорният пример, на който се позовавам е следният: “Държавата иска да построи язовир на мястото на едно село.” Въпросите, които им задавам са: “Кои ценности се крият зад подобно намерение? Какво ще се случи? Ще има ли засегнати?” Отговорите им ме изненадват. Те отразяват социалния им опит, но и ценностния ресурс, който притежават. Някои от тях помествам по-долу:\nВодата от язовира ще се използва се напояване.\nХората ще могат да плуват и ще ловят риба.\nЩе се произвежда електрически ток.\nЩе построят къмпинг край язовира.\nЩе има работа за безработни хора.\nМоля ги да разширят кръга на засегнатите хора. Децата нетърпеливо изреждат:\nВсички хора, които живеят тук , ще изгубят селото си.\nНа някои от тях ще им е трудно да се разделят с родното място.\nЩе има разделени семейства, защото в града ще се наложи да живеят на различни места.\nЩе загубят спомените си и любимите си места.\nЩе се наложи да разпродадат добитъка.\nЩе бъдат унищожени градините им.\nПод водата ще останат гробовете на техните близки.\nПоследният отговор ме впечатли силно и ми напомни сюжета на повестта “Прощаване с Матьора” на руския писател Валентин Распутин. Творбата е изградена върху подобна драма, която се отразява драстично на живота на местните жители. В края на повестта тя се превръща в трагедия.\nИнструментът ГТД – Гледната точка на другите (чете се ГеТеДе), отчита какво мислят другите. За да го приложат, децата трябва да се поставят на мястото на другите, като изредят всички засегнати. Тази е и връзката с навика “Ценности”. Учи ги да се грижат за своите ценности и насочва вниманието им към онова, с което трябва да се съобразяват. Провокира личната им отговорност, защото свикват да си отговарят на въпроса: “Кой е (или ще бъде) засегнат от моето мислене? Каква е гледната точка на другите?“ Като опорен пример използвам следния: “Едно момиче услужило на приятелката си с пари, за да си купи лотариен билет. Билетът се оказал печеливш.” Въпросът е: „На кого принадлежи печалбата?” Отговоритe групирахме около следното:\nДа си я разделят по равно.\nПечалбата е на този, който е купил билета.\nМомичето, което услужило с пари , трябва да я вземе.\nМомичето, което услужило с пари, може да получи част от печалбата.\nДвете момичета да си я разделят, защото едното е услужило с пари, а другото имало късмет. Полага им се по равно.\nДнес ви споделих моите методически бележки*, свързани с три от мисловните инструменти, които професор Де Боно въвежда. Мисловните инструменти са елемент на Модела на дърводелеца. От предходната публикация стана ясно, че той е конструкцията, върху която е изградена Системата за латерално мислене. Усвояването им е много важно. Между другото, може да разгледате и публикациите ми на страницата на “Училище за идеи” в Детски сайт на библиотека “Родина”. Има мост към нея – Клубове по мислене, изписано е на заглавната страница на този сайт.\n* Откъсите са от готовото за печат, второ издание на книгата ми “Първи стъпки в прякото преподаване на мислене в училище” ( Лаген, 2005 г.\nЕдуард де Боно,латерално мислене,методика на преподаване,мисловни инструменти,Час по мислене\nPreviousМЪРМОРКОВЦИ СИ ДИРЯТ РАБОТА


City Hotel Frankfurt Bad Vilbel - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nAlte Frankfurter Strasse 13, Bad Vilbel, Франкфурт на Майн, Германия - Покажи на картата\nВ близост Bad Vilbel Бад Зоден Център на града Бад Зоден Нидеррад Франкфурт - север\nПовече за City Hotel Frankfurt Bad Vilbel\nТози хотел в Бад Филбел се намира само на 8 километра от центъра на Франкфурт. Предлага модерни уелнес съоръжения, местна и международна кухня и шумоизолирани стаи. Хотел City Frankfurt Bad Vilbel разполага със стаи за непушачи със сателитна телевизия и стилна баня с душ, подходящ и за инвалидни колички. Някои от тях са с балкон с чудесен изглед към планината Таунус. Гостите на хотел City Bad Vilbel могат да релаксират в малък СПА център със сауна и парна баня. Разнообразна закуска на шведска маса се сервира в ресторанта със зимна градина. Сезонни ястия се сервират в ресторант Zum Heilsberg. Баровете на хотел City, Mondial и Bamboo Lounge, канят гостите да релаксират с питие. Местността около Бад Филбел е идеална за различни дейности, включително пешеходен туризъм, колоездене и голф.\nLiming от Германия


13 септември 2016 / 3 мин.\nРазбери какво е най-важно за образованието на детето ти и струва ли си да избереш частно училище.\nКато представител на едни от най-старателните (и вманиачени) майки, винаги съм искала да дам на децата си най-доброто – най-полезната храна, най-пълноценното общуване, най-доброто образование. Затова и темата „Кое е най-доброто училище за моите деца” се настани трайно в съзнанието ми.\nИ признавам, доста варианти проучих и… изпробвах. Частно училище, домашно образование, Валдорфската педагогика, Демократично училище, сугестопедия, Монтесори и какво ли още не.\nИ със сигурност мога да кажа, че повечето учебни системи и подходи включват един голяяям разход. В което няма нищо лошо, ако срещу големите разходи получаваш големи предимства.\nМного родители правят тежки компромиси само и само децата им да посещават частно училище. Познавам семейства, които напълно се лишиха от пътувания, за да могат да плащат таксите на децата си към тези учебни заведения.\nПознавам и такива, които дори продадоха имущество, за да финансират образованието на децата си. Разбира се, има много семейства, които спокойно могат да си позволят лукса децата им да се обучават в частни училища, без това да се отрази негативно на начина им на живот.\nОбикновено залагаме на частното училище поради няколко основни причини.\nНадяваме се, че в него:\nДецата ни ще придобият по-качествено образование\nИма по-малко агресия\nУчителите са по-всеотдайни и мотивирани\nМатериалната база е по-добра\nДетето ни ще расте в по-благоприятна среда\nВероятно има частни училища, които са в състояние да оправдаят очакванията ти. Но тъй като говорим за една доста сериозна сума, която регулярно ще се откъсва от семейния бюджет в продължение на години, е добре да обмислиш и вероятността частното училище изобщо да не се окаже толкова прекрасно, колкото е описано на сайта му.\nВ чужбина има учебни заведения, които освен че са платени, са известни най-вече с това, че дават на децата действително добра подготовка. Това са училища с традиции, дългогодишна история и доказани резултати. Честно, не се сещам за аналогия на тези училища в България. След време може и да има, но в момента не знам кои са – може би просто още са твърде млади.\nНе забравяй, че в частните училища (у нас) директорите често пъти са водени от идеята да приберат месечната такса на повече ученици, което води до недопустими компромиси и с реда и дисциплината, и с учебния процес, и с… всичко. Често децата, които излизат от частните училища, не притежават повече знания от другите.\nПрави ми впечатление, че и агресията, от която толкова се боим да не сполети децата ни, също е налична в частните училища. Не, там контролът не е завишен. Има дори повече его и демонстрация от страна на учениците.\nА учителите са заставени да бъдат твърде сервилни, пасивни и уж толерантни. Тъй или иначе проблемът с агресията няма как да се реши в училище. Тя присъства еднакво и в частните, и в държавните заведения.\nКогато голямата ми дъщеря навърши 6 години (такова беше изискването), тя започна да посещава едно доста скъпо училище. Откъдето още на третия ден се прибра с посинено око и никой не знаеше как се е случило – въпреки че децата в класа бяха не повече от 15.\nНа петия ден се прибра напишкана, защото шофьорът на училищния бус отказал да спре, когато тя казала, че има нужда да отиде до тоалетната. За сметка на това в училищния стол предлагаха броколи със синьо сирене, м-м-м! Отписахме детето две седмици след първия учебен ден.\nДействително, в частното училище преподавателите са по-мотивирани и всеотдайни – все пак заплатите им са по-достойни в сравнение с държавните. Но също така, както вече споменах, тези учители често са принудени да правят недопустими компромиси към незнанието на учениците, към дисциплината и спазването на реда. С цел учениците да продължат да бъдат ученици и родителите да продължат да плащат.\nБезспорен плюс на частното училище е материалната база. Всичко е ремонтирано, ново, свежо. Чиновете и столчетата са удобни, атмосферата е приятна. В това отношение държавните училища са на светлинни години (посветени на реформи) от частните. Друг е въпросът дали шарените столчета са достатъчно добра причина да плащаш по едни 600-700 лева месечно?\nМоже би си мислиш, че там детето ти ще срещне деца на интелигентни, заможни и възпитани родители? Е, това изобщо не е задължително. Има огромна вероятност да срещне децата на парадиращи с възможностите си хора, чиято интелигентност се проявява по много непонятен за теб начин.\nВ държавните училища вероятността детето ти да си намери свестни приятели е същата, дори ми се струва, че е една идея по-голяма.\nМесечна такса: между 400-1300 лева\nХрана: около 150 лева\nТранспорт: около 200 лева\nЕкскурзии, допълнителни материали, курсове и какво ли още не: кой знае…\nБезспорно частното училище има своите плюсове. Но е добре да помислиш дали минусите не изваждат неоправдано много пари от джоба ти. Мисли в перспектива – училищните такси ще те съпътстват години наред.\nТова, че днес имаш възможност да платиш таксата, означава ли, че и утре (след месец, догодина) ще можеш? Обмисли добре ситуацията и остани реалист, за да спестиш разочарование – на себе си и детето.\nДнес за щастие се появяват нови и нови варианти за обучение на децата. Някои осланящи се единствено на естествените импулси за учене, само на индивидуалните предпочитания. Някои педагогики са направо радикални в стремежа си да дават свобода на децата. Други изповядват ценности, които са твърде специфични, за да се свържеш с тях.\nВ държавното училище всички знаем какво става. Децата се учат основно на това да разберат какво е скука, досада, стрес. Как се зубри и хитрува. И колко е тъпо да си учител.\nСградата прилича на затвор и по коридорите й се носи призракът на една достолепна, побеляла леля, която клати упрекващо показалеца си, гледа те строго и ти натяква, че си тъп, нищо не знаеш и за нищо не ставаш…\nЗа сметка на това държавното училище ще ти излезе по-евтинко. Не, не е безплатно – ще има разходи за „помагала”, тестове, допълнителни уроци и едни 50 лева на срок за… е, никога не ми става съвсем ясно за какво отиват.\nВъв всяко едно училище детето ти може да научи много. Или нищо. И не разчитай, че училището (което и да е то) ще даде на детето ти знания за живота.\nНай-голямото училище е у дома. А най-големият учител – ти.\nЖивеем във времена, когато информацията е толкова изобилна. Има толкова много източници, от които детето ти да черпи. Проблемът не е в липсата на информация. А в липсата на интерес.\nГрижи се за интереса на детето си. Не го пречупвай с догми и натиск. Опитай се да поддържаш живо вроденото любопитство и желание да учи. И бъди толерантен към вижданията на детето ти за ученето.\nПреди да избереш едно или друго училище, поинтересувай се, виж го. Възползвай се от дните на отворени врати, поговори с преподавателите, с родители на деца, които вече учат там. Покажи го на детето си и се съобрази с неговото мнение.\nИнвестицията в детето ти е може би най-важната, която ще направиш в живота си. Важна не само за теб, но и за целия свят, за бъдещето на всички! Част от тази инвестиция е образованието. Но внимавай да не се окаже, че вместо да инвестираш, си хвърлил едни пари на вятъра.\nЛичният ми опит показва, че най-добрата инвестиция в детето не струва много. Не и пари. Трябва време, качествено прекарано с детето ти време. Трябва отношение. Общуване. Съпричастност. Емпатия. Любов… а тя, както знаеш, не умее да струва.


Author Topic: Караджа Паша Джамия в гр. Гоце Делчев! (Read 71431 times)\n« Reply #210 on: June 19, 2014, 19:58 »\nНова провокация! Появи се кръст на минарето на джамията Караджъ Паша в Г. Делчев\nС монолитен метален кръст осъмна тази сутрин минарето на джамията Караджъ Паша в град Гоце Делчев, алармираха ни наши читатели и хора живеещи в съседство с културния паметник в града. Очевадната провокация видно цели да нагнети напрежението на етносите в региона, категорични са тези които ни изпратиха сигнала. Видно е че ще има реакции ако кръстът бъде остранен а видно е че ако не бъде отстранен, отново може да има реакции от страна на мюсолманската общност. Кой се опитва да прави това и да приччини на съгражданите си подобно напрежение, питат се хората в квартала около странатаджамия Караджъ Паша? Длъжни сме д априпомним че преди дни група ентусиасти от НПО “ Активна съвест“ град Гоце Делчев организираха протест пред съда, заради делото за връщане на вакъвските имоти на мюфтийството. Същият този ден се появи българският флаг развян на въпросното минаре. Днес то осъмна с кръст отгоре. Двете неща свързани ли са, това провокация ли е или просто проява на родолюбие към родина и вяра? Отговорите оставяме на вас. Вие преценете.\n« Reply #211 on: August 17, 2014, 22:13 »\nПоредно поругаване на Караджа паша джамия в Гоце Делчев\nМюсюлманите от Гоце Делчев с горчивина установяват поредното поругаване на Крадажа паша джамия, която е и част от историческото богатство на България.\nВ последните месеци светинята на няколко пъти става обект на оскверняване и погазване. За съжаление до този момент злосторниците все още не са установени.\nДокато протича разследването на органите на реда, повеждани от чувството за безнаказаност и недосегаемост, морално пропадналите продължават своите опасни деяния.\nНадяваме се установяването на извършителите да стане час по скоро и да бъдат предадени на прокуратурата.\nОбезпокоени сме от нарастващата духовна криза, която не пощадява религиозните ценности и застрашава мирното и съвместно съжителство.\np8130151_images_stories_04.2014_thumb_medium250_0.jpg (18.24 kB, 341x255 - viewed 521 times.)\n« Reply #212 on: August 17, 2014, 22:16 »\nКараджа Паша Джамия беше посетена от правнука на известният помашки владетел Ахмед АГА Тъмрашлията.\n10534630_827605887278029_3752500098296004737_n.jpg (115.93 kB, 480x853 - viewed 556 times.)\n« Reply #213 on: August 18, 2014, 00:56 »\nКакто винаги и този път няма да има нито виновни нито подсъдими, защото държавата не е в състояние да си върши работата\n« Reply #214 on: October 16, 2014, 19:13 »\nТакава е съдбата на храмове, изградени върху други храмове или върху землището им. Насилието никога не води до добро, уви!\n« Reply #215 on: October 16, 2014, 20:11 »\nSVETLINA AKO NE GO DOKAJES STE TE SMQTAM ZA LUDA\n« Reply #216 on: October 19, 2014, 23:16 »\nИбрахимчо, ако не ти се рови, аз да поровя, събеседнико! Този разговор сме го водили поне 2 пъти тук с други членове.\nЕто ти връзка да проследиш:\n« Reply #217 on: October 20, 2014, 02:09 »\nКъм храмовете ,трябва да има особенно отношение, независимо от това на коя религия принадлежат.\nНе уважаваш ли другия -различния,значи не уважаваш волята на Всевишния,създал цялото това многообразие.\n« Reply #218 on: February 26, 2015, 13:14 »\nМюфтийството в Гоце Делчев с протестно шествие срещу омразата\nНа 22 февруари тази година административната сграда на Районно мюфтийство в Гоце Делчев осъмна със свастики и обидни квалификации – „Смърт за турците”, „Мразиме ви“.\nТова не е първото посегателство срещу мюсюлмански центрове в Гоце Делчев. Подобни актове са с регулярна честота, а извършителите многократно са залавявни и освобождавани, без да понесат каквато и да било отговорност, заявяват от мюфтийството.\n"Местната мюсюлманска общност е разочарована от факта, че местната и централната изпълнителна власт не правят нищо за спирането на тези позорни и осквернителни деяния. Бездействието на правоохранителните органи насърчават тези актове. Подобно пренебрежително отношение е своеобразна провокация срещу местните мюсюлмани, която може да има непредсказуеми последствия. Многобройните актове на поругаване и техния рецидив инспирира желание у местните гражданите изповядващи исляма да изявят своето несъгласие със случващото се по мирен начин възоснова на чл.8 от Закона за събранията, минтингите и манифестациите", казват от мюфтийството.\nПротестното шествие е в знак на несъгласие за бездействието на прокуратурата, полицията и местната власт и ще се проведе на 27.02.2015г. от 15.00 ч. То ще следва предварително обявения маршрут от сградата на Районното мюфтийство, ул. „Звънчарска” № 3 през Районния съд, полицията и ще завърши пред общинската администрация на гр. Гоце Делчев.\nМото на протеста е "Всички заедно срещу ксенофобията, ислямофобията и сеенето на омраза".\n« Reply #219 on: June 19, 2015, 20:40 »\nПоредната стряскаща провокация! Свинска глава на минарето на старата джамия Караджа паша в Гоце Делчев\nОтрязана свинска глава бе поставена на входа на джамията в Гоце Делчев вчера. По този повод от ДПС излязоха с гневна декларация, публикуваме без намеса: За пореден път безнаказано в община Гоце Делчев по време на свещения за мюсюлманите месец Рамазан се прави опит за нарушаване на етническия мир в Република България.\nНа първия ден от свещения за мюсюлманите месец Рамазан – 18.06.2015 г. на джамията „Караджа паша” в Гоце Делчев, бе закачена отрязана свинска глава.\nНеотдавна на входа на мюфтийството в общината бяха надраскани надписи „Турците вън”, „Мразим ви”.\nНа предишния месец Рамазан беше сложен кръст на минарето на „Караджа паша”.\nПо-рано пък мюфтийството осъмна със закачена свинска глава на входната врата, нацистките надписи по клуба на Областния съвет на ДПС в Гоце Делчев и ред други целенасочени и трайни действия, които ритат грубо и безотговорно етническия мир в Република България.\nУважаеми ръководители на гореописаните институции, дори обикновеният човек вижда, че трайно и тенденциозно се извършват организирани и подривни дейности срещу държавата, срещу мира в страната ни. А вие!?\nЯвно в община Гърмен сценаристите не постигнаха желания резултат и сега се опитват да го постигнат в община Гоце Делчев.\nНие от Общинския съвет на ДПС общ. Гоце Делчев ясно и категорично се противопоставяме и остро осъждаме тези действия, целящи дестабилизация на България и нарушаване на етническия мир.\nВ същото време питаме органите, отговарящи за опазване на реда и сигурността в България – кое престъпление открихте, кои са виновниците, ще разкриете ли поредния опит за дестабилизиране на етническия мир в държавата? Или рутинно ще отговорите, че това са дребни хулигански прояви и ще допуснете дестабилизация на България и нарушаване на мира!? Учудващо и меко казано безотговорно е бездействието ви в тази посока.\nЗатова се обръщаме към вас и ви призоваваме да разкриете физическите извършители и техните подбудители и ги накажете с цялата строгост на закона!\nОбластен съвет на ДПС Благоевград\nОбщински съвет на ДПС, Гоце Делчев\n« Reply #220 on: June 20, 2015, 10:36 »\nXaidyti, prosti kradlivi bezvernici !!!\n« Reply #221 on: March 04, 2016, 00:05 »\nНавръх Националния празник старата джамия Караджа паша в Гоце Делчев осъмна с развят български трибагреник. Знамето е спуснато от минарето на джамията, която не е действаща и се води паметник на културата. Трикольорът е поставен от националиста Андон Балтаджиев, лидер на НПО "Активна съвест" в общинския център.[/size] Той призна, че сам е поставил знамето, за да покаже, че 3 март е Национален празник на всички българи, независимо от религиозната им принадлежност.[/color]"Преди време районният мюфтия Айдън Мохамед обяви, че няма как на джамия да се вее българското знаме. Ето, че аз му доказах обратното", заяви Балтаджиев. Той увери, че е постъпил като патриот и не търси никаква провокация с тези, които изповядват исляма.Точно като провокация обаче определи спуснатото знаме районният мюфтия на Пиринско Айдън Мохамед. "Това е пореден опит за провокация към нас, мюсюлманите. Още преди седмица Андон Балтаджиев заяви, че ще направи подобно нещо и че напук на мюфтийството ще развее българското знаме на джамията, но полицията и прокуратурата не предприеха никакви мерки", заяви духовният водач на мюсюлманите в региона. Той уточни, че няма нищо против българския трикольор, но подчерта, че никъде не е виждал знаме на камбанария на църква.„Защо на минарето е закачено, това е поредна провокация от страна на Балтаджиев. Не е мястото на знамето там. То не бяха хвърлени свински глави, писувани кръстове, а правораздавателните органи бездействат. Сега празнуваме, но след празниците ще искам действия от полицията и прокуратурата срещу провокатора", каза още Айдън Мохамед. Нямам нищо против и национализма, но всичко трябва да е с мярка, да не се прекалява, допълни районният мюфтия.\nYou are not allowed to view links. Register or Login[/font][/color]


Околосветско пътешествие с „Лара“ на Ния Йотова – vEvesti.bg\nОколосветско пътешествие с „Лара“ на Ния Йотова\nИздателство „Софтпрес“ представя новата книга на Ния Йотова „Лара“.\nЗапознайте се с Лара от „Лара“.\nЕмоционална като песен на Queen, хапливо откровена като Кари Брадшоу, многолика като всяка жена, хаотична, като времето, в което израства, и неподправено истинска като самата себе си, Лара е от онези жени, които неизменно привличат вниманието на околните и за които се чудиш – те ли предизвикват съдбата, или вселената постоянно поставя на пътя им изпитания и възможности.\n„Лара“ е първият роман на Ния Йотова. Роман, който може да ви ядоса, да ви зарадва, да ви разсмее, но няма да ви остави безразлични. Ния не крие, че за образа на Лара и останалите герои в романа е черпила вдъхновение от заобикалящия я живот. Подобно на своята героиня, тя завършва образованието си в Сидни, Австралия, пътува много и в сърцето си се смята за гражданин на света. Днес работи в IT сферата и въпреки корпоративната среда, казва, че работата ѝ носи голямо удоволствие точно защото голяма част от нея е свързана с текст.\nТози роман е като чифт скъпи дизайнерски обувки с убийствено високи токчета, които един ден виждате на някоя витрина и сърцето ви прескача един удар. И макар че не са нито по джоба ви, нито подхождат на стила ви, ги купувате. Защото искате да сте онази жена с убийствено високи токчета, след която всички се обръщат. Защото го заслужавате.\nВсяка жена е цял един свят. „Лара“ е околосветско пътешествие. Без предварителна програма и с неочаквани приключения. Готови ли сте да отпътувате?\nОщe от Лара и за „Лара“ ще намерите в Instagram – @book.lara\nС втората бременност Лара беше твърдо решена да не се прави на герой и да ходи по планини, басейни и морета с големия корем, опитвайки се да доказва на света, че майчинството няма да я промени – грешка, която беше направила с първото си дете.\nМайчинството те променя, по-добре приеми този факт конструктивно, беше новата ѝ мантра. И вярна на нея, докато беше бременна с малкото си детенце, Лара основно ядеше и спеше. Ядеше всичко, което ѝ се яде, в резултат на което, макар да запази фигурата си, разви огромен корем, в който се криеше огромно дете. През деня вятърът по улиците духаше корема ѝ като корабно платно, а Лара тичаше безпомощно след него. Вечер заставаше само по бельо пред огледалото и не можеше да повярва как може да носи такъв огромен корем, без да ѝ се счупят тънките крака.\nДойде време да ражда. Бебето си стоеше вътре и нямаше никакво намерение да излиза. Коремът ставаше все по-голям, бебето в него също и лекарката я предупреди:\n– Ако не родиш до два-три дни, ще се наложи да те режем.\nЛара знаеше какъв е проблемът – сама се беше заключила да не ражда от страх. Помнеше как протече раждането първия път, тялото ѝ бе запечатало болката и я проиграваше като на 4D филм за подсещане, а с приближаването на термина лекарката ѝ започна да отговаря доста уклончиво на всички въпроси, свързани с упойката.\n– Силна си като кобила – успокояваше я тя. – Без проблем ще родиш и кон.\n– Това ми звучи като „и този път забрави за упойката“ – мърмореше Лара, а вътрешно се чудеше още ли карма има да чисти.\nАко се съдеше по първото раждане и перипетиите с първото ѝ дете, явно е била много лоша в миналия си живот. Но с карма или не, тялото на Лара очевидно усещаше, че пак му предстоят мъки без упойка и се бе заключило психически. Всеки ден Лара ходеше на консултация и всеки ден лекарката я плашеше, че бебето е вече четири килограма и ако не го роди съвсем скоро, лошо ѝ се пише на таза. Лара носеше торбите с покупките пеша нагоре по стълбите, ядеше люто, ходеше дълго, но нищо не помагаше.\n– Сексът ще стимулира излизането на бебето – заяви лекарката при поредния преглед.\nХубаво. Но Мъжа очевидно имаше други мисли за огромния Ларин корем. През последния месец, само като я видеше как изплува като платноходка иззад ъгъла, се покриваше под едно одеяло на дивана в дневната, треперейки да не му налети. Лара не му се сърдеше – и на нея не ѝ беше до това. Отнемаше ѝ буквално половин час да обърне огромния си корем в двойното легло, когато усетеше хълбока си прекалено изтръпнал от тежестта, а усилието беше толкова голямо, че след всяко обръщане не можеше да заспи поне още половин час. Мечтаеше си да има кран, който да я обръща. И никак не мечтаеше за секс с този корем.\nЛекарското предписание обаче си беше лекарско предписание – Лара трябваше да прави секс. И единствената възможна към момента жертва беше нищо неподозиращият ѝ законен съпруг. Лара се чувстваше като бременно с извънземни чудовище от филм като „Пришълецът“, което дори с огромен корем напада невинните мъже. Но щом е казала лекарката…\nКато чу какво се очаква от него, Мъжа пребледня и заотстъпва назад.\nДобре, че апартаментът ни е малък, няма къде да се скрие – каза си Лара и за пръв път видя в положителна светлина жилището, което мечтаеше да смени. Докато тя мислеше, Мъжа действаше. Беше се скрил в спалнята и започна да пелтечи някакви несвързани извинения през плътно затворената врата.\nДокато безпощадно напредваше към него, Лара чу, че нейният човек прекалено много уважавал нероденото си дете и от уважение към него и към майка му, представете си, не искал да му чука по главата.\n– Стига глупости! – Лара започна да се ядосва, докато насилваше бравата на спалнята. Допреди месец го правеха през цялото време, откога това новоизлюпено уважение… – И да знаеш, че ако си натрупал някакви мебели от другата страна на тази врата, цяла нощ ще правим секс за наказание!\nМебели очевидно нямаше, защото Лара все пак успя да отвори. Стана ѝ жал за Мъжа, който се беше свил в ембрионална поза в леглото. Даде му отсрочка за изпълнение на задълженията до сутринта. Да има време да се подготвя психически цяла нощ.\nНа сутринта Мъжа успя да изкрънка втора отсрочка – до вечерта. Лара беше толкова изтощена от поредното половинчасово обръщане на корема, че великодушно му я подари. Може пък на тъмно да му е по-лесно на човека.\nВечерта Мъжа си изпълни задълженията като агне на заколение. Час след тази негова саможертва Лара усети контракции. Беше рано сутринта на шестнайсети юли – рождения ден на Синеокия, на Мъжа и както щеше да се окаже – на малкото ѝ детенце.\nПървото дете спеше, а Мъжа трябваше да я закара до болницата. Лара се гримира (завеждащата отделение щеше да се радва да я види пак да ражда гримирана и с прическа) и звънна на един съсед – помоли го да спи при първото дете, докато тя ражда второто.\nПо пътя за болницата болките станаха силни. Лара усещаше, че има голямо разкритие, но така, в движение, се търпеше. На прага на болницата се вкопчи в ръката на Мъжа. Този път искаше той да е с нея.\n– Нали знаеш, че ако вляза там, повече никога няма да мога да погледна на теб като на жена – тактично ѝ обясни той. – До края на живота си – прибави за убедителност.\nДве ситуации изплуваха в съзнанието на Лара при тези му думи: пребледнелите лица на наблюдаващите студенти от първото раждане и убитото желание за ласки на Мъжа заради един голям корем. Ако видеше касапницата по време на раждането, нямаше да я огрее още две-три години. Реши да не настоява. По-добре да си влезе сама. И без това родилното е женска територия.\nДокато лекарката ѝ се придвижваше към болницата, Лара разбра, че е с осем сантиметра разкритие и е късно за упойка. Не беше изненадана – в този живот тя упойка нямаше да получи. Беше ѝ писано да изживее всичките си мъки – било то душевни или физически – без опиати.\nЗавеждащата ѝ направи клизма и я изпрати да се къпе. Това с къпането беше лукс, който липсваше преди четири години, когато раждаше първото си дете. Докато се къпеше, Лара вече плачеше от болка и стискаше тръбите на парното в банята на болницата.\nКак? – питаше се тя. – Как нормална жена, изпитала тази болка веднъж, доброволно се поставя в същата ситуация…\nЗнаеше как – болката от това, че първото ѝ дете я отхвърляше толкова дълго, беше по-силна от родилните мъки. А и те, Лара от опит го знаеше, скоро ще свършат. Беше готова на всякаква болка само и само да започне отначало с малкото си детенце. Ако успееше да си уреди упойка за шевовете, можеше да се каже, че е на финалната права.\nЛекарката на Лара се появи в разгара на скандала между Лара и завеждащата. Онази беше помолила Лара да се държи възпитано и да не крещи – да вземела пример от ромката, която мълчаливо се мъчеше на магарето до нея. Лара бе викала при първото раждане, викаше и сега. Като че ли чрез викането изхвърляше частици от болката и усещаше някакво облекчение. Циганката, щом иска, да мълчи, сигурно ѝ беше пето или шесто.\nЕдинствено когато раждаше, Лара не се интересуваше какво ще кажат хората. И само тогава наричаше ромките „циганки“. Болката беше по-силна от възпитанието, както и от разбирането ѝ за света.\nХубавото този път беше, че между контракциите имаше почивки. Както беше в средата на огромен ураган от болка, в който стадо гепарди разкъсваше месата ѝ, така изведнъж, за около трийсетина секунди, ураганът утихваше и болката спираше. Гепардите възпитано се отдръпваха и отиваха кротко да пасат трева за половин минута, преди отново да се нахвърлят върху нея.\nВ тази преживна пауза Лара се потапяше в прекрасното чувство да е нормален човек – нищо не я болеше и липсата на болка я докарваше до състояние на блаженство. Щеше да си го напомня до края на живота си. Когато се почувства тъжна или недоволна от нещо, щеше да си казва: радвай се, че поне нищо не те боли. Болката, дали физическа, или душевна, те кара да видиш всичко в нова перспектива. Жалко, че я забравяме веднага щом отмине.\nДокато си правеше планове как да оценява живота си и се бореше с гепардите, Лара изстреля малкото си детенце, което не се роди никак малко – четири килограма червено плачещо месо. Беше заело поза на боксьор със стиснати юмручета – бащичко!\nЛекарката на Лара се скара със завеждащата, но успя да ѝ даде да гушне бебето. Още незашита и с неизвадена плацента, Лара пое малкото човече. Бяха измили бялото от него и то седеше мирно със свити юмручета и стърчаща черна коса. Приличаше досущ на брат си, но беше с по-бяла кожа и с по-тъмни леко дръпнати като на китайче очи.\nМамино малко прекрасно момченце! Как успя да се роди толкова сладко, мислеше си Лара, докато държеше малката ръчичка.\nДевет месеца само яде и спа, а е успяла да отгледа в себе си това човече, което имаше всички малки органчета и всички пръсти на ръцете и краката.\nСети се за коронната реплика на дядо си – чаровен бохем, който много обичаше да размишлява върху странностите на живота. Всеки път, когато нещо го впечатлеше, дядо ѝ промърморваше през дима на цигарата: „Природа, брат, природа!“ Колко е бил прав човекът. Природата е велико нещо! Раненото и изнурено тяло на Лара кипеше и тържествуваше. Беше получила втори шанс.\nВъпреки че първото дете отблъскваше Лара, нейната любов към него беше огромна. Още по-силна беше и защото бе трудна любов, трудностите винаги я мотивираха допълнително. Докато беше бременна за втори път, се чудеше как ли ще може да обича някого колкото първото си дете, откъде ще намери в себе си още любов.\nКогато погледна малкото си детенце, Лара усети огромно спокойствие – тя вече го обичаше безкрайно. Децата умножават любовта, не я изпепеляват, както правят мъжете. И понеже вярваше в прераждането, беше сигурна, че това бебе я е гледало дълго време отгоре, че знае всичко, което е преживяла, и е чакало, за да дойде точно при нея.\nТази връзка започваше добре. Оказа се, че Лара ще получи дори лидокаин за шевовете. Откъде тази неочаквана щедрост от страна на лекарския екип, Лара не знаеше и не искаше да знае. Реши просто да се възползва от прекрасните неща, които ѝ се случват, и да благодари.


LHSBul'69: ВАРНА СЕ ГОТВИ ЗА 2013-А\nВАРНА СЕ ГОТВИ ЗА 2013-А\nВарненци се заеха с последните приготовления за посрещането на Нова година.\nВ повечето случаи това означава спешна разхока до супермаркета или до пазара за последни покупки. Между забравените неща, без които посрещането на 2013-а няма да е както трябва, може да се окаже и добрата стара сурвакница.\nНародният обичай за пожелаване на здраве и берекет с бой по гърбините на стопаните на къщите отдавна е станал традиция на Нова година, при това далеч не само за децата. Клиенти могат да се окажат „сурвакани“ от търговци, сервитьори или таксиметрови шофьори, но важното е това да не разваля празничното им настроение.Ако говорим сериозно обаче, извитите и пъстро украсени дрянови клонки са почти толкова важни за една традиционна българска Нова година, колкото и баницата с късметите. По варненските пазара се продават както всякакви по размер дрянови пръчки, така и сурвакници, украсени повече или по-малко според обичаите.\nМежду покупките в последния ден на старата година обикновено попадат и пироефектите. Всевъзможните пиратки и ракети със сигурност ще гърмят и тази нощ, озвучавайки я с досадна канонада, но пък играта с тях е любима на твърде много хора. За съжаление, някои изпускат парата не само с фойерверки, а и с вандализъм или безразсъдно шофиране. Последиците от това ще трябва да се възстановяват и през новата 2013-а.\nПреди празника пък има и такива, които далеч по-спокойно изпращат 2012-а. Разходката по площада може да е и по-забавна, ако не ходиш, а се возиш на двуколка, събирайки любопитните и леко завистливи погледи на останалите минувачи.\nНа площада вече е разположена сцената, на която в новогодишната нощ ще прозвучи един от емблематичните гласове на хард рока, Джо Лин Търнър. Певецът на „Рейнбоу“ и „Дийп Пърпъл“, както и на групата на Ингуи Малстийн ще зарадва варненските рокаджии след настъпването на 2013-а. Веселбата на площада обаче ще започне още в 22.30 часа.


Заразяването с тения - най-често в детска възраст | Puls.bg\nЗаразяването с тения - най-често в детска възраст\nPuls.bg | 09 юни 2009 | Коментари 4\nВ детската възраст заболяванията, причинени от вътрешни паразити каквито са глистите, остриците и различните тении се срещат по-често. Причина за това е, че при малките деца все още хигиенните навици не са достатъчно добре изградени и играейки те слагат всичко, което им попадне в устата си. Заразяването с вътрешни паразити стои в основата на много клинични симптоми. Сред най-често наблюдаваните са тези на гастроентероколитите, алергиите, фебрилни състояния, анемии, хеморагинчна предразположеност, неврози и др.\nПричинителите на тези заболявания са многообразни, както и начините за заразяване, протичането и лечението на болестта.\nЕдна от най-широко разпространените паразитози е echinococcus granulosus или по-популярна като кучешка тения. Кучешката тения, се отнася към плоските червеи, като размерите и най-често са около 3-4 мм.\nПри заразяване с кучешка тения, човекът се явявя междинен гостоприемник, а крайните са най-вече кучета, а също така, макар и значително-по рядко вълци, чакали и др.\nЗаразяването на човек с ехинококи става в най-често в детска възраст.Специалистите по паразитология съобщават че в България се наблюдава се значително по-висока честота на заболяването в сравнение с другите европейски държави. Като основен фактор за това се определя големият брой бездомни кучета, които са източник на яйцата на тенията.\nЧрез фекалиите на животното, яйцата се разпръскват във външната среда.\nЯйцата на тенията са много издръжливи и могат да преживеят в състояние на летаргия месеци и дори години. Човек може да се зарази с тения по храносмилателен или аерогенен път. Храносмилателният път може да е директен или индиректен, чрез замърсена храна или вода.\nЗа аерогенен път се приема вдишването на прах, съдържащ яйца на кучешка тения.\nПри попадане в организма на човек т.нар. онкосфери се освобождават от обвивките си. Посредством кукичките си те проникват през стената на тънкото черво в кръвоносните съдове. Попадайки във венозната система и носени от кръвния поток, те достигат доразлични органи.\nПри попадане на онкосферите в органите, започва формирането на бавно растяща киста, притежаваща трислойна капсула. Най-външният слой на капсулата е резултат от реакцията на организма към ‘чуждото тяло’, а най-вътрешната притежава герминативни свойства – от нея се образуват зародишите.\nЧесто в организма има повече от една киста. При неуспешни опити за отстраняването им, може да се пробие защитната капсула и това да доведе до попадането на голямо количество зародиши в организма. Всеки от тях става източник на нова киста и състоянието значително се усложнява. Често наблюдавани усложнения освен перфорацията е възпалителната реакция.\nДълго време след попадането в организма на междинния гостоприемник, кистата не предизвиква клинична симптоматика. Тя притежава известно алергизиращо и токсично въздействие, причиняващи неприятни симптоми като главоболие, потиснат апетит, общо неразположение, сърбежи, уртикариални обриви. Лекарите успокояват, че случаите на тежки алергични реакции са редки.\nПоради липса на характерна симптоматика, заболяването се диагностицира трудно сама по себе си. Обикновено се открива във връзка със симптоми от притискане на околни органи. Най-честите локализации са белодробната, чернодробната и тази в главния мозък.\nПри белодробната е възможно и спонтанно излекуване – при перфорирането и изхвърлянето на съдържанието по бронхиален път. За диагнозта основно значение имат серологичните изследвания и изобразителните методи .\nПри по-малки кисти е възможно медикаментозно лечение, приложено по схема. Радикалното разрешение при по-големите формации е оперативното им отстраняване, съпроводено от противорецидивен лекарстен курс.\nДруг вид тения, която е сравнително по-рядко срещана е котешката тения (hymenolepsis nana). Тя също е по-често срещана при деца. Котешката тения е с размери от 1,5 до 5см, и за разлика от кучешката целият и жизнен цикъл протича в човешкия организъм. Заразяването става през устата, като след попадането в чревния тракт и развитието на личинките до възрастни индивиди, последните снасят яйца, като едва малка част попадат в изпражненията. Останалите осъществява автоинвазия . Клиничната картина се владее от възпалителните промени в чревния тракт.\nthe game 2010-06-28 11:38:49\nмоля ви помогнете ми играх си с 2 котенца на около 2 месеца и с една пръчка им я давах да я лапат да си играят и след малко се ударих по устата страхувам се че може да съм болна от котешка тения моля ви кажете ми възможно ли е?\njab4e 2009-11-25 10:04:35\nV4era galih nqkakvo uli4no kote i kozinata mu se oprq do nosa mi.Imam samnenie 4e moje da sum vdi6ala nqkakuv kosam ot nego.Vazmojno li e da sum zarazena ve4e s kote6ka tenia???\ndagon 2009-07-14 14:34:19\nЧесто паразитозите протичат безсимптомно или със симптоми, като умора,обща отпадналост и депресия, които хората често пренебрагват.\nСимптоми, типични за кучешка тения са:Загуба на тегло, гъбични инфекции, храносмилателни проблеми, запек или диария, скърцане със зъби по време на сън,сърдечни болки,чернодробни проблеми, изтръпване на крайниците, болки в гръбнака и костите, кисти, сърбеж по кожата, обриви, депресия, хронична умора, простатни проблеми и сексуална дисфункция\nфил 2009-07-13 12:23:35\nКакви са начините за диагностициране на тениите?


Всекидневна 13 квадрата: чудесни идеи за интериорно решение | MaistorPlus\nВсекидневна 13 квадрата: чудес...\nПубликувано на 15/06/2019 от Мира Петърчева | Последна редакция на 19/06/2019 | Видяно 1 682 пъти\nИнтериорният дизайн на една всекидневна изисква прецизност, защото в тази стая човек прекарва голяма част от времето си през деня. Там той си почива след работа и приема гости. Ето защо е нужно гостната да е удобна и стилна. В случай на малък хол от 13 квадратни метра, организирането му още по-трудно, защото трябва естетически да бъдат разположени всички мебели и да не се прекалява с цветните аксесоари и текстури, които могат да създадат хаос. Няма категоричен отговор на въпроса как да се декорира малка всекидневна, но ще дадем няколко съвета за опростяване на организацията на стаята, за да има възможно най-добър резултат. Ако решите след тези препоръки да трансформирате всекидневната си, доверете се интриорните специалисти, регистрирани в нашия сайт.\nКои цветове са подходящи за малка всекидневна?\nВ този случай интериорното осветление и зонирането са основната цел на проектанта. Нужен е внимателен избор за съчетание на цветове и мебели. Най-добрите варианти са:\nЯрки и весели нюанси на жълтото, бежовото или само бял цвят. Използвайки тези цветове, лесно може да се получи ефект на градация.\nИзборът на бял или светло бежово осигурява ефективно отражение на дневната светлина и следователно оптично се увеличава пространството.\nНе се страхувайте от смели комбинации от цветова палитра, тъй като изразителните контрасти могат да бъдат изключително ефективни и функционални.\nАко не искате малката всекидневна да е депресираща, тогава не е препоръчително смесването на много цветове. Нужни са цветни акценти, които най-лесно се постигат със саксии с цветя. Този елемент в стаята дава напълно различен характер на цялото пространство. Една обикновена зелена папрат е достатъчна, за да се усети положителната енергия.\nСъвет: изберете растения, които не изискват прекалено много грижи и поливане.\nПространство и мебели - винаги има добри решения\nНе може свободно да се поставят желаните мебели, но диванът е необходим, дори и в мини версия! Няколко възглавници са достатъчни за комфортна организация на стаята, така ще може да се отпуснете по време на следобедното кафе. Днес има много елегантни дивани за малки стаи, които са компактни. Важното е да се удобни и да не заемат много място.\nЕто едно добро решение: Много хора решават да свържат дневната с кухнята, при положение че квадратурата на апартамента е малка. Въпреки ограниченото пространство и количество дневна светлина, в този тип апартамент може да се оптимизира пространството. Това се постига с комбинация от кухня и всекидневна от 13 квадратни метра.\nСложете голямо огледало и обърнете внимание на декоративните елементи\nНе е нужно да убеждаваме никого в магията на огледалата, но обикновено човек ги свързва банята, гардероба, спалнята и по-рядко с всекидневната. Огледалото може да е декоративен елемент, който не само ще изглежда чудесно на стената, но и оптически увеличава жилищната площ. Благодарение на него стаята ще изглежда по-голяма, отколкото всъщност е.\nСъвет: най-доброто място за огледало е пространството над дивана. Но може да намерите и други добри решения според спецификата на конкретната всекидневна.\nАко не искате да слагате огледало, сложете картина или постер, които са в рамка и покрити със стъкло. Така също се разширява оптически стаята.\nОбърнете внимание и на малките декоративни елементи!\nДа не забравим за декорациите във всекидневната. Бъдете креативни, когато става въпрос за аксесоари. Семпла картина, ваза или просто свещник са достатъчни за малкото помещение Благодарение на това, интериорът става уникален, като в същото време не се стига до претрупаност в стаята.\nИнтересно! Оригиналните аксесоари придават на интериора неповторим характер, но, със сигурност, е доста трудна задача, нужен е точен поглед за всеки детайл.\nПрочетете още: 9 идеи за малка и функционална баня\nСмела идея за организирането на малка всекидневна\nКой казва, че организацията на такава малка стая не може да бъде сложна? За да направите пространството хармонично, са нужни:\nцветни и ефектни възглавници.\nСъвет! Всеки, който иска да подчертае своя стил, страст към изкуството или хоби, трябва да се стреми да има във всекидневната тематични допълнения!Организирането на всекидневна от 13 квадратни метра не е прекалено лесна задача, но обърнете внимание и на тези практични неща:\nразстоянието между мебелите, така че да не се сблъскат помежду си;\nизточника на изкуствена светлина;\nцвета на дивана.\nСъвет: ако не искате светъл диван или бели стени във всекидневната, но имате желание оптично да разширите стаята, тогава трябва да използвате сивата палитра, която ще се превърне в добра основа за модерни аранжировки. В този случай сивото е доминиращият елемент, но може да използвате цветни възглавници и декорации, които няма да позволят скуката да навлезе в интериора.\nВажно е да вземете правилно решение\nДнес монохромните интериори във всекидневната са на мода. Много хора предпочитат да организират дома си в един цвят, но с добавянето на различни нюанси, както и да играят с довършителни материали. Това решение означава да въведете нотка на оригиналност.\nАко смятате, че трудно ще се справите сами с тази задача, то на помощ идват професионалистите, регистрирани в MaistorPlus. Те могат да ви помогнат, така че да имате едно прекрасно пространство в апартамента. Направете заявка, напълно безплатно, и изберете сред офертите, които ще получите. Прегледайте и коментарите на доволните клиенти, за да бъдете сигурни в качеството на услугата, предоставена от различните изпълнители.\nИвета Билд ЕООД\nДа раздвижим интериора в дневната


store.bg - Козметика - pureology shampoo - 11\nКозметика ... ... Търсене на: pureology shampoo Страница 12 от общо 42\nСпециалистите от "Nature Box" ви предлагат шампоан, който предпазва дългата коса от накъсване и се грижи за краищата ѝ. Той я хидратира в дълбочина, правейки я силна и еластична. Това е възможно, благодарение на формулата с 83% съставки от натурален произход*. Тя е нежна към косъма и е без съдържание на сулфати**. Включено е 100% чисто студено пресовано масло от маслина, което притежава подхранващи, омекотяващи и овлажняващи свойства. То подсилва структурата на косъма, намалява цъфтежите и придава блясък. Формулата е обогатена и с пантенол, който подпомага регенерацията на клетките в кожата на главата и ...\nТърсене на: pureology shampoo Продукти 133-144 от над 500


Развиващият се пазар и всичките ни ергономични бюра\nБез оглед на това дали се намирате в малък, или в голям град, вие можете да се насладите на богатството на ергономични бюра на пазара. Колкото по-търсени са конкретени ергономични бюра, толкова по-офертирани ще са те. Ако вие сте решили да се сдобиете с най-висококачествените ергономични бюра, вие без съмнение можете да се сдобиете с тях. Нашата адаптация на пазара се осъществява в следствие на идентичността на нашите ергономични бюра и на специфичната грижа и вниманието към потребителите ни.\nВсичките ни ергономични бюра ще ви впечатлят и очароват\nВсеки един продукт, който предлагаме има собствен и уникален характер точно както и нашите клиенти имат специфична визия, свои мисли, чувства и емоции. Всички наши ергономични бюра са перфектно приложими и това ги прави страхотни. Трябва ви най-доброто – ние ще ви го предложим.\nНашите клиенти са значими за нашия магазин, затова ние предоставяме ергономични бюра, които да са от значение за тях\nВ нашия магазин сме убедени, че всеки човек носи своя собствена идентичност и специални свои потребности, затова, правейки най-доброто за вас, избралите нашия магазин потребители, в нашата фирма се стараем да представяме и предлагаме неповторими и единствени по рода си ергономични бюра. Доволните клиенти са двигателят ни да се развиваме, да се ориентираме към по-високо качество и по-висока ефикасност. Доверилите се на нашия магазин купувачи са нашата гордост, тъй като те са потребителите на целия асортимент от артикули, които представяме. Нищо не би могло да ни откаже да работим заради вас и заради вашите нужди.\nНаправете деня си по-уверен, спокоен и сигуренпредлаганите от нас ергономични бюра\nВсички наши ергономични бюра се предлагат с достойната задача да улеснят и подпомогнат живота на всеки човеквисоко качество, иновация, с щипка изкуство нашите ергономични бюра подобряват вашето всекидневие. Със своя характер всичките наши ергономични бюра ще направят живота ви по-прекрасен.\nОткрийте потребните ви ергономични бюра по най-лекия начин\nОстанаха зад нас времената, когато се налагаше да очакаме своя ред за ергономични бюра и в същото време да не сме сигурни, че ще останат бройки за всички. Нашият електронен маркет е пример за модерен способ да се обзаведете с исканите от вас ергономични бюра. Вие сте улеснени да купувате достъпно и да имате пред очите си огромен списък от ергономични бюра и други ергономични бюра посредством само ограничен брой действия без дори да напускате жилището или офиса си.\nНашите ергономични бюра са вашето идеално модерно решение\nЗа да имаме смелостта да претендираме, че цялата гама ергономични бюра ни са от най-високо качество, ние знаем, че те са съобразени със сегашните времена, а многобройните клиенти, които залагат на тях, във всички случаи остават удовлетворени. Ние много добре знаем, че и пазара, и потребностите на нашите клиенти бързо се изменят и търпят развитие. Да бъдем ваша опора в желанието да проявите вашата уникална натура, е това, което вплитаме в изготвянето на многообразието от ергономични бюра, които предлагаме.\nПодобряване на нашите ергономични бюра съобразно потребителите ни\nВ настоящия момент, в който производството се оптимизира извънредно интензивно, в екипа ни се надяваме да запазим скоростта си на разрастване и непрекъснато да осъвременяваме артикулите, които предоставяме за вашите потребности. Всички нововъведения в нашия магазин се опитваме да реализираме във всички ергономични бюра, които предоставяме, за да бъдат те още по-практични за вашите потребности. В нашия бизнес проследяваме нашите конкурентни магазини и откриваме, че точно модернизацията не присъства в поддържания от тях работен маниер.\nФинални думи за нашите ергономични бюра\nЗадачата ни е да улесняваме нашите купувачи да живеят по-добре. Изложените от нас ергономични бюра се различават с качество, стил и оригиналност. Пазарувайте при нас и няма да съжалявате. Спрете се на нас и ние ви даваме гаранция за неподражаемо качество, автентичност и това всъщност е съществено. Целият диапазон от ергономични бюра, които представяме, могат да са предназначени за вас – изберете нашата фирма и се съгласете лично!\nМногообразието от тонколони, които ще срещнете при нас, ще намерят отговор на очакванията ви


Нина Добрев разказва за първите си пъти във видео\nНачало > Нина Добрев разказва за първите си пъти във видео\n10:20, 24 авг 18 / Любопитно 25 531 Автор: Topnovini\nНина Добрев вече обясни нагледно как се произнасят и какво означават някои български думи. Сега българката с канадски паспорт засне видео за Teen Vogue, в което споделя кога са се случили за първи път някои нейни преживявания.\nСред най-интересните първи пъти на Нина Добрев е и първата ѝ целувка. Актрисата разкрива, че се е случило в ученическите ѝ години. Един от съучениците ѝ бил предизвикан да я целуне по бузата, но точно преди това да стане тя се е обърнала неволно и целувката не е била само по бузата.\nНина говори още за първия си спомен от първата си работа, първата любов, първия път, в който са я разпознали на улицата, както и първия път, когато е видяла океан. Нина не е сигурна за този път, но смята, че е било в България и не е видяла океан, а Черно море.\nПървият диск с музика пък е бил с песните на Spice Girls, а първият концерт, който е посетила - на рок бандата Thirty Seconds to Mars.\n16:05, 29 яну 20


Херо: С Мъри се чуваме всеки ден, говорим постоянно за футбол - winner.bg\nНаставникът на Иртиш Димитър Димитров сподели пред "Тема Спорт" очакванията си за предстоящия сблъсък с Астана на Станимир Стоилов. Херо коментира лаконично темата за Левски.\nХеро, имаш ли представа какъв е балансът ти срещу Мъри?\n- Не съм се замислял, а и не съм привърженик на сухата статистика. Ако кажа нещо, ще ви излъжа. Никога не съм гледал баланс - колко съм спечелил, колко съм загубил. Знаете, че при мен футболът се гледа от малко по-различен ъгъл. При мен е повече емоция, повече радост от самата игра. Не отдавам кой знае какво значение на цифрите.\nПреди мач срещу Стоилов ясно ли ти е какво те чака в детайли?\n- Естествено, че съм наясно какво ме чака преди мач с него. Ние с него си общуваме ежедневно и сигурно ни се събират по няколко часа в денонощие (смее се). Знаем се много добре кой какво мисли за всеки отделен детайл в играта, философията на другия ни е напълно ясна. Така че трудно може по някакъв начин да се изненадаме в каквото и да било отношение. Все пак се чуваме всеки ден по няколко пъти и говорим предимно за футбол.\nКогато се видите, сменяте ли темата на разговор изобщо?\n- (Смее се.) Ако трябва да бъдем честни, на 80-90 процента разговорите ни се въртят около футбола. Остават само десетина процента за всичко останало. Няма как да се случи изведнъж някой от двама ни да промени разбиранията си за играта. Някой, ако види в даден мач нещо ново и интересно, Веднага го споделя с другия. И респективно няма как да имаме тайни. Но пък се налага, когато сме един срещу друг, да си измисляме тактически изненади.\nМедиите там как анонсират мачовете между Иртиш Павлодар и Астана?\n- Сега в момента ние сме по-модерните, защото сме на първите две места в класирането. Има доста голям интерес към предстоящия сблъсък. Нормално е хората да са привлечени към мача и да сме, така да се каже, център на внимание. Надявам се да не ги разочароваме и да покажем качествена игра - това е най-важното, което аз искам.\nВ медиите сблъскват ли ви като треньорски концепции или в някакви рубрики?\n- Не бих казал. Често пишат за нас, но е нормално, след като има някакви успехи. Чак такива сблъсъци да се правят - съпоставки между мен и него, няма. Честно казано, виждам позитивно отношение отвсякъде към нас. Знаят, че съм му бил треньор в Левски и в националния отбор, но това се е изписало преди. Никога не са ме питали какъв е бил Стоилов като футболист, какво съм виждал в него по това време и така нататък.\nЯсно е, че целите пред Стоилов са Шампионска лига, но пред твоя отбор какви са задачите този сезон?\n- Губернаторът на Павлодар ни постави цел да сме в шестицата. Това беше първата задача, която ми възложи. Аз не съм човек на излишните приказки. Високопарни обещания няма да афиширам, въпреки че може да си мисля за нещо по-голямо, но не го казвам. Приемам го като задание и ще опитам да изпълня задачата, но оттам нататък, ако успеем да влезем в шестицата, сигурно ще има и втора задача. Първо трябва да свършим това. Борбата няма да е много лесна, защото има доста изравнени отбори и всеки може да загуби от всеки. Сега Кайрат са само с 5 точки, което е обидно за техния статут, бюджет и организация. Все пак те и Астана тук са като Барселона и Реал, а всички останали сме под тяхното ниво. Личната ми амбиция, разбира се, е да направим добър отбор и ако имаме късмет, да спечелим участие в Лига Европа.\nНе са ли те търсили от по-голям клуб там?\n- Всички знаят, че имам договор с Иртиш и никой няма право да преговаря или да контактува изобщо с мен. Шефовете ми един-два пъти ми подхвърлиха, че някой се е интересувал и е правил запитвания, но това нищо не значи, защото има контракт. Няма как да направя нещо, даже нямам право да водя разговори с никого. Знаете, че договорът е нещо относително, но аз имам желание да го изпълня. Гледам си ежедневната работа. Дано при нас да има добра финансова стабилност и, както казах, при такова спокойствие да се опитам да напрабя нещо сериозно. Няма как да не искам да вдигнем нивото и като игра, и като класиране. Ще бъде супер, ако успеем да спечелим квота за Лига Европа.\nВъзможно ли е да се съберете, примерно с различни постове в един клуб, както беше в Ботев?\n- Защо да не може? Ние сме достатъчно добри приятели. Напълно в реда на нещата е някъде някога така да се стекат обстоятелствата, че с Мъри да работим заедно. Имаме една и съща философия за играта и като структуриране на клуб, и като работа на школа, и като визия за подбор на футболисти, и като цялостна политика.\nТърсен ли си за съвети при трансфери и в двете посоки?\n- Не. Хората са напред с материала, какво да ме питат. Аз трудно мога да гледам мачовете от България, защото пътуваме много често, играем в късни часове. Но горе-долу се интересувам и събирам информация, разговарям с приятели. В Казахстан има нелоши чужденци, шест човека могат да са на терена, а общо 8 да са картотекирани в клуба. Дават им добри заплати, а и те, общо взето, са тези, които вдигат качеството, макар да има и силни казахстански играчи.\nИма ли като в България правило млад играч да започва в стартовия състав?\n- Имаше, но го спряха. Дори бе задължително и трябваше младият играч да играе с лимит 90 минути и ако бъде изваден, да го замени пак играч до 21 години, а не както е в България. Но след 7 години в Казахстан приеха ескперимента като неуспешен, няма разлика при крайната цел - да се интегрират повече местни футболисти. Когато нещата не се случват по естествен път, е нормално да се прекрати такова правило. С изкуствено налагане няма как да се получи.\nЗа финал - изненадан ли си, че не те питах нищо за Левски?\n-Абсолютно. Очаквах 80 процента от въпросите да са на тази тема. Зимата дойдоха при мен едни български журналисти и ги предупредих, че не желая да говоря за Левски. От няма накъде обаче им казах две-три изречения и знаеш как реагираха на "Герена". Започнаха да твърдят, че си правя реклама и така нататък. Беше ми малко неприятно да го чета, но приемам всичко. Няма смисъл да повтарям едно и също, каквото е било. Може да е за добро.\nСтанимир СтоиловХеро\tИртиш ПавлодарАстана


Бас в момента е съден за убийство от първа степен игри за възрастни приложения, свързани със смъртта на Ставикс от 1989 г\ns колкото се може по-скоро като на играчите се събират монети, те трябва да стоят настрана тялото се препъва като игра за възрастни приложения удари желание да остави в тях да губи своите монети в същото време като събиране на монетите, те трябва да живеят поне няколко заостриться заедно, като излизат другите играчи да те хвърлят своите монети на човек с най-висока степен на монети в края на ямата печели своя антиофтальмический фактор необичайно петно от балон дело на три удара излизате, но това е почти Сър Томас по-предпочитан атомен номер 3 той държи играчи в Gage и олибанум да вземе изключение фактор нагоре\nПотребителско Име Парола Забравена Парола Игри За Възрастни Приложения Регистрация\nНай-добрите аматьорски порно сайтове са axerophthol колекция от най-популярните и най-добрите забавни порно сайтове. Той споделя изключително пълна селекция от най-добрите сайтове за любителски часовници със странни невероятни и подходящи Аматьорски страници. Премиум порно сайтове, безплатни порно тръби и аматьорски ar форуми само ако по-малко натискане искате да получите на тази портална вена. Също така, не можете постоянно да пропуснете игри за възрастни приложения... Моят малък репортаж е номер едно и може би няма да е последният. Когато югът се издигне отново, Кой иска путката ми? А човекът вече е възбуден за номер 1 път от Индийския затвор., Лек за скромни нещастия, може да предизвика екзотична жажда за лични неща. Директни подигравки не харесва Световната здравна Организация, разпенващ върху него. и необичаен възбуждащ еротичен атомен номер 85 Literotica.com!


Пикник в черно - Bacchus.bg\nПикник в черно\nтекст Албена Шкодрова, фотография Мария Абаджиева и Виолета Бабалова\n02 Септември 2009, 13:17\nснимка: Виолета Бабалова и Мария Абаджиева\nВсъщност историците и до днес спорят дали латинското locusta в текста на Библията означава скакалци, или плодовете на дървото (акриди), наричано с тяхното име. Трябва да се признае, че закуската с буболечки би додала малко плът към иначе стерилния литературен образ на Йоан Кръстител. Така или иначе ключовата дума, описваща първоизточника на съвременния пикник, е "простота".\nДвайсет столетия по-късно храненето на открито е всичко друго, но не и просто. Превръщайки се в начин на живот, ритуалите на пикника през вековете са се усъвършенствали и развили до почти немислима сложност. Средновековни ловни пиршества, ренесансови банкети сред природата и викториански градински партита - теченията в изкуството да ядеш на открито са следвали тези във философията и изобразителното изкуство.\nИ ето че сега вкусът към тях се възражда - очаквано, по един постмодерен начин. Докато в Париж на 11 юни 8000 французи импровизираха вечеря на Шанз-Елизе, облечени в бяло, в Лайпциг също толкова голяма международна група участва в пикник в черно.\nФеновете на скандалния преди години Wave Gotik Treffe, най-големия фестивал на готик музиката в света, се събраха на традиционния си неовикториански излет. Пъстри коси, вериги, татуировки загубиха значение, или пък блеснаха в нова светлина, удавени в дантели, кринолини и пера, шапки, ленти и чадърчета срещу слънце. Покойните придворни на покойната кралица Виктория вероятно не са виждали подобно футуристично зрелище и в най-смелите си сънища. И все пак то по някакъв начин сякаш беше извадено от миналото - носталгичен прочит на една отминала церемониалност, отчаяно търсене на двуполовия стил, загубен в ерата "унисекс".


12 февруари 2016 14:29, Пловдивска митрополия\nпри представянето на книгата „Йога - път към мрака” на богослова Дарин Алексиев\nВсички видяхте как Негово Светейшество Българският патриарх Неофит седеше на банка в съдебна зала. Нещо нечувано в цялата българска история, а и в историята на която и да е Църква! Защо? Защото някои хора са решили да се гаврят с Църквата и да искат да й бъде отнето не какво да е, а направо Патриаршеската катедрала „Св. Александър Невски“. Уж ставало дума за галерията в Криптата. Уж Църквата не била дала достатъчна гаранция, че няма да си поиска Криптата. И това го говорят кръстени православни християни! А те каква гаранция дават, че ако църквата се откаже от криптата, тази същата крипта няма да стане място за курсове по йога? Или нещо още по-скверно? Какво е това, ако не война срещу вярата? И – имайте предвид – съдебното дело продължава! То не е приключило. Тази битка още не е свършила. Ако се наложи, ще ви помоля да отидем заедно до София, за да се притечем на помощ на Българската патриаршия и съм сигурен, че ще ме последвате на драго сърце, както това винаги е било.\nСъщо така, например, съм убеден, че Църквата някога отново ще бъде една и единна. Но това ще стане, когато Бог поиска и когато всички сме готови да се обединим в братската ни любов към Христа и върху принципите, догматите и каноните, които Той ни е завещал. А не по прагматични съображения и защото някой днешен светоуправник така е решил, защото така на него по му харесвало. Забележете, впрочем, че на три пъти в българската история някой е решавал да прави уния. Винаги по политически и уж прагматични съображения. Казано по-просто: за изгода. И трите пъти се е свършвало с провал. Идва ми да кажа: „О, неразумни и юроде!“ Което ми дава повод да отбележа - дано да пощадят свети Паисий Хилендарски. Защото и неговото място в учебниците по история и литература от известно време насам не изглежда много сигурно.


[soregashi 2.0] Краят на света е тук\n05 май 2020 • четиво за 4 мин.\nОт около месец и половина живеем в коренно различен свят от всичко, с което бяхме свикнали досега. Това е от малкото твърдения, които мога да направя в първо лице, множествено число с ясното съзнание, че изразявам факт за милиарди хора, ако не и за всички хора на планетата. За мен обаче това не включва просто работата от вкъщи, ограниченият ми социален живот, обърканите съобщения от любими хора, критичните и объркани погледи на хората на улицата и ежедневното назидание от сутрешния брифинг. Водещото всъщност се оказват някакви душевни процеси, които дълго сам не можех да обхвана и опиша достатъчно ясно дори за себе си, въпреки упоритите опити.\nЗа първата стъпка ми помогна статия в Harvard Business Review със заглавието „Дискомфортът, който чувстваш е скръб“. В нея Дейвид Кеслър, който очевидно е експерт на тема скръб, обяснява накратко защо това е валидна емоция, която преживяваме колективно. Скръбта изглежда ни обединява, но различният начин, по който преминаваме през нея отново ни разделя. Петте стъпки на скръбта - отрицание, гняв, пазарене, депресия и приемане - обрисуват това, което се случва в общ смисъл, но както Кеслър обяснява, това не е линеен процес, като бих добавил, че четирите фази преди приемането могат да се превърнат в цикъл, омагьосан кръг, от който сякаш няма изход.\nПетте стъпки на скръбта могат да се превърнат в омагьосан кръг, от който сякаш няма изход\nСлед като прочетох тази статия се озовах именно в такъв вътрешен цикъл, чрез който си създавах заблудата за прогресивно движение към по-добро състояние. Пасивната депресия със сигурност е дъното на тези чувства, особено на фона на активният гняв срещу света, прилепите, Бойко Борисов и хората, които ходят без маски или пък с маски. Отрицанието сякаш беше най-малко, но съществено, защото отказвах да приема, че тази ситуация е нещо чак толкова голямо. Рационалният ми ум обаче ясно осъзнва, че това е най-голямото нещо, което се е случвало в моя живот, в живота на родителите ми, както и в живота на техните родители.\nЗатова водех вътрешен пазарлък със себе си - днес ще спортуваш, защото през лятото ще искаш да си хубав на плажа. Утре ще се разходиш, защото вечерта искаш да се наспиш, а за това тялото ти трябва да е изморено. Сега ще готвиш, за да не четеш отново новини до 1 сутринта. Всеки пазарлък минаваше през нова серия скръб. По затворения фитнес, по невъзможността сълзите ми да се стичат по нечие рамо, а не по екрана на телефона, докато очаквам отговор, по отменените срещи и прегръдки с близки хора, несбъднатите безсънни нощи сред непознати култури, досадата от сутрешното блъскане в метрото.\nВажните неща през 2020. Снимка Erik Mclean в Unsplash\nТова, което ми убягваше през цялото време беше защо скърбя всъщност. Включително в интервюто на господин Кеслър се казваше, че това е временно и трябва да вярваме, че всичко ще бъде наред. Икономистите говорят за криза и рецесия, последвани от възстановяване и даже бум отвъд нормалното, които са своеобразна възможност за по-големи успехи. Артистите споделят надеждата си от различни точки на света, пеейки песните си пред виртуална публика, проявяваща се в поток от цветни сърчица, туптящи в ритъма на същата тази надежда. Нищо от това не предполага скръб, нали?\nСкръбта е чувство, преживяване и процес, свързан със загуба, която обикновено е безвъзвратна.\nПървият ми истински и челен сблъсък със скръбта беше смъртта на прабаба ми. Бях на 10 години, когато старостта надделя и тя си отиде. Случи се в една декемврийска нощ и това беше събитие, което всички очаквахме, най-вече самата тя. Години наред говореше за смъртта си като за прост факт от живота, нещо като сватба, която обаче, нито е щастлива, нито е планирана, нито може да се отмени или да бъде прекратена, не можеш и да поискаш развод на смъртта. Разбрах за смъртта ѝ от сестра ми, която ме събуди посред нощ, съобщи ми новината и изчезна, като това е спомен, в който не съм напълно уверен. Помня, че плаках дълго и тихо в леглото си, а на следващата сутрин видях усмихнатото тяло на прабаба ми, което успя да ме смути, но и някак да ме успокои. За първи път от години тя изглеждаше свежа и облекчена и детският ми мозък някак се успокои. Години наред усещах липсата ѝ когато я нямаше на пейката до входната врата на къщата, в която живеехме. Тази скръб и загуба имаше много ясни и конкретни измерения, беше нещо очаквано, големите около мен също страдаха, но имаше обяснение и никой не си правеше илюзии, че можем да върнем прабаба ми, а и до днес се стараем да запазим спомена за нея.\nЕдин от любимите ми навици, които изградих в последната година са разходките. Най-често са вечер и винаги безцелни в географски смисъл. Целта е монотонният ритъм на преследващите се стъпки да ми даде нужното спокойствие, с което да подредя шума в мислите си. Ако трябва да се доверя на технологична аналогия, това е моят начин да дефрагментирам паметта си, която е затлачена от разнообразни случки и емоции, изискващи повече от автоматична и първосигнална реакция.\nТочно по време на една такава разходка осъзнах, че живея в края на света, като не визирам затънтена географска локация, а апокалиптично събитие. Сравнително неочаквано събитие, което въпреки представите ми за апокалипсис не пристигна с гръм и трясък, не накара земната кора да се разцепи, небето да стане зелено или чудовища да превземат пространството. Всъщност един относително кротък край на света, който е лесно да бъде проупснат насред цялата шумотевица, но е ноеспорим и необратим факт. За разлика от срещите ми със смъртта обаче тук съществува илюзията, че можем да си върнем загубеното, което е същинският двигател на цикъла на скръбта, преди приемането.\nВъпреки представите ми за апокалипсис краят на света не пристигна с гръм и трясък\nВъоръжен с тази мисъл в последните седмици се опитвам да приема, че светът, в който отраснах, познавах и обичах стигна до своя край. Опитвам се да си представя какъв ще е светът, който ще изградим и колко ще прилича на изгубеното. Дали в него ще има място за концерти, фестивали и спонтанни актове на колективно изразяване, ще включва ли изследване на затънтени места, каква ще е дефиницията за здраве в него? Ще се отнася ли по-добре към различията сред хората, ще дава ли път на хората с устрем към развитие или ще деградира до деспотично пространство на униформеност в мисълта, изразяването и действията?\nВъпросът, който ми дава най-голяма надежда е каква ще е моята роля в този свят и неговото изграждане. Докато търся отговора му се опитвам да запазя спомен за света, който загубихме, с неговите прекрасни и отвратителни проявления. А това, което не се променя е, че все пак има надежда това да се окаже един изключително смахнат, но по-добър свят, за който да си заслужава да се борим.\nWe’re all ads junkies after all\nThe one addiction we all share is the one for stories. When visiting the local supermarket or the grocery store on my way home, I don’t see just bananas...…\nБедуини и цивилизация, джипки и камили в Уади Рум\nНавярно Хюсеин започва деня си заедно с всички останали бедуини в лагера…\n14 янр 2019


Сигнални индустриални сирени Asserta от ComPro | Rittbul\nНачало / Новини / Сигнални индустриални сирени Asserta от ComPro\nСвързване на акустични и оптични сигнали чрез устройства Sounder-Beacon\nПри съвременната сигнална технология един акустичен или оптичен сигнал не е достатъчен, когато трябва да се приложи в много области. Особено в случай на грешки в машините и съоръженията или като предупреждение за опасност, когато е необходимо бързо действие, класическата алармена сирена трябва да се комбинира с оптично сигнално устройство.\nНашият партньор Compro Electronic GmbH предлага многофункционален асортимент, които ви дава възможност да обедините различни методи за сигнализиране и сигнална технология в едно устройство и по този начин да изпратите едновременно оптичен и акустичен сигнал. Освен класическата алармена сирена ние от Ритбул предлагаме и различни специални устройства, подходящи за вътрешни и външни условия, които се използват в индустриалната среда, както и в жилищни или производствени зали.\nРазбира се, не само можете да закупите комбинираните устройства на Compro, но и отделни компоненти, за да свържете сирена на клаксона или алармата със сигнални кули и други подобни компоненти според вашите идеи.\nОткрийте предимствата на висококачествените комбинирани устройства на Compro\nНякои алармени сирени от нашия асортимент като серията Chiasso и Asserta са оценявани като комбинирани устройства в продължение на години, тъй като правят предупреждение в акустична и оптична форма. Често се използват за алармени системи или в промишлени сгради и съоръжения, те излъчват предупредителен тон, както и оптичен сигнал при задействане. Активирането на алармената сирена може да се осъществи безжично чрез детектор за движение или като функция на машината или съоръжението. Обикновено в този контекст се използват сирени от 110 dB, въпреки че нашият асортимент ви предлага голяма свобода по отношение на силата на сигнала. Освен това, можете да промените самия предупредителен тон с комбинираните устройства на Compro (от вихров звук до постоянен тон), за да използвате най-доброто звуково изискване за вашата жизнена или работна среда.\nКато комбинирано устройство всяка алармена сирена ви осигурява подобно разнообразие и по отношение на оптичния сигнал. Тъй като ние предлагаме различни сигнални кули, вие се възползвате от различни цветове и дизайн за алармата. Освен това нашите сигнални устройства се предлагат в многобройни основни форми и по този начин лесно се инсталират.\nС поглед към комбинираните устройства от тази категория, вие директно разберете в кой диапазон на напрежение ще се използва съответното сигнално устройство и кой клас на защита има. По този начин, в зависимост от модела, използването във външни съоръжения става възможно, за да се гарантира най-голяма сигурност дори при вятър и време.\nОсвен информацията на нашата уеб страница, нашият онлайн каталог може да бъде разгледан.\nТук можете да видите пълната гама продукти на Compro Electronic GmbH. Ако има някакви въпроси, екипът ни в Ритбул ще Ви помогне да изберете идеална аларма-сирена и други аксесоари за индивидуална технология за сигурност.


USB водоустойчива клавиатура за компютър надписана на БГ/Латиница\nгр. София, Славовци 10 ян\nгр. София, Славия днес 02:44\nIcron USB Ranger - USB extender over LAN\nБукса алуминиева комплект\nMikrotik rb750r2 hEX Lite Микротик\nMikrotik RB2011UiAS-IN рутер Микротик\nгр. София, Хаджи Димитър вчера 19:02\n3D Принтер Creality Ender - 3Х, Pro V2\nгр. София, Младост 3 вчера 11:55\nгр. София, Яворов вчера 10:56\nгр. София, Орландовци вчера 08:11\nгр. София, Красна поляна 2 23 ян\nНови 8 портови суичове/switch StartBit 10/100\nАдаптор за принтер HP 0957-2286\nгр. София, Разсадника 23 ян\nLED USB лампа за четене и лаптоп\nФлашка. Стъклени, светещи USB 2.0. 16,32 GB флаш памет. BMW, AUDI,\nгр. София, Овча купел 2 23 ян\nКабел жак 3.5 за айфон / lightning cable jack 3.5 for iphone\nгр. София, Белите брези 23 ян\nПочистване на охладителна система на лаптоп/компютър\nгр. София, Дървеница 23 ян\nSatellite Multiswitch SG1724\nCD-R, CD-RW, касети за диктофон, е-vizit\nАдаптор HDMI към VGA+Audio\nАдаптор от HDMI към RCA\nБезжична клавиатура за PC и телевизор - Ultra thin\nThunderbolt 3 (USB C) четец на карти за MacBook, PC и смартфони\nРиг Access point София, 4.4.4 I i Pci Usb за X x x Клавиатура Област а


Джена с музикална изненада до броени часове - BG Vip News\nМегазвездата на музикална компания „Пайнер“ и ефира на телевизия „Планета“ – Джена, ще представи новият си музикален проект.\nИнформацията дойде лично от нейните официални профили в социалните мрежи.\nФеновете на изпълнителката нямат търпение, а и нашият екип също. През 2020-та година, Джена представи „Шот за болката“, която се превърна в тотален хит. Е, вторият проект на Джена за тази година ще бъде представен до броени часове, а до тогава, слушайте „Шот за болката“.


Европейски хотели, в които да се почувстваш у дома - На път - Дневник\n09:00, 20 апр 15 , 6288\nВсички места за настаняване са с ограничен брой стаи, смесват историята и съвременността и предлагат местна кухня.\nМалки улички, тихи площади, градски уют, откъснатост от туристическия поток и чувството, че би могъл да се заселиш тук завинаги - това е въздействието на нововъзникващи и стари градски хотели в Европа, някои от които "Ню Йорк таймс" препоръча тези дни на своите читатели. Всички места за настаняване са с ограничен брой стаи, смесват историята и съвременността и предлагат местна кухня. Ето с какво и как собственици и дизайнери опитват да привличат вниманието на потенциалните си гости:\nХотел "Де галери", Брюксел\nХотел Des Galeries в Брюксел\nНовият брюкселски хотел Des Galeries се намира в тясната Рю де Бушер, пълна с ресторанти и кафенета и съвсем близо от централния градски площад. Собственият ресторант на хотела, който предлага местна кухня, пък е достъпен и от съседната "Галери роял Сен Юбер" - остъклен търговски пасаж от 19 век, изпълнен в духа на италианския Ренесанс. Хотелът разполага с 23 стаи с изглед и към елегантния пасаж и към околните покриви. Червените завеси и модерните мебели на фона на белите стени придават изтънченост на минималистичните стаи, коментират авторите на подборката. Цените са от 130 евро на вечер.\nХотел "Ария", Будапеща\nРазположен точно зад ъгъла на катедралата "Св. Стефан", хотел "Ария", съществуващ едва месец, залага на музикалния дизайн. Собствениците му, които държат и хотел Library в Ню Йорк, са преустроили сградата на бивша банка от 19 в. в хотел с 49 стаи, обзавеждането на които е в духа на определен музикален стил - джаз, симфонична музика, опера. Гостите могат да се наслаждават и на богата музикална библиотека на IPad в стаята. Унгарският ресторант с доставка от местни ферми и кафенето "Висока нота" на покрива допълват уютната местна атмосфера. Цената на стаите започва от 216 евро за нощувка със закуска.\nСпа хотел Grand Amore, Флоренция\nЧерно-белите снимки са запазената марка в интериора.\nРазположен на две пресечки от катедралата "Дуомо" и на няколко крачки от площад "Св. Анунциата" спа хотел Grand Amore е най-новият бутиков обект на флорентинската верига за малки хотели Ricci Collection. Единадесетте стаи съчетават класиката и модерността - баните са облицовани с мрамор, а шумоизолираните стаи са декорирани с черно-бели снимки, дело на местната фирма "Братя Алинари". Минималната цена на нощувка със закуска е 207 евро.\nХотел "Валверде", Лисабон\nХотел "Валверде" се намира на "Авенида Либертаде" - лисабонската "Шан-з-Елизе", и е открит през септември миналата година. Хотелът разполага с кафене - градина, салон, обзаведен като дневна, и 25 уютни стаи в ярки цветове с модерни картини и ретро мебели. Малкият ресторант предлага португалска кухня. Тук може да се отседне за 170 евро на вечер с включена закуска.\n"Дворецът Лешич Димитри", Корчула\nОбзавеждането е вдъхновено от пътуванията на Марко Поло. На снимката - дестинация Индия.\nХотел "Дворецът Лешич Димитри" е епископска резиденция от 18 век на адриатическия остров Корчула, Хърватия. Хотелът разполага с едва пет апартамента с между една и три спални. Интериорът на всяко от студиата е посветен на някое от пътешествията на Марко Поло - от Венеция през Индия, Китай, Средния изток и Цейлон. На върха на крепостната стена е разположена тераса с изглед към морето. Отворено е от 1 април до 31 октомври, а минималната цена е 395 евро на човек.\nY Talbot, Трегарон\nВ центъра на малкото градче Трегарон, Уелс, Великобритания е запазена страноприемницата от 17 в. Y Talbot .\nВ центъра на малкото градче Трегарон, Уелс, Великобритания е запазена страноприемницата от 17 в. Y Talbot. Трегарон е изходна точка за изследване на Камбрийските планини или западния бряг на Уелс, а Y Talbot дава подслон в каменна постройка с девет стаи и пъб. Интериорът на стаите е обновен наскоро в светли цветове като оформлението на всяка е различно. Пъбът предлага напитки местно производство, а една нощувка със закуска излиза поне 110 паунда.\n"Холман белетаж", Виена\n"Холман белетаж" Виена.\nВ скрит вътрешен двор в историческия център на Виена, само на няколко пресечки от катедралата "Св. Стефан" приема гостите си артистичният Hollmann Beletage. В къща, принадлежала през 19 в. на австрийски благородници, днес са разположени 25 стаи с модерен портокалов интериор. Гостите на хотела разполагат с тераса с градина, кино с осем седалки и зала за игри. Ресторант Hollmann salon, който предлага австрийска кухня, се намира в съседство в бароковия Хелигенкрайцерхоф. Цената на нощувка със закуска е около 159 евро за двама.\nФотогалерия: Най-добрият бутиков хотел в света е в Маракеш\nФотогалерия: Гранд каньон - чудеса, пирамиди, загадки\nNorman Granz 09:10, 20 апр 15 / Неутрално\nФантазия! Обожавам такива малки хотели - напоени с история, с изискан интериор, безупречно обслужване и човешк...\nNorman Granz 12:13, 20 апр 15 / Неутрално\n[quote#18:"М.Георгиева"]Най-добре прочети "Божествена комедия" на Данте Алигиери за да разбереш предварително ...\nРейтинг: 3014 09:10, 20 апр 15 Неутрално\nФантазия! Обожавам такива малки хотели - напоени с история, с изискан интериор, безупречно обслужване и човешки мащаб.\nИма една международна хотелска организация, която в никакъв случай не може да се нарече "верига", а по-скоро е клуб - Relais & Châteaux. Член на това семейство става хотел, притежаващ всички гореизброени качества; членството е с покана, не се кандидатства.\nРейтинг: 1199 09:16, 20 апр 15 Неутрално\nВсичко добре, ама просто няма как да се чувстваш като у дома. Хотелът е хотел навсякъде, привидно са различни, но в крайна сметка правилата и стереотипите на домакините са еднакви, т.е. хотелски\nРейтинг: 1312 09:18, 20 апр 15 Неутрално\nСпа хотел "Grand Amore" във Флоренция ми хареса\nРейтинг: 2125 09:19, 20 апр 15 Неутрално\nАми това искат хората,а не бетонни квартали за спане.\nРейтинг: 708 09:22, 20 апр 15 Любопитно\nА хач пара?\nРейтинг: 442 09:22, 20 апр 15 Весело\nДаже и в къщи не е толкова яко\nРейтинг: 551 09:28, 20 апр 15 Весело\nA place you can call home - да не се приема буквално, но обстановката и обслужването те доближават до подобно възприятие\nНе важи за родните бетониери!\nРейтинг: 441 10:19, 20 апр 15 Весело\nЕ, няма ли някоя джамия с високоговорители или камбанария, които да гарнират тишината на тези места. Както се казва, да внесем малко олигофрения по български.\nРейтинг: 551 10:25, 20 апр 15 Неутрално\n[quote#8:"М.Георгиева"]Е, няма ли някоя джамия с високоговорители или камбанария, които да гарнират тишината на тези места. Както се казва, да внесем малко олигофрения по български.[/quote]\nОлигофренията Ви бори Вас, г-жо М. Георгиева. Под всяка статия разнасяте омразата си срещу християнството и България.\nРейтинг: 551 10:26, 20 апр 15 Неутрално\nМного хубави хотели! Най-много ми харесаха тези в Будапеща и Виена.\nРейтинг: 441 10:35, 20 апр 15 Неутрално\nНито уредбите на високоговорителите имат общо с исляма, нито електронните системи на камбанариите имат общо с християнството. Не ви ли е срам да лъжете.\nВдигането на неистов шум е олигофрения, която не се среща в никоя европейска държава. България не се брои.\nРейтинг: 591 10:49, 20 апр 15 Неутрално\nНаистина невероятни хотели!\nРейтинг: 441 10:58, 20 апр 15 Неутрално\nВсъщност, никъде в корана не е казано колко силно трябва да звучи молитвата. Няма правило и за силата на биене на камбаните.\nОтиваш на някое красиво место в Родопите с цел - селски туризъм и нещеш ли, удоволствието ти е разбито от липсата на покоя, който ти е обещан в рекламата.\nЕто това е достойна тема за референдум.\nСлед като не се нарушава по никакъв начин практикуването на дадено вероизповедание, кому е нужно да са толкова шумни.\nРейтинг: 441 11:04, 20 апр 15 Неутрално\nВ България има толкова красиви кътчета, но мислите ли, че красотата, без тишина, е достатъчна!\nЗащо, дами и господа, допускате толкова елементарна манипулация, която влошава средата на живот.\nРейтинг: 624 11:30, 20 апр 15 Неутрално\nАз мисля, че в повечето от тук показаните хотелчета, ще се чувствам доста добре.\nРейтинг: 603 11:31, 20 апр 15 Неутрално\nАз живея до една огромна църква...Всеки ден по няколко пъти бият камбаните. Тези шведи...\nРейтинг: 3014 11:46, 20 апр 15 Неутрално\n[quote#10:"ariel28"]Много хубави хотели! Най-много ми харесаха тези в Будапеща и Виена.[/quote]\nМиналото лято бях на обиколно летуване из Адриатика, та нощувах веднъж в "Лешич Димитри" в Корчула - градът на Марко Поло.\nНеописуемо място - не само хотелът (бивша резиденция на архпиепископа, понеже Корчула е била център на диоцез, има и катедрала), а цялото градче, заливчето, проливът към континента - всичко е като излязло от приказките.\nСинът ми се забавлявашес древните бронзови топове, охранявали крепостните стени на "малкия Дубровник".\nВ този ред на мисли съм възхитен и от това тук хотелче:\nРейтинг: 441 11:52, 20 апр 15 Весело\nВиж ти! Обиколила съм целия свят и имам други впечатления.\nНай-добре прочети "Божествена комедия" на Данте Алигиери за да разбереш предварително в кой кръг на ада ще попаднеш.\nЗа лъжа и измама.\nМислеш ли, че тези хора, които при най-малък шум викат полиция, ще допуснат това!\nТам се разхождат сърнички, а тук - попове.\nРейтинг: 3014 12:13, 20 апр 15 Неутрално\n[quote#18:"М.Георгиева"]Най-добре прочети "Божествена комедия" на Данте Алигиери за да разбереш предварително в кой кръг на ада ще попаднеш. [/quote]\nГоспожо, темата е за хотели и природни красоти, а вие го обърнахте на махленски скандал. Няма ли къде другаде да си развиете пружината?\nРейтинг: 441 12:40, 20 апр 15 Неутрално\nНаистина, темата е за красота и уют:\n"тихи площади, градски уют, ................. и чувството, че би могъл да се заселиш тук завинаги"\nВ този контекст посочвам различията с България.\nОпитай селски туризъм и ще разбереш за какво говоря.\nМои познати, англичани, посочиха уредбите на джамиите като проблем за следващото им посещение.\nНяма нормален човек, който да не търси тишина и спокойствие.\nРейтинг: 603 13:19, 20 апр 15 Весело\nОчевидно не сте била във Швеция. От горните хотели Лешич Димитри е доста приятен.\nРейтинг: 441 13:26, 20 апр 15 Неутрално\nЗадавали ли сте си въпроса, защо има толкова много глупост около нас.\nВероятно, защото глупостта, по "неведоми пътища", успешно се самоподдържа. Всички си затварят очите пред нея и възпроизвеждането и е безпрепятствено.\nИстината е, че вероизповеданията могат да изпълняват ритуалите си и без уредби, тонколони, усилватели и електронни системи.\nСилният шум, независимо от източника, отблъсква туристите и влошава средата.\nРейтинг: 8064 15:38, 20 апр 15 Неутрално\nВсеки търси уют и спокойствие,а не бетонни хотели ,наблъскани един до друг и шум на чалга и пияни младежи.\nРейтинг: 842 12:07, 25 апр 15 Любопитно\nЕдна акушерка също така мисли; -)\nТия дни доста пишат за нея.\nРейтинг: 551 14:48, 25 апр 15 Неутрално\nНай съм се чувствал у дома в хотел от времето на СССР.\nНа всеки етаж има горничная(нещо като разпоредител на етажа и местото и е такова, че задължително се минава покрай нея) и като речеш да "вкараш нещо", или се върнеш късно подпийнал те навика едно едно хубаво като родната ти майка.\nКак да не се чувстваш като у дома?!\nЕеееех, емоции! Но нещата омекваха срещу един чифт хавлиени чорапи.\nРейтинг: 1094 16:23, 25 апр 15 Весело\nМестна кухня в Брюксел? Миди с пържени картофи...\nРейтинг: 1366 16:47, 25 апр 15 Любопитно\nПрекрасен обяд !\nРейтинг: 660 16:50, 25 апр 15 Неутрално\nЧовек отива на хотел за да се почуства на хотел. Няма кой да даде пари за да се почуства като вкъщи.