Аминазин - инструкции за употреба - Психоза 2022\nАминазин - инструкции за употреба\nАнтипсихотици от групата на фенотиазиновите производни. Има антипсихотични и седативни ефекти. Той отслабва или напълно елиминира делирия и халюцинации, облекчава психомоторното възбуда, намалява афективните реакции, тревожността, тревожността и намалява двигателната активност. Има антиеметичен ефект. Когато се използва във високи дози, това може да причини хапчета за сън. Той причинява екстрапирамидни нарушения, увеличава отделянето на пролактин. Има алфа-адренергично блокиране, антихистамин и слабо m-антихолинергично действие, понижава кръвното налягане. Механизмът на действие на лекарството не е напълно изяснен. Смята се, че много централни ефекти се дължат на блокада на допаминовите рецептори в различни части на мозъка. Седативен ефект, очевидно се дължи на блокадата на централните адренергични рецептори.\nСлед перорално приложение хлорпромазин бързо се абсорбира от храносмилателния тракт. Бионаличността е около 50%. Полуживотът е няколко часа. Метаболизира се в черния дроб, образувайки както активни, така и неактивни метаболити. Полуживотът е доста дълъг (4 седмици или повече). Екскретира се с урината и изпражненията. Прониква през кръвно-мозъчната бариера, докато концентрацията на хлорпромазин в мозъка надвишава концентрацията му в плазма.\nсъстояния на психомоторна възбуда при пациенти с шизофрения (халюцинаторно-делюзионни, хебефренични, кататонични синдроми);\nагитирана депресия при пациенти с предсенилна, маниакално-депресивна психоза;\nневротични заболявания, придружени от повишаване на мускулния тонус;\nпостоянни нарушения на съня (в комбинация със хапчета за сън и транквиланти);\nлечение и предотвратяване на повръщане по време на лечение с антитуморни средства и по време на лъчева терапия;\nРежимът на дозиране се определя индивидуално. За възрастни дневната доза е 25-600 mg; максимална единична доза - 300 mg; максимална дневна доза - 1,5 g.\nМоже би: хипотония, тахикардия, диспептични симптоми, суха кожа, намалено слюноотделяне.\nРядко (при продължителна употреба във високи дози): антипсихотичен синдром, продължителна депресия, екстрапирамидни разстройства; пигментация на кожата, замъгляване на лещата; алергични реакции.\nВ изолирани случаи: токсичен хепатит, агранулоцитоза, тромбофлебит.\nС повишено внимание, при стриктно наблюдение, лекарството трябва да се предписва при камъни в жлъчката и уролитиаза, остър пиелит, ревматизъм, ревматични заболявания на сърцето..\nНе се препоръчва използването на хлорпромазин при пептична язва на стомаха и дванадесетопръстника. При продължителна употреба на лекарството е необходимо да се контролира картината на периферна кръв, протромбинов индекс, функция на черния дроб и бъбреците, неврологични прегледи и консултации с окулист. При експериментални изследвания ембриотоксичният ефект на лекарството.\nАминазин усилва ефекта на сънотворните, опиоидни аналгетици, лекарства за обща и локална анестезия. Ефектът на антиконвулсанти под влияние на хлорпромазин е засилен, но в някои случаи хлорпромазин може да причини конвулсивни ефекти. Несъвместим с МАО инхибитори. Нежелателна дългосрочна комбинация с антипиретични аналгетици.\n10 таблетки от 50 mg\n500 таблетки от 50 mg\n10 таблетки от 100 mg\n400 таблетки от 100 mg\n1) Изявен ефект върху централната нервна система. На първо място, това е невролептичен ефект, който може да бъде описан като най-дълбок седативен ефект (супер седатив) или прекалено изразен успокояващ ефект. В тази връзка е ясно защо тази група лекарства е била наричана преди това „големи успокоителни“..\nПри пациенти с големи психози и възбуда аминозинът води до намаляване на психомоторната активност, намаляване на двигателно-защитните рефлекси, емоционално спокойствие, намаляване на инициативността и възбудата, без да има хипнотичен ефект (антипсихотичен синдром). Пациентът седи мълчаливо, той е безразличен към околните събития и събитията около него, като минимално реагира на външни стимули. Емоционална тъпота. Съзнанието се запазва през този период..\nТози ефект се развива бързо, например с парентерално приложение (iv, i / m) след 5-10 минути и продължава 6 часа. Относно „Изяснено чрез блокада в мозъка на адренорецепторите и допаминовите рецептори.\n2) Антипсихотичният ефект се осъществява чрез намаляване на продуктивните симптоми и ефект върху емоционалната сфера на пациента: намаляване на делириума, халюцинации и намаляване на продуктивните симптоми. Антипсихотичният ефект не се проявява веднага, но постепенно, в продължение на много дни, главно 1-2-3 седмици след ежедневно приложение. Смята се, че този ефект се причинява от блокадата на D-2 рецепторите (пресинаптичен допамин).\n3) Аминазин, подобно на всички фенатиазинови производни, има подчертан антиеметичен ефект, свързан с блокиране на хеморецепторите на стартовата зона (тригерната зона), разположен в дъното на IY камерната камера. Но той не е ефективен при повръщане, причинено от дразнене на вестибуларния апарат или стомашно-чревния тракт. Елиминира ефекта на апоморфин (стимулант на допаминов рецептор) върху спусъковата зона в продълговата медула.\n4) Аминазинът инхибира центъра на топлинното регулиране. В този случай крайният ефект зависи от температурата на околната среда. Най-често поради увеличаване на топлопредаването се наблюдава лека хипотермия.\n5) Намаляването на локомоторната активност (мускулен релаксант ефект) е типично за хлорпромазин. При достатъчно високи дози се развива състояние на каталепсия, когато тялото и крайниците за дълго време остават в положението, в което са им били дадени. Това състояние се дължи на инхибирането на низходящите улесняващи ефекти на ретикуларната формация върху гръбначните рефлекси.\n6) Една от проявите на ефекта на хлорпромазин върху централната нервна система е способността му да потенцира ефекта на аналгетици, лекарства за упойка, хапчета за сън. Този ефект се дължи частично и на инхибирането на биотрансформацията на тези лекарства от хлорпромазин..\n7) При високи дози хлорпромазинът има хипнотичен ефект (лек, плитък сън).\nАминазинът, както всички фенотиазини, също влияе на периферната инервация.\n1) На първо място, хлорпромазинът има изразени алфа-блокерни свойства, в резултат на което елиминира някои от ефектите на адреналин и норепинефрин. На фона на хлорпромазин, реакцията на пресора към адреналин рязко намалява или се появява "извращение" на ефекта на адреналина и спада на кръвното налягане.\n2) В допълнение, някои М-антихолинергични (т.е. атропиноподобни) свойства са характерни за хлорпромазин. Това се проявява с леко намаляване на секрецията на слюнчените, бронхиалните и храносмилателните жлези..\nАминазинът засяга не само еферентната, но и аферентната инервация. С локално действие има изразена локална анестетична активност. В допълнение, той има ясна антихистаминова активност (блокира хистаминовите Н-1 рецептори), което води до намаляване на съдовата пропускливост, освен това е спазмолитик на миотропното действие.\nХарактерен за хлорпромазиновия ефект върху сърдечно-съдовата система. На първо място, това се проявява с понижаване на кръвното налягане (както систолно, така и диастолично), главно поради блокиращо алфа-адренергично действие. Отбелязват се кардиодепресивни ефекти, антиаритмичен ефект..\nАминазин, в допълнение към горните си ефекти върху нервната система и изпълнителните органи, има изразени фармакологични ефекти върху метаболизма.\nНа първо място, засяга ендокринната система. При жените причинява аменорея и лактация. Намалява либидото при мъжете (блокира D-рецепторите в хипоталамуса и хипофизата). Аминазин блокира отделянето на растежен хормон.\nАминазин се прилага ентерално и парентерално. С еднократно приложение продължителността на действието е 6 часа.\n1) Използва се като линейка при остри психози. Според тази индикация се прилага парентерално. Аминазин и неговите аналози са най-ефективни при възбуждане на пациента, вълнение, стрес и други продуктивни психотични симптоми (халюцинации, агресия, делириум).\n2) Преди това се използва за лечение на пациенти с хронични психози. В момента има по-модерни средства, при липсата на които могат да се използват.\n3) Като антиеметик за повръщане от централен произход (при облъчване, например, при повръщане на бременни жени). Също така при упорити хълцания, при лечение на противоракови лекарства.\n4) Във връзка с блокиращия алфа-адренергичен ефект, те се използват при спиране на хипертонична криза. В неврологията: при състояния с повишаване на мускулния тонус (след мозъчен инсулт), понякога с епилептичен статус.\n5) При лечение на наркотична зависимост във връзка с наркотични аналгетици и етилов алкохол.\n6) При лечение на пациенти с маниакални състояния.\n7) При операции върху сърцето и мозъка (хипотермичен ефект), със седация, същия ефект се използва за елиминиране на хипертермия при деца.\n1) На първо място трябва да се отбележи, че при продължително приложение на хлорпромазин при пациенти се развива дълбоко инхибиране. Този ефект е толкова силно изразен, че докато расте, пациентът в крайна сметка се превръща в емоционално "тъп" човек. Аминазин може да промени поведенчески реакции, придружени от сънливост, нарушение на психомоторните функции. Развива се летаргия, апатия.\n2) Почти 10-14% от пациентите, получаващи хлорпромазин, развиват екстрапирамидни нарушения, екстрапирамидни симптоми на паркинсонизъм: тремор (тремолна парализа), мускулна ригидност. Развитието на тези симптоми се дължи на недостиг на допамин в черните ядра на мозъка, който възниква под въздействието на антипсихотик..\n3) Честите нежелани реакции на хлорпромазин са назална конгестия, сухота в устата, сърцебиене. Поради антихолинергичното действие на фенотиазините (хлорпромазин и др.), Те причиняват замъглено зрително възприятие, тахикардия, запек и потискане на еякулацията..\n4) Хипотонични кризи могат да се развият, особено при възрастни хора. При интравенозно приложение може да настъпи дори смърт.\n5) При 0,5% от пациентите се развиват кръвни заболявания: агранулоцитоза, тромбоцитопения, апластична анемия. При редица пациенти (до 2%) холестатична жълтеница, различни хормонални нарушения (гинекомастия, лактация, менструални нарушения), обостряне на диабета, импотентност.\n6) Фенотиазините могат да причинят или повишаване, или намаляване на телесната температура..\n7) В психиатричната практика може да се види развитието на толерантност, особено към седативно и антихипертензивно действие. Антипсихотичният ефект се запазва.\nКакто вече споменахме, хлорпромазинът е фенотиазиново производно. Той беше първото лекарство от тази серия. Впоследствие бяха синтезирани цяла поредица от съединения от този клас и серия (метеразин, етаперазин, трифтазил, тиопроперазин или маджептил, флуорофеназин и др.). По принцип те са подобни на хлорпромазин и се различават от него само по тежестта на отделните свойства, по-малкото токсичност и по-малко странични ефекти. Следователно хлорпромазин постепенно се измества от клиничната практика от гореспоменатите лекарства.\nПрез последните 10 години широко се използва лекарството THIORIDAZINE (sonapax). Антипсихотичната активност по-ниска от хлорпромазин. Лекарството има антипсихотичен ефект, комбиниран с успокояващ ефект, без ясно изразено инхибиране, летаргия и емоционално безразличие. Много рядко причинява екстрапирамидни разстройства. Показан е: при психични и емоционални разстройства, чувство на страх, напрежение, вълнение.\nГолям интерес като антипсихотични агенти представляват производни на бутирофенона. От тази серия от съединения, Haloperidol (халофен) се използва главно за лечение на пациенти с психични заболявания..\nHaloperidolum (табл. При 0, 0015, 0, 005; флакони от 10 ml 0,02% int; амплитуда - 1 ml - 0,5% разтвор) Действието му настъпва сравнително бързо. С въвеждането на лекарството вътре, максималната концентрация в кръвта настъпва след 2-6 часа и остава на високо ниво за 3 дни.\nИма по-слабо изразен седативен ефект и ефект върху вегетативната нервна система (алфа-адренергичното блокиране, атропиноподобните и блокиращите ганглиони ефекти са по-малко). Освен това антипсихотичната активност е по-силна от хлорпромазина, поради което представлява интерес при пациенти с много силна възбуда и мания..\nЧестотата на екстрапирамидните реакции при лечението на това лекарство е много висока, така че той няма значителни предимства пред фенотиазините при лечението на шизофрения. Използва се при лечение на пациенти с остри психични заболявания с явленията на халюцинации, заблуди, агресия; с необратимо повръщане на какъвто и да е генезис или с резистентност към други антипсихотици, както и с хапчета за сън, аналгетици като успокоително.\nАминазин® (драже, 25 mg)\nDragee 25 mg, 50 mg, 100 mg\nактивно вещество - хлорпромазин хидрохлорид 25 mg, 50 mg или 100 mg,\nпомощни вещества: захароза (захар), нишестен сироп, желатин, пчелен восък, талк, титанов диоксид Е 171, слънчогледово масло, железен оксид червен Е 172 (за дози от 50 mg и 100 mg).\nDragee сферичен в бяло (за доза от 25 mg).\nDragee сферичен кафяво-розов цвят, по повърхността са разрешени петна с по-тъмен цвят (за доза от 50 mg).\nDragee сферично кафяво, по повърхността са разрешени петна с по-тъмен цвят (за доза от 100 mg).\nПсихотропни лекарства. Антипсихотици. Фенотиазини с диметиламинопропилова група. Chlorpromazine\nATX код N05AA01\nСлед перорално приложение той не се абсорбира напълно. Максималната концентрация на хлорпромазин в кръвната плазма се наблюдава 2-4 часа след приема. Той се свързва с плазмените протеини с повече от 90%, поради което практически не се подлага на хемодиализа. Бързо се отделя от кръвоносната система и неравномерно се натрупва в различни органи. Лесно прониква през кръвно-мозъчната бариера, докато концентрацията му в мозъка надвишава концентрацията в плазмата. Няма пряка зависимост между плазмените концентрации на хлорпромазин и неговите метаболити и терапевтичния ефект.\nТой има ефект на "първо преминаване" през черния дроб, където лекарството се метаболизира в голяма степен в резултат на окисляване (30%), хидроксилиране (30%) и деметилиране (20%). Окислените хидроксилирани метаболити притежават фармакологична активност, които се инактивират чрез свързване с глюкуронова киселина или чрез по-нататъшно окисляване с образуването на неактивни сулфоксиди. Екскретира се чрез бъбреците и с жлъчката. Полуживотът на елиминиране е средно 30 часа. Около 20% от приетата доза се екскретира на ден, 1-6% от дозата се отделя с урината непроменена. Следи от метаболити на хлорпромазин могат да бъдат открити в урината 12 или повече месеца след прекратяване на лечението.\nАминазин® (хлорпромазин) - антипсихотично средство (антипсихотик), от групата на алифатни производни на фенотиазин.\nИма антипсихотични и седативни ефекти, намалява опорно-двигателната активност, повишава продължителността и интензивността на хипнотиците, аналгетиците, локалните анестетици, антиконвулсантите и алкохола, причинява екстрапирамидни разстройства и засилва секрецията на пролактин от хипофизата. Механизмът на антипсихотичното действие на Aminazin® е свързан с блокирането на постсинаптични мезолимбични и мезокортикални допаминергични рецептори в мозъка. Седирането се дължи на блокада на адренорецепторите на ретикуларната формация на мозъчния ствол. Лекарството има антиеметичен ефект (блокира допамин D2 рецепторите на тригерната зона на повръщащия център) и елиминира хълцането. Аминазин® има и хипотермичен ефект (блокада на допаминовите рецептори на хипоталамуса), има изразен α-блокиращ ефект със слаб ефект върху холинергичните рецептори. Той намалява или елиминира повишаването на кръвното налягане и други ефекти, причинени от епинефрин (хипергликемичният ефект на епинефрин не се елиминира). Има каталептогенен ефект.\nАминазин® инхибира интероцептивните рефлекси, намалява пропускливостта на капилярите и има слаб антихистаминов ефект. Под влияние на Aminazin® кръвното налягане намалява, често се развива тахикардия. Аминазин® има локален дразнещ ефект.\n- различни видове психомоторна възбуда и психотични състояния при пациенти с шизофрения, маниакална възбуда\n- психични заболявания от различен произход, придружени от страх, тревожност, възбуда, безсъние\n- разстройства на настроението с психопатия\n- психотични разстройства при пациенти с епилепсия и органични заболявания на централната нервна система\n- облекчаване на симптомите на отнемане при алкохолизъм и злоупотреба с вещества\n- засилено действие на аналгетиците за постоянна болка\n- заболявания, придружени от повишаване на мускулния тонус (след мозъчносъдов инцидент и др.)\nDragee Aminazin® се предписва перорално (след хранене), без дъвчене, с много вода.\nПървоначалната дневна доза за перорално приложение е 25-100 mg / ден 1-4 пъти на ден, след това, като се вземе предвид толерантността, дозата постепенно се увеличава с 25-50 mg на всеки 3-4 дни, докато се постигне желаният терапевтичен ефект. В случай на неефективност на средните дози Aminazin®, дозата се увеличава до 700-1000 mg / ден, в някои изключително устойчиви случаи без соматични противопоказания, дозата може да бъде увеличена до 1200-1500 mg / ден. При лечение с големи дози дневната доза се разделя на 4 части (последната преди лягане). Продължителността на лечението с големи дози не трябва да надвишава 1-1,5 месеца, при липса на ефект е препоръчително да се пристъпи към лечение с други лекарства.\nНай-високи дози Aminazin® за възрастни вътре: единични 300 mg, дневно 1500 mg.\nДеца Aminazin® се предписва на възраст 12 години, 25 mg 1-3 пъти на ден. За деца с тегло 90 kg или повече лекарството се предписва в същата доза като възрастни.\nЗа употреба в педиатричната практика е препоръчително да се използват лекарствени форми за деца.\nОтслабените и възрастни пациенти, в зависимост от възрастта, се предписват до 300 mg / ден.\n- сухота в устата, анорексия, гадене, повръщане, диария, запек\n- алергични реакции от кожата и лигавиците\n- помътняване на лещата и роговицата, нарушение на акомодацията\n- нарушение на сърдечния ритъм (риск от развитие на камерна аритмия, особено на фона на първоначалната брадикардия, хипокалиемия, удължаване на QT интервала), тахикардия, лека ортостатична хипотония\n- повишена коагулация на кръвта, лимфа и левкопения, анемия, агранулоцитоза\n- екстрапирамидни разстройства (дискинезии, акинето-твърди явления, акатизия, хиперкинеза, тремор, автономни разстройства), явления на умствено безразличие, забавени реакции на външни раздразнения и други психични промени, антипсихотична депресия, нарушения на съня\n- затруднено уриниране, олигурия\n- ангиоедем, подуване на лицето, както и фоточувствителност на кожата, меланоза\n- хиперпролактинемия, галакторея, гинекомастия, аменорея, импотентност, фригидност\n- тардивна дискинезия, злокачествен антипсихотичен синдром, конвулсии\nповишена индивидуална чувствителност към активните и спомагателните компоненти на лекарството\nинхибиране на функциите на централната нервна система (ЦНС) и кома от всякаква етиология\nостри мозъчни наранявания\nхемолитична жълтеница, цироза, хепатит\nпиелонефрит, нарушена бъбречна функция\nлимфа и левкопения, анемия, агранулоцитоза\nпрогресиращи системни заболявания на главния и гръбначния мозък\nпептична язва на стомаха и дванадесетопръстника по време на обостряне\nсърдечни заболявания в стадия на декомпенсация (сърдечни дефекти, миокардна дистрофия, ревматична болест на сърцето и др.), тежка артериална хипотония\nзаболявания, свързани с риска от тромбоемболични усложнения\nглаукома със затваряне на ъгъл (риск от повишено вътреочно налягане)\nвъзраст на децата до 12 години (за тази лекарствена форма)\nС едновременната употреба на Aminazin® с други лекарства, които имат потискащ ефект върху централната нервна система (обща анестезия, наркотични аналгетици, етанол (алкохол) и препаратите, които го съдържат, барбитурати, транквиланти и др.), Депресията на ЦНС може да се засили, както и респираторната депресия; продължителната комбинация с аналгетици и антипиретици е нежелателна - може да се развие хипертермия, с трициклични антидепресанти, мапротилин или МАО инхибитори - повишен риск от развитие на невролептичен злокачествен синдром; с антиконвулсанти - възможно е намаляване на прага на припадък; с лекарства за лечение на хипертиреоидизъм - рискът от развитие на агранулоцитоза се увеличава; с други лекарства, които причиняват екстрапирамидни реакции - възможно е увеличаване на честотата и тежестта на екстрапирамидните разстройства; с антихипертензивни лекарства - възможна е изразена ортостатична хипотония; с ефедрин - възможно е да се отслаби вазоконстрикторният ефект на ефедрин.\nПри лечение с Aminazine® трябва да се избягва приложението на епинефрин (адреналин), тъй като ефектът на епинефрин може да бъде нарушен, което може да доведе до спад на кръвното налягане. Антипаркинсоновият ефект на леводопа е намален поради блокиране на допаминовите рецептори. Аминазин® може да потисне ефектите на амфетамини, клонидин, гуанетидин.\nАминазин® усилва антихолинергичните ефекти на други лекарства, докато антипсихотичният ефект на антипсихотиците може да намалее.\nПри едновременната употреба на Aminazin® със свързан с химичната структура прохлопераперазин може да настъпи продължителна загуба на съзнание.\nАнтиацидни, антипаркинсонови лекарства и литиеви соли могат да намалят абсорбцията на хлорпромазин, в допълнение комбинацията с литиеви лекарства увеличава риска от екстрапирамидни усложнения.\nДруги хепатотоксични лекарства увеличават риска от хепатотоксичност..\nМедикаментите, които инхибират хематопоезата в костния мозък, повишават риска от миелосупресия.\nЗа да се избегнат усложнения, лекарството трябва да се използва само според указанията на лекар!\nЛекарството трябва да се използва с повишено внимание при болест на Паркинсон, алкохолизъм (риск от развитие на хепатотоксични ефекти), рак на гърдата, епилепсия, хронични заболявания, придружени от дихателна недостатъчност (особено при деца), синдром на Рейе, кахексия, старост, повръщане (антиеметичният ефект на фенотиазините може да маскира повръщане, свързано с предозиране на други лекарства).\nСлед употреба на лекарството, независимо от начина на приложение, пациентите трябва да лежат 1,5-2 часа; рязък преход във вертикално положение може да причини ортостатичен колапс.\nПо време на лечението е необходимо редовно проследяване на кръвното налягане, пулса и черния дроб, бъбреците и кръвната функция..\nНе използвайте алкохол по време на лечението!\nПо време на периода на лечение е необходимо да се въздържате от участие в потенциално опасни дейности, които изискват повишена концентрация на вниманието и скорост на психомоторните реакции.\nСимптоми: арефлексия или хиперрефлексия, замъглено зрително възприятие, кардиотоксичен ефект (аритмия, сърдечна недостатъчност, понижено кръвно налягане, шок, тахикардия, промяна на вълната на QRS, камерна фибрилация, спиране на сърцето), невротоксичен ефект, включително възбуда, объркване, сънливост, дезориентация ступор или кома; сухота в устата, хиперпирексия или хипотермия, мускулна скованост, повръщане, белодробен оток или респираторна депресия.\nЛечение: промиване на стомаха, назначаване на активен въглен (избягвайте предизвикване на повръщане, тъй като нарушеното съзнание и дистоничните реакции от мускулите на шията и главата, причинени от предозиране, могат да доведат до аспирация на повръщане).\nСимптоматично лечение: в случай на аритмия, фенитоин 9-11 mg / kg венозно, сърдечни гликозиди в случай на сърдечна недостатъчност, венозни течности или вазопресорни лекарства, като норепинефрин, фенилефрин (за да се избегне употребата на алфа и бета адренергични агонисти, с подчертано понижение на кръвното налягане) като епинефрин, тъй като е възможно парадоксално понижение на кръвното налягане поради блокада на алфа-адренорецепторите от хлорпромазин), в случай на конвулсии - диазепам (избягвайте предписването на барбитурати, поради евентуална последваща депресия на ЦНС и респираторна депресия), в случай на паркинсонизъм - дифенилтропин, дифенхидрамин.\nЗа облекчаване на екстрапирамидни разстройства (дискинезии, акинето-ригидни явления, акатизия, хиперкинеза, тремор, автономни нарушения) се използват антипаркинсонови лекарства - тропацин, трихексифенидил (циклодол) и други дискинезии, пароксизмални крампи на мускулите на шията, езика и дъното спрете кофеин-натриевия бензоат (2 ml 20% разтвор подкожно) и атропин (1 ml, 0,1% разтвор подкожно). За намаляване на антипсихотичната депресия се използват антидепресанти и стимуланти на централната нервна система..\nНеобходимо е да се контролира функцията на сърдечно-съдовата система най-малко 5 дни, централната нервна система, дишането, измерването на телесната температура, консултирането с психиатър. Диализата е неефективна.\nDragee 25 mg, 50 mg, 100 mg.\nДраже с формата на топка кафяво-розово.\nИма изразен антипсихотичен и седативен ефект, намалява опорно-двигателната активност, засилва продължителността и интензивността на хипнотиците, аналгетиците, локалните анестетици, антиконвулсанти и алкохол, причинява екстрапирамидни нарушения и усилва секрецията на пролактин от хипофизата. Механизмът на антипсихотичното действие на Aminazin ® е свързан с блокирането на постсинаптични мезолимбични и мезокортикални допаминергични рецептори в мозъка. Седирането се дължи на блокада на адренорецепторите на ретикуларната формация на мозъчния ствол. Лекарството има антиеметичен ефект (блокада на допамин IV рецепторите на тригерната зона на повръщащия център) и успокоява хълцането. Аминазин ® също има хипотермичен ефект (блокада на допаминовите рецептори на хипоталамуса), има изразен α-блокиращ ефект със слаб ефект върху холинергичните рецептори. Той намалява или елиминира повишаването на кръвното налягане и други ефекти, причинени от епинефрин (хипергликемичният ефект на епинефрин не се елиминира). Има силно каталептогенен ефект.\nАминазин ® инхибира интероцептивните рефлекси, намалява пропускливостта на капилярите и има слаб антихистаминов ефект. Под влияние на Aminazin ® кръвното налягане намалява, често се развива тахикардия. Аминазин ® има локален дразнещ ефект.\nСлед перорално приложение той не се абсорбира напълно. C max в плазмата се наблюдава 2-4 часа след приема. Той се свързва с плазмените протеини с повече от 90%, поради което практически не се подлага на хемодиализа. Бързо се отделя от кръвоносната система и неравномерно се натрупва в различни органи. Лесно прониква през кръвно-мозъчната бариера, докато концентрацията му в мозъка надвишава концентрацията в плазмата. Няма пряка зависимост между плазмените концентрации на хлорпромазин и неговите метаболити и терапевтичния ефект.\nСлед употреба на лекарството, независимо от начина на приложение, пациентите трябва да лежат 1,5-2 часа; рязък преход във вертикално положение може да причини ортостатичен колапс. Употребата на аминазин често е придружена от екстрапирамидни разстройства (дискинезии, акинето-ригидни явления, акатизия, хиперкинеза, тремор, автономни разстройства), в изолирани случаи, конвулсии. Антипаркинсонови лекарства като тропацин, трихексифенидил (циклодол) и други се използват като коректори.Дискинезиите (пароксизмални крампи в мускулите на шията, езика, дъното на устата, окулогични кризи) се спират с натриев кофеин бензоат (2 мл 20% s / c разтвор) и атропин (1 ml 0,1% s / c разтвор).\nВ началото на лечението могат да се появят сънливост, виене на свят, анорексия, нарушения в акомодацията, лека ортостатична хипотония, тахикардия, сухота в устата, нарушения на съня, затруднено уриниране, запек.\nМогат да се появят алергични реакции от кожата и лигавиците, ангиоедем, подуване на лицето, както и фоточувствителност на кожата (пациентите не трябва да бъдат изложени на UV лъчение в това отношение).\nПри използване на Aminazin ® могат да се появят явления на умствено безразличие, забавена реакция на външни раздразнения и други промени в психиката. При използване на Aminazin ® може да се наблюдава така наречената антипсихотична депресия. За намаляване на антипсихотичната депресия се използват антидепресанти и стимуланти на ЦНС..\nСлед продължителна употреба на големи дози Аминазин ® (0,5-1,5 г / ден), холестатична жълтеница, повишена коагулация на кръвта, лимфа и левкопения, анемия, агранулоцитоза, пигментация на кожата, замъгляване на лещата и роговицата и меланоза.\nОсвен това са регистрирани случаи на белодробна емболия и тромбоза на дълбоките вени, свързани с употребата на антипсихотици, случаи на внезапна смърт поради сърдечна патология, както и случаи на внезапна необяснима смърт при пациенти, лекувани с хлорпромазин (често в комбинация с други антипсихотици)..\nинхибиране на функциите на централната нервна система и кома от всякаква етиология;\nБолест на Паркинсон, активен алкохолизъм (риск от хепатотоксични ефекти), рак на гърдата, епилепсия, хронични респираторни заболявания (особено при деца), синдром на Reye, кахексия, старост, повръщане (антиеметичният ефект на фенотиазините може да маскира повръщането, свързано с предозиране други лекарства).\nАко е необходимо, използвайте лекарството по време на лактация по време на лечението трябва да спре кърменето.\nПациентът трябва да бъде информиран, че в случай на треска, болки в гърлото или развитие на инфекциозни заболявания трябва незабавно да се консултирате с лекар. В случай на откриване на патологични промени в кръвния тест (левкоцитоза, левкопения), Aminazine ® трябва да бъде отменен. Необходимо е да се наблюдава във връзка с възможното развитие на злокачествен антипсихотичен синдром. В случай на хипертермия е необходимо да спрете приема на Аминазин ®, тъй като хипертермията може да бъде първият признак на злокачествен антипсихотичен синдром (хипертермия, автономни дисфункции, промени в съзнанието, мускулна скованост). Хипертермията може да бъде предшествана от повишено изпотяване и нестабилност на кръвното налягане..\nАминазин ® трябва да се използва с повишено внимание при пациенти с рискови фактори за инсулт. При пациенти, приемащи антипсихотични лекарства, случаите на венозна тромбоемболия са по-чести. Рисковите фактори за венозна тромбоемболия трябва да бъдат определени преди назначаването на Aminazine ®, състоянието на пациентите трябва да се следи по време на лечението.\nПродуктът съдържа захароза, употребата му не се препоръчва при пациенти с непоносимост към фруктоза, нарушена абсорбция на глюкоза и галактоза или дефицит на захароза / изомалтаза. По време на лечението с Aminazine ® е възможно понижаване на прага на припадъци. В случай на развитие на епилептични припадъци е необходимо да спрете приема на Аминазин ®.\nПри пациенти, получаващи фенотиазини, са съобщени случаи на хипергликемия, нарушен глюкозен толеранс, развитие или обостряне на захарен диабет..\nAminazin ® трябва да се използва с изключително внимание при лечението на психоза при пациенти в напреднала възраст с деменция, тъй като има повишен риск от смърт.\nЛечение: стомашна промивка, прилагане на активен въглен (избягвайте предизвикване на повръщане, тъй като нарушеното съзнание и дистоничните реакции от мускулите на шията и главата, причинени от предозиране, могат да доведат до аспирация на повръщане). Симптоматично лечение:\nс аритмии - iv фенитоин 9-11 mg / kg, със сърдечна недостатъчност - сърдечни гликозиди, с подчертано понижение на кръвното налягане - iv прилагане на течни или вазопресорни агенти като норепинефрин, фенилефрин (избягвайте употребата на алфа и бета адренергични агонисти, като епинефрин, тъй като е възможно парадоксално понижаване на кръвното налягане поради блокада на алфа-адренергичните рецептори от хлорпромазин), в случай на припадъци - диазепам (избягвайте предписването на барбитурати, поради евентуална последваща депресия на ЦНС и респираторна депресия), в случай на паркинсонизъм - дифенилтропин, дифенхидрамин. Наблюдение на функцията на сърдечно-съдовата система в продължение на поне 5 дни, на централната нервна система, дишане, измерване на телесната температура, консултации с психиатър. Диализата е неефективна.\nС едновременната употреба на Аминазин ® с други лекарства, които имат потискащ ефект върху централната нервна система (лекарства за обща анестезия, наркотични аналгетици, етанол (алкохол) и препаратите, които го съдържат, барбитурати, транквиланти и др.), Е възможно да се увеличи депресията на централната нервна система, както и респираторната депресия; продължителната комбинация с аналгетици и антипиретици е нежелателна - възможно е развитието на хипертермия; с трициклични антидепресанти, мапротилин или МАО инхибитори - повишен риск от развитие на невролептичен злокачествен синдром; с антиконвулсанти - възможно е намаляване на прага на припадък; с лекарства за лечение на хипертиреоидизъм - рискът от развитие на агранулоцитоза се увеличава; с други лекарства, предизвикващи екстрапирамидни реакции - възможно е увеличаване на честотата и тежестта на екстрапирамидните разстройства; с антихипертензивни лекарства - възможна е изразена ортостатична хипотония; с ефедрин - възможно е да се отслаби вазоконстрикторният ефект на ефедрин.\nПри лечението с Aminazine ® трябва да се избягва прилагането на епинефрин (адреналин), тъй като ефектът на епинефрин може да бъде нарушен, което може да доведе до спад на кръвното налягане. Антипаркинсоновият ефект на леводопа е намален поради блокиране на допаминовите рецептори. Аминазин ® може да потисне ефектите на амфетамини, клонидин, гуанетидин.\nПри едновременната употреба на Аминазин ® с прохлорперазин, свързан с химична структура, може да настъпи продължителна загуба на съзнание.\nДруги хепатотоксични лекарства увеличават риска от хепатотоксичност. Медикаментите, които инхибират хематопоезата в костния мозък, повишават риска от миелосупресия. Aminazine ® не се препоръчва за употреба с лекарства, които могат да причинят аритмии като Torsadesde Pointes:\nнякои антипсихотични лекарства (напр. тиоридазин, левомепромазин, трифлуоперазин, сулпирид, тиаприд, пимозид, халоперидол, дроперидол);\nХипокалиемия (в резултат на прием на диуретици, лаксативи, глюкокортикоиди, тетракозактид, интравенозно приложение на амфотерицин), брадикардия (в резултат на приемане на антиаритмични лекарства от клас Ia и III, бета-блокери, някои блокери на калциевите канали, препарати на дигиталис, пилокарпин, антихолинестераза), вродено или придобити удължаване на QT интервала предразполагат към развитие на аритмии като Torsadesde Pointes.\nПри използване на Аминазин във високи дози (повече от 100 mg / ден) е възможно повишаване на нивата на кръвната глюкоза в резултат на намаляване на отделянето на инсулин. Необходимо е да се коригира дозата инсулин и други хипогликемични средства по време на лечение с антипсихотици и след приключване на тяхното приложение.\nПри едновременна употреба с бета-блокери (бисопролол, карведилол, метопролол, небиволол) рискът от развитие на камерни аритмии, включително аритмия от типа на Поантес на Torsadesde, се увеличава. В допълнение, има повишен риск от развитие на артериална хипотония, включително ортостатична. Необходимо е клинично наблюдение и мониторинг на ЕКГ. Рискът от ортостатична хипотония също се увеличава, докато приемате Аминазин ® с антихипертензивни лекарства и нитрати.\nПриемането на антиациди и активен въглен намалява абсорбцията в червата на антипсихотични фенотиазинови серии. Необходимо е да се спазва интервал от поне 2 часа между получаването на тези средства.\nТова са средства, които могат да повлияят на психичните функции на човека (памет, поведение, емоции и др.), И затова се използват за психични разстройства, за невротични и неврозоподобни разстройства, състояния на вътрешно напрежение, страх, безпокойство, безпокойство.\nКЛАСИФИКАЦИЯ НА ПСИХОТРОПНИ ЛЕКАРСТВА\nПонякога някои автори като шестата (6) група психотропни лекарства, наречени ноотропни лекарства (ноотропи).\nЩе започнем анализа на тази група средства със успокоителни..\nУспокоителните са успокоителни. Седативни (седативни) лекарства включват:\n1) ниски дози барбитурати,\n2) бромни и магнезиеви соли,\n3) билкови препарати (валериана, маточина, пасифлора и други).\nВсички те, причинявайки умерено успокояващ ефект, имат безразборно, просто, потискащо действие върху мозъчната кора. С други думи, успокоителните усилват инхибиторните процеси в невроните на мозъчната кора..\nНатриев бромид и калиев бромид най-често се използват от бромни соли. Широко използвани наркотици валериана под формата на инфузии, тинктури, екстракти.\nУспокоителните са също препарати от маточина. Използвайте тинктура и тинктури от родилка. Лекарство Пасифлора - Novopassit. Настойки от обикновен хмел, отвара от Кватер (валериана, бромиди, ментол и др.), Магнезиеви йони (сулфат на магнезия).\nуспокоителните се използват при неврастения, истерия, леки форми на невроза, повишена раздразнителност, безсъние, свързани с това.\nВтората група лекарства от психотропните лекарства е група успокоителни.\nТранквилизаторите са съвременни успокоителни средства със селективен ефект върху емоционалната сфера на човек. Терминът транквилизатори идва от латинското tranquillium - спокойствие, мир. Психотропният ефект на транквилизаторите се приписва главно на ефекта им върху либералната система на мозъка. По-специално, транквилизаторите намаляват спонтанната активност на невроните на хипокампата. В същото време те имат потискащ ефект върху хипоталамуса и активиращата ретикуларна формация на мозъчния ствол. Действайки по този начин, транквилизаторите са в състояние да намалят състоянието на вътрешно напрежение, тревожност, страх, страх.\nВъз основа на това тази група фондове се нарича още ANXIOLYTICS. Факт е, че латинският термин anxius- или английски "anxious" се превежда като "тревожен, пълен със страх, страх", а гръцкият лизис - разтваряне.\nСледователно в литературата терминът анксиолитици се използва като синоним на транквилизатори, тоест средства, които могат да намалят състоянието на вътрешен стрес.\nПоради факта, че тези лекарства се използват главно за лечение на пациенти с невроза, те имат своето трето основно име, а именно антиневротични лекарства.\nТака имаме три еквивалентни термина: транквилизатори, анксиолитици, антиневротични лекарства, които можем да използваме като синоними. В литературата все още можете да намерите синоними: малки транквиланти, психоседативни лекарства, атарактика.\nОт транквилизаторите, използвани в медицинската практика, най-широко се използват производни на бензодиазепин, тъй като те имат широк спектър от терапевтични ефекти и са сравнително безопасни.\nSIBAZONE (Sibazonum; в таблицата. При 0, 005; в ампер 0, 5% разтвор от 2 ml); синоними - диазепам, седуксен, реланий, валиум. Препарати от същата група: хлозепид (елений), феназепам, нозепам, мезапам (рудотел).\nМеханизмът на действие на бензодиазепиновите транквилизатори: в тялото, на територията на зоните на централната нервна система, посочени по-горе, бензодиазепините взаимодействат с така наречените бензодиазепинови рецептори, които са тясно свързани с GABA рецепторите (GABA - гама-аминомаслена киселина - инхибиращ медиатор на централната нервна система, инхибиторен; глицинът е също медиатор) ; L-глутаминова киселина - вълнуващ медиатор). Когато се стимулират бензодиазепиновите рецептори, GABA рецепторите се активират. Следователно взаимодействието на бензодиазепините със същите рецептори се проявява като GABA-миметичен ефект.\nВсички бензодиазепини, които премахват усещането за емоционален стрес, имат сходни свойства, но се различават по фармакокинетика. По-често от други лекарства се използва диазепам или сибазон..\nФАРМАКОЛОГИЧНИ ЕФЕКТИ НА ТРЕКВАЛИЗАТОРИТЕ\n(по примера на сибазон)\n1) Основният е техният успокояващ или анксиолитичен ефект, изразен в способността да се намали състоянието на вътрешен стрес, тревожност и лек страх. Те намаляват агресията и причиняват състояние на седация. В същото време те елиминират както ситуационни (свързани с всяко събитие, конкретно действие), така и не-ситуационни реакции. В допълнение, те имат изразен седативен ефект..\n2) Следващият ефект е техният мускулен релаксант, въпреки че мускулният релаксант ефект на успокоителните е слаб. Този ефект се реализира главно благодарение на централното действие, но те също предизвикват инхибиране на гръбначния полисинаптичен рефлекс..\n3) Увеличавайки прага на конвулсивна реакция, транквилизаторите имат антиконвулсивна активност. Смята се, че антиконвулсантната и мускулна релаксантна активност на транквиланти е свързана с GABAergic действие.\n4) Всички бензодиазепинови успокоителни имат лек хипнотичен ефект, а бензидодиазепиновият транквилатор NITRAZEPAM има толкова мощен хипнотичен ефект, че с право принадлежи към групата на хапчетата за сън.\n5) Потенциращ ефект (засилва ефекта на лекарствата, които потискат централната нервна система и аналгетиците). Бензодиазепините понижават кръвното налягане, понижават дихателната честота, стимулират апетита.\n2) с невроза, дължаща се на соматични заболявания (инфаркт на миокарда, пептична язва);\n3) за премедикация в анестезиологията, както и в следоперативния период; в стоматологията;\n4) с локални спазми на скелетния мускул ("кърлеж");\n5) сибазон в инжекции (в / в, в / м); с конвулсии като антиконвулсант с различен произход и с епилептичен статус, мускулна хипертоничност;\n6) като леко хапче за сън при някои форми на безсъние;\n7) със синдром на отнемане на алкохол при хора, страдащи от хроничен алкохолизъм.\n1) Бензодиазепините предизвикват сънливост през деня, летаргия, адинамия, лека летаргия, намалено внимание и разсейване. Следователно те не могат да бъдат назначени на водачи на транспорт, оператори, пилоти, студенти. Транквилизаторите се приемат най-добре през нощта (най-малко 2/3 от дневната доза през нощта и 1/3 от дозата на ден).\n2) Бензодиазепиновите транквиланти могат да причинят мускулна слабост, атаксия.\n3) Може да се развие толерантност и физическа зависимост..\n4) Може да се развие синдром на отмяна, характеризиращ се с безсъние, възбуда, депресия.\n5) Лекарствата могат да причинят алергии, фотосенсибилизация, замаяност, главоболие, нарушена сексуална функция, менструален цикъл, настаняване.\n6) Транквилизаторите имат кумулативна способност.\nПристрастяването и развитието на пристрастяването е причината за злоупотребата с успокоителни. Това е техният основен недостатък и големите проблеми.\nС оглед на горните нежелани ефекти са създадени така наречените „дневни транквиланти“, които имат значително по-слабо изразен мускулен релаксант и общ инхибиращ ефект. Те включват MEZAPAM (руден хотел, Германия). Те действат по-слабо в своя успокояващ ефект, но най-важното е, че причиняват странични ефекти в по-малка степен. Те имат успокоително, антиконвулсивно, мускулно релаксантно действие. Използва се за лечение на пациенти с неврози, алкохолизъм. Следователно те се считат за „дневни” транквиланти, по-малко тревожни през деня (Таблица 0, 01).\nДруго лекарство - феназепам (табл. 2, 5 mg, 0, 0005, 0, 001) - много мощно лекарство, подобно на анксиолитик, като успокоително, превъзхождащо други лекарства. По продължителност на действието той е на 1-во място сред горните бензодиазепини, като по действие той е дори близък до антипсихотиците. За феназепам беше показано, че 50% намаление на кръвната плазма настъпва след 24-72 часа (1-3 дни). Предписва се при много тежка невроза, което го доближава до антипсихотиците.\nПоказан е при състояния, подобни на неврози, психопати и психопатоиди, придружени от тревожност, страх, емоционална лабилност. Показан е при обструкция, фобии, хипохондрични синдроми. Използва се за спиране на спирането на алкохола.\nПропандиоловото производно MEPROBAMAT или MEPROTAN има сходни свойства с бензодиазепините. Добиви на транквилизатора феназепам. Има седативен, мускулен релаксант и антиконвулсивен ефект. Засилва инхибиращия ефект на лекарства за анестезия, хапчета за сън, етилов алкохол, наркотични аналгетици. Добре се абсорбира от храносмилателния тракт. Той инхибира бързия сън в микровълновата, предизвиква силно влияние, токсичен е, инхибира дихателния център и нарушава координацията. Засяга кръвта, причинява алергии.\nНЕВРОЛЕПТИКА или АНТИПСИХОТИЧНИ ЛЕКАРСТВА (неврон - нерв, лептос - нежен, тънък - гръцки.). Синоними: големи транквиланти, невроплегични. Това е лечение за пациенти с психоза..\nПСИХОЗА - състояние, характеризиращо се с изкривяване на реалността (тоест делириум, халюцинации, агресивност, враждебност, афективни разстройства). По принцип това се вписва в концепцията за продуктивна симптоматика..\nПсихозите могат да бъдат ОРГАНИЧНИ или ЕНДОГЕННИ (шизофрения, маниакално-депресивна психоза) и РЕАКТИВНИ, тоест не са независими заболявания, а състояние, възникнало в отговор на шок. Например по време на земетресението в Армения - масови психози. Основата на психозите е от голямо значение рязко повишаване на симпатиковия тонус в централната нервна система, тоест излишък на катехоламини (норепинефрин, допамин или допамин).\nОткриването и въвеждането на практика в средата на века на активни психотропни лекарства от групата на антипсихотиците е едно от най-големите постижения на медицината. Това промени коренно стратегията и тактиката на лечение на много психични заболявания. Преди появата на тези лекарства лечението на пациенти с психоза е било много ограничено (електрошокова или инсулинова кома). Освен това в момента антипсихотиците се използват не само в психиатрията, но и в граничните области на медицината - неврология, терапия, анестезиология, хирургия. Въвеждането на тези средства допринесе за развитието на основни изследвания в областта на психофармакологията, физиологията, биохимията, патофизиологията, за да се разберат механизмите на различни прояви на психични разстройства..\nМЕХАНИЗЪМЪТ на антипсихотичното действие на антипсихотиците не е достатъчно ясен. Смята се, че антипсихотичният ефект на антипсихотиците се дължи на инхибиране на допаминовите рецептори (D рецептори) на лимбичната система (хипокампус, цингулатен вирус, хипоталамус).\nБлокиращият ефект върху допаминовите рецептори се проявява чрез антагонизъм с допамин и допаминомиметици (апоморфин, фенамин) както в поведенчески реакции, така и на ниво отделни неврони.\nНа препарати от невронални мембрани е установено, че антипсихотиците инхибират свързването на допамин от неговите рецептори.\nВ допълнение към блокирането на рецептори, чувствителни към допамин и норепинефрин, антипсихотиците намаляват пропускливостта на пресинаптичните мембрани, нарушавайки освобождаването на тези биогенни амини и обратното им поемане на невроните (D-2 рецептори). За някои антипсихотици (фенотиазинови производни) при развитието на психотропни ефекти може да бъде важен блокиращият им ефект върху серотониновите рецептори и мозъчните М-холинергични рецептори. По този начин основното в механизма на действие на антипсихотиците е блокадата на D-рецепторите.\nПо химична структура антипсихотиците принадлежат към следните групи:\n1) фенотиазинови производни - хлорпромазин, етаперазин, трифтазин, флуорофеназин, тиопроперазин или напептил и др.;\n2) производни на бутирофенон - халоперидол, дроперидол;\n3) производни на дибензодиазепин - клозапин (лепонекс);\n4) производни на тиоксантен - хлорпротиксен (Труксал);\n5) производни на индол - карбидин;\nФенотиазиновите производни са най-широко използваните средства при лечението на големи психози..\nАМИНАЗИН или ларгактил (международно име: хлорпромазин). Аминазин (дражета от 0, 025; 0, 05; 0, 1; ампер от 1, 2, 5 и 10 ml - 25% разтвор).\nАминазин е първото лекарство от тази група, синтезирано през 1950г. През 1952 г. той е въведен в клиничната практика (Delay and Deniker), което поставя основите на съвременната психофармакология. Фенотиазините имат структура с три пръстена, в която 2 бензолови пръстена са свързани чрез сярни и азотни атоми.\nТъй като другите антипсихотици от фенотиазиновата група се различават от хлорпромазина само по силата и някои характеристики на психотропния ефект, хлорпромазин трябва да бъде обсъден подробно.\nГолям интерес като антипсихотични агенти представляват производни на бутирофенона. От тази серия съединения за основно лечение на пациенти с психични заболявания\nDroperidolum (ампер 5 и 10 ml 0,25% разтвор, Унгария). Той се различава от халоперидола в краткосрочно (10-20 минути) възможно действие. Има антишоков и антиеметичен ефект. Намалява кръвното налягане, има антиаритмичен ефект. Дроперидол се използва главно в анестезиологията при невролептаналгезия. В комбинация със синтетичен аналгетик, фентанил е част от таламоналния препарат, който проявява бърз антипсихотичен и обезболяващ ефект, води до мускулна релаксация, сънливост. Използва се в психиатрията за спиране на реактивни състояния. В анестезиологията: седация по време и след операция. С ендотрахеална анестезия. Противопоказания: паркинсонизъм, хипотония, с назначаването на антихипертензивни лекарства.\nВ момента са създадени нови антипсихотици, които на практика не причиняват екстрапирамидни разстройства. В тази връзка е интересно едно от най-новите лекарства, CLOSAPIN (или лепонекс). Има силен антипсихотичен ефект със седативен компонент при липса на симптоми на паркинсонизъм. Когато използвате лекарството, няма такова рязко общо инхибиране като това на хлорпромазин. Седация, развиваща се в началото на лечението, която след това преминава. Клозапин е производно на дибензодиазепин. Има висока антипсихотична активност. Използва се в психиатрията за лечение на пациенти с маниакално-депресивна психоза и шизофрения, с психопатия.\nСмята се, че клозапинът и класическите антипсихотици (фенотиазини и бутирофенони) взаимодействат с различни видове D рецептори. В допълнение, клозапин има изразена блокираща активност срещу мозъчните М-холинергични рецептори..\nКлозапин се понася добре, обаче е необходимо да се следи кръвта, тъй като има риск от развитие на агранулоцитоза, възможно е да се развие тахикардия, колапс. Трябва да се внимава на водачите, пилотите и други категории хора..\nSULPIRIDE (eglonyl) е умерен антипсихотик. Има антиеметичен, умерен антисеротонинов ефект, няма седативен ефект, няма антиконвулсивно действие, има антидепресантно действие, има някакъв стимулиращ ефект. Използва се в психиатрия (летаргия, летаргия, анергия), в терапията за лечение на пептична язва, мигрена, замаяност.\nПритискаща болка в стомаха\nСтрес Пет най-точни психологически онлайн тестове\nПсихоза Как да получите психологическа помощ\nСтрес Какви хомеопатични лекарства се използват при психични заболявания. Психични разстройства. Хомеопатия за депресия\nБезсъние Лекарства за намаляване на алкохола\nБезсъние Емпатия и как психологията гледа на способността на човек да бъде съпричастен\nКак да се избавите от депресията сами и дали това може да се направи\nКак да контролирате съня си (4 снимки)\nПожарът в търговски център "Зимна череша" в Кемерово отне живота на 64 души. От тях 41 са деца.\nКак да преодолеем тревожността: 4 доказани метода


19 September 2020, 21:21:55\n21 August 2020, 17:11:58 #3\nДa нaпoмним, чe ББД e иĸoнoмичecĸa идeя, cпopeд ĸoятo пpaвитeлcтвoтo плaщa нa вcичĸи гpaждaни нa дaдeнa cтpaнa oпpeдeлeнa cyмa, ĸoятo e дocтaтъчнa зa зaĸyпyвaнeтo нa xpaнa, oблeĸлo, зa нaeм нa жилищe и зa cтoĸи oт пъpвa нeoбxoдимocт. Toвa ce нaлaгa, пoнeжe зapaди мacoвaтa poбoтизaция нacтъпвa нeвиждaнa бeзpaбoтицa, a xopaтa тpябвa дa живeят пo няĸaĸъв нaчин. Πpивъpжeницитe нa ББД твъpдят, чe c нeгoвa пoмoщ щe ce нaмaли нepaвeнcтвoтo, ĸoeтo oт cвoя cтpaнa щe eлиминиpa нeдoвoлcтвaтa и пpoтecтитe, щe пoдoбpи живoтa нa xopaтa и щe им дaдe финaнcoвa cтaбилнocт. Te пoвeчe нямa дa ce бeзпoĸoят, чe щe ocтaнaт глaдни и нa yлицaтa, и щe мoгaт дa ce cъcpeдoтoчaт въpxy пo-пoлeзнa и интeлeĸтyaлнo възвишeнa paбoтa.\nBъпpeĸи тoвa, peдицa cтpaни нaй-cepиoзнo paзглeждaт възмoжнocттa зa въвeждaнeтo нa ББД. ocoбeнo нa фoнa нa пaндeмиятa oт нoвия ĸopoнaвиpyc. Ho имa нeмaлъĸ бpoй иĸoнoмиcти, ĸoитo ca нa мнeниe, чe нaceлeниeтo нa дaлeч нe вcичĸи cтpaни e дopacлo зa тaзи мяpĸa, ĸoятo в paзличнитe дъpжaви щe дoвeдe дo cъвceм paзлични peзyлтaти. Ceгa пpeдcтoи дa видим ĸaĸ щe ce oтpaзи ББД нa гepмaнцитe.\nЮpeгeн Шyп, ĸoйтo e pъĸoвoдитeл нa тoвa изcлeдвaнe зaяви в интepвю зa Ѕріеgеl, чe нayчнитe дoĸaзaтeлcтвa, ĸoитo нeгoвият eĸип щe cъбepe пo вpeмe нa eĸcпepимeнтa c ББД, щe cпoмoгнaт зa paзpeшaвaнeтo нa тoзи cпop.\n'Дeбaтитe oтнocнo ББД зaceгa в нaй-дoбpия cлyчaй нaпoмнят нa филocoфcĸa cбиpĸa, a в нaй-лoшия – нa peлигиoзни вoни' – ĸaзa Шyп. 'Πpoтивницитe нa тaзи идeя твъpдят, чe xopaтa щe зaпoчнaт caмo дa лeжaт пo дивaнитe и тъпo дa глeдaт cepиaли, a мoжe дa пpaвят и нeщo пo-лoшo. Πpивъpжeницитe нa ББД твъpдят, чe xopaтa щe пoлyчaт възмoжнocт дa ce зaнимaвaт c интepecнa зa тяx paбoтa и пo-тoзи нaчин щe cтaнaт пo-ĸpeaтивни, пo-щeдpи и пo-дoбpи, a тoвa e oт пoлзa нa дeмoĸpaциятa... Hиe мoжeм дa пpoмeним cитиaциятa ĸaтo зaмeним тeзи cтepeoтипи c eмпиpичecĸи дoĸaзaни знaния и щe paзĸpиeм пътя зa пo-пoлeзни дeбaти'.\n22 August 2020, 02:03:59 #4\n120 гepмaнци или 120 "германци"?


Виолета Тончева - Емилия Димова\nОбичах работата си и мисля, че я вършех добре\nговорителка в Радио Варна, 1942-1951\nПриятно ми е, че в радиото все още си спомнят за мен и съм поласкана от вниманието, което ми оказвате. За пръв път виждам новата сграда на Радио Варна и съм възхитена от прекрасните условия, в които работите, както и от модерната техника, с която разполагате. Доста по-различно беше някога, когато аз работех в Радио Варна. Студиото в пощата беше малко и оборудвано само с най-необходимата техника. Ние, говорителите, стояхме прави, когато трябваше да говорим пред микрофона. Имам дори една такава снимка. По-късно се преместихме в сградата на входа на Морската градина и там, разбира се, беше по-удобно.\nС радиото се срещнах най-напред в “Детски час” - едно предаване, в което участвах с изпълнения на детски песни. Аз съм лиричен мецосопран и през целия си живот съм била близо до музиката. Обичах да се изявявам пред микрофона и затова с удоволствие се явих на обявения конкурс за говорители през 1942 г. Комисията ни оценяваше по такива критерии като литературен български език без диалектизми, правилна артикулация и културно равнище. Аз се справих с предложените ми за четене текстове с лекота. Същото се получи и със скороговорките, които помня и досега. “Крал Карл открадна на кралица Клара короната”, “Кралица Клара крала кларинети” и “Ших сив ширит” заедно със “Свих сив ширит”. Трябваше да ги изговорим бързо и без грешка. По-късно много се забавлявах, когато гледах италианския филм “Зъбльото”, в който със същите скороговорки Алберто Сорди спечели конкурс за телевизионен говорител.\nОбичах работата си и мисля, че я вършех добре. Когато се налагаше да бъде извикана някоя говорителка от Радио Варна в Радио София, винаги командироваха мен, което означава, че оценяваха високо това, което върша. Беше ми приятно в студиото на Радио София да работя заедно с такива професионалисти като Енчо Багаров и Боби Симеонов. Въобще радиото ми даваше прекрасната възможност да бъда непрекъснато в допир с музиката, литературата и всички важни събития в страната. То ми даде много и много ме обогати, както много ми даде и операта - след Радио Варна спечелих конкурс за хористка във Варненската опера, където се пенсионирах. На сцената бях заедно със съпруга си Васил Димов - прекрасен музикант, водач на виолистите, един от основателите както на Софийската, така и на Варненската филхармония, преподавател в Музикалното училище във Варна. Общувахме с най-талантливите музиканти в България, с Александър Владигеров ни свързваше прекрасно приятелство. Във вилата ни на Кабакум той беше донесъл едно пиано, на което рано сутрин, още по пижама, шаржираше Лили Иванова и други певци. Събуждаше ни с импровизациите си и не ни оставяше, докато не се присъединим към него. Мъчно ми е, че си отиде толкова млад...\nНо да се върна към Радио Варна. Дежурствата ни започваха рано сутринта, четяхме новини, които преди това бяха одобрени от специално политическо лице. Излъчвахме отделни оперни арии и цели опери, като освен грамофонни плочи с класическа, оперетна и танцова музика, пускахме също народни песни и хора. Не бяха рядкост изпълненията и концертите на живо - мисля, че два пъти седмично фолклорни състави свиреха в голямото студио и това се излъчваше по радиото. Модни бяха и радиопиесите, които идваха при нас да записват артисти от театъра.\nКолеги ми бяха говорителите Янко Беширов, Надежда Мерджанова, Атанаска Белчева, Белчо Белчев. Белчев се казваше и един от инженерите, имахме и няколко техници - някои от тях работеха на смени в предавателя на Радио Варна, разположен в близост до летището.\nПо време на Втората световна война, след бомбардировките над София, които нанесоха щети и на сградата на Радио София, бе преценено, че съществува опасност и за Радио Варна. Евакуираха ни за няколко месеца в село Игнатиево. Настаниха ни в различни къщи, като радиото плащаше наема на хазяите. И досега си спомням съобщенията, които излъчвахме при затъмненията и които трябваше първо да прочетем на немски и после на български език: “Аchtung! Achtung! Keine feindlichen Flugzeuge”, “Внимание! Внимание! Няма опасност от вражески самолети”. За щастие Варна не беше бомбардирана и малко преди септември 1944 г. ние се прибрахме във Варна.\nЯрък спомен за мен е датата 8 септември 1944 г., когато бях дежурна. Руските войски дойдоха от Добрич и завзеха пощата, радиото и всички комуникации. Пет-шест души нахълтаха в студиото - Радио Варна още се помещаваше на втория етаж в централната поща - и насочиха към нас шмайзерите си. Техниците очевидно се притесниха, а на мен ми беше интересно. Та какво можеха да направят на едно младо и незаинтересовано от политиката момиче... Бях доста безгрижна наистина. Сега сигурно щях повече да се замисля при подобна ситуация. По едно време руският офицер заповяда: ”Передавайте Москва!” Инж. Белчев и техниците се засуетиха, защото дотогава ние препредавахме само Радио София. Те очевидно не знаеха как да постъпят и се опитаха да обяснят на офицера, че никога не са правили подобно нещо и не могат да включат Радио Москва. Руснакът се ядоса и буквално изрева насреща им: “Берлин можете, а Москва не можете!” Нашите хора се изплашиха, заеха се отново с техниката и какво правиха - не знам, но - слава Богу! - успяха да включат Москва. Тогава руснаците ни оставиха и на тяхно място дойдоха да ни пазят току-що пуснати политически затворници. Беше един доста объркан ден. Дежурството ми приключи и аз поисках да си отида, като обясних на политическия затворник, който ни надзираваше, че ще дойде да ме смени друг говорител. Затворникът обаче не ме пусна, а когато се възмутих, че няма право да ме държи гладна, излезе веднага и ми донесе отнякъде щайга с грозде. “Ето ти, яж! - ми се сопна той. - И ще си идеш, когато аз реша!”\nНастанаха смутни времена. Носеха ни да четем разни неща, често написани ръкописно и нередактирани и ние не знаехме кой стои зад тях, да ги четем ли или не. В тази бъркотия аз си позволявах да подхождам доста избирателно и по свое усмотрение четях далеч не всичко от подхвърлените ми листовки. Вече започнах да осъзнавам на каква опасност съм изложена. Та по улиците разстрелваха без съд и присъда... Сменяха началниците на радиото един след друг. От всички тях помня само Светослав Обретенов, защото Светльо ни беше и семеен приятел. Той разпореди да има денонощни дежурства, говорителките да работят само денем, а другите смени да поемат говорителите. Самият той си беше донесъл един дюшек, спеше в радиото и въобще не се прибираше вкъщи.\nПреживяла съм и немалко весели моменти. Веднъж предавахме операта “Аида”, плоча на “His Masters Voice”, и вече бяхме стигнали до финалната сцена, където Аида и Радамес се прощават в гробницата. Pianissimo. Изведнъж, една минута преди края на операта, разсилният бай Янко започва да кове гвоздей в стената. Макар и от външната страна на студиото, ударите на чука отекват в ефира. Говорителят, без да забележи, че техникът отсреща ни е подал микрофон, извиква възмутено: “Бай Янко-о-о-о!” Представете си само - с този възглас завършва операта “Аида”... Как е прозвучал той на слушателите не знам, но ние се заляхме от смях. В този момент по телефона звънна директорът на радиото Йордан Каранов и разтревожен ме запита: “Емилия, мойто дете (той така ме наричаше), какъв беше тоя бай Янко в края на “Аида”? Ще ме вкараш в затвора, ей!” Едва смогнах да му разкажа какво се е случило, толкова ни развесели тази случка.\nСпомням си също деня, когато обявиха национален траур заради смъртта на Васил Коларов. Научихме го рано сутринта и нямахме подходяща музика в студиото, защото дискотекарката зареждаше плочите от вечерта. Йордан Каранов реши да слезе в дискотеката и да избере някоя по-неутрална музика. В кой шкаф търси и как се обърка не знам (може би плочата не е била поставена на съответното място), но в ефира, вместо траурни, прозвучаха първите бодри тонове на “Веселата вдовица” от Лехар. Реагирахме веднага и сменихме плочата, а аз, естествено, не си спестих забележката, отправена с чувство за хумор към Каранов: “Хайде да видим сега, кой ще е виновен, ако Ви вкарат в затвора?”\nДруг път, пак по време на дежурство, обявих, че ще слушаме увертюрата “Егмонт” от Бетовен. На смяна в предавателя беше техникът Пенков, който боготвореше Бетовен. Като разбрал, че ще слуша любимо произведение, той възкликнал: “О, Егмонт!” Чул го разсилният бай Стоян и помислил, че немски войник му краде прасенцето, което той си отглеждаше в двора на предавателя. Разярен и с желание за мъст, човекът се втурнал навън да търси злосторника: “Де го, бе тоя мамин син! Аз ще му дам да се разбере!” Пенков просто припаднал от смях и му беше необходимо дълго време, за да ми разкаже по телефона за несправедливото отношение на бай Стоян към Бетовеновия Егмонт.\nЕто пак - каквото и да разказвам, все се връщам към музиката. Тя беше и продължава да бъде моят живот. Най-много харесвам Моцарт заради неговата жизнерадостна и красива музика. “Вълшебната флейта” бе любимият ми спектакъл, когато пеех в хора на Варненската опера. Обичам и сега Папагено - този комичен герой, лъжлив, мързелив дърдорко, но добросърдечен и нежен.\nНали знаете онази прочута ария: “Жена или девойка, е все едно за мен, ще бъдем чудна двойка, нощта ще стане ден...”


Кариерни съвети - Make My CV\nHomeПОЛЕЗНИ СЪВЕТИКариерни съвети\nМного хора в един момент искат да напреднат в кариерата си, но не знаят как? Понякога компанията не дава възможност за израстване или пък да се докажете. Възможно е самата компания да не предлага опция израстване на служител с вашата квалификация.\nАко сте изправен пред такъв проблем, значи е време да помислите за поемане на кариерен риск. Много хора се намират на позицията, която са в момента, защото не са се страхували да поемат риск. Успешните професионалисти не се колебаят да сменят компанията, за да получат повишение на новото място и така да изкачат още една стълбица в кариерното си развитие.\nВ случай, че сте готови да поемете кариерен риск, тогава най-добре е да направите план за кариерата си. Напишете на един лист къде искате да бъдете след една, пет и десет години. Това ще даде структура или скелет на вашата кариера и ще помогне на ума ви да се фокусира върху конкретни цели. Проверете дали имате нужните умения, за да стигнете желаната позиция. Това ще ви помогне да се ориентирате какъв риск поемате и какво още ще ви бъде нужно, за да реализирате мечтата си.\nСлед като имате план разгледайте следните възможности:\n1. Помислете вместо за позиция нагоре ….настрани. Възможно е на този етап най-доброто решение да не е издигане в кариерата, а да се преместите в друг отдел или в друга компания на подобна длъжност. Можете да направите и друго: да се присъедините към някакъв проект или организация с нестопанска цел и там да придобиете нови знания и умения, които след това да използвате в основната си работа.\n2. Откажете се от сигурната корпоративна работа. Това може да изглежда стряскащо предложение, но пък можете да стартирате ваш собствен бизнес или пък започнете обучения и след време отново да се върнете към този работодател, но вече с нов набор от знания.\n3. Присъединете се към екип, където можете да помогнете. Например, ако имате маркетингови умения, можете да помогнете на вашия IT отдел да внедри система или процес с който да подобри комуникацията в организацията. Идентифицирайте проблем и помислете какво решение вие бихте могли да предложите и как то ще подобри цялостната дейност на организацията.\n4. Рекламирайте себе си. Пристъпете към отговорности, които бихте имали на позицията, която искате да заемете. Потърсете критични процеси или проблеми в организацията и дайте предложения на мениджърите как могат да се разрешат. Когато действате така ще бъдете възприеман като човек, който заема по-висока позиция от тази на която е в момента и ще ви постави в светлината на кандидат, който може да бъде издигнат в йерархията.\n5. Продължавайте да учите и да придобивате нови знания. Имате ли нужда от сертификат, следдипломна квалификация или друго обучение, за да вървите напред? Понякога си заслужава риска да се лишите от известни удоволствия, за да придобиете нови знания и умения, които да ви отведат на следващото ниво.\n6. Включете се в дейности, които се извършват от доброволци. Може да намерите там отговори на въпроси, които търсите за проблемите в работата си. Можете да повишите някои свои умения и след това да използвате наученото. Ако искате да станете мениджър и да имате успех в управлението на хора, тогава можете да станете доброволец в организация, която има нужда от ръководители на екипи и така тествате доколко сте успешен в тази роля.\nВ случай, че искате промяна, тогава се налага да излезете от зоната си на комфорт и да рискувате. За да продължите напред, направете си план и се подгответе за скок.


Звездата с най-хубави обувки е Виктория Бекъм\nВиктория Бекъм е известна и главозамайващо високи токчета са класика, Най-често тя се появява на публични места с чифт обувки Кристиан Лубутен на краката си.\nВиктория Бекъм изпреварва с малко певицата Рита Ора и актрисата Сара Джесика Паркър. В топ десет на знаменитостите с най-красиви обувки попадат още певицата Дженифър Лопес, херцогинята на Кеймбридж, певицата Гуен Стефани, манекенката Кели Брук, колежката й Миранда Кер, певицата Тейлър Суифт и актрисата Ема Уотсън.\nНовото британско допитване имало за цел да установи предпочитанията на жените на Острова и навиците им при покупката на обувки. Запитани колко чифта обувки притежават в момента, 43 на сто от анкетираните посочили между 10 и 50 чифта, 25% заявили, че притежават между 5 и 10 чифта, а 15% признали, че вече са изгубили бройката.\n57% от участничките в допитването признали, че в миналото са си купували обувки, след като видели снимки на знаменитост, която се е появила с тях. Запитани дали предпочитат да купуват от магазини за улична мода или дизайнерски обувки, 75% от анкетираните избрали уличната мода, а само 17% признали, че предпочитат да се охарчват за дизайнерски обувки\nПубликувано: 14.06.2013 / Видяно: 2058 пъти / Коментари (0)\nКлючови думи: обувки, Виктория Бекъм, Миранда кер, тайлър Суифт, Дженифър Лопес, Гуен Стефани, Ема Уотсън, Кели Брук, бутикови обувки


Теория на констипацията | Blogatstvo.com\nИЗБЕРЕТЕ МНОГО ВНИМАТЕЛНО В КАКВО ДА ВЯРВАТЕ И В КАКВО – НЕ!\nАвтор: Пламен Петров Враговете на успеха, Ново юли 30, 2010\nСпоред доктор Пашкулев, констипацията е доста разпространен здравен проблем у нас. Всеки четвърти българин страда от запек и съпътстващите го проблеми – „газове, хемороиди, затлъстяване, разширени вени и т.н.“.\nДнес съм избрал за тема на поредната ми пиперлива шътокуа констипацията – но не в нейното медицинско значение, а в един по-широк и метафоричен смисъл.\nРазбира се, заглавието е намек за прословутата„Теория на конспирацията“.\nХората вярват в какво ли не – и това е тяхно право, разбира се.\nПривържениците на теорията за конспирацията – по моето скромно мнение – страдат от нещо като „мозъчен запек“. И неговия ефект също е доста неприятен за мисленето им. Меко казано…\nСъщо както запекът на дебелото черво задържа всички отрови в тялото и и може да доведе до куп неприятни усещания и дори до отравяне на целия организъм, така и „мозъчния запек“ трови тяхното мислене и целия им живот.\nЗащото, да вярваш, че някой някъде крои планове как човечеството да живее гадно, мизерно и нещастно… в крайна сметка е доста жалко извинение за това да не си размърдаш задника. За да не живееш чак толкова гадно, мизерно и нещастно…\nДа вярваш, че някъде съществува таен кръг от хора, които управляват света е удобно извинение, за да не излезеш никога от кръга на комфорта и да вземеш собствения си живот в собствените си ръце.\nЗа съжаление, „мозъчния запек“ е много, ужасно много разпространено заболяване по нашите географски ширини. И за това си има исторически, географски и гео-политически причини.\nНо няма причина да бъдем като всички останали. И да им пригласяме в позната песен „Що да се напрягам като всички са маскари и всеки гледа само как да те прецака?!“.\nИстината е, че ние сами избираме в какво да вярваме. И в какво – не.\nИ този избор определя до голяма степен какъв ще бъде живота ни. Дали ще живеем като пионки, от които нищо никога не зависи и чиито съдбини винаги се определят от някой друг. Или ще бъдем капитани на собствения си живот и ще отплаваме смело в открито море с гордо опънати платна.\nВ очите на „масовиците“, които са нелечимо болни от традиционните български песимизъм и черногледство, моите вярвания, разбира се, винаги ще са смешни и нереални. „Американски“ глупости, въздух под налягане и прочее умни епитети…\nЗащото така им изнася. Или защото те просто не могат да проумеят (все пак, „запеченият“ мозък не мисли много свежо), че наистина човек може да вярва и в други неща. И да вижда и живее в друга реалност, в друг – по-светъл и по-достоен – свят.\nЗа тях, моето престъпление е, че отказвам да се потопя до уши в тяхното блато. Да си призная, дълги години съм живял в същото блато – но отказах да се заблуждавам повече, че отровната му смрад е приятна за вдишване. И моят мозък страдаше от същия „запек“, а отпушването му беше бавен и труден процес, който още не е напълно завършен…\nНо няма как да се завърна отново в блатото. И да повярвам пак в същите „истини“, които отново да ме направят роб. На собственото си невежество…\nЗнам, че ще чувам крякането им постоянно около себе си. Знам, че за тях няма по-голмо удоволствие от това да те дърпат назад към смрадливия си гьол, а ако не успеят да те натикат обратно в тинята – поне да те замерят с кал. И нечистотии..\nНо съм направил своя избор. И съм готов да платя цената.\nЗнам и друго – не съм сам.\nИ продължавам наивно да вярвам, че все повече българи ще си прочистят мисленето от шлаката на застоялите идеи и отровни вярвания.\nИ един ден България няма да е в блатото…\nTags: блато, България, вяра, запек, избор, констипация, мислене, теория на конспирацията\n6 коментара за “Теория на констипацията”\n30.07.2010 в 9:05\nЕдно полезно четиво по същата тема:\n30.07.2010 в 9:23\nВнимавай! С тези думи може да те чуе някои и да реши, че си заплаха за пъклените му планове! Истината е, че повечето от тези неща се измислят от хора, които изпитват трудности да изразят себе си и да се развиват и затова приписват вината на какво (кои) ли не! А останалата част от теориите идва от хора, на които просто им е скучно!\nТя истината е винаги някъде по средата. Както във всяка лъжа има нещо вярно, така и във всяка истина има нещо невярно 🙂\nНе съм почитател на избора на която и да е крайност в живота. Това е да отричаш, че има друга гледна точка, което е същот това, за което говориш – мозъчен запек.\nНай-голямата конспирация е самата теория на конспирацията. Това е нещо, което замразява за момент човека. Подобно на гледането на филм, след като свърши оставаш за малко вцепенен, наистина вътре във филма (поне при мен е така). Някой може и да не излезе от този филм цял живот, от това категорично вярване, че само шепа хора управляват нещата и него включително. Чувството е леко паническо „Ами сега, какво да правим, обречени сме! Всички ще умрем! Трябва нещо да се направи, бързо…“\nМежду другото, харесва ми последната част на „трябва нещо да се направи“.\nНие носим конспирацията вътре в себе си, така че е напълно и 100% възможна и в по-глобален мащаб. Или ти като блогър никога не си си помислял „Искам да ме четат повече, какво да направя за да ме четат повече… как да привлека още читатели, трябва ми някаква хитринка, за която само аз да знам. Как да ги.. хм.. излъжа.. за да ме четат повече?“\nА и хората сме достатъчно съблазнителни за управляване. Каквото сме стадо тъпи овце. Погледни отгоре. Дори колкото по-тъпо и безполезно е стадото ти, толкова повече ти искаш да го репресираш. Ей така, за наказание.\nПодобно на тази Теория на конспирацията, може да се представи и теорията за забогатяването като една такава крайност. През очите на един обикновен човек – Кога завършва финансовата независимост? Изглежда дори и за богатите не свършва, та колко от тях са се отказали с правенето на повече пари? Милиони, Милиарди.. къде е границата? Този богаташ е извратен. На един човек са му достатъчни и 10 милиона.\nКакто и да е. Но никоя теория на конспирацията не е добре да бъде извинение за това да не размърдаш задника. Защо? Защото ние така или иначе го правим, така или иначе нещо се случва, така или иначе нещата се променят. По-хубаво е обаче, да се променят към нещо красиво. Чувството да правиш нещо хубаво е чувството, че живееш. Да правиш нещо значимо и за теб, и за другите. И точно това се корени в успеха на много хора.\nТеориите на конспирациите са толкова популярни защото имат същата функция като религиите, не се налага да си задаваш въпроси, да търсиш отговори и да мислиш, каквото и да стане си казваш: не зависи от мене, така е решил някой който има власт (при религиите господ така каза, така е пожелал бог), лесно и удобно за хора които не искат или не могат да мислят.\nпешо светулката каза:\nЗа каква конспирация говориш Пламене ?\nВсичко е така ,както го казват в новините на Канал 1, бТВ, НОВА …\nДа , песента беше хубава …\nПич ти си много зле. Как може да твърдиш че глобалното затопляне е измислине ти къде живееш в сахара ли.


Ръководителят на Капанския ансамбъл: Оптимист съм за работата си с ансамбъла, колегите са спокойни и има разбирателство – Новини Разград\nРъководителят на Капанския ансамбъл: Оптимист съм за работата си с ансамбъла, колегите са спокойни и има разбирателство\nНяколко месеца след като официално пое ръководството на Капанския ансамбъл, Светослав Стойчев даде първото си интервю. Пред нашата медия той разказа за емоциите около първата по-голяма изява на ансамбъла след встъпването му в длъжност – концертът “За Разград с песни, танци и любов”. Той разкри и какво подготвя заедно с колегите си по повод тазгодишния юбилей – 55 години Капански ансамбъл.\nРазкажете на зрителите малко повече за себе си.\nКазвам се Светослав Стойчев, на 29 години, от Разград. Завършил съм ПМГ “Акад. Никола Обрешков”. През 2015 г. придобих бакалавърската си степен по „Мениджмънт“ в Икономически университет – Варна, а следващата година завърших магистратура – „Мениджмънт на човешките ресурси“ с магистърска теза на тема “Управление на културен институт”. След това реших да се завърна в родния си град Разград и така започнах работа в НЧ “Напредък 1901”. Година по-късно бях назначен за секретар.\nКога започнахте да се занимавате с народни танци?\nС народни танци се занимавам от ученическа възраст. Танцувал съм в ДТА “Лудогорче”, а след кратко прекъсване бях записан в клуба по народни хора към НЧ “Бузлуджа 2010”.\nЗащо решихте да участвате в конкурса за директор на Капанския ансамбъл?\nКато млад човек, завърнал се в Разград, аз имам нужда от кариерно развитие и именно Капанският ансамбъл бе достижима за мен цел и нещата се случиха.\nВ какво се състоеше конкурсът?\nКонкурсът се състоеше в изготвяне на концепция за управление на ансамбъла за период от 4 години. Направих репертоарен план, план-програма за работа на ансамбъла за този период. Защитих тезата си и към този момент част от плана за първата година вече е реализиран – именно годишнината на ансамбъла – 55 години. Смятам, че това трябва да бъде отбелязано по достоен начин в края на годината, ако противоепидемичните мерки позволяват провеждането на културни мероприятия.\nКои са основните неща, към които ще се стремите като ръководител на ансамбъла?\nНа първо място искам да работя със сплотен екип, защото когато има разбирателство между колегите, нещата се получават. Аз съм оптимист в тази насока, защото виждам, че колегите са спокойни и работят в синхрон.\nКонцертната програма на Капанския ансамбъл “За Разград с песни, танци и любов” бе първата по-голяма изява на ансамбъла под Ваше ръководство. Разкажете ни малко повече за идеята на този концерт.\nИмахме готовност и за коледен концерт, ако мерките в страната го позволяваха. Основната идея на концерта, който успяхме да осъществим, бе колегите ми да могат да се качат на сцената, макар и без публика, и да получат удовлетворението от работата си. Програмата бе изготвена съвместно с останалите ръководители. Уважих предложенията им и съм на мнение, че концертът беше успешен. Изпълнителите също бяха много доволни, а това е от съществено значение.\nБихте ли разказали малко повече за предстоящия концерт по повод 55 години Капански ансамбъл?\nНамеренията ми, които съм споделил и с част от колегите, са спектакълът да се състои от 2 части. Първата част – стари произведения, които са емблема за Капанския ансамбъл. Акцент ще бъдат и камерните танци на ансамбъла, които са оставили ясна диря в българския фолклор и танцово и сценично изкуство. Идеята за втората част е да бъде изцяло нова с ансамблови, хорови и оркестрови изпълнения. Започнали сме да реализираме всичко това. До вчера с нас беше Асен Павлов – директор и главен художествен ръководител на ансамбъл “Чинари”. Той започна сериозна работа с колегите. Ще включим няколко нови танца, включително и тракийски. Смея да твърдя че тези нови произведения ще станат част от 55-годишнината.\nКога планирате да се състои този концерт?\nАко мерките позволяват, концертът по традиция ще се състои началото на месец ноември. По този начин отбелязваме и започването на новия творчески сезон.\nПредишна Предишна публикация: От МВР призовават да се изпращат записи от нарушения на пътя\nСледваща Следваща публикация: Резултати от три вида теста за коронавирус ще бъдат признавани при влизане в Швеция


Фондация „За Нашите Деца“ с безплатна лекция „Първи грижи за новороденото“ в Пловдив - Пловдивски новини - Новините от Пловдив и региона -PlovdivskiNovini.bg\nФондация „За Нашите Деца“ с безплатна лекция „Първи грижи за новороденото“ в Пловдив\n06 Фев 2019 13:21\nНа 1 март от 17:00 ч. специалистите на фондация „За Нашите Деца“ от Център за обществена подкрепа „За деца и родители” в гр. Пловдив съвместно с д-р Диана Аргирова, педиатър и неонатолог, завеждащ отделението за недоносени към Университетска многопрофилна болница за активно лечение (УМБАЛ-Пловдив), организират безплатен курс „Първи грижи за новороденото“ в заседателната зала на болницата.\nМили родители, ние знаем, че да си майка и татко не е лесно. И това се научава с времето. Бихме се радвали да Ви бъдем полезни с това, което ние знаем и можем.\n« Безплатни консултации в онкологичните си клиники организира от 4 до 8 февруари УМБАЛ Свети Георги Нарастват уврежданията на бъбречната функция заради произволен прием на медикаменти »


Дискусия по време на сесия – мисията възможна :: Студентско-ученическо движение "Призив за образование"\nДискусия по време на сесия – мисията възможна\nПонеделник, 31 Януари 2011г. 02:44ч.\nПрожекцията на филма „Парите като дълг” предизвика оживена дискусия\nНе бяха един или двама колегите-студенти, които настойчиво съветваха да не правим прожекция на филм и дискусия по време на изпитната сесия. Нямало да дойдат студенти, не могло и да се очаква друго – те едва ли не стават и си лягат с идеята за изпитите си; ако пък дойдат на прожекцията, ще са малко и усилията „нямало да имат смисъл” и прочее.\nЕ, да бяха дошли тези скептици и тогава щяха да се посрамят или посмеят на това, как подценяват и студенти, и учениците. На 19 януари зала 23 на Историческия факултет побра дошлите да гледат документалния филм „Парите като дълг”. Във филма най-общо се разглежда парадокса с т.нар. „дългов ефект” и „дългова икономика” в съвремието ни, които са вследствие от най-последното развитие на банките в икономиките по света. Моделът е представен от гледна точка на увеличаващото се вляние на банковото дело в САЩ и на връзката дълг-обезценяване на национаната валута - финансово-икономическа криза. Лентата е с рисувани образи, а в края на филма се задават интересни въпроси, свързани с възможни алтернативи на банковата система, а оттам и на цялостното функциониране на стопанствата. Причината организаторите да изберат филма за дискусия е в несъмнено голямата роля, която парите (по-точно липсата им) имат в студентския и цялостен наш живот. Актуален момент се явява и оттеглянето на държавата от финансирането на образованието, което поставя въпроса кой и с какви средства ще компенсира получилия се недостиг.\nИзненадата дойде на самата дискусия. Студентите първи се въвлякоха в обсъждането, като между интересни мнения и ценни допълнения (на студентите от Философския факултет) се прокрадна и така необходимото критично мнение – да се гледа с необходимата доза критика и съмнение и върху самия филм. Заедно с това се спомена, че в университетите има очевидно съвпадение на интереси в полза на частното банкиране и в ущърб на обикновените учащи се. Така например, шумно се рекламират студентски банкови кредити, които са с лихви на частните банки, но са обезпечени от държавата. Същевременно, самата държава чрез правителството се оттегля от необходимото финансиране на държавните висши училища, което застрашава да повиши плащаните от нас, студентите, семестриални такси за следване. От тази ситуация банките биха печелили повече и повече, а студентите биха губили, задлъжнявайки към тях или оставайки извън образователната система.\nСилно впечатление направи включването в дискусията на учениците в аудиторията.\nТе споделиха свои впечатления за тежките последствия от задлъжнялостта в живота като цяло. Хората, зависими от кредити, освен притиснати във времето, често странят и от гражданска, обществена активност, а при загуба на работното си място изпадат в немилост, чиито последици нерядко са пагубни.\nФилмът и дискусията дадоха по-малко готови отговори пред участниците, по-скоро поставиха пред тях повече въпроси. Едно обаче стана напълно сигурно – в подобни събития в университета по време на сесия си заслужава участието. Защото университетът не се изчерпва само с изпити и конспекти. Самият живот е един грамаден университет, затова и темите, заслужаващи вниманието ни, са много.\nНека поне част от тях ни събират пак и пак на прожекции и дискусии.


9-те божи заповеди – откъс от "Извън контрол" | Kafene.bg\nОткъс от 24 глава „Деветте божи заповеди“ – от книгата "Извън контрол" на Кевин Кели (ИК "Изток-Запад").\nОт нищо природата прави нещо.\nВ началото има твърда скалиста планета; след това има живот, и то в изобилие. В началото – голи хълмове; след това – потоци с риби, папур и червенокрилитрупиали. В началото – жълъд; след това – дъбова гора. Бих искал и аз да мога така. В началото – къс метал; след това – робот. В началото – малко жици; след това – мозък. В началото – малко древни гени; след това – динозавър.\n• Разпределяй съществуването.\n• Контролирай от ниско към високо ниво.\n• Култивирай нарастваща възвръщаемост.\n• Отглеждай част по част.\n• Наблягай на периферията.\n• Почитай грешките си.\n• Не се стреми към оптимални решения; преследвай множество цели.\n• Търси постоянно неравновесие.\n• Променяй самата промяна.\nТези девет закона са организационните принципи, които откриваме да действат в най-разнообразни системи – от биологичната еволюция до компютърната игра „СимСити“. Разбира се, не искам да кажа, че това са единствените закони, необходими за създаването на нещо от нищо; все пак от множеството наблюдения, натрупани в науката за сложността, тези принципи са най-обхватните, най-ясните и най-представителните общи положения. Смятам, че човек може да стигне доста далече в ролята си на бог, ако се придържа към тези девет правила.\nНе се стреми към оптимални решения; преследвай множество цели. Простите машини могат да бъдат ефективни, но сложните адаптивни механизми не могат. Една сложна структура има много господари и не може да служи изключително на нито един от тях. Вместо да се бори за оптимизация на всяка функция, обширната система може да оцелее само като осигури задоволително ниво на голям брой функции. Една адаптивна система например трябва да търси компромис между използването на познат път към успеха (оптимизиране на действаща стратегия) и отклоняването на ресурси за изследване на нови пътища (т.е. изразходване на енергия за изпробване на по-малко ефикасни методи). Толкова много импулси се смесват във всяка сложна същност, че е невъзможно да разгадаем кои са реалните причини за оцеляването ѝ. Оцеляването е многопосочна цел. Повечето живи организми са толкова разнопосочни, че представляват по-скоро глупави разновидности, които функционират по случайност, отколкото прецизно въплъщение на белтъци, гени и органи. Когато създавате нещо от нищо, забравете за елегантността; работи ли, значи е красиво.\nПроменяй самата промяна.Промяната може да се структурира. Това правят обширните сложни системи: координират промяната. Когато от сложни системи се изграждат изключително мащабни системи, тогава всяка система започва да влияе върху организацията на другите системи и в крайна сметка да ги променя. С други думи, ако правилата на играта се съставят от по-ниско към по-високо ниво, тогава има вероятност взаимодействащите сили на ниско ниво да променят правилата на играта в движение. С времето се променят и самите правила на промяната. Еволюцията – в популярния смисъл на тази дума – се отнася за промяната, която дадена същност претърпява във времето. Еволюцията в по-дълбокия смисъл на тази дума се отнася за това как правилата за промяна на тези същности се променят с времето. За да получите максимум от нищо, трябват правила, които се променят сами.


Премиерът на Киргизстан подаде оставка – koMEDIA.bg\nНачало OFFNews Премиерът на Киргизстан подаде оставка\nПремиерът на Киргизстан Кубатбек Боронов подаде оставка, предаде DW.\nВчера Централната избирателна комисия в Киргизстан анулира резултатите от проведените тази неделя парламентарни избори под натиска на масовите протести, провокирани от убеждението, че вотът е бил фалшифициран. Протестиращите смятат, че близки до президента, са купували гласове.\nВ понеделник вечерта демонстрантите щурмуваха в сградата на парламента в столицата Бишкек. Стигна се и до сблъсъци с полицията. Стотици бяха ранени. Видеоклипове показаха, че в сградата е избухнал и пожар. Малко, след това протестиращите освободиха от затвора бившия президент на страната – Алмазбек Атамбаев, както и бившия премиер – Сапар Исаков. Исаков бе начело на правителството между 2017 и 2018 г., но бе осъден за корупция.\nВ протестите се включиха представители от над 10 партии, които не успяха да влязат в парламента. Според резултатите от 16 партии, участващи в изборите, в парламента влизат 4, като три от които са свързани с президента Сооронбай Жеенбеков.\nРешението за анулиране на изборите дойде, за да се спре ескалацията на напрежението. ЦИК насрочи и нови избори след две седмици.\nПрезидентът на Киргизстан Сооронбай Жеенбеков нарече действията на опозицията, която организира протестите, опит за узурпиране на властта.\n“Смятам това за незаконно завземане на властта”, каза президентът. Според него целта на протестите е дестабилизацията на страната.\nпредишен Джамбазки и малтийката Мецола пренаписват резолюцията на ЕП за България\nследващ Николай Марков: Имаме проблем с тежка мафия, не с политици!


Надежда Павлова | Inspired Fit Strong\nIFS » Блог » Препоръки » Надежда Павлова\nPost published:28 март, 2017\n„Тренировките в залата на IFS сложиха началото на моето пресътворяване. И до днес те са моят трамплин към по-доброто Аз, към откриване на непознати досега качества и умения. Те са моята ежеседмична доза вдъхновение, силна мотивация, приятелско рамо от треньорите и най-важното: превърнаха спорта в необходимост за тялото ми, така както е храната! ❤“\nКак изкуствената светлина пречи на съня?\nВъзпитание за възрастни: 4 неща, които правите грешно


Шефът на военното разузнаване освобождава поста | Вестник СТРУМА\nДата: 17.07.2019 / 18:47\nДиректорът на службата “Военна информация” бригаден генерал Пламен Ангелов е подал днес рапорт за освобождаване от длъжност, потвърди пред журналисти министърът на отбраната Красимир Каракачанов. Той остава военен, след като бъде издаден президентски указ за освобождаване, ще мине в щат на министъра и ще работи в МО, посочи Каракачанов. По думите му като мотиви за рапорта е посочено “в интерес на службата”, информира Нова ТВ.\nПопитан дали случващото се има връзка с опити да бъде “разклатена” тази структура и подготвя ли се проект за събиране на двете разузнавателни служби, министърът каза, че такова нещо не се готви, въпреки че вече е имало такава идея и законопроект. Подобно нещо, поне на този етап, не намирам за разумно и за полезно, и такъв проект няма, коментира Красимир Каракачанов.\nВоенноокръжната прокуратура в София обвини настоящ и бивш директор на служба “Военна информация” в Министерство на отбраната за длъжностни престъпления, съобщиха наскоро от прокуратурата.\nПредишна : Старшата акушерка от родилното в Петрич стана майка на прекрасен син\nСледваща : Рентгеноложката д-р Наташа Минкова стана за трети път баба