HIDDEN PALMS: Сън в лятна нощ / А Midsummer Night’s Dream\nОригиналното название на комедията „А Midsummer Night’s Dream“ в смислов превод означава „Сън в нощта срещу Еньовден“ или „Еньовденска лудост“.\nТЕЗЕЙ — княз на Атина\nЕГЕЙ — баща на Хермия\nЛИЗАНДЪР, ДЕМЕТРИЙ — влюбени в Хермия\nФИЛОСТРАТ — уредник на забавите при двора на Тезей\nКЛИНА — дърводелец\nТАЛАШКО — столар\nКРОСНОТО — тъкач\nПИСКУНА — кърпач на духала\nНОСЛЬО — медникар\nКОМАРА — шивач\nХИПОЛИТА — кралица на амазонките, годеница на Тезей\nХЕРМИЯ — дъщеря на Егей, влюбена в Лизандър\nЕЛЕНА — влюбена в Деметрий\nОБЕРОН — цар на елфите\nТИТАНИЯ — царица на феите\nПЪК или РОБИН — малък дух-пакостник\nГРАХЧО, ПРАШИНКО, ПАЯЖИНКО, СИНАПЧО — елфи\nДруги елфи и феи, обслужващи своите цар и царица. Придворни на Тезей и Хиполита.\nМясто на действието: Атина и Гора край нея.\nАтина. В двореца на Тезей*1.\n[*1 Тезей (мит.) — атически герой, извършил ред подвизи, между които убиването на чудовището Минотавър и победата над войнствените амазонки. При последния подвиг според преданието в него се влюбила една от трите царици на амазонките — Хиполита, — която го последвала в Атина и станала негова жена.]\nВлизат Тезей, Хиполита, Филострат и Свита.\nКрасива Хиполита, наближава\nсъс бързи крачки брачният ни час:\nслед само четири щастливи дни\nще блесне горе младата луна.\nНо, ах, как бавно старата се стапя!\nТя моето търпение разтяга\nкато безсмъртна мащеха, която\nподяжда дохода на млад наследник!\nНе ще усетим четирите дни\nкога са се разтворили във нощи,\nне ще усетим четирите нощи\nкога са отлетели в сладък сън,\nи сребърният лък, отново опнат,\nще се извие горе — пръв свидетел\nна сватбата ни.\nГотви града за близките забави;\nраздухай във атинската младеж\nискрата на смеха и радостта,\nа черножлъчието отпрати го\nкъм гробищата — тъжният му лик\nще бъде чужд на брачния ни празник!\nПризнавам, с меч ухажвах ви, любима,\nплених ви, причинявайки ви болка,\nно в други ключ със вас ще се венчая:\nтържествено и весело, и пищно!\nВлиза Егей, следван от Хермия, Лизандър и Деметрий.\nПривет на славния ни княз Тезей!\nПривет, Егей! Какво те носи тук?\nНещастие! Дойдох да се оплача\nот Хермия, от родното си чедо.\nЕла, Деметрий! Княже, този момък\nизбрал съм за съпруг на дъщеря си.\nА тоя тук — ела, ела, Лизандре! —\nсърцето й, хитреца, омагьоса.\nДа, ти, младежо, ти я впримчи в рими,\nс любовни знаци ти я омота,\nти нощем пя под нейния прозорец\nпреправени слова с преправен глас,\nти, ти в мечтите й се вмъкна хитро\nсъс помощта на пръстенчета, китки,\nсладкиши, гривнички от своите къдри —\nвсе пратеници най-красноречиви\nпред двора на неопитната младост!\nСърцето похитил на дъщерята,\nизкусно ти превърна в зло упорство\nпокорството, дължимо към баща й.\nЗатуй, о, княже, ако и пред вас\nотблъсне тя ръката на Деметрий,\nто аз, баща й, ще се позова\nна обичайното атинско право:\nда разполагам с нея, както искам,\nи нека тя реши чия да бъде —\nна този момък или на смъртта,\nпредвидена изрично от закона!\nКакво ще кажеш, прелестна девойко?\nЗа теб баща ти трябва да е бог.\nНе друг, а той създал е твойта хубост\nи ти си само статуя от восък,\nкоято той изваял е и може\nспокойно да запази или смачка.\nДеметрий, мисля, е достоен момък.\nВярно, но му липсва\nсъгласието на баща ти, тъй че\nсъперникът му става по-достоен.\nДа виждаше баща ми с моя поглед!\nНе, ти мисли със неговия ум!\nПростете, господарю, аз не зная\nкакво ме прави дръзка и боя се,\nче не приляга на девойка скромна\nтака свободно да изказва мисли\nпред вашето лице; но бих желала\nда чуя туй, което ме очаква,\nако отхвърля брака със Деметрий.\nЕдно от двете: незабавна смърт\nили безбрачие за цял живот!\nЗатуй, дете, попитай своите чувства\nи буйната си кръв и младостта си,\nдали, ако баща си не послушаш,\nслед туй ще издържиш, под грубо расо,\nзазидана във хладен манастир,\nда пееш цял живот, безплодна жрица,\nвъзхвали към безплодната луна.\nБлажени триж, които имат сила\nда извървят подобен девствен път,\nно, вярвай ми, таз роза, от която\nизвлечено е маслото уханно,\nе много по-щастлива от онази,\nкоято на моминския си трън\nразцъфва и повяхва, и умира\nвъв свята самота!\nИ точно тъй\nще цъфна и повехна, и умра,\nно няма да отдам невинността си\nна някого, чието мъжко бреме\nдушата ми отказва да приеме!\nНе бързай, Хермия! Мисли добре!\nВ деня на новолунието, който\nще свърже мене с моята любима,\nбъди готова ти да избереш:\nили жестока смърт за непокорство,\nили венчавка с момъка Деметрий,\nили обет във храма на Диана*2\n[*2 Диана (мит.) — римска богиня на лова, покровителка на девствениците; често отъждествявана с луната.]\nза строг живот и вечна самота.\nСмили се, Хермия! А ти, Лизандре,\nсмири мечтите си пред мойто право!\nБаща й се е влюбил в теб, Деметрий —\nвземете се и оставете нас!\nНахалник! Да, обичам него аз\nи негово ще бъде всичко мое,\nа Хермия е моя и аз нему\nправата си над нея ще прехвърля!\nО, княже, аз съм равен на Деметрий\nпо произход и равен по богатство,\nи равен — ако не и по-издигнат —\nвъв обществото; при това обичам\nпо-силно и (което е далече\nнад всички тез изтъкнати предимства)\nобичан съм, да, Хермия ме люби!\nТогава как да не желая свойто?\nДеметрий — да оспори! — беше близък\nс Елена, дъщерята на Недар.\nИ що й даде близостта му в дар?\nСега тя люби страстно и нещастно\nедин безчестен, лекомислен мъж!\nДа си призная, чувах за това\nи мислех да говоря с този момък,\nно все, потънал в личните си грижи,\nдо днес отлагах. Тръгвай с мен, Деметрий!\nЕгей, и ти! Ще ви посмъмря малко.\nА ти, девойко, съгласувай умно\nмечтите си с родителската воля,\nче иначе законът на Атина —\nчиято строгост да смекчим не можем —\nще обрече цъфтящата ти младост\nна вечна самота или на смърт!…\nКакво ви стана, скъпа Хиполита?\nЕгей, Деметрий, бих желал на вас\nпо сватбата задачи да възложа,\nа също тъй и да ви кажа нещо,\nзасягащо и двама ви отблизо.\nЗа двама ни това е дълг и чест!\nТезей, Хиполита, Егей, Деметрий и Свитата излизат.\nСтраните ти са бледи, ангел мой!\nПосърнаха им розите тъй бързо!\nНавярно чакат дъжд. И той след малко,\nобилен, от очите ми ще рукне.\nУви, от всичко четено и чуто,\nне помня аз любовният поток\nда е протичал гладко и спокойно.\nТу спъва го неравност в потеклото…\nО, срам — да се сродиш със кръв по-ниска!\nТу спира го различие в години…\nО, жал — на старост да си свързан с младост!\nТу стяга го желание на близки…\nО, ад — по принуждение да любиш!\nА щом щастливо изберат се двама,\nобсаждат ги война, и смърт, и болест —\nи щастието им изчезва сякаш\nнеясен звук, лек сън, случайна сянка,\nнетрайно като мълния среднощна,\nкоято във избухване на гняв\nразкрива в миг небето и земята,\nала преди човек да каже „Виж!“,\nотново е потънала безследно\nвъв челюстите черни на нощта —\nтъй бързо, както чезне всичко светло!\nНо ако всяка истинска любов\nе спъвана, то може би такава\nе вечната повеля на съдбата.\nДа срещнем изпитанието смело,\nщом то е кръст, подобно всички тези\nмечти, сълзи, копнежи и въздишки,\nсъставящи безумната й свита!\nДа, вярна мисъл. Затова послушай:\nаз имам леля. Без деца. Вдовица.\nБогата при това. На седем мили\nдалече от града ни тя живее\nи счита ме за свой единствен син.\nПри нея можем ний да се венчаем —\nтам строгите закони на Атина\nще са безсилни. Ако ме обичаш,\nот къщи измъкни се утре вечер.\nНа миля от града, в гората, дето\nведнъж видях ви двете със Елена\nда чествувате майския ни празник,\nО, Лизандре мой,\nкълна ти се във пъргавия лък\nи в златната стрела на Купидона*3,\n[*3 Купидон (мит.) — римски бог на любовта, който бил изобразяван обикновено като момченце — често сляпо, въоръжено с лък и стрели: златни — за щастливата любов, и оловни — за нещастната.]\nвъв гукащото гълъбово ято\nна Афродита*4, в кладата, която\n[*4 Афродита (мит.) — гръцка богиня на любовта, представяна често придружена от целуващи се гълъби.]\nизпепели Дидона, щом за нея\nизгуби се платното на Енея*5,\n[*5 Дидона… Еней — легендарна основателка на Картаген. Тя приютила след гибелта на Троя беглеца Еней и се хвърлила в горяща клада, когато той я изоставил.]\nвъв всички мъжки клетви и обети,\nслед седмица без срам обратно взети,\nкълна ти се: ще бъда утре аз\nна мястото в уречения час!\nДобре, помни го! Виж, Елена иде!\nЗдравей! Де бързаш, прелестна Елено?\nАз — прелестна? На теб е отредено\nда имаш тези къдри, таз уста!\nДеметрий люби твойта красота!\nОчи като звезди! Но туй не стига,\nти имаш и гласа на чучулига,\nиздигнала се в купола дълбок\nнад нивата, над цъфналия глог,\nкрай който говедарчето почива.\nДа беше красотата прилепчива,\nотнесла бих като безброй зарази\nтаз искрица във погледа ти, тази\nизвивка в говора… О, ако бе\nвсемирът мой, земя-море-небе,\nбих дала всичко — без Деметрий само! —\nза щастието, в дребно и голямо\nда ти приличам! Дай ми ти урок:\nкак завладя владетеля ми строг?\nАх, аз се мръщя, той след мене тича!\nСмехът ми тъй да ще да го привлича!\nПрогоня го — след миг е пак отсреща!\nА бяга от молбата ми гореща!\nВсе по го мразя — той все по е пламък!\nВсе по го любя — той все по е камък!\nНо за това не аз съм виновата!\nНе си! Във твойта прелест е вината!\nТогава успокой се! Вече няма\nда го привлича тя. С Лизандър двама\nнапускаме Атина. Този град,\nтъй мил преди, сега за мен е ад…\nКаква е, скъпи, твоята омая,\nта можеш в пъкъл да превърнеш рая?\nДа, утре вечер, щом Селена*6 бледа\n[*6 Селена (мит.) — гръцка богиня на Луната.]\nв среброто на реката се огледа\nи с течен бисер всеки лист покрие,\nв часа най-мил на влюбените, ние\nсъс Хермия, използвайки нощта,\nще бъдем вън от градските врата\nИ сред гората, в къта ни любим,\nкъдето с теб на мекия килим\nот жлътнали иглики често лете\nдушите си изливали сме двете,\nсега ще се сберем със моя скъп\nи ще поемем, смело дали гръб\nна този град и злите му окови\nкъм нови дружби и познанства нови.\nЗа нас моли се! Сбогом! И дано\nи ти с Деметрий свържеш се в едно!\nЛизандре, с теб до утрешната среща,\nмакар взаимността да е гореща,\nналага се взаимно, щем не щем,\nочите си на глад да обречем.\nДа, скъпа Хермия!… Дано, Елена,\nи твойта обич бъде споделена!\nГорко ми и блазе й! За мъжете\nеднакво хубави сме ние двете!\nАла, уви, Деметрий не желае\nда види туй, което всеки знае;\nи както той, от обич заслепен,\nпоставя свойта Хермия над мен,\nтака на него мойта обич дава\nчерти, които той не притежава!\nТакава е на любовта мощта,\nче възвишава низките неща.\nСега да си представя ясно мога\nкълне се и отмята всеки миг!\nТака Деметрий, сякаш облак млад,\nме би със нежни думи като с град,\nно Хермия изгря след миг и ето,\nни помен от градушката в полето!\n…За бягството й от града все пак\nще му разправя! Даже в дъжд и мрак\nще я последва той!… Ала дори\nи ласкаво да ми благодари,\nнали ще знам, че таз обноска мила\nс безмилостна цена съм заплатила?…\nНо що да правя? Други способ няма\nда бъдем във гората с него двама!\nАтина. В дома на Клина.\nТук ли сме всички целокупно?\nПо-добре да извадиш списъка и да ги извикаш поголовно!\nЕй ни тука! Това сме то шестимата, избрани от цяла Атина, да участвуват в представлението за княжеската сватба.\nНе така! Преди всичко, драги Питър, нарицаем още Клина, кажи за какво се третира в пиесата, а после ще прочетеш имената на актьорите. Ред трябва тука!\nДобре. Пиесата се казва „Твърде плачевна комедия за кръвопролитната смърт на Пирам и Тизба“*7.\n[*7 Пирам и Тизба — герои на трагична любовна история, разказана в „Метаморфозите“ на римския поет Овидий.]\nЗнам я — за пира в избата! Чудесна и много смешна пиеса! Сега, Клине, провери актьорите по списъка! Всички, строй се!\nКойто си чуе името, да се обади! Ник Кросното, тъкач!\nТук! Казвай ролята и минавай нататък!\nТи, Кросно, ще бъдеш Пирам.\nНе тиран, а Пирам. Той е любовник, който най-изящно се убива впоследствие на любов.\nМоже! За такава роля трябва да се пуснат малко сълзи. Ако я играя аз, зрителите да си приготвят големи носни кърпи. Аз ще вдигна цяла буря от плачевности и съболезнования!… Макар че по ме бива за тиран. Хърколес*8 например знаете как мога да го играя! Или някоя друга роля, но такава с меч и сеч, майки плачат, котки мячат!\n[*8 „…Хърколес…“ — вместо Херкулес.]\n„И с гръм и грак\nв гробовний мрак\nа светлий кон\n[*9 «…Апулон…» — вместо Аполон.]\nКак ви се вижда? Силно, а? Сега раздай ролите на останалите. Това беше в стила на Хърколес, той е тиран и половина! Любовника говори по-съболезнователно.\nДобре, добре!… Френсис Пискуна, кърпач на духала!\nПискун, на теб, разбира се, ще дадем Тизба.\nКакъв е тоя Тизб? Странстващ рицар?\nНе Тизб, а Тизба! Това е дамата, в която Пирам трябва да се влюби.\nНе, не искам да играя жена! Вече ми никне брада!\nНяма значение. Ще играеш с маска и какъвто ти е гласецът, точно пасваш.\nЩом може с маска, нека аз да играя и Тизба! Ще говоря с минимално тънък глас! Така: „Ах, Пираме, скъпи мой! Аз съм Тизба, твоята любима!“\nНе, не! Ти ще играеш Пирам. А ти, Пискуне — Тизба.\nРобин, ти ще играеш майката на Тизба. Том Носльото, медникар!\nНосльо, ти ще си бащата на Пирам. Аз — бащата на Тизба. Талашко, столарят, ще бъде лъва. Готово! Това се казват добре разпределени роли!\nА на лъва ролята много ли е? Ако я имаш, дай ми я, моля ти се! Аз малко бавно заучавам.\nТи ще импровизираш. Има само реване.\nНека тогава аз да играя и лъва! Ще ревна тъй, че всички ще се трогнат! Така че князът ще каже: „Браво! Бис! Лъвът още веднъж!“\nЗнаем те — ти ще изревеш така, че княгинята и дамите ще се разпискат. А това стига, за да ни избесят всички.\nЩе ни избесят не, ами оттатък! Всички до един!\nТака е, ако някой от вас изкара акъла на дамите, те без акъл какво друго ще измислят! Но аз мога така да форсирам гласа си, че да ревукам като гургуличе-сукалче, да ревича тъничко като славейче!\nСлушай, ти можеш да играеш само Пирам! Защото Пирам е истински красавец. Той е млад човек с рядка хубост, разбираш ли, винаги издокаран като за празник. И затова само ти можеш да го играеш. Друг няма кой!\nДобре, взимам го! А каква брада да си сложа\nТогава ще си сложа сламеножълта или да бие на ръждивооранжево. Но може и да й пусна малко аленко. Или пък да бъде златиста, „а ла френска корона“!\nНе! Само а ла — последното недей! Тази френска болест така коронясва човека, че ще трябва да играеш съвсем ощавен…*11 Хайде, сега, майстори, на работа! Ето ви ролите. Моля ви настойчиво, убедително и учтиво да ги назубрите наизуст до утре вечер. Ще се срещнем в дворцовата гора на миля от града при лунна светлина: там ще репентираме, защото иначе, в града, ще се насъберат зяплювци и всичко ще се разчуе. Аз дотогава ще направя списък на реквазита.\n[*11 „…съвсем ощавен…“ — често срещан у Шекспир намек за кръгообразното окапване на косата у болните от сифилис.]\nДадено! И в гората ще можем свободно да уточним всички действия и единични движения. На работа! Сбогом!\nСреща при княжеския дъб! И да не ме излъжете!\nМайка и баща! Рубиконят е яхнат! Жребецът е хвърлен!\nВ гората край Атина.\nВлизат от разни страни Фея и Пък*12.\n[*12 Пък — нарицателно име на малки пакостливи духове от старите английски поверия.]\nМалка фейо, де така?\nНад поля, ливади\nнад нивя, огради,\nхвъркам, лека и крилата\nв надпреварване с луната.\nНа Титания*13 съм фея\n[*13 Титания (мит.) — името на царицата на феите е било навярно подсказано на Шекспир от епитета, даден на Диана в „Метаморфозите“ на Овидий.]\nи съм длъжна подир нея\nбързо в кръговете, дето\nтя е бродила в полето,\nда окича всеки лист\nс обичка от бисер чист*14;\n[*14 „…от бисер чист…“ — според английското поверие тревата растяла по-буйна и сочна там, където въртели нощните си танци феите и елфите.]\nа игликите, които\nса й войнство родовито\nи под златните костюми\nкрият мехчета с парфюми,\nчакат да им занеса\nсмес уханна от леса…\nКазвах ли ти? Шум дочух!\nСбогом, безработен дух!\nВиждам свойта господарка\nзад стъблата да се мярка!\nВърви я отклони, да има мир,\nче моят цар се готви тук за пир,\nа ти го знаеш: Оберон*15 е в бяс\n[*15 Оберон — владетел на духовете, царуващ на Изток — познат от френския средновековен роман „Юон дьо Бордо“.]\nза малкото индусче с кръв на княз,\nкоето тя отвлече отдалече\nи във одежди дворцови облече,\nза да й служи като първи паж.\nТой молил я е неведнъж и дваж\nда му отстъпи смуглото дете,\nзащото е ревнив и му се ще\nда бъде то във неговата свита,\nиз горското си царство като скита.\nТитания не ще да чуе. Тя\nго глези и обсипва със цветя\nи зарад него двамата до днес\nкрай извор, под звезди, в поле и лес,\nсе сблъскват със такава гневна реч,\nче елфите отблизо и далеч\nсе гушат нито живи, ни умрели\nв капачките от жълъдите зрели.\nНо кой си ти? Изглеждаш ми подобен\nна оня нощен дух, на име Робин,\nвъв чийто нрав е все да пакости.\nНе ще се удивя, ако си ти\nтоз, който друга работа си няма,\nта пътника среднощен води в яма\nи стряска с кикот селските моми,\nкогато са във плевнята сами,\nпресича тъкмо кипналата бира\nи маслото от млякото обира,\nно който, ако някой назове го\n„Хобгоблин“ или „Пък“, или към него\nобърне се изобщо с дума блага,\nдобро донася и в труда помага.\nКажи, не си ли Пък?\nПък кой го знай!\nДа, аз съм този Пък и Опък май.\nСреднощен бродник с мутра дяволита,\nсмешник от Обероновата свита,\nаз цвиля като пъргава кобилка\nкъм коня, който сито се кандилка;\nна киселица печена взел вид,\nв паницата с ошава чакам свит\nи, щом я вдигне старата клюкарка,\nв устата й аз — хоп! — като по мярка,\nи течността облива й тогава\nгердана сух, висящ като на крава;\nа други път се случва, важна леля\nкогато строги размисли споделя,\nза столче да ме вземе, а пък то\nизплъзва й се под онуй место\nи бумва тя със трясък на земята,\nтака че всичко живо се премята,\nза хълбок се държи и се кикоти\nвъв ниски тембри и пищящи ноти,\nа домакинът вика, че у тях\nне помнел досега подобен смях!…\nНо идва моят цар! Това е той!\nВлизат от противоположни страни Оберон и Титания със свитите си от Елфи и Феи.\nАха, Титания! В несгоден час\nте срещам, горделива ми съпруго!\nХа, Оберон!… Не ща със него аз\nда имам общо ни легло, ни друго!\nСтой, горделивке! Аз съм твоят мъж!\nАко е тъй, би трябвало и аз\nжена да бъда твоя, но си спомням,\nче ти напусна нашата държава\nи, погнал стадото на Коридон,\nпо цели дни надува нежна свирка\nза малката Филида*16. И защо\n[*16 Коридон… Филида — традиционни имена на влюбени овчар и овчарка от гръцката, а после и от средновековната пасторална поезия.]\nот Индия дошъл си? Не затуй ли,\nче твоята скоклива амазонка\nсе жени за Тезей и ти, разнежен\nот спомена за нейните ботушки,\nвъзнамеряваш брачното им ложе\nда осветиш за щастие и радост?\nА, значи, тъй: дори не чувстваш срам\nда ме упрекваш зарад Хиполита,\nмакар да знаеш сигурно, че зная\nза явната ти връзка със Тезея!\nНе ти ли го отне от Перигуна*17,\n[*17 Перигуна (мит.) — любовница на Тезей, дъщеря на убития от него разбойник Синис.]\nмакар че той я бе опропастил,\nи за кого той подло изостави\nАглая*18, Ариадна*19, Антиопа*20?\n[*18 Аглая (мит.) — друга възлюбена на Тезей, заради която той оставил на остров Наксос предишната си любима Ариадна.]\n[*19 Ариадна (мит.) — дъщеря на критския владетел Минос, която помогнала на Тезея да убие Минотавъра и да намери изхода от критския лабиринт. Тезей я отвел на остров Наксос, но после охладнял към нея и напуснал острова, докато тя спяла.]\n[*20 Антиопа (мит.) — друга царица на амазонките. След смъртта на Хиполита тя станала любима на Тезей, но той я убил, защото се противопоставила на женитбата му с Федра, сестра на критския владетел.]\nИзмислици на глупавата ревност!\nОткак започна истинското лято*21,\n[*21 „…откак започна истинското лято…“ — дългият пасаж, който следва, е описание на стихийните бедствия в Англия през 1594 г., които били считани за божие наказание.]\nведнъж за танц не се събрахме ние —\nни в планината, ни на морски бряг,\nни сред ливади, ни в зелен шумак,\nни край обрасъл във тръстика извор,\nбез ти да се явиш и заглушиш\nсъс крясъка си сладостните цеви\nна ветровете. И какво се случи?\nОт яд, че бяха свирили напразно,\nте всмукаха мъгли болестотворни\nоткъм морето и в пороен дъжд\nги ливнаха над сушата, така че\nнай-смешното поточе въз гордя се\nи гръд изду над своето корито.\nНапразно теглил бе хомота волът,\nнапразно пот проливал бе орачът.\nКласът изгни, преди да му поникне\nергенският мустак. Кошари пусти\nчернеят сред полето наводнено\nи враните се тъпчат с чумав леш.\nИгрището в общинската ливада\nе цялото във кал. Нетъпкан бурен\nе заглушил любовните пътечки.\nБез топли дрехи смъртните треперят\nи вечерите никой не оглася\nсъс химни и молитви към луната.\nЗатуй Селена, под чиято власт\nса течностите, гневно пребледняла,\nтъй всичко е пропила с мокра влага,\nче вредом пъплят ставните болежки.\nСветът лудее. Скрежът беловлас\nцелува аленеещата пъпка,\nа темето плешиво на леда\nе увенчано, сякаш че за присмех,\nот рози и ухания. Погледай:\nса разменили дрехите си, тъй че\nпо туй, с което всякое се кичи,\nне може да реши светът объркан\nкое кое е. И на всичко туй,\nна таз безчетна челяд от злини\nначалото е в спора между нас,\nродители сме нейни ти и аз!\nТогава не спори! Нима е длъжна\nТитания да прави все напук\nна своя Оберон? Какво ти искам?\nЕдно момче, което да ми стане\nКазала съм вече:\nне ще го дам за цял вълшебен свят!\nБе моя жрица неговата майка\nи често с нея бъбрехме си двете\nвъв ароматните индийски нощи\nи седнали на пясъка Нептунов*22,\n[*22 „…пясъка Нептунов…“ (мит.) — Нептун, римски бог на моретата. „Пясък Нептунов“ — морски бряг.]\nотплаващите кораби броехме\nи гледахме през смях платната бели,\nот вятъра шавлив забременели,\nкореми да издуват, да растат.\nТогава тя, с походката си плавна,\nим подражаваше — понеже беше\nпонесла вече бъдния ми паж —\nи плавайки по сушата, полека\nсе впускаше във път, за да се върне,\nкато че ли с товар от тежка стока,\nсъс нещичко за хапване. Бе мила,\nно смъртна! И плодът и я уби!\nАз от любов към нея го отгледах\nи от любов към нея, знай, че няма\nна теб или на друг да го отдам!\nА докога ще бъдеш в таз гора?\nО, ще изчакам сватбата докрая.\nАко желаеш да участваш мирно\nв подлунните ни пиршества и танци —\nдобре дошъл! Ако ли не, върви си\nи нека се избягваме взаимно!\nМомчето дай ми и ще дойда с тебе!\nЗа нищо на света! След мене, елфи,\nче току-виж, се скараме до смърт!\nНа добър час! Но знай, че таз дъбрава\nне ще напуснеш, без да си платила\nза тежката обида!… Мили Пък,\nела и слушай! Помниш ли, когато\nваляха от кристалната си сфера*23,\n[*23 „…от кристалната си сфера…“ — съгласно учението на питагорейците светът се състоял от няколко включени една в друга въртящи се кристални сфери, към които били закрепени „подвижните звезди“ и които сами били включени в обхващащата цялата вселена сфера на „неподвижнитезвезди“.]\nза да я слушат по-отблизо?\nВ тоз миг съгледах Купидон да пърха,\nнеуловим за твоето око,\nмежду луната и земята. Ето,\nприцели се той в дивната весталка*24,\n[*24 „…дивната весталка…“ — весталки били наричани девствените жрици на Веста, римската богиня на домашното огнище; в случая вероятно се прави ласкателен намек за Елисавета — кралицата-девственица, и за някаква галантна история, случила се на едно дворцово празненство през 1575 г.]\nцаруваща над запада обширен,\nи дръпна толкоз силно тетивата,\nкато че ли решил бе да прониже\nс една стрела сто хиляди сърца.\nНо огненото острие угасна\nв дъждовното кръжило на луната\nи царствената жрица бавно мина,\nнеуязвена, девствено спокойна.\nА где попадна изстрелът залутан?\nУлучи цвете той. То беше бяло,\nно пламна в миг. Момите го наричат\nомайниче или „любов от скука“.\nТи знаеш го. Лети, донес го тука!\nКогато бъде капнат сок от него\nна спящи клепки, щом се те открехнат,\nсъбудилият се обиква туй,\nкоето види първо. Хайде, тръгвай!\nЗа срок ти давам времето, в което\nЛевиатанът*26 би преплувал миля!\n[*26 Левиатан (библ.) — Левиатанът е огромно морско чудовище, за което се говори в книгата на Йов; навярно фантазийно преображение на кита.]\nС колан ще стегна земното кълбо\nв четиресет минути!\nС този цвят\nТитания ще дебна. Щом заспи\nв очите й от сока му ще впръсна.\nА след това, каквото първо види —\nогромен бик или космат глиган,\nужасен лъв или шебек нахален,\nтя, пламнала от страст, ще го преследва.\nВълшебството аз после ще премахна\nсъс друга билка, ала не преди\nда ми отстъпи своето индусче…\nНо някой иде! Виж ти, двойка смъртни!\nНевидим сам, оттук ще ги подслушам.\nВлиза Деметрий, следван от Елена.\nНе те обичам и не ме преследвай!\nКъде е Хермия? Лизандър где е?\nТя мен уби, аз него ще убия!\nТи каза, че се крият в тез гори,\nно вече ревността ме изгори!\nНе виждам тука своята желана,\nа теб, която виждам, не желая\nи стига си се влачила след мен!\nТи дърпаш ме, безжалостен магнит,\nпривличащ не желязо, а стомана,\nзащото преданото ми сърце\nе като нея. Само престани\nда ме влечеш към себе си и аз\nведнага ще престана да те следвам!\nС какво влека те? С ласки? Със измами?\nНима не ти го казвам във лицето,\nче не, не те обичам и не мога\nда те обикна?\nКазваш го, Деметрий,\nи затова аз двойно те обичам!\nКато ловджийско куче съм ти вярна\nи — като куче пак — след всеки удар\nпо-предано в нозете ти се галя!\nДобре, прави със мен каквото щеш,\nналагай ме, ругай ме, дръж ме гладна,\nно дай ми незаслуженото право,\nщастлива да те следвам по петите!\nВ сърцето ти и мястото на куче\nе висша чест за мене, но кажи ми,\nкакво по-малко бих могла да искам?\nКакво ще искаш! Като те погледна,\nи мигновено ставам зъл и мрачен!\nА аз, горката, ставам тъжна, бледна,\nкогато да те видя нямам начин!\nНо може би рискуваш да загубиш\nковчежето на своята невинност,\nкато, дошла след мен, го поверяваш\nна случая, предлаган от нощта\nи лошия съвет на пустошта?\nЗащита ми е твойта добродетел!\nЩом гледам те, светът навред е светъл,\nкак искаш да ти вярвам, че е нощ?\nТи цялото човечество за мен си,\nкак искаш да допусна, че съм в пустош,\nкогато си пред моите очи?\nТогава ще се скрия в храсталака,\nа ти стой тук сред зверовете хищни!\nНай-хищният от тях е по-добър\nот тебе, о, Деметрий! Да, върви!\nИ нека всичко си смени местата:\nда гони Дафне*27 своя Аполон,\n[*27 Дафне (мит.) — нимфа, която, подгонена от влюбения Аполон (Феб), призовала на помощ боговете и била преобразена от тях в лаврово дърво.]\nгугутката да литне след сокола,\nсърната да преследва злия тигър —\nбезсмислена гонитба, във която\nстрахливостта е погнала със шпага\nбезстрашието, хукнало да бяга!\nКакво съм седнал да говоря с тебе!\nАз тръгвам и отново ти повтарям,\nче тръгнеш ли след мене, тук, в гората,\nще си пострадаш!\nА нима не страдам\nв града, в полето, в храма? О, Деметрий,\nчрез мен ти целия ни пол обиждаш!\nЗащо ме принуждаваш да те гоня?\nЗа да се браним, ние сме моми,\nа не да ви обсаждаме сами!\nАз идвам с теб. В смъртта блаженство има,\nщом идва от ръката нам любима!\nСкръбта си, нимфо млада, успокой:\nще бягаш ти и ще те гони той!\nА, ето те! Навреме идеш, Пък!\nКъде е Купидоновият стрък?\nПостръкнах се и ето го!\nВ туй тайно място, дето си отмята\nглечосаната ризница змията\nи често можеш да откриеш в нея\nувито малко духче или фея,\nнерядко подир танц и струнен звън\nунася се Титания във сън.\nЩе я издебна в тоя сън дълбок\nи ще я пръсна с тайнствения сок,\nтака че, щом от него се събуди,\nда я изпълнят хрумвания луди.\nВземи и ти от стръка. Двойка млада\nтоку-що мина във сърдечна свада.\nТя люби го горещо, той я мрази.\nПръсни го и стори така, че тази,\nкоято види първа, да е тя.\nПожарът, който нея сполетя\nда пламне в него по-голям дори!\nПобързай и младежа намери!\nЩе го познаеш лесно сред стотина\nпо туй, че носи дрехи от Атина.\nИ до петлите тук да си отново!\nЩе бъде Обероновото слово!\nВлиза Титания със своята Свита.\nСега лек танц и песничка приспивна,\nслед туй в една третина от минута\nда бъдете на работа отново:\nедни да чистят розовите пъпки\nот червеите в тях; със примки други\nда ловят прилепи, за да си шием\nот ципите им мантии; а трети\nразрошения бухал да пропъдят,\nче стига се е пулил и е хулил\nприщевките ни странни. Хайде, пейте!\nИ после оставете ме да спя!\nПЪРВА ФЕЯ (пее)\n„Ежове, змии петнисти,\nпът да нямате оттук!\nГущери и слепи глисти\nкът си изберете друг!“\n„Нани, нани, нани, на!\nСлавей пей сред тишина\nи Титания красива\nсред ухания заспива;\nчарове, вълшебства грозни,\nзли магии, черни козни\nнямат върху нея мощ.\nСпи, царице, лека нощ!“\nВТОРА ФЕЯ (пее)\n„Паяци, оси досадни,\nда се махате завчас!\nОхлюви и жаби гадни,\nняма място тук за вас!“\n„Нани, нани, нани, на!…“\nФеите и Елфите излизат. Титания спи.\nВлиза Оберон. Той изцежда сока на цветето върху нейните клепачи.\nЩом откриеш мигли ти,\nв теб любов да запламти\nкъм когото и каквото\nпърво зърне ти окото!\nАко случи се пред теб\nпъргав рис, бизон свиреп,\nтигър, лъв, чакал, глиган —\nтой да бъде твой избран!\nСъбуди се, щом е близко\nнещо грозно или низко!\nВлизат Лизандър и Хермия.\nАз май загубих вярната пътека,\nа ти, мой ангел, май се умори.\nО, Хермия, какво ще кажеш, нека\nотдъхнем тук до светлите зари!\nНо подири си кът за сън тогава.\nОт този мъх легло за мене става.\nЗащо така, когато би могло\nда сме една душа — едно легло?\nНе, скъпи мой! Бъди разумен ти,\nот мене по-далеч се отмести!\nО, Хермия, ти грешно подразбра\nвъв думите ми мисъл недобра.\n„Една душа — едно легло“ бе само\nче спейки тъй — любима до любим —\nи в недушевен смисъл ще преспим.\nУмела игрословица това е,\nала макар със думи да играе,\nЛизандър — знам — във мислите не мами,\nи нека е проклета резкостта ми,\nако прозрял е в моите слова\nи сянка от съмнение в това!\nНо, скъпи мой, любими мой прекрасен,\nстой по-далеч, макар и безопасен,\nче момък нравствен и мома свенлива\nда прекаляват с близостта не бива.\nСпокойна нощ! До сетния ти ден\nда свети в тебе любовта към мен!\nДо сетния ми ден, о, ангел мой!\nИ щом угасне тя, да дойде той!\nДано ти прати сън с отмора сладка\nнай-нежният от всички изпращачи!\nДано пристигне част от тази пратка\nдо твоите усмихнати клепачи!\nВсякъде в гората бях,\nала нийде не съзрях\nтоя, който ще опита\nсилата, в туй цвете скрита.\nТъмно. Тихо. Нито звук.\nНо почакай! Ей го тук!\nТой е! В дрехи от Атина!\nХа! Та, значи, ти отмина\nвлюбената в теб мома.\nЯ! И тя е тук! Сама!\nСмелост нямала, горката,\nда полегне до ръката\nна безстрастния любим!\nНищо, ний ще му платим!\nКапва от вълшебния сок в очите на Лизандър.\nТука црък! И тука црък!\nТез очи ще пръсне Пък,\nтъй че, щом излезе вън\nнаемателят им — Сън,\nпрез откритата врата\nда се вмъкне любовта\nи на него да попречи\nв тях да се завърне вече.\nСбогом! Най-учтив поклон!\nИмам среща с Оберон!\nВлизат, тичайки, Деметрий и Елена.\nУбий ме, но поспри! Аз губя сили!\nКато търчиш след мене десет мили!\nВъв тъмното недей ме изоставя!\nАз тъкмо туй се готвя да направя!\nЗадъхах се от тоз напразен лов!\nСлед всеки зов той става по-суров!\nО, Хермия, с какво измиваш ти\nтоз поглед свой, та толкоз той блести?\nСъс сълзи? Туй да беше твойта тайна,\nаз бих била от тебе по-сияйна!\nНе, аз съм грозна. Вече го разбрах.\nЩом всеки звяр пред мен побягва в страх,\nкакво се чудя толкоз на това,\nче и Деметрий ме търпи едва!\nКое лъжливо криво огледало\nизмамната надежда ми е дало,\nче моя грозен лик ще изличи\nна Хермия блестящите очи!\nНо що е туй? Лизандър! На земята!\nУбит? Ранен? Заспал? О, майко свята!\nЛизандре, ако жив си, говори!\nЛИЗАНДЪР (събужда се)\nИ ще се хвърля в огъня дори\nза теб, Елена! Чудо съвършено,\nв такава степен от петно лишено,\nче виждам през прозирното ти тяло\nсърцето бързо-бързо затуптяло!\nАх, тоз подлец Деметрий! Де е той?\nО, име тъй добро за меча мой!\nНедей така, Лизандре! О, недей!\nНе е подлец Деметрий, ни злодей.\nЩом тебе твойта Хермия обича,\nкакво от туй, че той след нея тича?\nКаква ти Хермия! Аз нея вече\nне искам да я виждам отдалече!\nНе Хермия — Елена любя аз!\nКой враната не би сменил завчас\nза гълъбица! Разумът човешки,\nдокато още зрее, прави грешки,\nно моят разум вече е съзрял\nи разума на тоя свят прозрял,\nпосочва той на чувствата ми ясно\nкое е грозно и кое — прекрасно.\nПрекрасното е тука! То личи\nвъв тези ослепителни очи,\nразлистващи ми страници любов,\nкъдето всеки ред ще бъде нов,\nтака че увлекателната книга\nдо гроба ще ми стига и престига!\nДали за присмех съм била родена!\nИли за грях съм с него наградена?\nНе стига ли, не стига ли това,\nче досега две ласкави слова\nне съм заслужила от своя скъп,\nта нужно е сега на моя гръб\nи ти да трупаш гаврите си зли?\nНедей, Лизандре, че боли, боли!\nВъв рицарските правила нима\nизисква се, злочестата мома,\nот някого щом вече носи рана,\nот другиго да бъде подиграна.\nНе я съгледа! Спи! И слава богу!\nСпи, Хермия! Дотегна ми ти много!\nТъй както, щом със сладки преядем,\nза дълго не ги вкусваме съвсем,\nили тъй както ересите разни,\nнапуснат ли ни, най са ни омразни,\nтака за тебе — ерес и пресита —\nЛизандър вече няма да запита.\nРешение щом взима, той е твърд:\nЕлена ще го има свой до смърт!\nХЕРМИЯ (събужда се)\nЛизандре! Помощ! Помощ! Извади\nзмията! Тук! Във моите гърди!\nО, скъпи! Нещо страшно преживях!\nЛизандре, виж ме — още тръпна в страх!\nНо где си ти? Лизандре! Где си? Боже!\nЛизандре! Де изчезнал е? Где може\nда е отишъл? Обади се, мили!\nАх, губя от предчувствието сили!\nНе, няма го! Не се обажда той!\nАз тръгвам да намеря, мили мой,\nна таз гора във мрачната утроба\nедно от двете: тебе или гроба!\nТитания спи. Влизат Клина, Талашко, Кросното, Пискуна, Носльо и Комара.\nВсички ли сме?\nДо един! А мястото е тъкмо за нашата репентиция. Тази полянка ще ни бъде вместо сцена, този глог ще ни е за гардероб. И ние ще представляваме точно както после пред княза.\nИма в тази комедия за Пирам и Тизба едни такива неща, дето няма да се харесат. Преди всичко Пирам се наръгва с меч. Това дамите не могат го изтрая. Прав ли съм?\nПрав си, дявол да те вземе! Много ще ги тиранизира!\nКато си помисля, май ще трябва да махнем самонаръгването!\nНикакво махане! Знам как ще оправим работата! Трябва само да се напише един пролог и в него да се казва, че мечовете ни не са опасни и че Пирам умира на ужким. И за да повярват съвсем, да им се каже, че аз, Пирам, не съм Пирам, а Ник Кросното, тъкача. Това ще ги успокои абсолютно!\nЯсно, ще поръчаме такъв пролог. Ще бъде в стихове от по осем и по шест срички.\nНека са си от по осем и осем. За две срички не сме!\nАми лъвът? Ако се стреснат дамите от него?\nЕй, вярно! Мене ме е страх, пък не знам те!\nСлушайте, майстори! Това трябва внимателно да се обмисли. Да вкараме един лъв между дамите, това е ужасно страхотно нещо, защото няма на света по-ужасно страхотилище от лъв, и то жив! Това трябва да се има на пред вид.\nТогава още един Пролог*28 да ги апострофира, че лъвът не е лъв.\n[*28 „…Пролог…“ — така се наричал по Шекспирово време и актьорът, който е произнасял пролога на пиесите.]\nНе, по-добре лъвът сам да им съобщи името си. Да си извади малко лицето изпод гривата и да им каже така например: „Госпожи…“ или „Прекрасни госпожи, моля ви…“, или „…бих желал да ви…“, или „…разрешете ми да ви помоля да не се стряскате и да не треперите. Отговарям за живота ви със своя собствен. Аз не съм същински лъв — честна дума ви казвам! Ако съм лъв, човек да не съм — но аз съм човек като всички, само дето съм скрит.“ Така да им каже или нещо друго, но да се получи същият дефект. А най-добре ще е направо да им се изкаже, какво че той е Талашко, дето им рендосва масите.\nРешено, така ще направим. Но има още две затруднения. Първото е как да направим луната да свети вътре, дето ще представляваме. Защото Пирам и Тизба — това го пише — се срещат на лунна светлина.\nА каква ще е луната вечерта на представлението?\nКалендар! Дайте календар! Я вижте в алманаха! Как е луната? Ще има ли луна?\nТогава е лесно. Ще отворим един от капаците на прозореца и ще имаме чудесна луна вътре.\nА може и някой да излезе на сцената с наръч тръни и фенер*29 и да осветли зрителите, че представлява лунно осветление. Но има и още едно препинание — не можем без стена. В пиесата се разправя, че Пирам и Тизба са си говорили през една зирка на стената.\n[*29 „…с наръч тръни и фенер…“ — средновековното поверие виждало в лунните петна очертанията на човек — грешник, наказан да живее на месечината; той носел фенер и наръч тръни.]\nАми да, как се вкарва стена в стая! Какво ще кажеш ти, Кросно?\nМного просто! Един от нас ще представлява стена. Ще го намажем с глина или ще го варосаме, за да е ефикасно, че е стена. И ще си разпери пръстите ей така, че Пирам и Тизба да си шепнат през зирката.\nЩом може така, всичко е наред. Хайде тогава, синове майчини, на работа! Вие сядайте и си повтаряйте ролите! Пираме, ти почваш. Като си изприказваш думите, ще влезеш в шубрака. Всеки да почва, щом чуе края на другия!\nВлиза — зад тях — Пък.\nКакви са тез кълчищни самоуци,\nкоито вдигат смешната си врява\nкрай ложето на мойта господарка?\nКакво? Пиеса? Може да погледам,\nа може даже да се включа в нея!\nПираме, имаш думата! Да се готви Тизба!\n„О, моя Тизба, цвете арогантно,\nаз любя те…“\nаз любя те в захлас и във екстаз!\nНо чувам глас. Стой тук! След миг обратно\nаз тук отново пак ще съм тоз час!“\nТакъв Пирам за пръв път чувам аз!\nДа почвам ли?\nА какво чакаш? Разбери, той е видял навън някакъв шум и отива да чуе кой е. След малко пак ще се върне.\n„Пираме мой, не виждам те, уви!\nПо пурпур между лилиите пръв!\nО, верни мой! Изящен, волеви,\nпрекрасен като кон от чиста кръв,\nда, зная де е Ниновия дроб*30 —\n[*30 «…Ниновия дроб…» — става дума за гроба на Ник, легендарния асирийски цар, който дал името си на древния град Ниневия.]\nпри него ще те чакам…“\nНе „дроб“, а „гроб“, човече божи! И после, ти искаш да си издрънкаш всички реплики наведнъж. Това за гроба е чак след думите на Пирам.\nА ти, Пираме, като каже Пискуна „от чиста кръв“, трябва да го засечеш веднага!\n„О, верни мой! Изящен, волеви,\nпрекрасен като кон от чиста кръв!“\nВлиза отново Пък, следван от Кросното с магарешка глава.\n„О, бих бил твой, ако бил бих такъв!“\nЛеле! Магия! Нечиста сила! Молете се, майстори! Помощ!\nКлина, Талашко, Пискуна, Носльо и Комара излизат.\nИз трънища, шумаци и шубраци,\nпрез пънища, гъстаци, храсталаци,\nсега се повъртете в моя кръг,\nдодето разберете кой е Пък!\nОттук ще лавна и ще грухна там,\nоттам ще цвилна, тук ще бухна плам —\nконе, огньове, кучета, свини\nще пъкат с Пък от хиляди страни!\nЗащо избягаха от мен? Аха, знам ги аз — наговорили са се да ме уплашат.\nВлиза отново Носльо.\nКакво ти е станало, Кросно? Какво виждам на раменете ти?\nМагарешката си глава, това виждаш!\nВлиза отново Клина.\nКросно, да те пази бог! Някой те е метаформозирал!\nНе могат ме излъга! Искат да ме изплашат, само че магаретата вече измряха. Няма да мръдна оттук, каквото и да правят! Ще се разхождам само, ето така, и ще си пея, та да разберат, че хич даже не ме е страх!\n„Щиглецо, от своя лес\nвлез във нашия кафез!\nКукувичке, още днес\nпъстро яйчице ни снес!“\nСамо че да не ми е изпила ума, та да я пусна! Един мъжки кукувиц веднъж се опита да снесе в моето гнездо, но аз…\nПей още, о, създание чаровно!\nГласът ти мелодичен ме омайва\nподобно хармоничния ти образ.\nА двете, във единство рядко слети,\nме карат да призная още тук,\nче любя само теб и никой друг!\nМила госпожо, това, дето го говорите, не е твърде разумно. Вярно е, че разумът и любовта по наши дни са често скарани, и жалко, че не се намират добри съседи да ги помиряват. И все пак вашата любов няма основателни причини, доколкото ми се чини… Добре се получи, а!\nО, колкото омаен си на вид,\nдваж мъдър си и трижди духовит!\nИ това не е чак толкоз вярно, но ако можех да измъдря един начин, за да духна от този пущинак, нямаше да е зле!\nНапразни мъки! Вън от таз гора,\nлюбими, ти не можеш се добра,\nзащото да те имам аз копнея,\nа аз не съм обикновена фея,\nа господарка на страна, която\nе вредом в цвят и всякога във лято.\nНедей тъгува! Ако дойдеш с мен,\nот елфи ти ще бъдеш ограден,\nте перли ще ти дирят във морето\nи песни ще ти свирят те, додето\nне те приспят под сенчести листа;\nа аз ще ти издухам тежестта,\nтака че да се носиш, дето щеш,\nна сънищата с лекия летеж!\nДа се явят веднага тука: Грахчо,\nПрашинко, Паяжинко и Синапчо —\nнай-дребничките между всички други!\nВлизат Грахчо, Прашинко, Паяжинко и Синапчо.\nС любимия ми дръжте се учтиво,\nподскачайте по пътя му игриво,\nчерпете го със праскови, смокини,\nчервено грозде и къпини сини,\nи вижте от меда да облекчите\nиздутите торбички на пчелите\nи ако някоя току-така\nне си го дава, тлъстите крачка\nй откъснете и ги запалете\nсъс светещия червей, който лете\nпълзи по листите; и нека с тез\nбезбройни факли тъмният ни лес\nда светне в миг, красавецът ми щом\nзапъти се към горския си дом,\nза да заспи, докато с ветрила\nот пъстри пеперудени крила\nотвявате вий лунните лъчи\nот едрите му сънени очи!\nПриветствувайте смъртния подред!\nСъкровено съм ви признателен! Мога ли да узная как се назовава ваша милост?\nМного ще съм радостен да се запозная по-отблизо с вас. Ако си порежа пръста, ще побягна непременно до услугите ти. А вашето име, любезни господине?\nО, в такъв случай, моля ви да поздравите, с извинение, вашата майка, стринка Шушулка, и вашия баща, майстор Мустачко. Ще бъдем приятели с вас, надявам се. А как те казват тебе, драги господине?\nЧе тъй кажете, бе, господин Синапчо! Аз добре познавам вашето дълготърпение. Страшният великан Бифтек, както си пада по горчицата, е погълнал досега сума ти членове на вашето семейство. Честна дума, неведнъж съм се просълзявал заради роднините ви. Пък и сега… Бих искал да се сближа с вас, господин Син… апчху!\nКъм моята беседка го водете!\nЛуната рони сълзи във нощта.\nА щом тя плаче, плаче всяко цвете\nпо нечия отнета чистота.\nВървете със завързани уста!\nДали Титания е вече будна?\nБих искал да узная по какво\nще пламне във любов от първи поглед.\nНо ето моя пратеник! Хей, Пък,\nя разкажи сега какво се случи\nвъв тази омагьосана гора!\nЦарицата ни се увлече лудо\nв едно — да го речем — природно чудо!\nТя още спеше своя сън дълбок\nв листатия си приказен чертог,\nкогато изведнъж отде се взима\nедна тайфа от майстори шестима,\nзарязали в града кой мех, кой чук,\nедна пиеса за да готвят тук,\nпонеже щели да зарадват с нея\nтържествената сватба на Тезея.\nЕдин Пирам — ама глупак такъв,\nче даже между тях пак беше пръв! —\nсе шмугна в храста. Пък, видял това,\nхоп! — слага му магарешка глава!\nДобре, но Тизба реплика му дава\nи той — с главата — връща се тогава,\nи щом го зърват, също както ято\nот черни гарги пръсва се, когато\nсъзре сокол, или над сухи драки\nс криле изпляскват гъски жълтокраки,\nщом пукотът барутен ги подплаши,\nтъй пръсват се приятелите наши!\nНаистина невиждана картина:\nедин реве, та чува се в Атина,\nдруг в тъмното препъва се о корен\nи вече няма долен, няма горен\nв камарата от ритащи крака,\nи ужасът расте във тях така\nза сметка на ума, че с тръни, с клони\nгората те усещат как ги гони,\nнастига, къса дрехите по тях!\nИ тъй докато с тях си правех смях,\nТитания, която спеше там,\nсъбудена от нашия Пирам,\nсъгледа го и време без да губи —\nтова е, във магарето се влюби!\nДотук добре. А момъка жесток\nнапръска ли с магическия сок?\nГотово! Той заспал бе на тревата,\nна две-три крачки само от момата,\nтака че щом пребори се с Морфея*31,\n[*31 Морфей (мит.) — гръцки бог на сънищата.]\nще види като първо нещо нея!\nВлизат Хермия и Деметрий.\nТова е той. Но таз коя е тук?\nНе, туй е тя. Но момъкът е друг!\nОбсипвай своя враг с обиди груби,\nне този, който пламенно те люби!\nОбиди? И дори се подиграваш!\nПроклятия ти само заслужаваш!\nТи, ти, о, аз те зная, си убил\nв невинната му дрямка моя мил,\nно почнал кръвнината, довърши я!\nДо глезен вече, влез в кръвта до шия,\nубий и мене! Слънце и небе\nне са тъй близки, както с мене бе\nЛизандър, моя скъп! Как, той нима\nоставил би ме спяща и сама?\nПо-скоро ще повярвам, че в земята\nпробила се е дупка по средата\nи сякаш през ухото на игла\nлуната да изскочи е могла\nпри антиподите*32, за да смути\n[*32 Антиподи — човеци, живеещи „с краката нагоре“ на противоположната нам страна на земното кълбо.]\nна слънцето сияйните черти!\nНе, ти си го убил! Това е ясно!\nКато убиец гледаш ти ужасно!\nО, не! Ако ужасен съм на вид,\nтакъв съм аз, защото съм убит,\nа ти, убийце, вместо да си черна,\nблестиш пред мен като звезда вечерна!\nКакво говоря с теб? Лизандър де е?\nНо ти мълчиш! Човек ще полудее!\nО, дай ми го, Деметрий! Имай жал!\nНа хрътките си леша му бих дал!\nТи сам си хрът! А, значи е така?\nУбил си го със тази тук ръка?\nИ как го умъртви? Дали поне\nси гледал във очите му? О, не!\nПробол си го, додето той е спял!\nАх, змийски подвиг! Ти си в него цял!\nГадина подла! Скорпион! Влечуго!\nНо не, животно аз не зная друго,\nкоето свойта жертва да кълве\nс езиче тъй разцепено на две!\nОт теб не съм заслужил гняв такъв,\nне съм пролял Лизандровата кръв\nи май изобщо тя не е пролята…\nО, говори за всичко на земята!\nНима е жив? Кажи! Защо мълчиш?\nЩе кажа, но с какво ще ми платиш?\nС това, че няма да ме видиш вече!\nОставям те, ненавистни човече!\nДали ще срещна своя мил, не зная,\nно с тебе сетна среща ми е тая!\nВ такова настроение едва ли\nтя моите въздишки ще пожали;\nа мъката тежи с по-тежко бреме,\nкогато не й плаща дълго време\nдълга си банкрутиралият сън.\nАко полегна тук, до този пън,\nкой знае, току-виж, длъжникът мил\nдошъл и първа вноска изплатил.\nЛяга и заспива.\nКакво си сторил, глупчо бързоног?\nКого си пръснал с тайнствения сок?\nНаместо този вярно да залюби,\nдруг някой верността си ще загуби!\nСъдбата тъй е рекла: да се пада\nединствен верен на лъжци хиляда!\nНе се бави! След миг и половина\nда си открил Елена от Атина!\nПознаеш ли я по страните бледи,\nизпити от въздишки сърцееди,\nнасам я отклони, а дотогаз\nтогова пък ще омагьосам аз.\nМълчи, хвърчи, политва твоя Пък\nкато стрела от азиатски лък!\nПръсвам ти очите двете\nс купидоновото цвете\nтъй, че щом направя аз\nда се мерне тука таз,\nот която бягаш ти,\nтя за теб да заблести\nкато чистото и мило\n[*33 „…Афродитино светило…“ — планетата Венера, Вечерницата.]\nАко то те обгори,\nпак от него лек дири!\nКапва от вълшебния сок в очите на Деметрий.\nВлиза отново Пък.\nиде, но е придружена\nот младежа, на когото\nгрешно пръснах сок в окото.\nДа останем, ако щеш,\nмалко да се развлечеш\nс лудите им диалози?\nБоже господи, как този\nуж разумен род човешки\nцял е глупости и грешки!\nНо шумът им е голям —\nще събудят оня там.\nИ ще се боричкат двама\nза една и съща дама —\nколкото по-сложен кръг,\nтолкоз по се радва Пък!\nВлизат Лизандър и Елена.\nКак мислиш, че говоря на шега!\nСълзите ми нима не виждаш ти?\nПлачът на седмоцветната дъга\nпрез моето ухажване трепти.\nПовярвай му, щом носи то печата\nна честността и истината свята!\nТез клетви са за Хермия. Кажи\nкакво тегло за мен да имат те?\nДве истини — туй значи две лъжи,\nзащото се убиват и двете.\nЕднакво те са тежки на везната,\nно сякаш теглиш вятъра с мъглата!\nДа, клех й се, защото бях глупак!\nОставяш я и същият си пак!\nДеметрий люби Хермия, не теб!\nДЕМЕТРИЙ (събужда се)\nЕлена! Цвете сред безводна степ!\nБогиньо! Нимфо! Съвършенство! О!\nТоз бистър поглед, богове, с какво\nда го сравня? Дали с кристал прозрачен?\nНе, той пред него ще изглежда мрачен!\nА тези зрели като вишни устни,\nкоито казват: виж ни как сме вкусни!\nА таз ръчица? О, алпийски сняг*34,\n[*34 „…алпийски сняг…“ — в оригинала е „таврийски сняг“. Тавр — планинска верига в Мала Азия.]\nдано не ти направи с нея знак,\nче пред снега на моята избрана\nти черен ще изглеждаш като врана!\nКога със дъх от моите уста\nще разтопя тоз връх от чистота!\nО, жал! О, срам! Това ли ви остава?\nС Елена да си правите забава!\nДа бяхте по-възпитани и мили,\nнад мен така не бихте се глумили!\nМъже да бяхте, както сте на вид,\nне бихте обласкали с подбив скрит\nедна жена! И как не ви е срам!\nЗа Хермия съперници сте, знам,\nала защо съперници сте вие\nи в туй, кой пръв Елена ще надвие\nсъс подигравки и — жесток палач —\nще я принуди да избухне в плач!\nНе, хора с благородни дух и кръв\nне биха слезли до позор такъв,\nда дирят в тези женски сълзи тука\nлекарство срещу мъжката си скука!\nЗа теб, Деметрий, укор прав това е —\nти Хермия обичаш, туй се знае!\nИ ето, аз ти давам с две ръце\nпредимството си в нейното сърце,\nа ти ми дай в сърцето на Елена\nчастта любов, за теб определена!\nЗадръжте си езика зад зъбите,\nнапразно своя въздух вий хабите,\nХермия ти дръж!…\nСърцето ми гостува й веднъж,\nно виж, Елена, то пред твоя праг\nкато във къщи се завръща пак!\nЕлена, лъже те! Недей му вярва!\nНе, мойта вярност той със кал замярва\nза туй, защото е неверен сам!…\nВиж милата си! Ей я! Идва там!\nВлиза отново Хермия.\nНе виждам нищо, но в нощта каквото\nокото губи, чува го ухото,\nче тя в тъмница зрението праща,\nно на слуха денгубите му плаща.\nЛизандър е наблизо. Стигнах тук\nпо нишката на сладкия му звук.\nНо той защо, защо от мене бяга?\nЗащото любовта му го налага.\nКаква любов от мен ще го разделя?\nОназ, която с ласкава повеля\nго тласка към вълшебната Елена,\nпред чийто поглед звездната вселена,\nзавиждаща, престава да блести!\nЗащо ме следваш? Не разбра ли ти,\nче си за мен съвсем непоносима?\nНе е възможно! Той на смях ме взима!\nА ти пък мен! Разбрах ви: вие трима\nподготвили сте реплики и думи\nда действате във заговор срещу ми!\nПриятелко-предателко! Как можеш,\nподписала съюз военен с тях,\nда им помагаш да се гаврят с мене?\nО, Хермия! А сладостният спомен\nза детството, за нежните ни тайни,\nза часовете заедно, когато\nний времето корехме бързоного,\nче бърза много да ни раздели?\nТуй всичко е забравено, нали?\nА помниш как във дворчето пред къщи,\nпоседнали на две възглавки същи,\nбродирахме едно и също цвете\nи в съща песен сливахме си двете\nлица, очи, ръце и гласове —\nпрелели се в едно отделни две,\nкато речици две в една река,\nкато черешки две във обичка,\nкато полета две в една емблема,\nвенчани от единството на шлема!\nТуй всичко ти уби и предпочете\nда ме обиждаш в сговор със мъжете!\nНе е приятелско! Не е девиче!\nНе е и женско! Затова, момиче,\nсъдът на пола ни ще те вини\nв предателство към всичките жени!\nНе зная за какво ми се гневиш.\nПо-скоро ти се подиграваш с мене!\nСъс тебе, аз? А кой тогава прати\nЛизандър из гората да ме гони\nсъс кошница похвали присмехулни?\nКой след това подучи тоя втори\nот твоите безбройни ухажори —\nтеб, теб, Деметрий, който досега\nне си ме и подритвал със нога! —\nда ме нарича нимфа, божество,\nсирена, дева и не знам какво?\nЗащо ще казва всичко туй на тази,\nкоято, както е известно, мрази?\nИ за какво Лизандър, който храни —\nизвестно е и туй — към тебе обич,\nна мен ще седне да се обяснява?\nДали не става всичко туй със твойто\nсъгласие и може би подбуда?\nЗнам, аз не съм красива като тебе,\nи знам, че необичана обичам,\nно не към подбив, а към нежна ласка\nби трябвало скръбта ми да те тласка!\nвъздишай жалостиво, преструвано,\nа зад гърба ми смигайте си трима,\nплезете се, правете ми рога!\nДокрая издържана, таз шега\nвъв хрониките може да остане!\nО, ако бяхте малко по-човечни,\nне бихте ме измъчвали така!\nНо нищо! Аз сама съм си виновна\nи знам сама лека на свойта мъка,\nа той е лесен: смърт или разлъка!\nЕлено, чакай да ти обясня!\nЛюбима! Нежна! Скъпа!\nНе, моля те, не й се подигравай!\nТя моли те, а аз ще те принудя!\nНапразни са принуди и молби!\nЕлена, аз наистина те любя!\nЖивота си готов съм да загубя\nв двубой със оня, който дръзне само\nнедоверчиво да повдигне рамо!\nАз дръзвам, ето! Повече любов\nвъв моето мълчание се крие,\nотколкото във празната ти реч!\nЕла! Това доказва се със меч!\nО, Лизандре, не разбирам!\nМахни се, негърко*35!\n[*35 „…негърко…“ — обида, свързана с тъмния тен на Хермия.]\nНалиташ, но си смел не толкоз чак!\nПо-леко дърпай да не те изпусне!\nМарш, дива котко! Махай се оттука!\nАх, репей лепкав! Ах ти, крива кука!\nО, колко груб си с мен! Каква промяна,\nАз — твой любим, плашило?\nЛекарство гадно! Чемер! Подло шило!\nПреструваш се! Не мога да повярвам!\nАз също, миличка!\nно те държи таз панделчица женска!\nНе мога да се откача от нея!\nДа я ударя? Нараня? Убия?\nОмразна ми е, но нали жена е,\nкак бих могъл да и направя зло?\nКакво по-зло от твоята омраза?\nИ после откъде е тя? Не съм ли\nаз Хермия? Не си ли ти Лизандър?\nКакво във мене се е променило?\nДо тази нощ обичаше ме още,\nи в тази съща нощ ме изостави!\nЗащото ти — не мога да повярвам! —\nо, богове, изглежда, си го сторил\nне на шега?\nА ти какво си мислиш?\nИ вече не желая да те виждам!\nТова е! И недей се колеба,\nнедей допуска вътрешна борба,\nне се съмнявай и не се надявай\nи жертва на илюзии не ставай!\nПовтарям ти го, за да те предпазя:\nЕлена любя, а пък тебе мразя!\nАх ти, лъжкиньо! Ах ти, листен червей!\nТи, крадло на любов, кога успя\nсърцето му, промъкнала се нощем,\nда отнесеш в полата си непрана?\nТи нямаш, явно, ни природна скромност,\nни женски свян, ни сдържаност моминска!\nОт моите възпитани уста\nопитваш грозни думи да изтръгнеш?\nНе ще го бъде, лицемерна кукло!\nА, „кукла“, значи? Тъй и предполагах:\nизтъкнала е ръста си пред моя!\nВисокия си, ненадминат ръст!\nЕ, и какво? С тоз ръст ли се издигна\nв очите му, та има той сега\nтака високо мнение за тебе\nи толкова презира мен, джуджето?\nЕ, колко дребна съм, де? Колко ниска?\nТи, шарен прът! Върлино панаирска!\nВсе пак не съм дотам, че с тези нокти\nда не достигна твоите очи!\nМакар да се шегувате със мене,\nаз моля ви, любезни господа,\nпоне да ме опазите от рани.\nДо днес не съм участвала във разпри\nи нямам във надвикването опит.\nПазете ме от тази, аз ви моля,\nзащото съм момински боязлива.\nНедейте мисли, че понеже тя\nна ръст е дребничка, та аз ще мога\nда се опазя!\nДребничка? А, пак!\nНе ме нападай, Хермия, а чуй:\nобичах те и пазих твоите тайни\nс едничко изключение за туй,\nче на Деметрий — от любов към него —\nиздадох, че ще бягате с Лизандър.\nТой тръгна подир вас, след него аз.\nАла защо го сторих? Оттогаз\nтой само ме ругае и заплашва,\nче ще ме бие, рита, умъртвява!\nДобре тогава. Тръгвам си. В Атина\nсама ще се завърна с лудостта си.\nЩе ви оставя, само ме пуснете!\nНе виждате ли колко съм злочеста!\nЧе тръгвай си! Кой толкова те спира?\nСърцето ми, което тук оставям.\nС кого, с Лизандър?\nО, не, не — с Деметрий!\nЛИЗАНДЪР _(към Елена)_\nНе бой се, няма да ти стори зло!\nРазбира се, дори и с твоя помощ!\nО, ще го стори, само да рече!\nВ училище бе истинско зверче,\nа и сега е злобна и свирепа,\nмакар да е донякъде порасла.\n„Донякъде“! Това е трети път!\nИ тези кавалери го търпят!\nНищожество, пигмейче, недоносче,\nНедей се престарава\nпред тез, които твоите услуги\nне са желали! Настрана се дръж\nот моята любима! Ако само\nнамекнеш й за капчица любов,\nще се разкайваш!\nАз или пък ти?\nНе ме задържа тази драка вече!\nПоследвай ме! Ще видим кой от нас\nе с по-голямо право над Елена!\nАз теб да следвам? Не, наравно само!\nДо скула — скула и до рамо — рамо!\nИзлиза заедно с Деметрий.\nВидя ли? Всичко туй е зарад теб!\nСега ще видиш кой е звяр свиреп!\nНо ако ти по мъжка си в ръцете,\nто аз пък съм по-длъжка във нозете!\nКакво да правя? Всичко се оплете!\nТова е все от твоето нехайство,\nа може би нарочно ти ги правиш\nтез свои безобразия!\nЦарю на сенките, не бе нарочно!\nПоръчката ти аз изпълних точно.\nТи каза: момък в дрехи от Атина.\nОтде да знам, че имало двамина.\nИ после, сам признай си: та нали\nзабавни са тез техни крамоли?\nЗабавни-незабавни, тук не стой!\nТе вече дирят място за двубой.\nВърви им попречи — нощта смрачи\nи на небето звездните очи\nпокрий от небосклон до небосклон\nс мъгла като катранен Ахерон*36,\n[*36 Ахерон (мит.) — река, която течела през подземното царство на древните гърци, а също и през ада на Средновековието.]\nи заблуди ги тъй във този мрак,\nче да не може враг да срещне враг —\nкрещи оттук с лизандровски език,\nругай като Деметрий подир миг\nи нека разминават се докле,\nс крачка оловни, с ципести криле,\nне плъзне по челата им сънят,\nта вместо да се бият, да заспят.\nТогава ти минута улучи\nи в младите Лизандрови очи\nсъс помощта на туй вълшебно биле\nстори света да стане, както бил е,\nи те, с нов сок изплакнати от сока,\nда тръгнат всеки в прежната посока!\nА утре ще е всичко туй измама,\nсънуван сън, от който помен няма,\nи двете двойки весело назад\nще се завърнат в родния си град,\nза да живеят дружно, без разлъка.\nВ туй време, от Титания без мъка\nщом взема аз индийското момче,\nще я направя да не се влече\nслед този свой магарешки кумир —\nи в царството ни ще настане мир.\nДа бързаме, царю, със тез неща,\nче драконите черни на нощта*37\n[*37 „…драконите черни на нощта…“ (мит.) — в древността Нощта е била представяна на колесница, теглена от черни дракони.]\nраздрали са на облаците сбора.\nВиж, вече там звездата на Аврора*38\n[*38 „…звездата на Аврора…“ — Аврора се наричала римската богиня на утринната зора: „Звезда на Аврора“ — Зорница, планетата Венера.]\nпроблясва помежду им и съзрели\nлъча й, бързат духовете бели\nкъм гробищата, докато онези,\nумрели вън от бога, без ковчези\nвъв тинест яз, край прашен кръстопът,\nотдавна вече с червеите спят —\nзащото съвестта им прокълната\nсама им запрещава светлината\nи ги осъжда да живеят в мрак\nдо свършека на свършеците чак!\nИ ний сме духове, но не от тез.\nКато пазач във утринния лес,\nаз бродя между ствол ите, додето\nот източните двери на небето\nвойската на зарята не нахълта\nкарминена и кехлибарножълта,\nза да покрие на Нептун царствата\nс трептящата си люспеста позлата…\nНо бързай! Трябва да привършим ние,\nпреди денят лика си да открие!\nВ град и село, тук и там,\nмамя малък и голям!\nГлупав-умен, всички знам\nда ги купя и продам!\nОхо, единият пристига вече!\nВлиза отново Лизандър.\nДеметрий, где си? Де се скри, герой?\nАз чакам, пъзльо! И готов за бой!\nТясно ще е тук,\nгласа ми следвай!\nЛизандър излиза в посока на гласа. Влиза\nНяма го! Ни звук!\nЛизандре! Мухльо! Заешка душа!\nКъде се сгуши? Май те достраша!\nОт теб ли, пъзльо, който до звездите\nкрещиш за бой и биеш се в гърдите,\nа криеш се, страхливец, вдън гори?\nНе заслужаваш меча ми дори!\nЕла, хлапе! Ела ми, самохвалко,\nсъс пръчка да те понашаря малко!\nКъдето си, почакай ме тогаз!\nТук няма място, следвай моя глас!\nПодлецът! Само вика и обижда,\nа никакъв и нийде се не вижда!\nЗа малко го достигнах неведнъж,\nно скриваше се, а пък уж е мъж!\nСтрахът му е, изглежда, бързокрак,\nа мойта мъст е капнала от бяг!\nЩе легна тук!\nПобързай, сладък ден!\nНощта укри Деметрия от мен,\nно ще плати той своята вина\nпри първата ти бледа светлина!\nВлизат отново Пък и Деметрий.\nХо-хо, пъзливецо! Хо-хо, насам!\nДобре, да дойда. Но нали те знам —\nкогато съм далече, ме зовеш,\nа дойда ли наблизо, хайде беж!\nКак не виждаш? Тука!\nАз виждам, пак ще бъде несполука,\nала помни: при първите зари\nще ми платиш със лихвите дори!\nВърви си!… А за мене би било\nдобре да поизмеря туй легло\nс умората си. Идвай, сънен мрак!…\nЛизандре, утре ще се срещнем пак!\nВлиза отново Елена.\nО, дълга нощ! О, страшно дълга нощ!\nМинутите си бавни съкрати,\nта утрото, като спокоен вожд,\nда ми покаже градските врати!\nТук всички с мен се гаврят. И във скръб\nаз връщам се обидена дома.\nАх, скрий ме, сън, приятелю мой скъп,\nот мен самата в своята тъма!\nТрима тук лежат и спят.\nЛипсващата е на път.\nЕй я! Блед й е ликът,\nсякаш не от кръв и плът.\nТози Купидон чаровен\nе и тука пак виновен —\nтъй ги подлудява всички!\nНе, ни веднъж, не помня, ни веднъж\nда съм вървяла тъй във глад и жад!\nО, тяло, на умората издръж,\nнедей остава от духа назад!\nНо не! Издрана, тежка от роса,\nзнам, няма да отида надалеч.\nЩе легна тук. О, висши небеса,\nпазете моя мил от чужди меч!\nСпи ми мой\nС таз трева\nщом те пръсна, ще измия\nПръсва сок в очите на Лизандър.\nи след миг\nза теб е бил,\nвтори път със сила нова\nвзора ти ще очарова\nи, народа както учи,\nвсеки свойто ще получи:\nмъжът — женичка,\nдървото — птичка,\nколата — кобила,\nсеното — вила,\nколибата — комин,\nмолитвата — амин.\nЩом се туй със туй сбере,\nвсичко ще върви добре!\nЛизандър, Деметрий, Елена и Хермия спят на земята.\nВлизат Титания и Кросното. Грахчо, Прашинко, Паяжинко, Синапчо и други Елфи ги придружават. Зад тях се появява, невидим, Оберон.\nО, мой прекрасни, в цветното легло\nна своята робиня разреши\nда кичи туй издигнато чело\nи милва тези клюмнали уши!\nКъде е Грахчо?\nУважаеми Грахчо, почешете ме, моля ви се, по тила. Къде е господин Паяжинко?\nГосподин Паяжинко, любезни ми месье Паяжинко, оплетете ми, моля ви се, онази червенокрака дива пчела, която е кацнала там на репея! Вземете й торбичката с мед и ми я донесете! Но не бързайте, драги, защото сляпата кучка слепи ги ражда. Хи-ха! Сиреч торбичката може да се пукне, а аз не искам да ви видя целия потънал в мед! А къде се дяна господин Синапчо?\nДобре, добре. Без толкова церемонии!\nКак бих могъл да ви бъда полезен?\nКато помогнеш на господин Паяжинко при чесане — то на тила ми. Би трябвало да ида на бръснар, защото, струва ми се, какво че лицето ми е чувствително обрасло. А пък аз съм едно такова деликатно магаре, че когато космите ме дразнят, почвам да се дръгна, с извинение за израза.\nА музика не искаш ли, мой мили?\nВиж, за музика — ще знаете — имам отлично ухо. Може! Нека изкарат там нещо с хлопка и звънци!\nНе искаш ли да хапнеш, обич моя?\nЧе да хапна, защо не! Крина добър, сух овес например кой отказва! Или още по-добре — една хватка сено. Сладкото сенце няма равно на себе си!\nЕдин от моите най-ловки елфи\nот катеричите запаси може\nда ти домъкне лешничета вкусни!\nАко ме питаш, бих предпочел шепа сушен грах. Само че сега по ме привлича спанака. Хи-ха! Искам да кажа, че усещам известно наклонение към спане. Нека всички тези ме оставят на мира!\nДобре, пък аз ще те прегърна нежно.\nПридворни, оставете ни сами!\nТъй повет и бръшлян в едно се сплитат\nи дивата лоза тъй с бряста едър\nвенчава се, обвързвайки го страстно\nс безбройните си пръстенчета вити.\nО, как те любя! Как за теб копнея!\nОБЕРОН (излиза напред)\nЕла и виж царицата ни, Робин!\nОт чара е духът й тъй заробен,\nче вече почвам да я съжалявам.\nВидях я преди час отвъд гората\nза урода си дарове да дири,\nи смъмрих я, че бе дошла дотам,\nсъс цветове уханни да венчава\nсплъстеното му дългоухо теме —\nтакъв позор, че капките роса\nпо техните венчета бяха сякаш\nне бисери от източни морета,\nа сълзи, със които те горките\nоплакваха злочестата си участ.\nКогато нагълчах я до насита\nи чух я за пощада да ме моли,\nпоисках й индусчето. Веднага\nтя прати своите феи да го вземат\nи заведат във моите покои.\nВ отплата с таз тревица на Диана\nаз погледа й ще освободя\nот странната магарешка заблуда.\nА ти, мой Пък, стори от тоз любовник\nда падне дългоухата глава,\nтака че той, пробудил се със всички,\nспокойно да се върне във Атина\nи да си спомня тези случки нощни\nкато измислици на странен сън!\nНо нека със Титания започнем.\nДокосва клепките на Титания с вълшебната трева.\nКакто беше, пак бъди!\nВиждай, както по-преди!\nНека в твоите гърди\nразумът да победи!\nТитанио, от сън се събуди!\nКакъв безумен, чуден сън видях!\nМой Обероне, влюбила се бях…\nДа, влюбила и до ушите, знам,\nв ушите на това магаре там!\nНо, значи?… Как възможно е това? Чудовище!\nПонасям го едва!\nСвали му, Робин, грозната глава!\nИ тихо там! Титания, викни\nна елфите си, с песни и свирни\nпетимата тук спящи втори път\nс упойка по-дълбока да приспят!\nИзлизат. Звук на рог. Влизат Тезей, Хиполита, Егей и Свитата.\n[*39 Кадм (мит.) — герой на беотийските митове; легендарен основател на Тива.]\nЗвук на рог и викове зад сцената. Лизандър,\nДеметрий, Елена и Хермия се събуждат и скачат на крака.\nИзлиза заедно с Хиполита, следван от Свитата.\nКРОСНОТО (събужда се)\nАтина. В дома на Кита.\nВлизат Клина, Пискуна, Носльо и Комара.\nАтина. В двореца на Тезей.\nВлизат Тезей, Хиполита, Филострат, Придворни и Свита.\nВлизат Лизандър, Деметрий, Хермия и Елена.\n[*41 Кентаври (мит.) — Кентаврите били победени от враждебното им племе на лапитите с помощта на Херкулес и на Тезей.]\n[*42 „…Вакханките…“ (мит.) — вакханки се наричали жените, участвуващи във вакханалиите, т.е. Празненствата в чест на гръцкия бог на виното и плодородието Вакх (Дионисий). Според преданието те разкъсали тракийския певец Орфей, защото отказал да се присъедини към техните оргии.]\n[*43 „…Оплакване на музите… бедност…“ (мит.) — музите били богини на изкуствата при древните гърци. Тук има намек за една поема на английския поет Едмънд Спенсър (1552 — 1599) и същевременно за безрадостното положение на хората на науката и изкуствата по Шекспирово време.]\nВлиза отново Филострат.\nВлиза Клина в ролята на Пролога.\nВлизат Кросното, Пискуна, Носльо, Комара и Талашко в ролите на Пирам, Тизба, Стената, Луната и Лъва.\nПрологът, Пирам, Тизба, Лъвът и Луната излизат.\nВлиза отново Пирам.\nСтената разперва пръсти.\nВлиза отново Тизба.\nПирам и Тизба излизат.\nВлизат Лъвът и Луната.\nЛъвът разкъсва плаща на Тизба и излиза.\n[*47 «…О, парки три…» (мит.) — трите парки били в римската религия богини на човешката участ: едната предяла нишката на живота, втората я прокарвала през превратностите на съдбата, а третата я прерязвала.]\nИзлизат. Влиза Пък.\nВлизат Оберон, Титания и Свитите им.\nПесен и танц.\n[*50 Хименей (мит.) — бог на брака у гърците и римляните. Изобразяван като момък, окичен с гирлянди и държащ факел.]\nОберон и Титания със Свитите си излизат.\nА Midsummer Night’s Dream, 1594–1596\nЕтикети: приказки, трагедия


Споровете ниски или високи са цените в България са безкрайни. Все пак всички знаят, че имаме най-евтиния алкохол в целия ЕС. Малцина обаче са наясно, че плащаме и най-ниските тарифи за осветление и отопление. И че имаме най-евтините хотели, ресторанти и кафенета, пише „Сега“. Но пък колите ни са по-скъпи, отколкото в Чехия, Словакия, Полша и още четири държави членки, а по цени на компютрите и телевизорите вече почти сме настигнали германците.


Metal Hangar 18 « Bon Jovi\nПубликации с етикети Bon Jovi\nРок ветераните от Ню Джърси BON JOVI разпространиха текстови видеоклип към „Story Of Love“, който може да гледате по-долу. Композицията е включена в последния студиен албум на групата „2020“. Първоначално, 15-тата студийна творба на американците трябваше да се появи на пазара на 15-и май 2020 г., но вижда бял свят на 2-и октомври същата година […]\nBON JOVI продължават със заснемането и издаването на клипове към всяко едно от парчетата в актуалния си албум „This House Is Not For Sale“ (2016). Десетото поредно парче, което получава и своя визуална реализация, е „God Bless This Mess“. В най-скоро време очакваме същото да се случи и с останалите две песни от албума. 01. This House Is […]\nBON JOVI пожела на всичките си фенове честита нова година с чисто нов видеоклип към „New Year’s Day“. Режисьор на клипа е Alex Howard, а парчето е част от новия албум на рок гигантите, „This House Is Not For Sale“, който излезе в началото на ноември миналата година. Списък с песни и обложка: 01. This House Is Not […]\nBON JOVI пусна видеоклип към “Born Again Tomorrow”\nBON JOVI реализира осмо поредно видео – този път към композицията “Born Again Tomorrow”, взета от новия албум на рок гигантите „This House Is Not For Sale“. Творбата излезе в началото на ноември и е обработена от спечелилия награди „Грами“ продуцент John Hanks. Списък с песни и обложка: 01. This House Is Not For Sale 02. Living With The […]\nBON JOVI пуснаха седмо ново видео, което може да гледате по-долу. Парчето от клипа се казва „Roller Coaster“ и е част от излезлия наскоро албум на рок гигантите „This House Is Not For Sale“. Продуцент на диска е John Hanks. Списък с песни и обложка: 01. This House Is Not For Sale 02. Living With The Ghost 03. Knockout […]\nШесто ново видео от BON JOVI – „The Devil’s In The Temple“\nРок гигантите BON JOVI реализираха шести видеоклип – този път е ред на песента „The Devil’s In The Temple“. Може да го гледате по-долу. Дискът е продуциран от печелилия награди “Грами“ John Hanks, който работи с рок легендите от албума “Have A Nice Day“ насам. Списък с песни и обложка: 01. This House Is Not For Sale […]\nПето поредно видео от BON JOVI – „Scars On This Guitar“\nИзглежда, че BON JOVI ще последват примера на METALLICA и ще заснемат видеоклип към всяко едно парче от новия им албум „This House Is Not for Sale“. По-долу може да гледате петото поредно видео от бандата – този път към песента „Scars On This Guitar“. Дискът е продуциран от печелилия награди “Грами“ John Hanks, който работи с рок легендите […]\nПрез цялата си забележителна музикална кариера Bon Jovi не спират да се доказват като една от най-великите и успешни банди в историята на музиката и продължават да го правят и днес. Поредното доказателство за това е новият албум „This House Is Not For Sale„, който още с премиерата си на 4-ти ноември стана шестият #1 […]\nПродължаваме вечерта с четвъртото ново видео на BON JOVI! „Come On Up To Our House“ е закриващата песен от новоизлезлия тринадесети албум на бандата, „This House Is Not for Sale“, и сега тя се сдоби със собствен видеоклип. Можете да го гледате по-долу. Дискът е продуциран от печелилия награди “Грами“ John Hanks, който работи с рок легендите от албума “Have A Nice Day“ насам. […]\nТрети нов видеоклип от BON JOVI – „Labor of Love“\nЗапочваме деня с трето ново видео от рок гигантите BON JOVI – този път клипът е към песента „Labor of Love“, стояща под номер 4 в списъка с песни на новоизлезлия „This House Is Not for Sale“. Можете да го гледате по-долу. Дискът е продуциран от печелилия награди “Грами“ John Hanks, който работи с рок легендите от албума “Have A Nice […]\nДнес е световната премиера на новия албум на великата рок банда! Легендарните рок музиканти от Bon Jovi представят своя дългоочакван нов албум – „This House Is Not For Sale„, чиято премиера в световен мащаб е днес. У нас албумът излиза от Анимато Мюзик/ Universal Music с медийната подкрепа на Радио 1 Рок и е наличен […]\nКакто знаете, BON JOVI ще издаде новия си албум “This House Is Not For Sale“ на 21 октомври чрез Island Records/UMG. Дискът е продуциран от печелилия награди “Грами“ John Hanks, който работи с рок легендите от албума “Have A Nice Day“ насам. Сега, след като пусна видеоклип към заглавното парче, бандата представя официалния клип към песента „Knockout“. Може да го […]\nBON JOVI разкриха обложката и списъка с песни на новия си албум\nКакто знаете, BON JOVI ще издадат новия си студиен албум, озаглавен “This House Is Not For Sale“ на 21 октомври чрез Island Records/UMG. Дискът е продуциран от печелилия награди “Грами“ John Hanks, който започна работа с рок легендите от албума “Have A Nice Day“ насам. Recommend on Facebook Share on Linkedin Share via MySpace Tweet about […]\nБиографията на BON JOVI спечелиха …\nВ играта организирана от Metal Hangar 18 и издателство „Еднорог“, в която имахте чудесната възможност да спечелите една от трите предоставени ни биографии на Bon Jovi, вече има трима победители. Автоматичната ни система изтегли имената на: Йоанна Георгиева Светослав Филипов Светлана Кирилова Честито на спечелилите. Очаквайте да се свържем с вас, за да уточним как ще получите книгата- награда. […]\nTRIVIUM с официален видеоклип към “Beyond Oblivion“ (0) Щатската формация TRIVIUM пусна официален видеоклип към песента “Beyond Oblivion“. Парчето е част от актуалния им студиен албум “The Sin […] преди 4 години\nMAGNUM с коледен подарък за феновете си (0) Английските хард рок ветерани MAGNUM поднесоха коледен подарък на своите фенове – чисто новата песен „No Steppin’ Stones“. По-долу може да […] преди 4 месеца\nPINK CREAM 69 разкриват съдържанието на албума си (0) На 25 януари, 2013 г. немската рок група Pink Cream 69 ще издаде своя нов студиен албум Ceremonial чрез Frontiers […] преди 9 години\nDREAMSPHERE и NEGLIGENCE с концерт на 5 декември (0) Dreamsphere (mixture of modern metal, cinematic music, gothic rock, rock&roll) от Словения и сънародниците им Negligence, сочени за една […] преди 5 години


септември 14, 2019 юни 16, 2020\nЗакупуването на гидероси и пазарът в сегашния момент\nОт време на време не се снабдяваме с гидероси ежедневно, а в други моменти то сякаш изглежда като установен ред в делника. В нашето време пазарът поднася повече и разнообразни гидероси, които задоволяват разнообразните искания и необходимости на купувачите. Да имаме предвид пазарните предимства и стабилното разнообразие на гидероси, предлагани на пазара, онова нещо, което без съмнение трябва да се направи. Приспособяването ни на пазара се случва в следствие на характера на нашите гидероси и на индивидуалната грижа и вниманието към потребителите ни.\nУлеснете деня си с предлаганите от нас гидероси\nВинаги поставяме на челно място своите потребители и точно по тази причина вярваме, че всеки от нашите артикули, който им предоставяме, трябва да е изцяло съобразен с техните възприятия. За нас клиентът, който е наясно точно какво иска да намери, ще намери точно онова, което му трябва, а клиентът, който не знае какво желае, ще получи необходимото съдействие от нашата фирма. С качество, иновация, с щипка изкуство нашите гидероси подобряват вашия живот.\nРазвиващият се пазарен процес и всички наши гидероси\nЗнаем, че ролята на пазара сега не спира да се надскача. Пазаруването от онлайн маркети е още една от актуалните възможности, които нашето съвремие предлага като вариант за снабдяване с желаните от клиентите гидероси по най-удобния за всички ви начин. Развитието на пазара предпоставя потребността ни да се разрастваме и именно затова ние поставяме фокус върху представяне на най-високо качество на най-достъпните цени за всеки наш клиент.\nПрегърнете своята изключителност и се спрете на гидероси, които ви съответстват\nПри положение, че целият асортимент от гидероси, които присъстват в магазина са изключителни, това е начин да се разбере, че те са разпознаваеми, привлекателни и иновативни. В нашия магазин се опитваме хората, които са ни се доверили да схванат фирмата ни като източник на незаменими гидероси, които успешно посрещат все по-разнородни предпочитания и интереси. Когато предпочетете да станете наш клиент, вие си гарантирате качество, стил, актуалност и успоредно с това – оригиналност.\nДоверете се на нашите гидероси и се снабдете с най-изгодните цени\nТова, което ви съветваме, е да се решите на този безпогрешен и надежден избор. Днес пазарът съдържа безброй възможности за купуване на различни цени. Онова, което категорично е желателно да имате наум, е че не всеки магазин дефинира пазарните стойности днес, макар множество предприемачи да разчитат именно на този принцип.\nНие сме напълно наясно, че и пазара, и потребностите на нашите клиенти с времето се преобразуват и развиват. Основен белег на нашите гидероси е прогресивното, актуалното, най-стойностното. Спрете се на най-доброто качество при нас, защото ние сме най-силният партньор непрекъснато до вас.\nДоверилите се на нас потребители – основен двигател на всички наши гидероси\nНашите гидероси имат от страна на купувачите нестихващи положителни рецензии. В нашата фирма сме се убедили, че щом разпространяваните от нас гидероси прилягат на необходимостите и на представите на пазаруващите при нас клиенти, то успехите ни без съмнение ще се увеличават. При положение, че с произведените от нас гидероси имаме начин да ви подадем ръка и да подобрим вашия ден, това значи, че съумели да се докажем. Имайте ни доверие, защото ние мислим за нашите потребители.\nИзбирайте отговорно, за да бъдете удовлетворени от пазаруването ви. В нашия екип разчитаме на баланса между качеството и загрижеността за купувача. Купувайки нашите гидероси, вие избирате най-доброто качество на пазара. Не е важно дали ви трябват гидероси за даден случай, или за ежедневните ви занимания, от фирмата ни сме на разположение да ви улесним. Ще чакаме да ни потърсите, за да изпробваме заедно блаженството да ползваш гидероси с най-добро качество.


Ревю на Samsung Galaxy Tab S6 - kaldata.com\nРевю на Samsung Galaxy Tab S6\n14:27 | 12.09.2019\nSamsung Galaxy Tab S6 продължава мисията на Samsung да осигури професионална машина, която да замества лаптоп, като предложи висока производителност, удобство и надеждност, и я реализира по-добре от всякога.\nБлагодарение на няколко нови ъпгрейда, новият таблет на Samsung е достоен конкурент на iPad Pro 11, но с малко по-достъпна цена.\nНякои от новите усъвършенствания са очевидни – по-тънък корпус и интегриране на стилуса S Pen, който вече се закрепя и зарежда към самия таблет.\nДругите надграждания се забелязват с малко по-детайлен преглед – такива са например функцията за използване като десктоп DeX и обновената опционална външна клавиатура. Все подобрения, за които си заслужава обмислянето на преход от Samsung Galaxy Tab S4 към Samsung Galaxy S6 (Samsung реши да пропусне Tab S5 и вместо него се съсредоточи върху по-достъпната версия Galaxy Tab S5e).\nНовият таблет е по-привлекателен от всякога. Най-мощния мобилен чипсет до сега, той е силна алтернатива на iPad Pro с по-ниска цена и включен стилус. Имайте предвид, че устройствата на Samsung често са по-евтини по време на сезонните намаления и сделки, за разлика от устройствата на Apple, които рядко поевтиняват.\nДали таблетът си струва, отчасти се свежда до лични предпочитания, тъй като цената му е доста атрактивна като за устройство тип „2 в 1“, тъй като благодарение на стилуса и DeX, Samsung Galaxy Tab S6 бива пълноценна настолна работна машина. Новият стилус S pen е същият, който видяхме и в новия флагман на Samsung Galaxy Note 10, като Tab S6 идва с допълнителни оптимизации за възможно най-добрата производителност.\nАко имате нуждаете от висок клас професионален таблет, възможностите ви почти се свеждат до Samsung Galaxy Tab S6 или iPad Pro (2018). Ако вече сте решили, че искате устройство с Android и имате интерес към Samsung, то дилемата е между Samsung Galaxy Tab S4 и Samsung Galaxy Tab S6.\nSamsung Galaxy Tab S6 изглежда почти като предшественика си Galaxy Tab S4, но дебелината на устройството е намалена от 7,11 мм до 5,7 мм, като с това става по-тънък дори от iPad Pro 11, който е с дебелина от 5,9 мм. С теглото си от 420 грама, той е по-лек от Galaxy Tab S4 (480 грама) и iPad Pro 11 (468 грама).\nС останалата част от дизайна, новият Tab S6 много прилича на своя предшественик, като идва с малко по-дебели рамки, заобикалящи 10,5-инчовия екран, надградена аудио система от четворни говорители с Dolby Atmos и една предна камера. Samsung се увеличи съотношението на екрана към предния панел, с което намаляват 5 мм от ширината спрямо Tab S4, при същия размер на дисплея. За съжаление обаче, 3,5-милиметровият жак за слушалки изчезва.\nПромени в камерата\nДруга съществена промяна виждаме в задната камера. Добавен втори 5-мегапикселов сензор, който предлага същото свръхширокоъгълно заснемане като обектива в телефоните Samsung Galaxy S10. Основният сензор остава 18MP. Камерите са разположение отзад в кръгъл модул, а точно под тях стои стилуса S Pen.\nЗа разлика от Tab S4, при който стилусът се държеше в отделен кобур, който се прикрепяше към неговата клавиатура Book Cover. Tab S6 има завъртащ механизъм на задния панел, в който стилусът се сгъва и се закрепя магнитно.\nПодобно на най-новите iPad, стилусът на Galaxy Tab S6 се зарежда от таблета, когато е поставен на задния му панел в сгънато положение, като пълното зареждане на батерията отнема 90 минути.\nЗакрепянето на стилусът обаче не е чак толкова добро и той може лесно да се измъкне от магнитния механизъм, така че за съхранението на Samsung Galaxy Tab S6 вероятно ще ви бъде необходим калъф. Book Cover отлично покрива стилусът S pen, като не позволява лесното му изваждане.\nБутонът на стилуса S pen запазва своята функционалност да отваря предварително зададено приложение при натискането му. При нашите тестове, автоматично отваря приложението за камерата, както е стоково зададено, но може бъде настроено да се отваря което и да е друго приложение.\nГолямото ново надграждане в работата на стилуса е функцията Air Actions, която позволява при задържане на бутона, да се борави с таблета без стилусът да докосва екрана, като използва акселометър и жироскоп. Така например за превключване между задната и предната камера при заснемане, е достатъчно да задържите бутона на S pen и да го размахате рязко. Други подобни жестове включват функция за правене на снимки, превключване на песните в плейъра, превъртане на видеоклипове и снимки в галерията, превключване на слайдове по време на презентация и други.\nКъм момента не всички жестове работят достатъчно добре и виждаме затруднение при някои, но все пак трябва да се има предвид, че това е ранна версия на софтуера на Tab S6 и се надяваме проблемите да бъдат коригирани в бъдеще.\nКлавиатурата Book Cover също е обновена – най-вече сега тя е разделена на две. Хората бяха обремени, ако нямат достатъчно пространство да разгънат клавиатурата изцяло, а сега тя вече е разделена на две части – можете да отворите само долната половина, ако искате да я използвате просто като стойка, или да я отворите изцяло, ако искате да я използвате пълноценно.\nКлавиатурата среща и други подобрения – тя е разширена, като в нея влиза добър тракпад, има опори за китките, докато пишете и идва с по-малко нагънати клавиши. И разбира се, има нови преки пътища, които улесняват преминаването и работата с DeX.\nНовата клавиатура наистина подобрява преживяването на всеки, който би искал да използва таблета си за сериозна работа. Бутоните са ергономични и удобни, като и отлична за всякакъв вид писане – от небрежно до умерено.\nSamsung Galaxy Tab S6 наследява 10,5-инчовия екран от своя предшественик, който идва с високата резолюция от 2 560 x 1 060 пиксела. Дисплеят е Super AMOLED сензорен, и изглежда почти не се е променил – той е същото толкова ярък, ясен и със същото добро цветопредаване като този в Samsung Galaxy Tab S4, като единствено забелязваме с около 2,5 мм намалени странични рамки от всяка страна.\nТаблетът идва със сензор за светлина, като при слаба осветеност достига 290 нита, а пиковата яркост на екрана му е до 473 нита. За съжаление обаче екранът му е по-тъмен от този на Galaxy Tab S4 и 11-инчовия iPad Pro, който идва с пикова яркост от 572 нита. Единствено засенчва средния модел таблет на Apple, iPad Air, който предлага максимална яркост от 425 нита.\nСпоред измерванията, дисплеят на Galaxy Tab S6 покрива 122% от sRGB цветовата гама или 192% във vivid режим. Това го прави по-точен в цветовото предаване спрямо iPad Air, който покрива само 133% от sRGB vivid палитрата и от iPad Pro, който покрива едва 112%, но за съжаление отново Galaxy Tab S4 го бие и в това отношение, тъй като той покрива цели 219%.\nSamsung Galaxy Tab S6 получава и още едно ново нещо – вграден сензор за пръстови отпечатъци, подобно на останалата част от устройствата на Samsung, които видяхме през 2019 г.\nТова би трябвало да бъде облекчение за всички, които се дразнят от лицевото разпознаване на Samsung Galaxy Tab S4.\nНямахме много възможности да изпробваме камерите, но те не изглеждат особено променени от тези в Galaxy Tab S4, и основната камера отново е 13MP, а предната 8MP.\nКакто споменахме, единствената новост е ултра широкоъгълния 5MP обектив, който покрива възможно най-голям периметър на заснемане.\nДали това е съществено подобрения в камерата, е спорна тема, но определено собствениците на Samsung Galaxy Tab S6, които държат на камерата ще останат доволни, тъй като като имаме предвид добрите резултати на заснемане на Tab S4, то те са достатъчно прилични за всякакви нужди.\nСпецификации, батерия и производителност\nНе можем да кажем, че процесорът Qualcomm Snapdragon 835 в предшественика Samsung Galaxy Tab S4 е остарял или неактуален, но така или иначе новият таблет на Samsung получава най-бързата и мощна платформа на годината. Виждаме надграждане към Snapdragon 855, който към момента видяхме във флагманските смартфони от най-висок клас на годината.\nОперативната памет също е разширена от 6GB при Tab S4 до цели 8GB, а по отношение на вътрешната памет виждаме вариации между 128GB и 256GB.\nС новият процесор очакваме, че Samsung Galaxy Tab S6 ще се справя отлично при всякакви натоварващи задачи и едва ли ще има засечки при всякаква ежедневна или професионална работа.\nПри нашият тест с включен DeX режим и използване като настолна станция към 24-инчов Full HD монитор не видяхме забавяне при гледане на Netflix.\nБатерията на Samsung Galaxy Tab S6 е леко намалена спрямо тази на предшественика му, като капацитетът ѝ е 7 040 mAh, спрямо 7 300 mAh при Galaxy Tab S4. Samsung обаче все още претендира, че батерията издържа цели два дни с едно зареждане при интензивно натоварване.\nПо отношение на тестовете, Samsung Galaxy Tab S6 показа завидните 365 000 точки в популярния синтетичен тест за Android устройства Antutu Benchmark, с което се позиционира при най-мощните устройства. Същият резултат бележат почти всички устройства с новия Qualcomm Snapdragon 855. В теста на 3DMark Ice Storm Unlimited, таблетът достига 77 386 точки, което е повишение спрямо Apple iPad Air и Samsung Galaxy Tab S4. Средният резултат на таблетите към август, 2019 е 22 839 точки, така че определено Tab S6 е доста мощен.\nВ нашите тестове, Samsung Galaxy Tab S6 демонстрира 8 часа и 58 минути SoT при тестове с уеб сърфиране и безжична връзка. За съжаление, тези резултати на по-ниски от iPad Air, който издържа цели 12 часа при същите тестове и Samsung Galaxy Tab S4, който издържа 9 часа и 34 минути. Средната издържливост на таблетите е 9 часа и 12 минути.\nПо отношение на цветопредаването, Tab S6 се справя с 26% по-добере от iPad Air, и има равен резултат на Tab S4. Цветовете му са по-точни с над 50% от средния резултат за таблетите.\nДата на стартиране на продажбите на Samsung Galaxy Tab S6 е 6-ти септември в световните онлайн магазини, като цените му ще започват от 649 $ за базовия модел с 6GB RAM и 128GB вътрешна памет. Трябва да отбележим, че става въпрос за версията само с Wi-Fi поддръжка, без мобилна мрежа. Засега нямаме конкретни данни за други региони и наличности.\nПредварителните поръчки на Samsung Galaxy Tab S6 започнаха още на 23 август в официалния сайт на компанията, като изданието с мобилна 4G – LTE мрежа ще бъде налично по-късно през годината, като цената му е неизвестна.\nSamsung Galaxy Tab S6 се предлага в цветовете планинско сиво, небесно синьо и златисто-розово, като ако закупите Galaxy Tab S6 до 22-ри септември включително, можете да получите 50% отстъпка за закупуване на обновената клавиатура Book Cover, която към момента струва 179 долара или около 310 лева.\nSamsung Galaxy Tab S6 до известна степен е надграждане над предшественика си Samsung Galaxy Tab S4 по някои начини, но не предлага нещо радикално иновационно, което да промени представата ни за таблетите. Виждаме подобрения в производителността, конструкцията и леки подобрения в дизайна.\nОпределено е реален конкурент на iPad Pro и изборът тук се свежда между това дали сте фен на еко системата на Apple или предпочитате Android и съответно бихте избрали Samsung.\nDeX функцията работи наистина добре, но въпреки това не е толкова пълноценна, че да замести лаптопите 2 в 1, нито дава производителността и удобството при работа на Windows.\nПри всички случаи обаче, Samsung Galaxy Tab S6 е солиден, професионален таблет, който ще бъде достатъчно надежден и производителен в следващите няколко години.\nПредишна новинаТоп оферта на Blackview BV9600 Pro, която не бива да изпускате\nСледваща новинаНа петък 13-ти ще видим рядко пълнолуние за първи път от години\nНовите Galaxy A52, A52 5G и A72 – верни спътници както в офиса, така и на планински върхове и морския бряг\nПрепоръчано 11:07 | 30.06.2021


Новини - Робърт Дауни Джуниър записа специално обръщение към БГ зрителите - slava.bg\n13.12.2019 11:42 | Видян 665 пъти\n"Знам, че сте фенове на лъва. Аз също, та какво да не му харесва човек. (...) Та това е националният ви символ!", намигва Дауни Джуниър в 35-секундния клип.\n„Доктор Дулитъл“ ще направи премиерата си у нас на 17 януари. Сюжетът ще се фокусира около мисията на д-р Дулитъл в джунглата, в рамките на която той ще търси лек за болната кралица. Освен с лъв, в заглавието Дауни Джуниър ще си говори още с папагал, горила, жираф, полярна мечка, гъска, куче и много други.\nСред актьорите, които дават гласовете си назаем за филма, са Том Холанд, Селена Гомес, Марион Котияр, Реми Малек, Ема Томпсън, Октавия Спенсър, Джон Сина и др.


Chrome OS изпреварва macOS по продажби през 2020 - Новини | Mobile Bulgaria\nПавлин Луканов 20 февруари 2021, 13:11 1415 прочитания 2 Коментара\nМакар Chromebook устройствата да не са особено популярни у нас, в някои региони те се радват на голям интерес. Това важи с особена сила в условията на пандемия, тъй като те са по-достъпни от стандартните преносими компютри.\nСега данни на IDC сочат, че през миналата година са продадени повече продукти с Chrome OS спрямо macOS. Това обхваща настолни и преносими компютри, както и работни станции. Операционната система на Google изпреварва тази на Apple още от второто тримесечие на 2020.\nНай-голяма разлика се постига през последното тримесечие при 14.4% за Chrome OS и 7.7% за macOS. Междувременно делът на Windows е с тенденция за спад от 87.5% през първото тримесечие до 76.7% в края на годината.\nApple Google chrome os macos Apple Google\nОрязана ОС, базирана на браузъра Chrome. Удобна е за деца и за онлайн обучение, но не е пълноценна с-ма като Linux, MacOS/xBSD или Windows. Linux-базирана е, но не говорим точно за дистрибуция, а по-скоро нещо, наподобяващо Android за low-powered ноутбуци.\nПредишна статияApple може да представи три нови продукта през март Следваща статияrealme GT 5G ще дебютира в началото на март


България остана с два отбора в ”Чалъндж къп” - bTV Новините\nБългария остана с два отбора в ”Чалъндж къп”\nБългария ще има само два отбора в евротурнирите по волейбол през сезон 2007-2008 и се сбогува с надеждите си да задържи място в Шампионската лига "Индезит"\nПубликувано в 16:45 ч. 29.05.2007 г.\nБългария ще има само два отбора в евротурнирите по волейбол през сезон 2007-2008 и се сбогува с надеждите си да задържи място в Шампионската лига "Индезит".\nПо новата система, въведена от Европейската конфедерация, квотите за отделните турнири се определят на базата на коефициента на страната от минали участия. Както е известно, българското представяне в Европа се изчерпваше с Левски-Сиконко в Шампионската лига, а другите отбори масово отказваха международни мачове поради липса на средства. Редките участия в различните турнири по правило приключваха или в предварителните кръгове, или в групите. Левски-Сиконко пък винаги стартираше с амбиции за влизане във фазата на елиминациите, но в крайна сметка се бореше за оставане в турнира.\nЗа женските отбори участието в евротурнири отдавна е химера. Последният опит за нещо по-съществено направи Левски-Сиконко в Шампионската лига "Индезит" през 2002-2003 година, когато завърши в групата с две победи и 4 поражения. След това за един сезон просъществува експериментът отбор "София", съставен от волейболистки на "сините" и на ЦСКА. София победи Швехат и отпадна от Мюнстер.\nВсичко това доведе до натрупване на отчайващо нисък коефициент от 28.25 точки и до незавидната 26-та позиция в ранглистата при мъжете. Всъщност, реално България е на 27-мо място, тъй като Румъния и Словения са 18-ти с по 41.67 точки. В списъка при жените международната сигнатура "BUL" въобще не се среща.\nЛидер е Италия със 163.88 точки, следва Гърция със 143.17 точки. Тези две страни имат по три квоти в Шампионската лига "Индезит". С по две са Русия, Полша, Испания, Франция, Белгия, а с по една разполагат Австрия, Чехия, Сърбия, Германия, Холандия, Турция, Португалия и Черна гора.\nЕдинственият лъч надежда за българските тимове е някой от участниците в Шампионската лига "Индезит" да се откаже. В противен случай новият шампион ЛукОйл-Нефтохимик отива в турнира ”Чалъндж къп” заедно с Левски-Сиконко, а Пирин Балканстрой (Разлог) трябва да се надява на уайлд-карт.


Volkswagen Eos 1.4 TSI (2011) - технически характеристики, технически данни - максимална мощност, максимален въртящ момент, разход на гориво - градско/извънградско/комбиниран, максимална скорост, ускорение, тегло, габарити, двигател, окачване, джанти, гуми, спирачки, трансмисия/скоростна кутия и др.\nНачало Volkswagen Eos Eos 1.4 TSI\nТехнически характеристикиРазход на гориво - градски условия (градско)Разход на гориво - извънградски условия (извънградско)Разход на гориво - комбиниран (смесен)Максимална мощностМаксимален въртящ моментУскорение от 0 до 100 км/чМаксимална скоростСписък на всички модели VolkswagenСписък на всички модели от серия Eos\nVolkswagen Eos 1.4 TSI е автомобил с 2 врати, 4 места, FWD (предни задвижващи колела / предно предаване) и каросерия тип кабриолет (drop-head купе, конвъртибъл). Моделът е пуснат в производство през 2011 г. Автомобилът е с габарити: височина - 1444.00 мм, широчина - 1790.00 мм и дължина - 4423.00 мм. Дължината на предната следа, задната следа и колесната база е съответно 1544.00 мм, 1548.00 мм и 2578.00 мм. Собственото тегло на превозното средство е 1496 кг. Volkswagen Eos 1.4 TSI има двигател с принудително пълнене (турбо), 4 цилиндъра с по 4 клапана на цилиндър и работен обем 1390 cc. Двигателят е тип DOHC (два разпределителни вала над клапаните). Монтиран е напречно отпред на автомобила. Подреждането на цилиндрите в двигателя е редово. Цилиндрите са с диаметър 76.50 мм, а буталата имат ход с дължина 75.60 мм. Степента на сгъстяване е 10.00:1. Максималната мощност и максималният въртящ момент, които двигателят може да произведе са съответно 90 кВт / 123 к.с. при 5000 об/мин и 201 Нм при 1500 об/мин. Използваната в автомобила горивна система е директно впръскване на горивото. Мазителната система е тип мокър картер. Автомобилът ускорява за 10.90 с от 0 до 100 км/ч. Скоростната кутия на Volkswagen Eos 1.4 TSI е 6-степенна, ръчна. Максималното предавателно число е 0.65:1. Диференциалното/крайното предавателно отношение е 4.06:1. Смесеният разход на гориво е 6.35 л/100 км, в градски условия - 8.26 л/100 км, а извън града - 5.33 л/100 км. Вместимостта на резервоара е 55.00 л. Отделяното количество CO2 при работа на автомобила е 149 г/км. Видът на кормилната уредба е зъбна рейка-зъбно колело (пиньон) с променливо усилване. Предните джанти има размер 7J x 16. Размерът на задните джанти е 7J x 16. Типът/размерът на предните гуми е 215/55 R 16 H. Размерът/типът на задните гуми е 215/55 R 16 H. Предната спирачна система е оборудвана с вентилирани дискове. Задната спирачна система е оборудвана с дискове, серво усилвател, антиблокираща система (ABS). Задните спирачни дискове са с диаметър 253.00 мм, а предните с 288.00 мм.\nАвтомобилна серия, към която принадлежи модела. Eos\nМодел на автомобила. Eos 1.4 TSI\nДължина на автомобила - разстоянието от най-задната точка на автомобила до най-предната. 4423.00 мм (милиметра)\n174.1339 in (инча)\n14.5112 ft (фута)\n"break mean efficiency pressure" или "средно ефективно налягане" е налягането, действащо върху буталото при ДВГ. При турбо двигателите това налягане е винаги по-голямо в сравнение с това при атмосферните. 262.17 psi (фунта на квадратен инч)\n1807.60 кПа (килопаскала)\nРазмер/тип на предните гуми. Пример: при означение "225/55 R 16" първото число обозначава ширината в милиметри, второто отразява процентно съотношение между височината и ширината, R обозначава типа на конструкция (радиална), а 16 указва диаметъра в инчове. 215/55 R 16 H\nРазмер/тип на задните гуми, използвани при автомобила. 215/55 R 16 H


Италия иска европейско отношение спрямо бежанския поток\nВъв връзка срещата на Европейския съвет на 24 и 25 октомври, италианският премиер Енрико Лета представи пред долната Камара на парламента темата за имиграцията, която Италия ще повдигне в Брюксел. Лета се надява Европа да реагира бързо и ефикасно.\nПървата задача, според него, е Европа да промени отношението си по имигрантския проблем, възникнал в резултат на невралгични точки в африканския и арабския свят. Лета подчерта, че Сицилия не е италианска периферия, а предна позиция на Европейския съюз, поради което въпросът с имиграцията е европейски. Той посочи, че Италия поема своята отговорност по него, но ще представи в Брюксел ужасяващите последици от последната трагедия край Лампедуза, когато загинаха 366 души.\nНа срещата Италия ще поиска няколко важни решения от Европа - първо, че проблемът с Лампедуза е европейски и да се направят поправки в член 80 от европейския Трактат. Освен това, Италия желае адекватна промяна на европейската политика по темата "убежище и имиграция" с постигане на споразумения със страните, от които произхождат бежанците. Енрико Лета обърна внимание върху факта, че техният поток не е случаен и няма да престане с влошаване на метеорологичните условия.\nИталианският премиер благодари на Словения и Финландия дали свои кораби на хуманитарната операция "Маре Нострум" за контрол на Средиземноморието с участието на италианския морски флот.\n23.10.2013 Верди: Дездемона и другата идентичност\n22.10.2013 Италия иска европейско отношение спрямо бежанския поток\n20.10.2013 „Българка на годината” 2013\n19.10.2013 70,000 души и безредици по улиците на Рим\n19.10.2013 Новите робини: млади, бедни, наивни