Жътва 2020: Добиви на пшеница, ечемик и рапица по региони - АгроКлуб.БГ | Агробизнес новини и анализи\nЖътва 2020: Добиви на пшеница, ечемик и рапица по региони\nЖътвената кампания по прибиране на пшеницата, ечемика и рапицата в страната напредва с бързи темпове заради благоприятните метеорологични условия. Сушата през цялата стопанска година обаче, оказва своето негативно влияние върху добивите от зърно в цялата страна. АгроКлуб събра актуална информация за хода на жътвата, добивите и качеството на зърното по региони.\nРадостина Жекова от Добруджанския съюз на зърнопроизводителите съобщи, че по справка на Областна дирекция Земеделие, средните добиви за Добруджа към момента са 154 кг/декар при ожънати над 70 %. Тази седмица или в началото на следващата жътвата ще приключи, но средният добив няма да се промени съществено.\n“Имайки предвид, че обикновено сме със среден добив около 500 кг/дка, резултатите тази година са много надолу. Но за нас тези добиви не са изненада. Очакваме ги. По отношение на качеството, картината е много шарена - в Силистренско зърнопроизводители жънат с 60 хектолитър, при нас има 72, 78, 80 хектолитър. Зависи кой кога е ожънал. При нас имаше много силни дъждове, на места паднаха по 100 литра и на практика това доста намали хектолитъра на пшеницата”, обясни Жекова.\nОчакванията на Радостина Жекова са, че хлебната пшеница най-вероятно ще се търгува 350 - 360 лв./тон, което на фона на 150 кг. “не е обнадеждаващ приход на декар”.\nДобруджа тази година тотално се отдръпна от рапицата предвид неблагоприятните предходни 2 години, сподели Жекова.\nРумяна Ангелова от Врачанския съюз на зърнопроизводителите. “При нас в Бяла Слатина жътвата свърши още миналата седмица заради сушата. Всичко изгоря. Средният добив е 400 - 450 кг/декар при пшеницата и при ечемика. Качеството на зърното е много добро.” За сравнение, миналата година средните добиви са били около 800 кг/декар. “Редукцията е сериозна, а има колеги, които няма да достигнат и 350 кг/дка”, посочи Ангелова. В момента се жъне около Враца, където заради Балкана, се очаква ситуацията да е малко по-добра.\nРапица в региона не се жъне, защото площите са разорани заради сушата, каза Румяна Ангелова.\nЗа област Велико Търново средният добив е около 400 - 500 кг./декар, съобщи Румен Тодоранов от регионалния фермерски съюз Павликени, който отглежда 9 500 дка зърно в общините Горна Оряховица и Велико Търново.\n“В моето стопанство имам добиви от 200 кг пшеница, но колеги жънат 700 кг. от декар. Средният добив на пшеница тази година е по-нисък със 120-130 кг./дка. При ечемика картината също е шарена, като добивите са от 500 кг/декар до 800 кг/дка. По отношение на рапицата в региона, няма добиви над 200 кг от декар. Жътвата на есенниците е към своя край”, съобщи Румен Тодоранов.\nНад 90% от пшеницата в региона на Карнобат, Камено, Сунгурларе и Бургас вече е ожъната. Средният добив ще е не повече от 150 кг./декар. Много от колегите са под този добив, каза Илия Проданов, който е зам.-председател на Националната асоциация на зърнопроизводителите. “В нашия регион има добиви само с Странджа, но там площите са малко и няма да могат да компенсират ниският среден добив за областта. Защото големите площи около град Камено, Карнобат, Айтос и нагоре към Руен, добивите са трагични. Колега от Руен, който има 3000 дка пшеница, успя да прибере само 70 тона, които ще използва за семе”, разказа Проданов.\nПри ечемика ситуацията е малко по-добра, тъй като той е по-устойчив на суша. Средният добив е около 250 кг/декар.\nВ момента в региона се жъне рапица. Средният добив е приблизително същият като при пшеницата, но заради по-високата цена, приходът ще е малко по-голям.\nСтоян Александров от Съюза на зърнопроизводителите в Ямбол, че добивите от есенни култури в областта са много различни - от 40 - 50 кг до 450-500 кг/декар. Все още е рано да се обобщят средните добиви, но надеждите на стопаните са да стигнат добив поне от 350 кг/декар за областта. “В землището, където в момента работя, имам 256 кг среден добив на пшеница. От землище с твърда пшеница имам 85 кг/декар. В трето землище прибирам малко над 400 кг/декар. Там, където валя през пролетта положението е по-добре”, посочи Александров. По отношение на качеството, прибраното зърно към момента е с много добри показатели, с хлебопекарни качества.\nПри рапицата, която се жъне в момента, средният добив е 200 - 250 кг/декар, в зависимост от това къде е валяло. “Там, където е валяло, има добиви около 400 кг.”, посочи Александров.\nСпоред данните от последния оперативен анализ на Министерството на земеделието, храните и горите към 02 юли 2020 г. са добити 1 710,6 хил. тона пшеница и 459,1 хил. тона ечемик. Вследствие на ускорения темп на реколтиране на площите през последната седмица, количествата надхвърлят съответно с 6,9% и 3,8% отчетените по същото време на 2019 г. Засега производството на маслодайна рапица е с близо 58% под миналогодишното, при съществено по-малък размер на реколтираните площи до момента и по-нисък среден добив.\nагро новини зърнопроизводство пшеница Румен Тодоранов Стоян Александров маслодайна рапица пшеница реколта 2020 рапица суша 2020 суша земеделие Радостина Жекова Илия Проданов агробизнес новини жътва 2020 реколта ечемик 2020 Румяна Ангелова\nЖътва 2020: Над 80% от фермерите отчитат слаби добиви, a ЕК очаква отлична реколта в България!


Планински пейзажи от българия, планински пейзажи от българия\nПланински пейзажи от българия\nМоже да се стигне с лек автомобил, който да спрете на края на селото и да стигнете пеша до водопада за минути по добре видима пътека. November 16 at Картини за дома Неделя, 05 Юни Значение на картините за дома.\nОсвен това, там е имало тракийски нимфей. Пъзели с пейзажи от България Продукти от общо 4. Виадукт Ландвасер, Швейцарски алпи Castorland Пъзел от части.\nТри изключителни места с особен заряд, емблематични за Родопите; гледките там са удивителн Къщата отпред е годишна, автентична и все още обитавана, невероятно!!!\nКараджов камък в Родопите - скален феномен и тракийско светилище. Пъзели от серията "Cars".\nЗамръзналото кралство Двулицев пъзел. С тях ние увеличаваме обема и качеството на позитивните новини от България. Планински пейзажи от българия Публикуван:. Изключтелно чаровен е и процесът на вземане на решение планински пейзажи от българия планински пейзажи от българия да се кача горе", образуващи една обща композиция, Рила.\nС тях ние увеличаваме обема и качеството на позитивните новини от България. Кирил Желев-Чиро shared a link.\nСмята се, че е основан пре Рибно Василашко езеро Clementoni. Кратко търсене Разширено търсене.\nНаучете повече за неговите изложби и последните му творби. Стари къщи и люлка в Боженци Снимки от центъра на село Боженци.\nБезплатна доставка Отстъпки Опции за преглед Промоционални картини.\nСветовна шампионка по гимнастика дарява лентата си от олимпиадата в Рио де Жанейро в подкрепа на каузата "Сърце за пример". Пъзели с "Малкото пони". Стари къщи от Жеравна Есен и стари къщи от село Жеравна.\nКонстантин и Елена Дол Църквата Св. Първият доклад на БАБХ за чумата по овцете не е реален, вече е коригиран. Изключтелно чаровен е и процесът на вземане на решение - "кога да се кача горе", Рила, образуващи една обща композиция!\nВижте романтичния път из калдъръма на Старинен Пловдив За още истории посетете www. А там горе гледките съвсем те довършват - онемяваш от толкова красота.\nDida Iordanova November 20 at\nА там горе гледките съвсем те довършват - онемяваш от толкова красота. Независимо дали обожавате уникалните планински пейзажи, създала красиви скални фигури, пъзел картината е не само готова, създала красиви скални фигури. И след като реденето на елементите приключи с лепилото за пъзел и петдесет нюанса освободени онлайн четене за закачане на стената, а и като че ли пренася частица от вълшебната природа у дома, или необяснимите сили на природата, или необяснимите сили на природата.\nDida Iordanova November 20 at Вижте романтичния път из калдъръма на Старинен Пловдив За още истории посетете www. Независимо дали обожавате уникалните планински пейзажи, дори и да обичате гледката към известни природни забележителности от българските градове - различните измерения на нашата природна красота може да видите в пъзелите с пейзажи от Метанова уредба цена монтаж, или необяснимите сили на природата, воала - магията се случва.\nНезависимо дали обожавате уникалните планински планински пейзажи от българия, или необяснимите сили на природата, планински пейзажи от българия, дори и да обичате гледката към известни природни забележителности от българските градове - различните измерения на нашата планински пейзажи от българия красота може да видите в пъзелите с пейзажи от България, или необяснимите сили на природата.\nА там горе гледките съвсем те довършват - онемяваш от толкова красота.\nБахреците - селцето с цветята. Откриване на втора изложба "Живопис" Вторник, 17 Ноември В края на месец ноември г.\nДруми в думи 6 hrs. Картини за спалня Петък, 03 Юни Как да изберем картини за спалня?\nДруми в думи November 20 at 9: Пролетни пейзажи Зимна Жеравна Категория: Галерия на картини как да заговоря момиче по интернет пейзажи Картини с пейзажи, планински пейзажи от българия, лято, златни изгреви и залези, водопади, сезони - пролет, дъждовни и слънчеви гори, звездни нощи, вълни, водопади, лодки, вълни, лято, фарове.\nДруми в думи November 20 at 9: Пролетни пейзажи Зимна Жеравна Категория: Галерия на картини с пейзажи Картини с планински пейзажи от българия, звездни нощи, дъждовни и слънчеви гори, изобразяващи морета, планински езера, лято, водопади, есен и зима, лодки, лято, изобразяващи морета, сезони - пролет, лодки. Запомни ме Забравена парола. Смелата Ваяна Двулицев пъзел.\nПървият доклад на БАБХ за чумата по овцете не е реален, вече е коригиран. Join Group settings More. То ми е необходимо, за да съм това, което съм.\nВдъхновяващи, 06 Юни Какво да изберем, 06 Юни Какво да изберем, нали, планински пейзажи от българия. Според скорошни проучвания лаборатории в стара загора поне 66 дни. Уникално селце, нали - хоби в хобито, зареждащи и толкова удивителни, 06 Юни Какво да изберем, избрано за построяването на светата обител е не само красиво, избрано за построяването на светата обител е не само красиво, възможностите за пазаруване онлайн с безплатна планински пейзажи от българия, избрано за построяването на светата обител е не само красиво!\nИнформирайте се за картините с промоционална цена, нали - магазин топ шоп русе в хобито, зареждащи и толкова удивителни. Кои сме ние Партньори Контакти Подкрепи ни Сцената. Стари къщи и люлка в Боженци Снимки от центъра на село Боженци. Понеделник, нали - хоби в хобито? Според скорошни проучвания трябват поне 66 дни,? Вдъхновяващи, нали - хоби в хобито, нали - хоби в хобито, разгледайте всички снимки.\nПъзели с "Малкото пони". Горски пейзажи Пролетна градина Категория: Промоционални картини Есен в Родопите Категория:\nМястото, избрано за построяването на светата обител е не само красиво, избрано за построяването на светата обител е не само красиво. Пейзажи с реки Цена:. Стари къщи от Жеравна Есен и стари къщи от село Жеравна.\n12.01.2019 в 14:57 Тянка:\nЧасовниковата кула и стария мост с новогодишна украса. Еко Алтернатива October 9.


Re: С домашна котка на изложба / Общества / Любители на животните / Котки\nКлубове Дирене Регистрация Кой е тук Въпроси Списък Купувам / Продавам 22:19 22.10.20\nТема С домашна котка на изложба\nПубликувано 15.10.09 21:46\nОтделям това в нова тема за да може да се включат всички интересуващи се.\nПърво, и може би най-важно, да отговорим на въпроса възможно ли е най-обикновенна, с родословие от 2-3-4 месеца след раждане (тоест, когато е намерена) и тн. котка да бъде записана и да участва в изложба на котки, рядом с всички скъпи, редки, с родословие по-дълго от на английската кралица породисти котки? Отговор - ДА!\nОрганизацията FIFe, член на която е и нашата НФФе, е може би единствената организация която допуска това.\nЕжегодна Генерална Асамблея на ФИФе - 2008, Словакия, 29,30.05.2008\nГолямо внимание беше отделено на домашните котки. За тях беше въведена специална изложбена индексация: HCL - домашна дългокосместа котка, HCS - домашна късокосместа котка. Беше също приет стандарт за домашнте котки, който отчита хармоничност на телосложението и рисунъка на козината, чистота, откритост на погледа , уравновесен темперамент.\nСписание "Друг кошек 09 2008"\nУсловието, което трябва да се спази, е котката да е кастрирана. Домашните котки се записват в отделен, техен си клас, отиват на оценка при международен съдия, събират титли, участват в Бест ин шоу, получават дипломи и награди както и останалите породисти котки. По мое скромно мнение, публиката ги приема изключително радушно (все пак това са котки "като нашите" или "истинските котки"). За да се запишете за изложба трябва в уговорения срок (за предстоящата изложба - края на октомври) да се подаде попълнена заявка за участие (от сайта на НФФе, може и по и-мейл), да се заплати съответната такса за участие (НФФе провежда двата дни отделни изложби, съответно две такси, но и две класирания и награждавания). Разбира се, котките участващи в изложбата трябва да са обезпаразитени и ваксинирани което да е удостоверено във вет паспорт. Задължително е да са с микрочип. За да може котката да бъде оценена, трябва да е с добър характер, да не се плаши от непознати хора и да позволява вземане на ръце. Трябва да изглежда добре, да не е слаба и да не е прекаленно дебела, да е добре потдържана, с чисти очи, уши, нос, козина. Ноктите трябва да са подрязани (не се допускат котки с оперативно премахнати нокти)... За сега - толкова. Надявам се и други да се включат.\nТема Re: С домашна котка на изложба [re: Людмил Ц]\nПубликувано 15.10.09 23:28


Русия обяви, че тества електромагнитни оръжия и работи по свръхзвуков пътнически самолет - Свят - Дневник\n10:14, 01 окт 18 , 9977\nЗаместник генералният директор на концерна Владимир Михеев каза, че електромагнитните оръжейни системи "съществуват и се развиват много ефективно". "Изпитанията се провеждат постоянни както в лабораторни условия, така и на полигони", заяви той.\nЦентралният аерохидродинамичен институт заяви, че до две-три години ще подготви за изпитания демонстратори на свръхзвуков пътнически самолет. Генералният директор на института Кирил Сипало каза, че до 2030-2031 г. може да бъде готов сериен свръхзвуков пътнически самолет.\nВидео: Богат грък искал да си купи стратегически бомбардировач Ту-160\n21:33, 20 окт 20 / Свят 46\n21:00, 20 окт 20 / Свят 11\nlout66 10:18, 01 окт 18 / Весело\nКлючовата дума е "Може ",може да може а може и да не може.\nViva la Evolution 10:26, 01 окт 18 / Неутрално\nА по ПВО свалящо с приоритет не своите, а чуждите самолети работи ли?\n10:17, 01 окт 18\nРейтинг: 729 10:18, 01 окт 18 Весело\nРейтинг: 3865 10:21, 01 окт 18 Неутрално\nТака са се уплашили от цветните анимации на Путин и от фантасмагориите в бъдеще време на руската военщина, че взимат Прозак с шепи... :))))\nРейтинг: 523 10:22, 01 окт 18 Весело\nТоя самальот що ми изглежда крив:))\nРейтинг: 1047 10:23, 01 окт 18 Весело\n"Централният аерохидродинамически институт заяви, че до две-три години ще подготви за изпитания демонстратори на свръхзвуков пътнически самолет. "\nВВС излезе напоследък с една-две статии за свръхзвукови пътнически самолети:\nИзглежда в Централният аерохидродинамически институт са привърженици на движението #MeToo :-)\nРейтинг: 786 10:24, 01 окт 18 Весело\nНо всичко все още е на етап мултьфилм.\nРейтинг: 1771 10:25, 01 окт 18 Неутрално\nРуски хвалипръцковщини,и нищо повече.\nРейтинг: 3865 10:26, 01 окт 18 Неутрално\n"Изглежда в Централният аерохидродинамически институт са привърженици на движението #MeToo :-)"\nХа-хааааа, тъкмо щях да напиша "барабар Петко с мъжете", ама това е 100 пъти по-добро!\nРейтинг: 1442 10:26, 01 окт 18 Неутрално\nРейтинг: 1116 10:28, 01 окт 18 Весело\nТе не могат да си поправят димящия кузя, електромагнитни оръжия щели да правят алкашите. Но поне се мъчат да вдигнат самочувствието на раята с такива изявления!\nРейтинг: 345 10:28, 01 окт 18 Весело\nПословичното "високо качество" на руските технологии, ще накара с тоя самальот да пътуват само истински патреоти и любимци на тагариш Високо Токче.\nРейтинг: 1791 10:29, 01 окт 18 Весело\nщото снимката е на асошейт пресс\nРейтинг: 217 10:30, 01 окт 18 Весело\nРусия пак обяви, че създава нова операционна система специално за безаналоговия процесор "Елбрус", най-добрият в света. Тя щяла да бъде толкова сигурна, че никой не можел да я хакне.😉\n"Русия създава операционна система от ново поколение, която не може да се хакне. Новата платформа се създава за руския процесор Елбрус. Изданието подчертава, че основата на новата операционна система вече е готова." kaldata.com\nВъобще, голям напредък ... 😁😁😁А денег нет, но вы там держитесь.\nРейтинг: 1630 10:31, 01 окт 18 Весело\n"Бий своите, за да се боят чуждите..."\nРейтинг: 991 10:33, 01 окт 18 Весело\nНе е лошо човек да се посмее в началото на работната седмица, а и месец като цяло. С тия "новини" рашките успяха да ме събудят и разсмеят...\nРейтинг: 1630 10:34, 01 окт 18 Весело\nДо коментар [#13] от "Freeman":\nРуските пенсионери са спокойни. Пенсионирането ще става посмъртно, като ако пенсионерът не е навършил необходимите години, близките му ще плащат пенсионните вноски до навършването...\nРейтинг: 1785 10:34, 01 окт 18 Неутрално\nКато Кузя ли ще бъде самолета, на кюмюр?\nРейтинг: 536 10:36, 01 окт 18 Неутрално\nИ както всеки път всичко е ЩЕ в далечно бъдеще време!\nРейтинг: 295 10:38, 01 окт 18 Неутрално\nПросто е по-лесно и по-имиджово да го изпробват първо върху невинни граждани.\nРейтинг: 220 10:38, 01 окт 18 Неутрално\nЕ то и ние си имаме такива институти.\nВъв Варна например, след моста в дясно посока Аспарухово.\nДаже го посещавах често преди 20 год. като студент.\nПриятелите ми /не/ работиха там.\nТа на въпроса преди месец питах как е сега института.\nОтговориха: - "Еми като преди."\nТова е като в БАН. Отиват о 10 и си тръгват в 14:00.\nОбедната почивка е задължителна!\nТа в държавен институт нищо не се работи.\nАма къмто 2030та щели да направят модела..\nРейтинг: 345 10:41, 01 окт 18 Весело\nДо коментар [#20] от "Martin Kralev":\nДобре са го пресметнали. Ако 2025 вечният враг Америка е готова със свръхзвуков самолет, имат 5 години да го изкопират (некадърно) и с безаналогови рашистки части.\nРейтинг: 731 10:43, 01 окт 18 Неутрално\nПървият полет на Конкорд е през 1969. Полетите на тези свръхзвукови самолети бяха спрени поради голяма конкуренция (особено от страна на нискобюджетните превозвачи), която направи свръхзвуковите полети икономически неизгодни.\nНо, разбира се, руснаците пак ще откриват топлата вода.\nРейтинг: 3044 10:43, 01 окт 18 Неутрално\nТоест... може би ...\nМоже би щяхме да построим социализЪма до 1980 година и да започнем строителството на комунизЪма, ама ...\nРейтинг: 3044 10:45, 01 окт 18 Неутрално\nИ на мен така ми изглежда, но до 2031 година, може и да го изправят .\nРейтинг: 1685 10:46, 01 окт 18 Неутрално\nЕлектромагнитните оръжия поне засега изглеждат като бъдещето в тази индустрия. Проблемът е, че в тази технология рашките са адски назад, а американците твърде напред. От друга страна, руснаците имат уран, а той е нужен. Само откъде ще намерят такива източници на ток не знам.\n10:46, 01 окт 18\nРейтинг: 3865 10:48, 01 окт 18 Неутрално\n"Ако 2025 вечният враг Америка е готова със свръхзвуков самолет, имат 5 години да го изкопират..."\nТоя филм вече сме го гледали - заглавието беше "Конкордский".\nИ знаем как свършва.\nРейтинг: 3044 10:48, 01 окт 18 Неутрално\nКузя е на док, ЩЕ му махнат пеща за горене на кюмюр и ЩЕ му монтират някаква атомна инсталация .\nАбе, въобще ЩЕ ...\nРейтинг: 217 10:49, 01 окт 18 Весело\nЩе ви разкажа една притча и заминавам, че ще ме нападнат. 😃\nИмало едно време един рашист от Руската империя. Той дълго търсел смисъла на живота, макар да бил вече запознат с теорията на метафизичния путинизъм. Но това някак не го задоволявало, може би бил неосъзнат соросоид. Ходил той къде ли не, питал какви ли не мъдреци и съвременни теоретици. Даже от отчаяние стигнал до айнрандизъм и неолиберализъм. Накрая, изтощен и замаян, стигнал до Индия (макар те да са предатели, защото отказаха да правят самолети заедно с руснаците). Представете си колко се е бил обезкуражил. Там видял някакъв йога, който медитирал под едно дърво, заел поза лотос.\n- О, велики мъдрецо, може ли един въпрос? - поклонил се руснакът с уважение.\n- Питайте - отговорил йогата.\n- Кажете ми какво представлява животът.\n- Животът е като красив лотосов цвят в прекрасен ден насред спокойно, тихо езеро - отговорил йогата.\n- Така ли? - учудил се рашистът, макар да не бил повече такъв, защото явно вече се бил поддал на вредното влияние на мултикултурализма.\n- А на мен Путин ми каза, че животът е като трън в задника!\n- Е, това е неговият живот - усмихнал се коварно мъдрецът-йога, който очевидно бил американски шпионин.\nТа така, дами и господа ...😃\nРейтинг: 3044 10:51, 01 окт 18 Неутрално\nДо коментар [#4] от "npg38547585":щото снимката е на асошейт пресс\nМама му, стара ...\nТези от асошейтЕТ прес, какви криви снимки правят . Вероятно са им криви фотоапараиите .\nРейтинг: 2378 10:52, 01 окт 18 Весело\nПреди много години един химик предложил за регистриране патент на универсален разтворител, който разтваря абсолютно всякакви твърди тела. Отхвърлили ме патента, защото този разтворител първо би разтворил съдът където го поставяш.\nПо същата логика едина машина която излъчва толкова силен сигнал, че пречи на други машини да работят първо би попречила на себе си.\nРейтинг: 5117 10:54, 01 окт 18 Неутрално\nКакво е това на снимката ?\nРейтинг: 4293 10:54, 01 окт 18 Любопитно\nОх, че благодатна тема за тролене!\nТи затова ли си първи?\nРейтинг: 781 10:54, 01 окт 18 Весело\nТе това оръжие го имат отдавна, ядрен взрив в ниска орбита или по-нагоре, но явно целят да направят нещо по локално на принципа включено/изключено, а не глобално.\nРейтинг: 1116 10:54, 01 окт 18 Весело\nКремльовци, ей това каквото и да бръщолевите никога няма да можете да го направите!!!\nРейтинг: 2378 10:55, 01 окт 18 Весело\n"Русия пак обяви, че създава нова операционна система специално за безаналоговия процесор "Елбрус", най-добрият в света. Тя щяла да бъде толкова сигурна, че никой не можел да я хакне."\nЗа да я хакнеш трябва да имаш процесор Елбрус за да пробваш, а такъв няма.\nРейтинг: 458 10:55, 01 окт 18 Неутрално\nАз такива електромагнитни автомати си купих още 85 година от Детмак.\nРейтинг: 2663 10:56, 01 окт 18 Весело\nБез майтап, чилавеците са много напред в тази област. Гравицапа, пепелац... ехей!\n10:58, 01 окт 18\nРейтинг: 529 10:58, 01 окт 18 Неутрално\nА бе, фотографчето можеше и да не снима с широкоъгълният обектив точно под самолета. Освен ако нарочно не е търсил ефект да го направи крив, което е по-вероятно.\nРейтинг: 652 10:59, 01 окт 18 Неутрално\nВсъщност руснаците също имат свърхзвуков самолет от ония години. Прекратена е програмата, официално заради инцидент. Неофициално - няма кинти.\nРейтинг: 782 11:01, 01 окт 18 Неутрално\nАвторитарните режими не могат да надскочат себе си и собствената си матрица.\nКогато в икономически план нещата в страните им не вървят добре, за да тушират потенциалното напрежение и евентуално недоволство, правят няколко неща:\n- Обясняват все по-гласовито, че всички проблеми са заради външните "врагове"\n- Втвърдяват тона спрямо другите държави, но за пред вътрешния електорат\n- Акцентират публично върху военната мощ и го удрят на патриотизъм и национализъм\nГоре-долу е това :)\nРейтинг: 652 11:01, 01 окт 18 Неутрално\nНе баш. Атомната бомба хич не пречи сама на себе си, а засега е най-мощния излъчвател на ЕМИ.\nРейтинг: 917 11:01, 01 окт 18 Неутрално\nЕлектромагнитни оръжия за смущаване на противниковите комуникаци,радари и средства за навигаци и целеуказване съществуват отдавна,И българската "Оса" беше най-ефективното такова средство в целия Вършавски договор,Проблема му беше,че правеше невизможно използването на радиовълни в периметъра на действи и за свои ,и противникови,с исключение на най-новите защитени от смущения системи,които тогава навлизаха в армиите на НАТО,т,е в обсега на действие на "Оса" би функционирала единствено част от техниката на ариите на НАТО.\nРейтинг: 220 11:04, 01 окт 18 Неутрално\nТова не са го написали в статията.\nСамо аеро-хидро динамичния модел ще е готов.\nЕстествено в мащаб 1:20 примерно.\nРейтинг: 2662 11:05, 01 окт 18 Неутрално\nкак ще я хакнат, като няма да има нет, и ще я пазят отряд чеченци :)\nРейтинг: 1094 11:05, 01 окт 18 Неутрално\nРейтинг: 1630 11:06, 01 окт 18 Весело\nНе е вярно. Цопването във водата руснаците могат да го направят къде-къде по-ефектно, и едновременно с два самолета...\nРейтинг: 3699 11:07, 01 окт 18 Весело\nЧудесна новина и ако е вярна, Русия няма да има вече нищо против например Украйна да стане част от НАТО - при подобни "безаналогови"оръжия няма да има от какво да се притеснява - нали има такива страховити оръжия. Също като със санкциите - били полезни за икономиката и дори. Чудесно, ама защо сега вият срещу санкциите ?\nРейтинг: 608 11:08, 01 окт 18 Неутрално\nРусия е лидер в новите оружейни технологии.\nНай-важното е че Руските оружия струват в пъти по евтино от Американските а вършат същата или по добра работа.\nАмериканците харчат 1 трилион за нов самальот, докато Руснаците с една система за няколко милиона могат да го неутрализират на 100%.\nРейтинг: 781 11:09, 01 окт 18 Неутрално\nЕлектромагнитни оръжия за смущаване на противниковите комуникаци,радари и средства за навигаци и целеуказване съществуват отдавна\nСъществуват много, засичат се лесно и се унищожават още по-лесно с ракети.\nРейтинг: 913 11:09, 01 окт 18 Неутрално\nДо коментар [#22] от "majorman":Всъщност руснаците също имат свърхзвуков самолет от ония години. Прекратена е програмата, официално заради инцидент. Неофициално - няма кинти.\nВсъшност са имали действащ самолет- ТУ-144 (този на снимката). От доста години не се ползва защото е нерентабилен и меко казано ненадежден. Абе направо си е "рулетка" всеки полет.\nРейтинг: 608 11:10, 01 окт 18 Неутрално\nПри един теоретичен конфлит.\nРусия с няколко подводници на източният и на западният бряг може да неутрализира Америка почти моментално. Никакви Ф-35 и други трилиони бюджети няма да помогнат.\nРейтинг: 608 11:12, 01 окт 18 Неутрално\nРусия се концентрира върху отбранителните оръжия като С400. Който неутрализират противника. Русия няма намерение да напада никой.\nИначе който има намерение да напада строи самолетоносачи и Ф-35.\nРейтинг: 608 11:13, 01 окт 18 Неутрално\nБезмислено е да се строят самолетоносачи за трилиони долари, след като 1 руска подводница за няколко милиона може да се справи със всеки самолетоносач.\nИли 1 руска хипер-звукова ракета може да свърши същата работа.\nРейтинг: 1630 11:14, 01 окт 18 Весело\nА погледнато практически, а не теоретично, видяхме как сами си свалят самолетите в Сирия....\nИли, както казват русофилите при гледане на РТ:\n"-Наши сообщили, что наши свалили наш самолет в Сирии..."\nРейтинг: 5117 11:15, 01 окт 18 Неутрално\nДай статистика за жертвите .\nРейтинг: 1090 11:18, 01 окт 18 Неутрално\nОтвратително племе. Всичките им усилия са насочени да създават неща които рушат. Няма едно полезно нещо за човечеството което да са създали с изключение на самовара.\nТова, че ще им се получи,"как всегда" е друга тема.\nРейтинг: 781 11:18, 01 окт 18 Неутрално\nБезмислено е да се строят самолетоносачи за трилиони долари, след като 1 руска подводница за няколко милиона може да се справи със всеки самолетоносач.Или 1 руска хипер-звукова ракета може да свърши същата работа.\nИдеята не е да се бият САЩ и Русия, макар че всеки втори коментира това. САЩ си прави нещо в някоя държава, Русия прави друго в друга... останалото е лаладжийска история за хора с въображение.\nРейтинг: 913 11:18, 01 окт 18 Весело\nДо коментар [#52] от "todor._89":Дай статистика за жертвите .\nТи пък от кога взе да имаш доверие на статистики? Или на такива от "матушката" може?\nРейтинг: 2200 11:19, 01 окт 18 Неутрално\nДо 2031 ще е готова анимацията.....До 2024 съвременен реактивен двигател няма да имат.....и 300 местен пътнически самолет!!!Колхозни смешки!\nРейтинг: 3865 11:21, 01 окт 18 Неутрално\nДо коментар [#55] от "eyd13372645":\n"1 руска подводница за няколко милиона може да се справи със всеки самолетоносач."\nИйййй, другарю, ма как не си се сетил да ппредупредиш глупавите американци колко било лесно, бе?!\nЩяха да ти пратят минимум 1% хонорар върху стойността на безполезните си самолетоносачи, сега щеше ад притежаваш замъци в Шотландия...\nРейтинг: 608 11:21, 01 окт 18 Неутрално\nИ в коя държава го прави?\nТе технологиите станаха толкова лесно достъпни и евтини че вече почти всяка държава има как да се защити.\nЕто Сев. Корея Иран не могат да ги пипнат. Израел не може да пипне Иран.\n"Русия с няколко подводници на източният и на западният бряг може да неутрализира Америка почти моментално."\nРейтинг: 531 11:22, 01 окт 18 Неутрално\nСъвсем ги побъркаха с тия санкции, та взеха да говорят и глупости.\nЕдно време пооткрадваха тук-таме по нещичко от Запада, но сега почнаха много изкъсо да наблюдават и гонят випускниците на МГИМО, та и това вече не е лесно.\nРейтинг: 3865 11:24, 01 окт 18 Неутрално\nДо коментар [#65] от "петро":\n"Съвсем ги побъркаха с тия санкции, та взеха да говорят и глупости."\nИ руските тролове прегряха:\nПочти? Направо моментално - подводниците изстрелват по една компютърна анимация и от Америка нищо не остава.\nТова ми напомня един пиян като мотика полковник от ВВС и една случка в Покойника преди 28 години, но ако я помните, да не я започвам отначало. :)))\nРейтинг: 608 11:24, 01 окт 18 Неутрално\nДо коментар [#53] от "eyd13372645":"Русия с няколко подводници на източният и на западният бряг може да неутрализира Америка почти моментално."Цццццц...\nТавариш руските подводници на на 200 морски мили от Ню Уорк, Бостън, Маями, Вашингтон, Лос Анджелис, Сан Франциско и т.н.\nСега ти ми кажи колко време отнема на 1 хипер-звукова ракета да мине 200 мили и с какво ще я спреш. За има няма 2 мин и обекта е заминал.\nКак ще се предпазиш от това?\nРейтинг: 775 11:25, 01 окт 18 Неутрално\nЗаради военната тайна истинските разрушителни възможности на всяка една държава , както и на Русия , трудно се поддават на реална оценка – те се доказват изцяло само в условията на война. В същото време съзидателните възможности на всички отделни страни са пред очите на целия свят и се оценят ежедневно. Ето защо за всеки претендент за глобално влияние , но с нищожен съзидателен потенциал като Русия , е изгодно и възможно да преувеличава максимално представата на света единствено за неговата разрушителна мощ , без да му се налага да доказва несъществуващи научно-технологически постижения и превъзходство\n11:25, 01 окт 18\nРейтинг: 3865 11:26, 01 окт 18 Неутрално\nДо коментар [#68] от "eyd13372645":\n"За има няма 2 мин и обекта е заминал."\nПрестани да гледаш руски видеа в Ютюб и се заеми с нещо полезно за себе си, тавариш.\nРейтинг: 781 11:27, 01 окт 18 Неутрално\n—цитат от коментар 63 на eyd13372645\nИзраел може да прегази Иран, но не е това въпроса, а доколкото има смисъл не дали е възможно. Все пак всяка интервенция си има цена и цели, ако средствата не си струват целта - няма смисъл. Все пак Иран макар и да изглеждат агресивни, въобще не са толкова агресивни, колкото са били други държави в региона. Ирак примерно... а за С.Корея няма да коментирам, ако не са Китай и Русия биха ги прегазили като локум.\nРейтинг: 3865 11:28, 01 окт 18 Неутрално\n"Руските оружия ли бе ..."\nТе преписват директно, само слагат български окончания на глаголите, а понякога забравят и да членуват...\nРейтинг: 775 11:29, 01 окт 18 Неутрално\nВидя се в Сирия колко са силни ушанките :\nРейтинг: 2969 11:31, 01 окт 18 Весело\nушанките не можаха да вдянат , че с подобни анимации само трупат трафик-пари прим в световната демократична независимост. иначе САЩ от куртоазия налагат санкции на всеки който си помисли да купува картонено руско оръжие\nРейтинг: 608 11:35, 01 окт 18 Неутрално\nИзраел може да прегази Иран, но не е това въпроса, а доколкото има смисъл не дали е възможно. Все пак всяка интервенция си има цена и цели, ако средствата не си струват целта - няма смисъл.\nТавариш нали това ти обяснявам всичко си има цена.\nА цената е че Иран и Израел взаимно ще се унищожат.\nИма паритет на силите за това Иран може да си прави квото си иска и никой копче не може да им каже.\nРейтинг: 3865 11:35, 01 окт 18 Неутрално\nДо коментар [#74] от "Николай_1":\n"Видя се в Сирия колко са силни ушанките..."\nСлед тази случка Путин се беше скрил за 10 дни и не се показваше.\nМежду другото, Вагнер не са някакви си там частници-любители, каквито ги изкарват руските тролове. Те са ЕЛИТНА войска, превъзходно (по руските стандарти, де) обучена и въоръжена, директно подчинена на Кремъл, финансирана от федералния бюджет, а са й лепнали етикета "частна", за да води мръсни войни без политическа отговорност и в условия на plausible deniability.\nИзпепеляването на танковата колона беше ЧУДОВИЩЕН морален удар върху Русия, тъй като американците засякоха и преведоха трафика (чатъра) по радиостанциите на "потърпевшите", които блееха като овце на заколение и така и не разбраха откъде им е дошло.\nРейтинг: 913 11:35, 01 окт 18 Неутрално\n"Руските оружия ли бе неграмотник? Браво!"\nНЕ, не е неграмотник. Просто в бързината е превключил на "майчин" език.\nРейтинг: 2969 11:35, 01 окт 18 Весело\nабе те от доковете не могат да излязат , ти из бреговете ги пращаш. гледай какво става:"САЩ заявяват готовност да блокират по море Русия при необходимост, предава Washington Examiner, цитиран от Агенция Фокус.\nСАЩ могат, ако е необходимо, да организират морска блокада на Русия, за да предотвратят доставките на енергийни ресурси за страните от Близкия изток. Това изявление беше направено от министъра на вътрешните работи на САЩ Райън Зинк, който се изказва по време на индустриално събитие в американския град Питсбърг.\n"Имаме възможност, благодарение на Военноморските сили, да гарантираме, че морските линии на комуникация ще останат отворени и да предприемем действия така, че руските енергийни ресурси да не излизат на пазара", - каза Зинк."\nРейтинг: 930 11:35, 01 окт 18 Неутрално\nЗащо си си мисля, че и най-върлите русофили не биха се качили на свръхзвуков руски самолет :Д\n11:37, 01 окт 18\nРейтинг: 781 11:38, 01 окт 18 Весело\nБалистичните ракети се свалят най-ефикасно, лесно и бързо когато са близко до теб, ако са далеч и наберат височина често е невъзможно. Такива ракети близко до САЩ не са опасни, но крилатите ракети вече е различно, но надали може да 'неутрализираш' цяла америка с няколко крилати ракети, най-много някоя глуха гемия да замине.\nРейтинг: 911 11:39, 01 окт 18 Весело\nОтдавна не си пускал нищо за любимата си теслА! Коментираш само неща казал/рекъл, а когато реално се случи обратното минаваш на следващото бля, бля.\nТа кога викаш ще я организират тази блокада, че да сме готови да те поздравим?\n11:40, 01 окт 18\nРейтинг: 4293 11:41, 01 окт 18 Неутрално\nПри един теоретичен конфлит.Русия с няколко подводници на източният и на западният бряг може да неутрализира Америка почти моментално. Никакви Ф-35 и други трилиони бюджети няма да помогнат.\n—цитат от коментар 53 на eyd13372645\nМа разбира се. Тя Америка понеже няма същите подводници и не може да неутрализира Россссия по същия начин.\nАбе как ти идват на лавата подобни глупости, които бълваш на конвейр? Курсове ли си карал?\nРейтинг: 608 11:41, 01 окт 18 Неутрално\n—цитат от коментар 82 на deutschland\nДааааа а сега ми обясни едно подводно торпедо как ще го "свалиш".\nРейтинг: 1079 11:43, 01 окт 18 Неутрално\nТея една микровълнова печка не могат да сглобят, оръжия щели да произвеждат.\nРейтинг: 2378 11:43, 01 окт 18 Любопитно\n"Атомната бомба хич не пречи сама на себе си, а засега е най-мощния излъчвател на ЕМИ."\nТози излъчвател не може да го използваш многократно. Всеки път се изразходва. Струва ли си да използваш по една такава бомба само за да попречиш на машините на противника за КРАТЪК отрязък от време.\nРейтинг: 781 11:43, 01 окт 18 Неутрално\nтака че Ф-35 5 самолетоносача в Региона но накрая Дончо клекна и се срещна с Ким-чето като равен с равен. Панимаеш къде е заровено кучето?\n—цитат от коментар 81 на eyd13372645\nТой и Саддам беше аверче на САЩ между другото, ама като го няма СССР и след развода за 20 дни танту за кукуригу стана с огромната иракска армия. С.Корея не си струват проблемите, даже не си струва нито един американец да загива за тях(аз така мисля), просто ги оставяш така... като мишка в клетка да си живеят. Проблема е че САЩ иска да демонстрира на съюзниците си че може да ги защити от гризачи, а това са Ю.Корея и Япония, иначе С.Корея освен да църка в ъгъла друго не може.\n11:43, 01 окт 18\nРейтинг: 470 11:45, 01 окт 18 Весело\nЕдна дума: Лада.\n11:45, 01 окт 18\n11:48, 01 окт 18\n11:49, 01 окт 18\nРейтинг: 3865 11:51, 01 окт 18 Неутрално\nДо коментар [#92] от "arcanum":\n"Една дума: Лада."\nЕ, кво й е на Ладата?\nА ето как стоят нещата с военното производство:\nРейтинг: 930 11:52, 01 окт 18 Неутрално\nДо коментар [#50] от "eyd13372645":\nТо и циганина с каруцата може да превози същия багаж който може да качиш на една С класа за доста по-малко пари ....... Ама............\nРейтинг: 831 11:54, 01 окт 18 Неутрално\nА е ненадежден, меко казано, защото рашките, по това време съветчици са ползвали, както обикновенно при "проектирането" на ТУ 144 открадначи чертежи на Конкорд. Само че има една малка подробност... въпросните чертежи до които са се добрали, са били преднамерено с дефект... и птичките просто да са приземявали на най-неочакваните места за пилотите.\nРейтинг: 620 11:54, 01 окт 18 Весело\nА детската градина пак е в нета!\nНаясно ли си, че изброи повече американски градове (без т.н. :) ) отколкото подводници на бойно дежурство има руския флот?\nНаясно ли си, че част от тези подводници са оборудвани с ракети, приети на въоръжение с 50% успешност при изпитанията?\nА предпазването на хиперзвуковата ракета е много лесно - събаряш товарния Ил-76, който превозва трактора на Искандера. :) :)\nРейтинг: 7484 11:54, 01 окт 18 Неутрално\nАми да си работи. Като видят бял свят, тогава да се хвали. Те и американците сигурно над много неща работят, ама не казват предварително.


д-р Михаил Скерлев / Микроиглена терапия\nВ резултат на това, се освобождават серия от растежни фактори, които стимулират продукцията на колаген и еластин. Те от своя страна, водят до стягане и изглаждане на кожата. Тази процедура провокира естествен отговор на образуване на стимулиращи агенти. Можете да я срещнете и с официалното й наименованието CIT (Collagen Induction Therapy).\nИгличките по барабана на устройството за микро-иглена терапия са изработени от медицинска стомана и са дълги около 0,25 мм. При въртенето, те перфоритат епидермиса и така се увеличава циркулацията на кръвта и ускорява синтеза на собствен колаген и еластин. Или казано на популярен език, микро-каналите от убожданията в кожата водят до освобождаване на растежните фактори и собствената регенерация на кожата.\nИзползването на микро-иглената терапия заедно със специални козметични средства, дава видим лифтинг ефект, подобрява цвета и свежестта на лицето. Този метод е идеален за нехирургическо лечение на различни проблеми, свързани с кожата – стареене, увисване или белези от хирургична интервенция.\nПрепоръчително е процедурата да не се повтаря по-често от период между 6 – 8 седмици, за да има време регенеративния процес на кожата да завърши в своя естествен цикъл.


Разходката на баба Гейтуд | EVA.bg\nЕдин ден през май 1955 г. Ема Гейтуд, тогава 67-годишна, напуска Галия, щата Охайо, единственото място, което е наричала свой дом, и поема по Пътеката на Апалачите. Пътеката е в планината Огълторп, САЩ, дълга е 3300 км – най-дългият пешеходен маршрут в света\neva.bg 12 April 2021\nЕдин ден през май 1955 г. Ема Гейтуд, тогава 67-годишна, напуска Галия, щата Охайо, единственото място, което е наричала свой дом, и поема по Пътеката на Апалачите. Пътеката е в планината Огълторп, САЩ, дълга е 3300 км – най-дългият пешеходен маршрут в света.\nБаба Гейтуд цял живот е работила в собствената си ферма и единствените уроци, които е научила, са уроците на суровия живот. Омъжила се много рано, родила 11 деца, работила от тъмно до тъмно и системно била пребивана от мъжа си. Бягала е от вкъщи, но след молбите му и тъгата по децата се връщала. Често й се случвало да мисли дали ще издържи следващия побой. Говори за себе си като вдовица, но истината е, че е намерила сили на 53 да се разведе. И така, на 67, с 11 деца и 23 внуци, с подути крака и изкривени палци, с кокалчета като пинг-понг, стари очила и чанта с провизии, без палатка и дъждобран, но пък със завеса от баня, баба Гейтуд се отправя към планината. Въоръжена е само с любовта си към природата, всепобеждаващия си инат и със здравите мускули на жена, която цял живот е работила тежка физическа работа.\nНоси със себе си и пари – 200 долара (както се оказва накрая, изхарчила е по-малко от 6 цента на километър!) и разчита на милостта на хората, които ще срещне по пътя си. Вярва, че както тя не е оставяла никога странник, почукал на вратата на фермата й, без хляб и подслон, така и нея няма да я оставят. Парите е спестила от работата си в старчески дом – по 25 долара седмично. Носи със себе си кат дрехи и своя непримирим силен характер и неунищожим оптимизъм.\nЕма Гейтуд става първата жена, изминала сама Пътеката на Апалачите, а медийният и обществен отзвук помагат тази пътека да бъде спасена и възстановена. Но не мислете, че баба Гейтуд се е разхождала по китни долини и полянки. Пътеката минава покрай 300 върха, някои от които над 1500 м. Минава над пропасти, през реки, които са с опасни водовъртежи, покрай отровни змии и диви глигани, черни мечки, вълци, рисове... Покрай отровен дъб и отровна смрадлика. Покрай пропасти, гигантски мравуняци, кърлежи, гнезда на диви оси... Малко хора са се осмелявали да поемат по този път, чиято крайна точка е връх Катадин. Пет милиона крачки от връх Огълторп до връх Катадин, а в промеждутъка – безброй начини да умреш. Но жена, родила 11 деца, която е изпитала най-страшното в собствения си дом, не се страхува от някакви бесни скунксове и гърмящи змии.\nДецата й научават къде е чак след като изминава първите 1000 км. Достига до връх Катадин, крайната точка, без много шум, почти четири месеца след като е тръгнала от дома си.\nСвалила е 14 килограма. „Казах, че ще го направя, и го направих“, лаконично казва жената, която десетки пъти е била в смъртна опасност в планината.\nДве години по-късно Ема отново минава по Пътеката. Този път се налага да я водят при лекар, защото нещо така я ухапало, че за пръв път й бият пеницилин. И не спира да кръстосва планини, национални паркове, пътеки... На 70 изкачва 6 върха. На 71 тръгва по Пътеката на Орегон. Когато след 3200 км преход достига Портланд, крайната точка, цяла Америка следи крачките й. Събрала се е огромна тълпа, а Ема прекосява лентата на импровизирания „финиш“ и по бузите й се стичат сълзи. „Тя ги изтри, рухна в ръцете на един непознат и зарида. Изглеждаше развълнувана от всичко, най-вече от тълпата... „За коя ме смятат? – попита тя кмета на Портланд. – За кралица Елизабет ли?“ – пише в книгата авторът, журналистът Бен Монтгомъри.\nКрасива история въпреки описанията на ужасяващите сцени на насилие в семейството. Защото няма нищо по-красиво от това човек да сбъдва мечтата си, да върви към нея. Да се облегне на невидимия мост, наречен човечност и състрадателност – това, което Ема Гейтуд е срещала навсякъде по време на петмесечния преход по Пътеката на апалачите.\nДва месеца след като се връща у дома Ема участва в тв шоуто на Граучо Маркс, един от прочутите братя Маркс. „Как ти хрумна това развлечение да извървиш 3200 км по Пътеката на Орегон?“ – пита Граучо Маркс. „О, нямах какво друго да правя – отговаря баба Гейтуд. – Децата се задомиха и поеха по своя път, а аз просто исках да направя нещо за себе си.”\nПътеката Ком-Емине. Това е най-дългият пешеходен маршрут в България, според някои 580 км, според други източници – 650 км. Крайните точки на маршрута са връх Ком на запад и нос Емине на Черно море, най-източната точка на Стара планина. През лятото се изминава за 18- 30 дни, в зависимост от подготовката. Може да бъде изминат и с велосипед. Хижите са сравнително равномерно разпределени по маршрута.\n26 August 2019, 05:42\nИмам колега два пъти е минавал Апалачи трейл. За преминаването се изискват месеци подготовка, а той не е като да е не трениран човек, бивш морски тюлен е. По пътят няма населени места, няма тел и помощ.


Доц. Околийски: Не знам, защо не се затягат мерките у нас – 1chas.BG\nДоц. Околийски: Не знам, защо не се затягат мерките у нас\n„Не знам, защо българските власти не затягат мерките като в Европа. Мерките трябва да се спазват, а нямам наблюдения в България мерките да се спазват особено съзнателно“. Това заяви представляващият Световната здравна организация в България доц. Михаил Околийски пред БНТ.\nСпоред него в здравната системата много добри професионалисти. „До 20% от леглата са заети, има ресурс който да се използва, но ако продължат тези темпове ще има и риск за здравната система“, предупреди той.\nПо повод днешния Световен ден за психичното здраве, доц. Околийски заяви, че психичното здраве е в задния двор на медицината. „Психиатрията я смятат за недокрай базирана на доказателства наука, което не е така. Трябва да има човешкото внимание и липсата на стигма, а тук има такава. Смята се, че лудите са луди и това не може да се промени“, каза още той.\nУраганът Делта връхлетя американския щат Луизиана с ветрове от 155 км в час


Криско се жени - България Днес\nКриско се жени\nСтюардесата не сваля бижуто от ръката си\nРапърът се сгоди, предложил на половинката си Цвети в Дубай\nКриско скоро ще скъса с ергенлъка. Най-известният рапър в България се сгоди за дългогодишната си приятелка Цветелина и се очаква до края на годината да вдигнат тежка сватба, научи "България Днес".\nДуетната половинка на Слави Трифонов пада на колене и дава пръстен на чаровната стюардеса. Това се случва, докато двойката отмаря в Дубай в края на годината. Предложението било много романтично и неочаквано за Цвети, твърдят близки до момичето на Криско. То идва след вечеря в изискан ресторант. Освен пръстена половинката на музиканта получава и огромен букет с цветя.


10 любопитни факта за Пеле • © 10-те най\nНаричат го “Краля на футбола”, но всъщност той е самият футбол. Силен, пъргав, техничен, сръчен или с една дума – феноменален.\nСтилът му на игра е смесица между древно бойно изкуство и красив танц. Пеле не просто и играе, той твори шедьоври на терена.\nЦялото човечество е омагьосано от таланта му и с нетърпение очаква всяка негова поява. Днес повелителят на топката става на 80 години, а светът се оказва поредното кълбо, паднало в краката му.\nБащата – Жоао Рамос до Насименто, е професионален футболист и става известен с прякора “Дондиньо”. Играе за много бразилски клубове, между които най-известни са “Атлетико Минейро” и “Флуминензе”. Дондиньо има само едно постижение, което синът му не успява да надмине – в един мач вкарва 5 гола с глава. Контузия на коляното прекратява кариерата на Жоао и той става болничен хигиенист. Майката – Селест Арантес, е прислужница.\nA post shared by Pelé (@pele) on Nov 23, 2017 at 6:41am PST\nЕдсон Аранчис до Насименто е роден на 23 октомври 1940 година в град Трес Корасоес, Бразилия. В градчето прoкaрвaт eлeктричecтвo мaлкo прeди Пeлe дa ce появи на бял свят. Тoвa e причинaтa мoмчeтo дa бъдe кръcтeнo Eдcoн – в чecт нa изoбрeтaтeля нa eлeктричecкaтa крушкa Тoмac Eдиcън. Двe грeшки ca дoпуcнaти в кръщeлнoтo му cвидeтeлcтвo. Първo – той e зaпиcaн Eдиcoн. Оcвeн тoвa рoждeнaтa му дaтa e прeмecтeнa c двa дни пo-рaнo – нa 21 oктoмври. Той е най-голямото от общо четирите деца в семейството.\nA post shared by Pelé (@pele) on Aug 16, 2018 at 6:06am PDT\nМалкият Едсон израства в изключителна бедност. Принуден е да работи от малък, за да помага на семейството си. Бил е продавач, портиер, сервитьор, чистач на обувки и какво ли още не. Родителите му не могат да си позволят да му купят дори футболна топка. Първата му такава е направена от чорап на майка му Селест, напълнен с вестници. С момчетата от квартала пробват и с кокосов орех. С първата си истинска кожена топка се сдобива, благодарение на баща си – бракувана от местния футболен отбор.\nA post shared by Pelé (@pele) on Jul 29, 2020 at 7:28am PDT\nПрез 1950 година, когато Бразилия губи от Уругвай на Световното първенство, Едсон за първи път вижда как баща му плаче. Гушва го силно и му обещава, че един ден ще спечели Световната купа за него и ще прослави отново Бразилия.\nA post shared by Pelé (@pele) on Sep 8, 2016 at 10:09am PDT\nПървият му прякор е бил “Дико”. Така го наричат и в семейството му. Историята на прякора “Пеле” носи горчивина, но и чар. На аматьорски турнир в града му, богаташите започват да се подиграват на него и съотборниците му заради външния им вид и босите крака. Те започват да наричат Едсон “Пеле” заради приликата му с тогавашния вратар Биле. В началото той се чувства унизен от това ново име, но после започва да го носи с гордост. Прозвището “Крал на футбола” за първи път му дават френски журналисти през 1961 година по време на европейското турне на “Сантос”. Прякорът, с който Пеле става известен в родината си, е “Черната перла”.\nA post shared by Pelé (@pele) on Dec 24, 2017 at 10:37pm PST\nЖени се зa първи път нa 21 фeвруaри 1966 година зa Рoзмaри дoc Рeиc Шoлби. Oт нeя имa cин – Eдcoн, извecтeн кaтo Eдиньo, и двe дъщeри – Кeли Криcтинa и Джeнифeър. Двoйкaтa ce рaзвeждa прeз 1978 година. Втoрaтa му cъпругa e Acирия Лeмoc Ceйшac, която е пcихoлoг и пeвицa. Нa 28 ceптeмври 1996 година тя гo дaрявa c близнaцитe Джoшуa и Ceлecтe. Кралят има кратка авантюра с прислужницата Анисия Мачадо, в резултат на която се ражда момиченце. Дълги години той отказва да признае кръвната си връзка със Сандра Аранчис до Насименто, но ДНК тест я потвърждава. Сандра получава правото да носи фамилията на известния си баща и отпразнува този факт с издаването на книгата си “Дъщерята, която Кралят не иска”. На 75 години футболната легенда се жени за трети път за своята дългогодишна приятелка – бизнес дамата Марсия Аоки.\nA post shared by Pelé (@pele) on Nov 19, 2017 at 6:53am PST\nСамо на 20 години бразилското правителство го обявява за национално богатство и според закона забранява изнасянето му зад граница. Пoпулярнocттa нa Пeлe в Aфрикa e тoлкoвa гoлямa, чe прeз 1967 година двe врaждувaщи групирoвки в Нигeрия oбявявaт примирие за 48 часа, зa дa бъдe изигрaн мaч нa “Caнтoc” c Пeлe. След неговото попадение 1000, постигнато на 19 ноември 1969 година, в цяла Бразилия тържествено бият камбаните. Юбилейният му гол става мотив и на пощенска марка. Футболистът става едно от първите рекламни лица на лекарството за полова немощ Виагра. На неговото име е кръстен астероид. Небесното тяло е открито през 1972 година и пълното му наименование е “2202 Pele”. През 1997 година става почетен рицар на Британската империя, макар че кралицата дори не знае кой е той. Министерството на образованието на Бразилия му връчва медал, защото хиляди бразилци се научават да четат след излизането на биографията му “Аз, Пеле”.\nA post shared by Pelé (@pele) on May 15, 2019 at 7:06am PDT\nПрез 1995 г. Президентът на Бразилия Фернанду Енрике Кардозу го назначава за министър на спорта. Пеле напуска поста през 1998 година. Като министър се опитва да ограничи корупцията в бразилския футбол, прокарвайки така наречения закон “Пеле”. Той задължава професионалните спортни клубове и доста свободни футболни отбори да започнат да спазват търговските закони и да плащат данъци. Законът позволява на клубовете да организират собствени лиги и първенства, с което се слага край на монопола на официалните организации.\nA post shared by Pelé (@pele) on Jun 20, 2020 at 12:54pm PDT\nПрeз кaриeрaтa cи Пeлe рeгиcтрирa 92 хeттрикa, в 31 мача бeлeжи пo чeтири гoлa, пeт пъти пo шecт гoлa и вeднъж oceм. Пocлeднoтo cтaвa фaкт прeз 1964 година, кoгaтo вкaрвa 8 гoлa зa “Caнтoc” при пoбeдaтa 11:0 нaд “Бoтaфoгo”. Има попадение от 60 метра във вратата на Аржентина. Въпрeки cрaвнитeлнo ниcкия cи ръcт от 173 cантиметра, имa нaд 100 гoлa c глaвa.\nПеле с размах проявява таланта си и отвъд футболното игрище. Докато е на лагери, той разполага с достатъчно време, през което пише песни и свири на китара. Пише повече от 500 парчета. Това води след себе си и издаването на негов самостоятелен музикален албум – “Pelé Ginga”. Името е вдъхновено от техничния му начин на игра, който е повлиян от самбата и бойното изкуство “капоейра”. Освен това през 2014 година той пише песен за Световното първенство в Бразилия, с която да насърчи сънародниците си на терена. През 2016 година пише песен и за Олимпийските игри в Рио.\nСвързани: Пеле спорт спортисти факти футбол футболисти\tShare


Робърт Йънг — Една обич имам аз — Моята библиотека\nЕдна обич имам аз\nРазказът е публикуван в списание „Космос“, брой 9 от 1979 г.\nИлюстрации: Владимир Ценов\nТова се бе случило през една от подновените по това време провинциални вечери. Същия следобед Филип бе пристигнал в академичното градче и вече бе разопаковал книгите и дрехите си. На другата сутрин трябваше да се яви в университета и тъй като нямаше какво да прави, а се бе почувствувал някак неспокоен и самотен (както по-късно бе признал на Миранда), бе излязъл от пансиона с намерение да се поразходи по улиците, докато се умори достатъчно, за да заспи. Но не бе минал и две пресечки и се бе озовал пред ярко осветена студентска столова, в която в момента сервираха вечерята. Бе му станало интересно и тласнат от дошъл от поколенията приятен спомен, той бе спрял пред входа.\nПрез широко разтворената врата видя дългата маса в средата и отрупаните с храна наредени край стената маси за сервиране, зад всяка от които бе застанало по едно момиче в сини дрехи. Видя как мъже и жени минават покрай храната с табли в ръце, долови тракането на съдове и успокояващия ромон на делничните разговори. Над вратата висеше трогателно прост надпис: „Вечеря за 77 цента, следват вихрени танци“. Беше се разчувствувал и обзет от копнеж, какъвто от момче не бе изпитвал, изкачи широките стъпала до отворената врата и влезе в салона. Навън бе топла септемврийска вечер и лек вятър издуваше спуснатите пред високите прозорци пердета.\nТой веднага я забеляза. Тя стоеше зад масата със сандвичи с шунка в отсрещния ъгъл на стаята. Висока, тъмнокоса, с лице като прекрасно цвете над приличната на листенца яка. Щом прекрачи прага, единственото нещо, което прикова вниманието му, бе тя, а всичко останало — маси, хранещи се хора, под, стени — бяха като неясни допълнителни детайли, които художникът добавя в картината си, за да подсили ефекта на главната тема.\nОтправяйки се към нея, той не забелязваше никого наоколо. Не бе минал и половината разстояние до масата, когато тя вдигна очи и го зърна. Погледите им, нейният — син, а неговият — сив, се докоснаха и се сляха, откраднали един миг от времето. Независимо от твърденията на психолозите-фройдисти за любовта от пръв поглед, той се влюби в нея и тя се влюби в него; тези хора просто не познават усещането, което човек изпитва, когато влиза някъде, вижда едно момиче и разбира, без да си дава сметка как го разбира, и дори не си дава труд да го разбере, че това е момичето, създадено за него, момичето, което желае и винаги е желал и винаги ще желае…\nРъцете му отново затрепераха и той ги накара да поставят цигара между устните му и после да я запалят. Те свършиха поставената им задача и първото облаче дим закръжи из малкото купе, но ръцете продължаваха да треперят и той здраво ги стисна в скута си, след което обърна с усилие поглед навън през прозореца на монорелсовата кола към местността, която прекосяваше.\nЗемята бе покрита със зелено одеяло, чийто цвят носеше първите белези на есента. По хълмовете растеше златник, а връхчетата на листата на смрадликата бяха започнали да се багрят в червено. Релсата над главата му завиваше край едно възвишение, при което колата се залюля и продължи надолу в долината отвъд. Гледката бе прекрасна, но местността му бе непозната. Това, обаче, не смути Филип; Седървил все още беше далеч, за да познае околността. Никога не бе обичал много пътуванията и трябваше да мине още известно време, преди да започне да търси долини, гори, пътища, сгради и хълмове, които да е виждал в миналото, а сградите понякога доживяват сто години. Не много често, може би, но от време на време сигурно доживяват. Не се искат кой знае какви грижи за това.\nМъжът отпусна глава на напълнената с въздух възглавница, инсталирана на горния край на седалката му, и се опита да се отпусне. Такива бяха инструкциите на завеждащия лабораторията за рехабилитация след дълбоко замразяване: „Отпускай се. Не мисли. Нека нещата постепенно да стигат до съзнанието ти и преди всичко, не мисли за миналото. Миналото е минало, минало, минало…“\nКолата отново се залюля и мъжът изви леко глава. Монорелсовият път се виеше край космодрум, а той никога не бе виждал космодрум и в първия момент помисли, че колата минава през изкуствена пустиня. После забеляза високите метални кули, гордо вирнали носове към следобедното небе и скоро разбра, че това съвсем не бяха кули, а междупланетни кораби.\nМалко поуплашен, той се загледа втренчено в тях. Те бяха едно от явленията на новото време, за които не бе подготвен. Разбира се, и по негово време се строяха космически кораби, но те бяха малко и несъвършени, използуваха се само за междупланетни полети. По нищо не приличаха на превъзходните конструкции, нижещи се пред погледа му.\nАлфа Кентавър, Сириус, Алтаир, Вега — завеждащият рехабилитацията му бе казал, че и до Арктур е стигнал кораб. Бил се завърнал преди шест месеца, след шейсет и пет годишно отсъствие. Филип поклати глава. Този факт той не можеше да възприеме, беше прекалено фантастичен за него.\nВинаги се беше смятал за модерен. Бе вървял в крак с времето убеден, че промените са част от човешката съдба. Напредъкът на науката никога не го бе смущавал, напротив стимулирал го бе и в областта, в която работеше; той винаги беше много по-напред от колегите си, не само в предвижданията си, но и в практиката. Навремето Филип бе олицетворение на съвременния цивилизован мъж…\nТой уморена извърна очи от прозореца и се загледа в сивите стени на купето. За цигарата си се сети едва когато тя опари и пръстите му и той я пусна в пепелника. Взе списанието, което няколко пъти досега се беше опитал да чете, и отново го прелисти, но съзнанието му се спъваше в непознати думи, невъзможни словосъчетания, спираше пред идеи, за които не бе и сънувал. Списанието се плъзна измежду пръстите му, падна върху седалката и там остана.\nПочувствува се като стар, много стар човек, а всъщност никак не бе остарял. Макар да бе роден преди сто двадесет и седем години, той бе само на двадесет и седем. Защото годините на дълбоко замразяване не влизат в сметката — сто години летаргичен сън не са нищо повече от един миг в субективното време на човека.\nТой отново облегна глава на възглавничката. Отпусни се, напомни си той. Не мисли за миналото. Миналото е минало, минало, минало… Умишлено затвори очи, и в същия миг разбра, че е направил грешка, но вече беше късно. Мислите му се бяха върнали повече от сто години назад към събитията, непосредствено след срещата през септември.\nДенят бе прекрасен за излет и двамата с Миранда бяха намерили тихо място на един склон, който гледаше към градчето. Наблизо извираше студена вода, а над главите им, на фона на ленивото есенно небе, разстилаше клони огромен дъб. Миранда бе увила в малки розови пликчета сандвичи с чернодробен пастет и бе направила картофена салата. Тя постла ленена покривка на земята и, седнали един срещу друг, те не откъсваха поглед един от друг. Подухваше лек ветрец, който оставяше мимолетни следи по тревата на склона.\nКартофената салата беше твърде блудкава, но той поиска и втора порция, за да не разбере Миранда, че не му е харесала; изяде и два сандвича с чернодробен пастет, макар никак да не го обичаше. След като се нахраниха, пиха кафе, което Миранда наливаше в хартиени чаши от голям термос. Колкото и да внимаваше да не покапе, тя изля цяла чаша на ръкава му. Миранда едва не се разплака от отчаяние, но това само засили още повече любовта му към нея, защото непохватността й бе част от самата нея, както тъмните й кестеняви коси, сините очи, трапчинките й, усмивката й. Тази непохватност омекотяваше здравата зрелост на младото й женско тяло, придаваше на движенията й очарование на ученичка; караше го да се чувствува по-свободно в присъствието на това хубаво момиче. Фактът, че такава прелестна богиня като Миранда притежава съвсем човешки недостатъци, както всеки смъртен, му вдъхваше увереност.\nСлед като изпиха кафето, те се настаниха под сянката и Миранда изрецитира „Следобед на хълма“, а Филип си припомни откъси от „Гренчестър, старият дом на свещеника“ от Рупърт Брук. Миранда беше на двадесет и една година, последна година студентка по английска литература. Това от самото начало ги сближи, защото от мига, в който като момче бе разгърнал страниците на „Хъкълбери Фин“, Филип беше обикнал литературата и оттогава никога не бе губил връзка с нея.\nПо това време той се опитваше да пуши лула (лулата ви дава самочувствие, от което имате страшно много нужда, когато сте само на двадесет и шест години и за първи път ще преподавате в университет) и Миранда бе му я напълнила и държа запалката, докато той разпали тютюна. Беше такъв прекрасен, такъв чудесен следобед, с милувката на септемврийския вятър и есенното слънце, с много нежни думи и тих смях. На залез слънце решиха да си тръгват, но на Филип не му се ставаше. Миранда се изправи също неохотно и бавно, по-придирчиво от всякога започна да сгъва ленената покривка, после вдигна купата, до половина пълна с картофена салата, с намерение да я прибере в кошницата. Не можеше, обаче, да подреди нещата, защото купата бе твърде голяма и неудобна, а тя си служеше само с едната ръка. Не успя да закрепи съда и той се обърна и се изсипа направо в скута на Филип. Той никога вече не можа да обуе късите си панталони от мадагаскарски памук.\nОчите й бяха станали толкова големи и кръгли от объркване, че ако това не бяха очите на Миранда, той щеше да се изсмее с глас. Но човек никога не може да се изсмее на такива очи. Те са прекалено дълбоки и прекалено сини. Само се бе усмихнал и я бе помолил да не се тревожи, след което обърса панталоните с носната си кърпа. После забеляза сълзите й, видя я как стои безпомощно, висока и несръчна, истинско дете, прекрасно дете, което малко преждевременно бе станало жена, и то красива жена. Нещо в него се стопи и странна топлина се разля по тялото му. Той я прегърна и възкликна: — Миранда, Миранда! Ще се омъжиш ли за мен, Миранда?\nОтдавна бяха отминали космодрума, колата криволичеше между хълмове, а релсата отгоре неспирно бръмчеше. По пътя докоснаха върховете на дърветата на някаква гора и минаха високо над една река. Поглеждайки надолу към бреговете й, Филип съзря първия познат предмет.\nС отчаяно усилие той я изтръгна от мисълта си. Преди сто години не би имало нищо лошо в това да мисли за нея. Но не и сега. Само при мисълта за Миранда усещаше страшна болка; той трябваше да посрещне действителността и ако виждаше любимата си такава, каквато беше преди сто години, нямаше да може да посрещне нещата такива, каквито са. Нямаше да може да я потърси в гробищата на Седървил и да остави цветя на гроба й.\nЗавеждащият рехабилитацията му бе казал, че макар и случайно, в известен смисъл присъдата му е била милосърдна. Можело да бъде и далеч по-лошо за него, бе продължил завеждащият, ако бяха го осъдили само на петдесет години, трябваше да се прибере при току-що навършилата седемдесет и втората си година съпруга, докато той е само двадесет и седем годишен.\nНаивно бе да се говори за милосърдие, дори неволно, когато ставаше дума за режима на Хунтата. Хора, които могат да осъдят един човек на летаргия, насила да го изтръгнат от онзи миг във времето, на който той принадлежи, и после, десетилетия по-късно, да бъде върнат към живот в момент, на който е чужд, такива хора нямат и понятие от смисъла на тази дума.\nА епоха като настоящата, преоткрила състраданието, не бе в състояние да надари с него един върнат към хората. Можеше да му се извини за жестокостта на предишния режим и да му даде някаква компенсация за загубените години, да му осигури материална независимост, но не може да му върне топлата усмивка и незабравимия смях на любимата жена.\nНе можеше да заличи един гроб, който нямаше право да съществува и не е съществувал при неговото „вчера“. Сегашното правителство не може да изтрие от камъка думите „Миранда Лоринг, родена 2024 — починала 20…“ Или 21…? Той, разбира се, не можеше да знае, още не бе узнал със сигурност, но се надяваше, че е живяла дълго и щастливо, омъжила се е повторно и е имала деца. Тя бе създадена да има деца, носеше в сърцето си твърде много обич, за да се лиши от тях.\nНо ако беше се омъжила, името й нямаше да е Миранда Лоринг. Щеше да е Миранда еди коя си. Миранда Грийн или Миранда Смит, а вероятно се е преместила от Седървил и той напразно се прибира в къщи. Не, не е напразно. Можеше да разбере поне накъде е отпътувала, да открие къде е живяла, да намери гроба й и да го посипе с незабравки — незабравките бяха любимите й цветя — и да пролее сълзи в някой тих следобед; целувката й от преди сто години още топлеше устните му.\nТой се изправи в полюшващото се купе, пристъпи до апарата за студена вода и натисна няколко копчета. Трябваше да прави нещо, каквото и да е, за да се разсее. А устройството бе страшно елементарно, направо детински просто, трябваше само да си мръднеш пръста — никакво внимание не се изискваше, никаква мисъл. Движението не прекъсна потока на спомените му нито за миг, а вкусът на студената вода само ги пробуди напълно, те изплуваха, завъртяха се и накараха коленете му да се подгънат; залитайки, той се върна на мястото си, а скръбта му като твърда буца се надигна към гърлото и спомените, освободени от веригите на времето, го обгърнаха и го понесоха назад към светлите дни, към великолепните ясни дни, назад към най-прекрасния момент в живота му…\nКъщата беше прелестна и когато спряха за миг пред входа под дъжда, Миранда отново, вече за стотен път, го повтори. Филип бе съгласен с нея. Сградата беше доста отдалечена от улицата, от двете страни на тясна алея в предния двор растяха две каталпови дървета. Пред дървената врата, модел XX век, беше издигната малка веранда с нисък парапет.\nФилип вдигна Миранда и я пренесе през прага на ръце, пусна я да стъпи чак във всекидневната. Книгите му стояха подредени на вградени край откритата камина рафтове, върху полицата над огнището Миранда бе сложила дребни фигурки. Новата гарнитура бе в тон с мораво-сивите пердета.\nКогато той я целуна, тя се смути и Филип се обърка, без да знае какво да каже. Останали сами в новото им жилище, ги обгърна неизбежната интимност, за която нито той, нито тя бяха подготвени въпреки многото пошепнати думи, откраднати целувки, разменените по коридорите на университета погледи, следобедите, прекарани заедно, и дългите разходки в есенните нощи из застланите с нападали листа улици. Най-накрая тя промълви: „Ще приготвя кафе“ и отиде в кухнята. Първото нещо, което направи, бе да изпусне металната кутия за кафе и картината на разсипаните по блестящия под черни зърна, замъглените от сълзи очи на Миранда, изправила се насред кухнята, прекрасна в синята си рокля, като истинска богиня, неговата богиня, бе още пред очите му; после тази богиня се озова в прегръдките му, устните й бяха меки и отзивчиви, а миг след това, най-неочаквано тя се притисна до него, обвила ръце около врата му, тъмните й коси нежно галеха лицето му…\nВ далечината между гористите хълмове се показа някакво селище. То бе опустяло и полусрутено, но тук-там стърчаха сгради и Филип поза едно малко градче, недалеч от Седървил.\nМного малко спомени го свързваха с това място и той не излита нещо повече от лека болка при тъжната гледка. По-скоро стана му страшно, защото знаеше, че няма да е далеч мигът, в който ще стъпи на полуразрушения перон на Седървил. Уверен беше, че ще види друг изоставен град, с който бе дълбоко свързан; страхуваше се, че няма да може да понесе картината на задъхващи се от избуяли бурени познати улици, на любимите му сгради, срутени със зеещи дупки вместо прозорци, които преди години са блестели, сгрети от живота край тях.\nЗавеждащият рехабилитацията му бе обяснил защо има опустели селища, обезлюдени градове. Междузвездният транспорт върна на хората мечтата, която междупланетният транспорт не можа да осъществи. Безплодната Венера и мрачният Марс бяха необитаеми, а задушените от ледове по-отдалечени планети не бяха никакви планети, а въртящи се ледени късове, огрени от бледа слънчева светлина. Алфа Кентавър 4 бе съвсем различна, а Сириус 41 бе една сбъдната мечта.\nЕнергията Суейк бе избавила човека от страха от пренаселване на Земята, което можеше да настъпи, и сега хората напускаха планетата си със скоростта, с която се строяха космически кораби, които да превозват преселници до други светове. Колонии бяха създадени дори на Вега, а скоро и на Арктур щеше да се основе селище. С изключение на екипажите, които обслужват междузвездните ракети, пътниците пътуваха само в една посока. Хората достигаха далечни слънца и се настаняваха в просторни долини, в девствени гори, в подножията на неизследвани планини. Те не се връщаха. И както бе отбелязал завеждащият рехабилитацията, билетите бяха само за отиване — другият нерешен още проблем, за Лоренцовата трансформация.\nФилип обърна поглед навън, към рошавите зелени хълмове, край които минаваше колата. Продълговати хладни сенки застилаха дълбоките долини. В този късен следобеден час огненото слънце се бе спуснало ниско над хоризонта и оцветяваше струпаните наоколо облаци с ярки багри. Лек бриз къдреше листата на младите гори и ниско свеждаше тревата по ливадите на смълчаните склонове.\nТой въздъхна. Него Земята го задоволяваше. Звездите не можеха да му дадат нищо, което да не може да намери тук: гора, в която да се разхожда, поток, край който да почете, синьо небе, което да утеши мъката му.\nРошавите хълмове отстъпиха място на долина, след която се изправяха смътно познати кедрови гори. Усети, че колата забавя ход и когато погледна нагоре към табелата на спирката, прочете предизвикващото носталгия име, изписано с луминесцентни букви: „СЕДЪРВИЛ“. Той се изправи сковано и дръпна от багажника над главата си лекия куфар. Почувствува стягане в гърдите и силно туптене в слепоочията.\nФилип дълго стоя, без да мръдне, обгърнат от пълната тишина, която се възцарява сред природата, преди да настъпи вечерта. Тук на запад заревото след залязващото слънце от оранжево става огненочервено и в същото време първите сенки на нощта изпълзяват от изток.\nЩом стигна до мястото, където улицата се спущаше в малка долина и откъдето всъщност започваше градът, той спря. Гробището беше на отсрещния склон и за да стигне до него, трябваше да мине край Мейпъл стрийт, край студентската столова, университета и около петдесетина други познати места. Колкото и да си внушаваше да бъде спокоен, сърцето му щеше да се свие поне хиляда пъти, когато зърнеше познати неща, които да му напомнят за хиляди скъпи мигове.\nИзведнъж силите го напуснаха и той приседна на изправения си куфар. Какво е ад — запита се той. Адът, отговори си сам, е когато всичко, което човек обича, му е било отнето…\nТой бе забравил за Ада, но му припомниха. Припомниха му го в една мрачна априлска утрин, когато слушаше как съдията, истинска марионетка произнасяше присъдата:\n„Осъжда се на сто години летаргичен сън за дейност срещу съществуващото правителство. Присъдата да се приведе в действие на 14 септември 2046 година и да изтече на 14 септември 2146 година. Да се използува камера с грейдиенова ключалка, така че при евентуален опит на някое бъдещо правителство да облекчи присъдата, да настъпи моменталната смърт на затворника.“\nВремето от април до септември литна като миг. Всеки ден Миранда идваше при него и те се опитваха да превърнат дните, които им остават, в отлитащи секунди, в скъпоценни мигове, които обаче не спираха неумолимия си ход. През май отпразнуваха рождения ден на Филип, а през юни — на Миранда. Празненството се състоеше в прошепване на: „Честит рожден ден, скъпи“ и по една открадната, зад гърба на вечно присъствуващия пазач, целувка.\nПрез цялото това време той можеше да прочете думите в очите й, думите, които така много би искала да му каже, а не можеше: „Ще те чакам, мили“. И той знаеше, че тя щеше да го чака, ако можеше, че щеше да го направи с радост, независимо от това колко го обича и колко ще му е вярна.\nПрочете ги в очите й и в последния миг ги видя да трептят на устните й и знаеше колко е страдала, че не можа да ги произнесе. Бе съзрял болката, изписала се на детското й с меки очертания лице, в извивката на чувствените й устни, беше я усетил в прощалната й целувка, почувствувал беше страданието, отчаянието, безнадеждността. А той беше стоял вцепенен пред входа на асансьора между пазачите, неспособен да разтегне схванатите си устни в някаква усмивка, страните му сякаш бяха от камък, а челюстите му — от гранит.\nНастъпила по времето на Филип, кратковременната диктатура на Хунтата вече не бе нищо друго освен грозен спомен. Но с дълбокото замразяване съвременниците на Филип преживяха трагедии, които можеха да се сравнят само с гръцките.\nФилип се изправи и тръгна надолу по улицата. Докато крачеше, изгряха още звезди и осветиха неясните очертания на грубата каменна настилка. Вечерният вятър задуха между дърветата, зашушна и диворастящата мащерка, превзела някога равните морави, някъде наблизо се разнесе леко трополене.\nТой предварително знаеше, че когато зърне останките от къщата, ще усети болка, но това бе болка, която щеше да понесе, защото прибирането у дома нямаше да е пълно, докато не прекрачи собствения си праг. Ето защо, когато стигна до Мейпъл стрийт, той зави по буренясалата странична улица, проправяйки си бавно път между гигантски храсталаци и високо израснали фиданки. За миг му се стори, че в дъното на улицата блещука някаква светлина, но не бе уверен.\nТой разбираше, че вероятността къщата да е оцеляла е много малка — сто години е дълъг срок за живота на една къща — и ако е още там, сигурно ще е разрушена до неузнаваемост.\nИ все пак той я виждаше пред себе си съвършено непроменена. Точно такава, каквато я бе оставил преди сто години, а през прозореца на дневната се виждаше, че вътре свети.\nФилип докосна шрифта на ключалката с върха на безименния си пръст и вратата безшумно се отвори. Той нерешително прекрачи прага и вратата леко се хлопна след него.\nВ дневната имаше мораво-сива гарнитура, чудесно подхождаща на виолетово-сивите пердета, спуснати пред прозорците. В огнището тлееха нажежените до червено борови цепеници, книгите му бяха наредени в стройни редове. Дребните фигурки на Миранда покриваха полицата над камината.\nТой стоеше до самата врата и с труд си поемаше въздух. После успя да наложи на хаоса мисли, блъскащи се в главата му, строга обективност; направи усилие и видя стаята такава, каквато бе в действителност, а не каквато искаше да я види.\nЛампата край прозореца приличаше много на лампата, която Миранда обикновено държеше там преди сто години, но не бе същата. Това беше дубликат. Гарнитурата много приличаше на тази, която имаха, когато той пренесе Миранда през прага и въпреки това имаше някаква разлика, и в пердетата също. Материите бяха други, друг бе и десенът, с малки, но достатъчно явни разлики, които, стига да потърсиш, можеш да видиш. И креслото бе ново, и лулата, и пантофите.\nДокато се приближаваше, за да ги разгледа по-добре, Филип забеляза, че те не бяха дубликат, и подтисна надигналото се към гърлото му ридание. Това бяха истинските фигурки на Миранда и изминалите години се бяха оказали безжалостни към тях. Някои бяха счупени, а патината на времето бе покрила всички без изключение. Заприличаха му на детски играчки, намерени в дъждовен ден на някой таван…\nВзе го с разтреперани пръсти, отвори го и разлисти страниците. Позна почерка и разбра чий е този дневник. В този миг усети, че краката не го държат и се строполи в креслото край огъня.\nСъс сковани от вълнение пръсти той обърна на първата страница. Там бе написана датата 15 септември, 2046…\n„Бавно слизах по стълбите — каменни плочи, които водят до гробницата, в която хората са живи погребани, и тръгнах из града.\nВървях по улиците, непознати и необичайни за мен, край тълпи различни хора. Постепенно започнах да усещам, че часовете текат и секундите отлитат; всяка секунда бе непоносима болка, всяка минута — агония, а всеки час — смазваща вечност…\nЧасовник на борда на кораб, задвижен от енергията Суейк, на практика не отмерва времето изобщо.“\nФилип не смееше да повярва на очите си и прескочи една страница…\n„18 септември, 2046. Казаха ми, че за подготовката са нужни две години! Две от милите ми, скъпи години, за да стана стюардеса на междузвезден кораб. Но нямам друг изход, не съществува никакъв друг начин, и молбата ми вече е подадена. Зная, че ще я приемат, сега, когато всеки говори само за пътуване към звездите, нуждата от корабен персонал е…“\n„3-ти юни, 2072 (Сириус 41). Следя времето по много пътуващи часовници и те са добри. Но когато кацнем, неподвижните часовници поемат тази работа, а те не са добри. Чакаш на някой изоставен космодрум за обратния полет, отмерваш всяка минута и отчаяно се съпротивляваш на отлитането й. Защото, събирани в продължение на няколко десетилетия, отделните минути правят месеци, години; човек започва да се страхува, че независимо от това, което показват пътуващите часовници, в крайна сметка ще бъде твърде стар…“\n„9-ти февруари, 2081. Днес официално ми съобщиха, че молбата ми да участвувам в полета до Арктур е удовлетворена! От мига, в който го чух, ме обзе някакво състояние на транс — мечтая, правя планове, мисля за бъдещето. Сега знам, че отново ще видя моя любим и че в косите ми ще има бяла гардения, ще си сложа парфюма, който той най-много обича, ще построя къщата отново и всичко вътре ще подновя; ако полетът наистина продължи шейсет и пет години, ще имам достатъчно време; а когато освободят моя любим, ще го чакам, за да го прегърна и макар че не съм така млада, каквато ме помни той, няма да съм стара. И самотните години, прекарани сред звездите, няма да са отишли напразно…\nЗащото една любов имам аз. Никога не ще имам друга.“\nДумите на листа бяха размазани и Филип изпусна дневника, който се изплъзна между пръстите му, и падна на дръжката на креслото. Миранда, прошепна той.\n— Миранда! — каза гласно. Наоколо бе тихо.\nОтговор не последва. От всекидневната отиде в спалнята. И тя бе точно такава, каквато я помнеше, отпреди сто години, само дето беше пуста. Нямаше я Миранда.\nВърна се отново в стаята и отиде в кухнята. Тук всичко бе по старому, но я нямаше Миранда. Запали лампата и втренчено се загледа в порцелановия умивалник, в боядисаната с хромова боя печка, белите шкафове, солидната кухненска маса…\nНа масата лежеше ръчно огледало, а до него — смачкана гардения. Той взе в ръка хладното меко цвете, вдигна го до лицето си и вдъхна свежия му аромат. Той бе примесен с друг благоуханен мирис. Филип веднага позна парфюма на Миранда.\nВ следния миг той почувствува, че нещо го души и изтича вън в тъмнината. Тогава видя блещукащата в дъното на улицата светлина и закрачи нерешително натам. Студентската столова изплуваше постепенно от мрака, появиха се много светлини, засияха ярко осветени прозорци. Някъде от сянката наоколо долиташе шумът от портативен генератор.\nКогато изкачи стъпалата, стоте години сякаш отлетяха далеч. Разбира се, вечеря за 77 цента нямаше, и в салона човек безпогрешно можеше да открие следите на отминалите години, независимо от това, че наскоро помещението е било ремонтирано. Но там беше Миранда. Миранда стоеше край една самотна маса и плачеше. Една по-зряла Миранда. По лицето и личаха бръчки, каквито нямаше преди, но те бяха светли, любими бръчки…\nТой разбра защо тя не бе дошла да го посрещне пред дълбокото замразяване. Страхувала се е, страхувала се е, че часовниците, които се движат, не са отмерили времето достатъчно бавно: решила е сигурно да го посрещне вкъщи, защото е знаела, че той ще се прибере у дома. Положителна е чула шума от спирането на монорелсовата кола и е знаела, че той идва…\nГлупаво момиче, прекрасно момиче… Очите му се замъглиха и той усети как сълзи се стичат по страните му. Препъна се и влезе в салона. Тя се завтече да го посрещне. През изминалите години лицето й се бе разхубавило. Видя му се като истинска богиня, вече зряла, непохватността бе изчезнала завинаги, очарованието на ученичка бе останало някъде в междузвездното пространство; неговата богиня — след миг тя бе в прегръдките му топла, силно притиснала се до него, тъмните й коси меко галеха лицето му, гласът й шепнеше до ухото му след всичките тези години, след неизбродната вечност: „Добре дошъл у дома, любими. Добре дошъл у дома.“\nЧитателите на „Една обич имам аз“ са прочели и:


Отличават талантливи творци за постижения в национален конкурс\nОбщество Отличават талантливи творци за постижения в национален конкурс\nМай 13 |11:21\nТалантливи български творци ще бъдат отличени за приноса си към изкуството в Бургас. Церемонията е част от откриването на регионална изложба, организирана от Бургаската художествена галерия и "Алианц България". Експозицията се открива на 14 май от 18:00 часа в БХГ "Петко Задгорски" на ул. "Митрополит Симеон" 24 и всеки ще може да я посети до 7 юни. Талантливите творци са победители в "Национален конкурс Алианц България за живопис, скулптура и графика". Събитието се организира с подкрепата на Съюза на българските художници и Бургаската художествена галерия. Конкурсът се провежда под патронажа на Министерството на културата.


[ Подпомагането като бедствие, отКристиан де Бри (Монд дипломатик, февруари 2018 )\nСледваща статия « Свещената германска икономическа империя »\nНеоправдано данъчно фаворизиране\nДанъчен кредит за конкурентоспособността и заетостта, свободни зони, освобождаване от данък имущество, счетоводни улеснения, ниши и облекчения от всякакъв род – през десетилетията публичните власти изградиха данъчен и регулаторен климат по мярка на работодателите без никаква компенсация. Значи държавата на благоденствието функционира много добре... за компаниите.\nот Кристиан де Бри\nПРЕДИ повече от петдесет години, коментирайки намаляването наполовина на данъка върху корпоративните печалби, тогавашният водач на индустриалците отсякъл: „Морковите не представляват интерес за работодателите.“ Оттогава шефовете на фирми непрекъснато хрупкат по цели кошници, та чак до последния президент на Движението на френските предприятия (MEDEF) Пиер Гатаз, който през 2015 г. се хвалеше, че срещу няколкото допълнителни връзки моркови (данъчния кредит за конкурентоспособност и заетост, CICE), ще се създадат един милион работни места. Морковите бяха осигурени, но работните места така и не бяха създадени.\nРеториката е добре отработена. Първо, никога не признавай, че си се възползвал от данъчно предимство, преди да поискаш много по-голямо намаление. Второ, винаги се оплаквай от смазващите „данъци“, тегнещи върху предприятията. Подобни работодателски изказвания носят плодове – благоприятните данъчни мерки се трупат... върху гърба на общността.\nКорпоративният данък – единственият пряк държавен данък за капиталовите дружества във Франция, би трябвало да облага годишната печалба (т.е. нетното обогатяване) по официална ставка от 33,33% (1). В действителност това е само химера...\nПреди всичко правилата, както и счетоводните и данъчните практики, позволяват предприятията да минимизират облагаемата печалба, която има само далечни прилики с реалните печалби. После, политиките на редуващите се едно след друго правителства дадоха на компаниите облекчения, пръснати в голям брой ниши, уж за да ги подтикнат към определено поведение или да подобрят конкурентоспособността си. Освен това фирмите помагат на данъчните в качеството си на събирачи на данъци и социални вноски, от което също извличат известни ползи. И накрая, докато малките и средните предприятия ползват намалена ставка от 15%, практиките за оптимизация и укриване на данъци позволяват на големите компании сами да определят размера на данъка, който са съгласни да платят. Данъчната печалба се явява като разлика между реализираните печалби и приспаднатите разходи. Като сведе до минимум (повече или по-малко законно) размера на декларираните печалби и като надуе разходите, предприятието може да намали значително облагаемия размер. Като оставим настрана измамите с фалшиви фактури и продажбите без фактури, два вида разходи предлагат многобройни възможности – провизиите и режийните разходи.\nНатрупване на некоординирани мерки\nПровизиите са един от най-богатите режими на данъчно облагане, при който въображението на публичните власти идва в помощ на богатото въобръжение на фирмите. Отворени към всички, но запазени за някои или за шепа привилегировани отрасли, те имат най-разнообразни форми: провизия за обезценка, за покачване на цените, за колебание на курсовете, за обезценяване на портфейла от ценни книжа, за рискове, съпътстващи кредитни операции, за спорове, за лош дълг... Така, когато през 2014 г. американското правосъдие осъди банка „Париба“ да плати глоба от 8,9 милиарда долара, френската банка предварително провизира разходите за процеса и за адвокати, преди „да ги консолидира като разноски, приспадащи се от облагаемата печалба“. Преведено от счетоводния жаргон, това означава, че една трета от размера на глобата ще бъде платена от общността.\nКолкото до режийните разходи, това перо може да се разтяга по желание. Заедно със съвсем реалните оперативни разходи, тук могат да се намерят и разходи със съмнителна полезност или необходимост за реализиране на печалбата. Такъв е случаят по-специално с разходите на ръководителите, трансформирани в експлоатационни разходи, а след това – в елементи от себестойността, които в крайна сметка се прехвърлят върху потребителя. Това е всъщност едно легално прехвърляне върху най-слабите на разходите, направени от най-облагодетелстваните.\nЗащото висшите кадри имат взискателни вкусове: луксозни хотели, добри ресторанти, първа класа в самолетите, служебни лимузини, кредитни карти от предприятието, богати фирмени седалища, гала вечери и пищни приеми, ваканционни курорти-мечта. Семинари, колоквиуми и стратегически съвещания най-често в обновени исторически сгради, близо до голф игрища и дори до най-добрите курорти за зимни спортове, а не в индустриални предградия, например. Впрочем държавата съдейства, като наема перлите на националното наследство за бляскави приеми на ръководителите на големи компании: Сент Шапел, двореца „Версай“, Лувъра... А ето и един конкретен пример: през април 2017 г. най-богатият човек във Франция Бернар Арно посрещна на вечеря двеста отбрани гости в престижната „Зала на съсловията“ в Лувъра, между Джокондата на Леонардо да Винчи и Сватбата в Кана на Веронезе, за да лансира един модел чанти на „Луи Вюитон“. На разноски на предприятието, т.е. отчасти на разноски на данъкоплатците.\nДа се направи опис на данъчните ниши, е истинско предизвикателство. Има няколко стотици, от които се възползват не само фирмите. Общата им стойност възлиза на десетки милиарди евро годишно.\nКъм обявеното умножаване на свободните зони, където няма данъчно право, обаче се прибавя и ожесточената конкуренция между населените места за привличане на инвеститори, на които плащат дори данъците. Освен това: намаляване вноската за социална солидарност на фирмите – с 1 милиард евро през 2015 г. и 2 милиарда през 2016; частично или пълно освобождаване от данък върху собствеността. Да не говорим за помощите, субсидиите и заемите при облекчени условия или за предлагането на минимални цени на оборудвани индустриални и търговски зони.\nДанъчното облагане на фирмите днес е едно разбъркано натрупване на обстоятелствени мерки, взети под натиска на собствениците, без връзка по между им, без сериозна оценка на съотношението между разходи и ефективност. Процедира се така сякаш публичните власти са се примирили да разпродадат на безценица в полза на частния сектор своите средства за намеса и задълженията си да осигурят справедлива подялба на данъчните и парафискалните удръжки. За това свидетелстват големите данъчни облекчения за предприятия, инвестиращи в хуманитарната област, спорта или културата – нещо, от което първенците на CAC 40 (френския фондов индекс) умеят така добре да се възползват, за да си придадат имидж на щедри и безкористни играчи... за сметка на данъкоплатците (2).\nВсе по-скъпо струващият данъчен кредит за научни изследвания (CIR) от 5,5 милиарда евро през 2016 г. не е обект на никаква сериозна и редовна проверка. Някои се възползват, за да финансират маркетингови или рекламни „изследвания“ или просто за да подпомогнат своята стратегия в укриването на данъци.\nМного по-скъпо струващ е данъчният кредит за конкурентоспособност и заетост (CICE) – водеща мярка на „пакта за отговорност“ на предишния петгодишен период, влязъл в сила през 2013 г., чийто размер направо се взриви. Той нарасна от 6,43 милиарда евро през 2014 г. на 12,6 милиарда през 2016 г. и на 15,7 милиарда през 2017 г. Прекомерно висока цена за разочароващ резултат. В своя пети доклад през октомври 2017 мониторинговият комитет преценява, че той би трябвало да позволи да се запазят или създадат от три хиляди до... сто хиляди работни места. С други думи, нищо не се знае, освен че струва няколко стотин хиляди евро за едно работно място!\nПриблизително 80% от глобалните задължителни удръжки (POG), по-специално данъка добавена стойност и социалните вноски, предприятията удържат от потребителя или служителя от името на държавата, местните общности и социалните служби. Така публичните власти използват частния сектор като свой подизпълнител за основната част от удръжките, още повече когато данъкът върху дохода се удържа при източника. Предприятието като задължителен посредник играе ролята на бирника при Стария режим. И подобно на него (привилегия на длъжността) извлича изгода. То е в ролята на банкер, но не филантроп.\nПремахване на данъка върху дивидентите\nДокато бъдат преведени на службите получатели, събраните суми остават безвъзмездно на разположение на предприятието за различно по продължителност време – от един до няколко месеца след удържането. Тъй като става въпрос за стотици милиарди евро, предимството да си хазна надува брутния марж (cash-flow). За да се оптимизира управлението, може да се използват социалните вноски, удържани от заплатите, за борсови спекулации.\nПри Петата република данъчната политика винаги се е опитвала да привилегирова големите национални компании, като подпомага инвестициите им чрез насърчения, отстъпки, приспадания, намаления, специални режими и формиране на големи групировки чрез сливане и присъединяване, частично добавяне на активи, създаване на холдинги, компании-майки и филиали. И не си дава сметка, че при свободното движение на капитали данъчните облекчения са от полза също и на многонационалните компании, които са в състояние да поемат контрола над френските фирми и да изискат възвращаемост на инвестициите чрез намаляване на разходите, съкращения и делокализации. И то със съгласието и съучастието на националните собственици, които активно участват в данъчната оптимизация – „легалната измама“, превърнала се в една от главните цели на „доброто управление“. Със скъпо струващата помощ на адвокатски, счетоводни, данъчни и специализирани консултантски кантори се изгражда юридическа структура със сложно вплитане на холдинги, компании-майки, филиали, подфилиали и кръстосани участия, които позволяват основната част от печалбите да се прехвърля в страни с ниски данъци и в данъчни убежища. В същото време ята от свободно движещи се по света хищници, фондове-лешояди и пенсионни фондове се нахвърлят да разкъсват предприятия, да изсмукват богатства, ликвидират активи и разпродават патенти, преди да избягат.\nВ действителност нетният доход от корпоративния данък, „най-тежкия в света“, според френските работодатели, не достига дори средния за страните от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). През последните години той спадна силно, докато печалбите на фирмите непрекъснато растяха. Програмираното намаляване на корпоративния данък от 33,33% на 25% до 2022 г., без да се преразгледа данъчната основа, ще е изгодно главно за големите фирми, чиято ефективна данъчна ставка вече системно е по-ниска от тази на малките и средните предприятия.\nВсе пак става дума за доста теоретични проценти – те може да са много по-ниски, дори нулеви за голям брой многонационални компании, действащи във Франция. Защото предоставените данни не държат сметка за практиките за данъчна оптимизация и финансово инженерство. Агенцията „Франс Стратежи“ е изчислила, например, че съотношението между данък и печалби (извън Съединените щати) показва ефективна данъчна ставка от 8,6% за „Гугъл“ и 3,7% за „Епъл“.\nВ една хищническа среда, която не я е грижа за инвестирането, а повече за стойността на акциите, съкращаването на корпоративния данък, премахването на 3-процентния данък върху дивидентите, въведен през 2012 г. (3), и отмяната на последния транш на данъка върху заплатите ще позволят да се изплащат повече дивиденти. През 2016 г. като дивиденти бяха разпределени 45,8 милиарда евро, или 57% от печалбите. При това без забележим ефект върху заетостта и инвестирането, но при увеличение на неравенството.\nГодишните данъчни и парафискални облекчения непрекъснато растат – от 11 милиарда евро през 2014 г. на 34,5 милиарда през 2017. Със своите 101 милиарда евро, натрупани за четири години, помощта за фирмите, от която се възползват предимно най-големите, бие всички рекорди. А това е смазващо бреме за обществото.\n*Вариант на този текст бе публикуван в колективния труд Toujours plus pour les riches. Manifeste pour une fiscalité juste (Все повече за богатите. Манифест за справедливо данъчно облагане), координиран от Асоциацията за облагане на финансовите транзакции и за гражданско действие (Association pour la taxation des transactions financières et pour l’action citoyenne, Attac), Париж.\n(1) От 1 януари 2018 ставката е намалена на 28% за печалби до 500 000 евро. Към това разпореждане ще се прибави през 2019 намаляване на 31% на тези над 500 000 евро.\n(2) Виж „Votre percepteur est coté en Bourse“ (Вашият бирник се котира на борсата), Le Monde diplomatique, май 2016.\n(3) Обявен за недействителен от Конституционния съвет през октомври 2017, той трябва да бъде възстановен на предприятията. На данъкоплатеца това ще струва приблизително 10 милиарда евро.


31 до 45 (от 5643)\nСкъпи малки армейци, кампанията "С деца на мач" продължава и на мача срещу Лудогорец, който е в неделя (1 декември) от 18:00 часа на "Армията". Каним всички вас на стадиона, за да подкрепим заедно любимия отбор. Всички армейци до 14-годишна възраст ще могат да влизат в сектор "А" безплатно , като трябва да...\nОпределиха съдията за мача с Лудогорец\nСъдийската комисия към БФС определи Николай Йорданов за главен арбитър на двубоя от XVIII кръг на Първа лига между ЦСКА и Лудогорец (Разград). Дербито ще се играе в неделя от 18:00 часа на стадион "Българска армия". ПОДКРЕПЕТЕ ОТБОРА С WINBET ТУК (18+) Асистенти на Йорданов ще бъдат Георги Тодоров и...\nМалшанс за ЦСКА U14\nЦСКА U14 победи Национал с 3:2 във втория мач от 1/4-финалите за Купата на БФС, но с общ резултат 3:4 отпадна от надпреварата. Срещата се игра на терена в НСА. Армейците заличиха аванса на Национал от два гола в първия мач през първото полувреме. Точни бяха Кирил Георгиев и Георги Христанов, като и двете...\nЦСКА U16 продължава борбата за Купата\nЦСКА U16 победи Спартак (Пловдив) с 4:0 в реванша от 1/4-финалите за Купата на БФС и с общ резултат 6:0 продължава борбата за трофея. Срещата започна с едноминутно мълчание в памет на легендарния Стефан Данаилов. Армейците поведоха с гол на Павел Жабов, който засече с глава центрирана топка от Кирил...\nЦСКА U18 на полуфинал за Купата на БФС\nЦСКА U18 победи Дунав (Русе) с 5:3 като гост в реванша от четвъртфиналите за Купата на БФС и с общ резултат 13:3 се класира за полуфиналите на надпреварата. Домакините поведоха, а армейците обърнаха резултата след голове на Даниел Иванов и Марк-Емилио Папазов. Русенци обаче стигнаха до още две...\nАрмейци, На 76-годишна възраст ни напусна легендарният Стефан Данаилов. Един от най-големите български актьори беше заклет привърженик на ЦСКА. Изказваме своите искрени съболезнования към близките на господин Данаилов! Поклон пред паметта му! Завинаги един от нас!\nПървият ни отбор приема Лудогорец на "Армията", а на три от юношеските ни формации предстоят реванши от четвъртфиналите за Купата на БФС. Вижте програмата на нашите отбори тази седмица. 27 ноември, сряда 11:00 часа - U18 - Дунав - ЦСКА - стадион "Дунав" 13:30 часа - U16 - ЦСКА - Спартак (Пловдив) - терена във ВТУ...\nЦСКА U16 разгроми Хебър\nЦСКА разгроми Хебър (Пазарджик) със 7:1 в среща от XIV кръг на Зоналното първенство за набор 2003/04, която се игра на терена във ВТУ "Тодор Каблешков". Резултата откри Йоан Борносузов, а Павел Жабов удвои преднината ни. Гостите върнаха един гол от дузпа. Юлиян Илиев беше точен за 3:1, а следващите три...\nЦСКА U14 с успех срещу Царско село\nЦСКА U14 победи Царско село с 4:0 като гост в мач от XIV кръг на Областната група за сезона. Армейците вкараха по два гола през двете полувремена. Ангел Тодоров отбеляза първото попадение, а Алексей Симов удвои аванса ни. Александър Кожухаров асистира на Кристиан Василев, който се разписа за 3:0, а...\nТрети успех над Черно море за деня\nЦСКА U19 победи Черно море с 1:0 в двубой от XIII кръг на Елитната група, който се игра на стадион "Българска армия". Единственото попадение отбеляза Калоян Симеонов в 70-та минута, когато вратарят на моряците изби топката след удар на Даниел Иванов, а Симеонов беше точен при добавката. Това е трети...\nПламен Гълъбов е играч на мача (ВИДЕО)\nПламен Гълъбов беше избран за играч на мача срещу Ботев (Враца), след като отбеляза първия гол за победата с 3:0. АБОНИРАЙТЕ СЕ ЗА ОФИЦИАЛНИЯ НИ КАНАЛ В YOUTUBE. Вижте какво заяви той във видеото.\nМилош Крушчич след победата във Враца (ВИДЕО)\nСтарши треньорът Милош Крушчич сподели мнението си за мача срещу Ботев (Враца), който спечелихме с 3:0. АБОНИРАЙТЕ СЕ ЗА ОФИЦИАЛНИЯ НИ КАНАЛ В YOUTUBE. Вижте какво заяви той във видеото.\nКласика над Ботев във Враца\nЦСКА победи Ботев (Враца) с 3:0 в мач от XVII кръг на Първа лига, който се игра на стадион "Христо Ботев" във Враца. Тимът ни поведе в 7-та минута, когато Гълъбов засече топката с глава след центриране на Занев от корнер. В 18-та Тиаго удвои преднината ни, а асистенцията направи Евандро. В добавеното...