Як і чим відтерти зеленку з шкіри, щоб не залишилося слідів?\nКорисні поради на всі випадки життя » Дім і затишок » Як і чим відтерти зеленку з шкіри, щоб не залишилося слідів?\nПотрапивши на шкірний покрив, зеленка здатна зберігати свій яскравий відтінок протягом декількох днів. Якщо немає бажання з'являтися на людей з некрасивими плямами на тілі, можна використовувати прості методи, як відмити зеленку з шкіри.\nХлорка – прибирає зеленку, але має протипоказання\nПісля вітрянки видалити некрасиві плями з тіла можна за допомогою простої хлорки, але це радикальний спосіб, так як використовується побутова хімія, здатна завдати шкірі серйозної шкоди і викликати опік. Отже, застосовувати його рекомендується тільки в крайніх випадках, коли немає альтернативи.\nЩоб стерти зеленку з шкіри, береться чистий ватний тампон і рясно змочується в хлорки. Потім протирають області забруднення, намагаючись не зачіпати чисту шкіру. Відразу ж після завершення процедури, потрібно змити засіб великою кількістю чистої води.\nЗвичайно, всі зелені цятки легко відтирається, але відбувається серйозне порушення лужного балансу шкіри, із-за чого виникають не самі приємні відчуття. Для його нормалізації використовується простий оцет, яким протираються оброблені ділянки шкірного покриву.\nСпирт допоможе швидко очистити шкіру\nНешкідливо можна відмити зеленку з шкіри у дитини медичний або саліциловий спирт. На забруднену поверхню наноситься невелика кількість засобу і залишається на пару хвилин. Не треба його одразу ж змивати, бо інакше не буде отриманий бажаний результат. Через 5-7 хвилин шкіра протирається чистим і сухим ватним диском.\nЯкщо після завершення цієї процедури не вдалося прибрати забруднення, що відбувається при обробці в'їдаються плями, спирт можна замінити горілкою або застосовувати будь-розчин, що містить спирт.\nУ вибраний розчин рекомендується додати кілька крапель свіжого соку лимона. Змішується 5 ст. л. горілки і 1 ст. л. соку лимона. У розчині змочується ватний тампон, і протираються плями. Потім шкіру потрібно ретельно вимити чистою водою, витерти насухо і нанести невелику кількість крему.\nЛимон – безвідмовний засіб, але може спровокувати подразнення шкіри\nЗвичайний лимон – ще один спосіб, ніж відтерти зеленку з шкіри рук. Береться часточка цитрусового, яка відрізається безпосередньо перед процедурою і добре протирають всі плями. Очищувальну процедуру рекомендується повторити через пару хвилин.\nДля видалення плям зеленки може використовуватися і лимонна кислота, заздалегідь розведений в теплій воді. Однак цей спосіб не завжди дає бажаний результат, тому процедуру доведеться повторити 2-3 рази.\nВикористовувати лимон треба з особливою обережністю, оскільки існує ризик появи сильного роздратування. Його не можна застосовувати для обробки шкіри обличчя і області навколо очей. В результаті тривалої дії лимонної кислоти епідерміс сильно пересушується.\nСода – натуральне засіб\nСтане ясно, як швидко відмити зеленку з шкіри, якщо звернути увагу на харчову соду. Його головною перевагою є те, що харчова сода – це натуральний абразив, не здатний завдати шкірі серйозної шкоди, тому може застосовуватися і під час видалення плям на обличчі.\nВ скляній ємності змішується невелике кількість води і соди, поки не буде отриманий склад, по консистенції схожий на густу пасту. Далі засіб наноситься на проблемні області і втирається м'якими круговими рухами. В кінці обполіскується шкіра чистою і теплою водою. При необхідності можна провести повторну процедуру.\nХарчову соду рекомендується застосовувати під час чищення від зеленки шкіри на руках і нігтів, як у дорослих, так і у дітей. Для цього потрібно приготувати содову ванночку – ємність наповнюється теплою водою, додається 1-2 ч. л. кошти, і в отриманому розчині ручки тримаються не менше 10 хвилин, потім нігтики треба потерти зубною щіткою.\nПерекис водню – безпечний засіб для видалення зеленки\nЯкщо потрібно відтерти зеленку з шкіри, рекомендується застосовувати перекис водню, але результат проявиться не відразу, а через 30-40 хвилин. У розчині добре змочується ватний тампон і натирається пляма. Дану процедуру необхідно повторити кілька разів. Перевагою цього засобу є його безпеку, при цьому виявляється сильну бактерицидну дію.\nЩавель допоможе прибрати плями зеленки і не зашкодить шкірі\nМожна стерти зеленку за допомогою свіжих листя щавлю. Цей метод вважається найбільш ефективним і безпечним, так як відбувається вплив природними кислотами, які здатні швидко розчинити діамант зеленого.\nЗабруднені ділянки натираються свіжими листям щавлю, і дуже швидко плями починають зникати. Це засіб ефективно і в обробці шкіри обличчя, але тільки дуже обережно, так як є ризик спровокувати алергічну реакцію. Після завершення процедури залишки щавлю змиваються теплою водою.\nКрем – щадний шкіру спосіб відтерти зеленку\nЯкщо потрібно відтерти зеленку з шкіри, бажано використовувати тільки жирний крем, так як це засіб швидко розчиняє фарбувальні речовини. Такий спосіб підходить навіть маленьким дітям. Засіб наноситься на забруднені області товстим шаром і залишають на декілька хвилин. Потім шкіру треба вимити великою кількістю теплої води з дитячим милом.\nНавіть для людей, які страждають алергією, це відповідний метод, чим можна відмити зелені плями. Для очищення шкіри обличчя рекомендується застосовувати саме цю продукцію. Замість жирного крему дозволяється використовувати рослинні олії, причому таким же способом.\nЗубна паста – м'яке відбілюючий засіб\nОскільки зубна паста надає відбілюючий дію, це хороший засіб, чим відмити зеленку з шкіри після вітрянки. Засіб наноситься на проблемні ділянки тіла, які потім гарненько труться зубною щіткою, але не занадто сильно, щоб не травмувати епідерміс. В кінці шкіра миється теплою водою, а через деякий час, якщо плями залишилися, процедуру доведеться знову повторити.\nЧим відтерти зеленку з лінолеуму : перелічимо кращі засоби і спобличчя.\nЯк вивести штрих з одягу : прості засоби з видалення. Не залишиться жодного сліду!\nЯк прибрати жуйку з одягу і не зіпсувати річ, читайте тут: http://vse-sekrety.ru/1160-otchistit-prilipshuyu-zhvachku-s-odezhdy.html\nАцетон допомагає швидко видалити з шкіри зеленку\nАцетон або будь космічна продукція, призначена для видалення лаку, – доступні кошти, ніж можна відтерти зеленку з шкіри. Діамант зелені є барвником, тому потрібно застосовувати розчинник (ацетон). Достатньо злегка протерти проблемні області, і шкіра стане ідеально чистим. Однак даний метод не можна використовувати для очищення обличчя і шкіри дітей, які нещодавно перехворіли вітрянкою, щоб не викликати сильне подразнення.\nГаряча вода + мило\nВ деяких випадках буває цілком достатньо добре помити руки або прийняти гарячу ванну. Під час процедури шкіра розпарюється, відкриваються пори, і вам залишається добре потерти забруднені області заздалегідь намиленою мочалкою. Некрасиві зелені плями почнуть буквально розчинятися на очах. Цей метод ідеально підходить для маленьких дітей, нещодавно перехворіли вітрянкою.\nКосметичні засоби – універсальний варіант\nМожна скористатися будь-яким скрабом для тіла, яким дозволено обробляти не тільки руки і тіло, але й обличчя. Досить на проблемну область нанести трохи засобу і тащтельно потерти, потім змити теплою водою. При необхідності процедура повторюється 2-3 рази. Рекомендується використовувати той скраб, який підходить для вашого типу шкіри.\nДля очищення шкіри від плям зеленки може застосовуватися і кокосове молочко, призначене для зняття макіяжу. Засобом змочується ватний тампон, і обробляються області забруднення, через 1-2 хвилини зелені плями починають поступово зникати. Цей метод підходить і для ніжної дитячої шкіри.\nКатегорично заборонено намагатися відтерти зеленку з нігтів або шкіри за допомогою різноманітних побутових плямовивідників, так як є ризик завдати серйозної шкоди нігтьовим пластин і эпидермису, а процес відновлення займе не тільки багато часу, але і буде дуже болючим.\nВітамін С – безпечний засіб\nПорошок розчиняється в теплій воді. В отриманому складі змочується ватний диск, і опрацьовуються проблемні області. На відміну від інших способів, даний метод не є настільки дієвим і допоможе тільки освітлити плями, але після його застосування не з'явиться роздратування або алергії.\nВідео-інструкція про те, як відтерти зеленку з шкіри\nНекрасиві плями зеленки можуть принести багато незручностей, особливо, якщо потрібно терміново збиратися на важливу зустріч, і не вистачає часу, щоб привести в порядок руки. З цією метою можна використовувати прості народні засоби, про яких докладно розказано в наступному відео.\nНезалежно від того, який метод боротьби з плямами від зеленки був обраний, діяти треба дуже обережно, особливо, під час очищення ніжної шкіри дитини або обличчя, так як значна частина засобів може спровокувати алергію і роздратування. Найкраще зупиняти вибір на користь м'яких і щадних засобів.


Олександр і Мася Шпак озвучили причину развода2 — Актуальные Новости\nОлександр і Мася Шпак озвучили причину развода2\nАвтор: latenews | 28.10.2021\nОлександр і Мася Шпак озвучили причину розлучення\nВиявилося, що Мася просто розлюбила Шпака. За її словами, вона одиначка і складна людина, якого Олександр так і не зміг розгадати. Проблеми пари почалися ще три роки тому, про що Мася попереджала чоловіка, але той не хотів поступатися.\n«Я так відчула і зважилася. Любов пройшла, але ти все зробив для цього. Ти баран. Свого часу робила кроки до тебе, але ти поводився незрозуміло як. Зовсім критичні були два роки, але вбивання мене ти займався цілих три », — каже ображена дружина.\nМася вважає, що чоловік поводиться неправильно по відношенню до неї: постійно перебиває, не дає нічого сказати, якщо розуміє неправоту, то починає вести ще гірше. Крім того, він не дає їй особистого простору.\n# 169; Надано: Starhit Виявилося, що Мася розлюбила Сашу\nШпак ж, навпаки, висуває претензії до Масі: вона творча людина, може не стримати слово, запізнитися і вести дивно. Незважаючи на розбіжності в сім’ї, у нього ще є почуття до дружини.\n«Ви давно бачили, що у нас відносини йдуть не так, стало менше обнімашек, целовашек. Ми переїхали до Туреччини, багато почали робити, але мабуть, це ще більше віддалило нас. Я вважав, що знайшов свою другу половину після того, як був одружений п’ять разів. тепер втратив. Спочатку ініціатором відносин був я, а потім вийшло, що Мася повністю вела їх на початку. Далі ми стали блогерами: це витратило багато психологічної енергії, яку ми могли б витратити один на одного », — сказав Шпак.\nСаша попросив нікого не звинувачувати в їх розриві, так як передплатники відразу ж стали питати про якогось Федора. Але це старий друг Масі і він ніяк не причетний до розпаду.\nМася Шпак — про причини розлучення з чоловіком: «Хотів переробити мене під себе»\nМася Шпак стала гостею нового випуску YouTube-шоу «Алена, блін!». Вона розповіла про свої дитячі травми і незвичайному шлюбі, а також про те, що змусило її звернути увагу на Олександра.\nМася пояснила провідною, що вони зі Шпаком насправді дуже схожі — «він нормальна людина, яка виглядає, як фрік», пояснила дівчина, в той час як вона фрік в душі, зі звичайною зовнішністю. Це і змусило їх звернути увагу один на одного.\nМася Шпак з вихованцями\nВона розповіла, що зовнішній вигляд Олександра вразив її — щоб так виглядати, людина повинна дійсно бути сильним. Його не бентежили косі погляди, спрямовані на нього.\nОднак, незважаючи на це, характер у нього був важкий, що стало однією з причин їхнього розлучення.\n«Його останнім часом несло взагалі зі страшною силою. Напевно, ніколи не визнає, але він зловив зірковість. У Сашка в якийсь момент почала зростати корона щодо мене і людей. Це проявлялося в побутових моментах і публічних місцях. Людина стала змінюватися », — заявила Ірина.\nЧОЛОВІЧЕ І ЖІНОЧЕ / ОЛЕКСАНДР І МАСЯ ШПАК\nВона додала, що в стосунках Олександр був майже тираном — його потрібно було слухатися. У той же час самої Ірині підкорятися йому набридло, в той час як його вимогливість, навпаки, зросла.\n«У якийсь момент нам було кайфово від того, які ми різні. Але потім він почав настільки тиснути. У нього з’явилася нав’язлива ідея зламати мене », — ділиться Мася.\n«Він хотів мене переробити під себе. Одного разу намагався, як з колишніми дружинами, хлюпнути мені в обличчя воду, ми щось не поділили. Я не кричу і не б’ю тарілки. Просто сказала, що встану і піду і не пробачу тобі цього ».\nЦей шлюб для Олександра, до слова, став вже шостим — для Масі другим.\nБлогер розповіла, що однією з причин, чому їй було з ним добре — він узяв її під захист. Дитинство самої Ірини було складним, їй доводилося піклуватися про дітей її матері і нести відповідальність за них. З тієї ж причини вона не хоче мати дітей — як вважає Мася, ця карта для неї відіграна.\n«Я з ним програвала дитинство, якого у мене не було. Звідки з’явилася Мася? Це ж він мене назвав Масей, від слова «маленька» », — каже вона.\nШпак спростувала чутки про те, що Олександр змінив стать. Їм подобався епатаж і скандали навколо їх персони, але подібних операцій не було — Шпак повноцінний чоловік.\nОлександр Шпак — розлучення і алкогольна залежність Масі, орієнтація, інтимне життя, пластика\nРаздел: Новини шоу бізнесу Метки: мася, озвучили, олександр, причину, развода_2, шпак\n← Олександр і Мася Шпак озвучили причину развода1 Помідори чорніють знизу що робити, якщо з’явилися темні (чорні) плями на плодах томатів, причини →


Солістка "The Hardkiss" Саніна повторила екстравагантний образ Камінської (фото) - Галицький Кореспондент\nГоловна » Новини » Солістка “The Hardkiss” Саніна повторила екстравагантний образ Камінської (фото)\nФронтвумен гурту “The Hardkiss” Юлія Саніна показала нові стильні фото в епатажній кофтині з безліччю шпильок. Такий дизайнерський одяг раніше вже приміряла українська співачка, колишня учасниця поп-гурту “НеАнгели” Слава Камінська.\n“Плагіат” лука помітила програма “Зірковий шлях”, опублікувавши відповідні світлини на своїй Instagram- сторінці. Обидві знаменитості чудово виглядають у сміливому вбранні, і журналісти програми запитали: кому він личить більше?\n“Знайома кофтинка! Нещодавно Саніна показала стильний лук із безліччю шпильок. Утім, такий самий образ уже одягала її колега Камінська”, – сказано в пості.\nЗазначимо, що екссолістка “НеАнгелів” доповнила “колючу” кофту модними темними штанами в смужку, довгими сережками і незвичним для себе коротким темним волоссям. Ймовірно, це була перука.\nЮлія Саніна – 31-річна українська співачка, яка здобула широку популярність разом із гуртом “The Hardkiss”. Восени 2020 року взяла участь у проєкті “Танці з зірками” у парі з Дмитром Жуком та посіла друге місце.\nСлава Камінська – 37-річна виконавиця, ексучасниця жіночого попгурту “НеАнгели”, дизайнерка та Instagram-блогерка. Випустила капсульну колекцію для жінок 69 BY SLAVA KAMINSKA разом із дизайнеркою Ельвірою Гасановою.\nДо теми: музичну премію Music Awards перенесли через спалах коронавірусу в Україні\nКатегорії: НовиниПомічено: новини, шоу-бізнес


"Шахтар" переміг "Словацько" у заключній грі першого збору в Туреччині - новини ZIK.UA\nНовини » Спорт четвер, 30 січня, 2020, 14:08 Читать эту новость на русском\nПерший збір у Туреччині "Шахтар" завершив перемогою над чеським "Словацько"\nДонецький "Шахтар" переміг чеський "Словацько" у заключній грі першого збору в Туреччині ua-football.com\nПеремога, нічия, поразка… і знову перемога – за таким графіком "гірники" зіграли спаринги першого турецького збору\nФутболісти донецького "Шахтаря" провели сьогодні, 30 січня, заключний контрольний спаринг першого навчально-тренувального збору у Туреччині. На стадіоні Regnum Sports Center в Анталії чемпіони України обіграли чеську команду "Словацько" – міста Угерске Градіште з рахунком 1:0. Єдиний м'яч у грі на 56-й хвилині забив Віктор Коваленко, якій відгукнувся на передачу Сергія Болбата, повідомляє ua-football.com.\nНа відміну від учорашнього спарингу із сербським "Пролетером" цього разу, на матч із чеським "Словацко", "гірники" вийшли основним складом.\nПерший тайм позначився звичною активністю лівого флангу "Шахтаря", де спершу Ісмаїлі вивів на удар Марлоса, неточно по воротах після швидкої атаки пробивав Коноплянка, а згодом Алан Патрік виводив на удар лівого бразильського захисника "гірників". Обидва рази чехів рятував голкіпер Трмал.\nА на 36 хвилині активного Ісмаїлі гірникам довелось замінити – через пошкодження.\nПроходи з центральної зони влаштовували Степаненко і Тайсон – у випадку з першим був пас на Мораєса в офсайд, а удар бразильця взяв воротар "Словацко".\nУ кінцівці першої половини гри Марлос із Мораєсом виводили під удар Миколу Матвієнка. Однак забити у цьому таймі "Шахтарю" не вдалося.\nУ другій половині гри одразу після заміни Коноплянки на Коваленка "Шахтар" повів у рахунку: Болбат чудово відкрився на правому фланзі й отримав пас, який вивів його один на один із Трмалом. Та Сергій не пробив, чого від нього чекав воротар "Словацко", а віддав вліво на Коваленка – той розстріляв ворота чехів.\nАктивності "Шахтарю" в атаці додав вихід Данила Сікана, якого прес-служба "Шахтаря" чомусь забула згадати у заявці на матч. Одразу після виходу він проривався лівим флангом і змусив масивних чеських захисників в одному моменті двічі порушувати правила.\nДодамо, що вже у неділю, 2 лютого, донеччани розпочнуть другий турецький збір, під час якого підопічні Луїша Каштру проведуть ще чотири спаринги. Нагадаємо, 20 та 27 лютого "Шахтар" зійдеться з португальською "Бенфікою в рамках 1/16 фіналу Ліги Європи УЄФА. Перший матч відбудеться у Харкові, а гра у відповідь пройде в Лісабоні.\nФутбол. Чоловіки. Товариський матч\n"Шахтар" (Донецьк, Україна) – "Словацко" (Угерске Градіште, Чехія) – 1:0 (0:0)\n30 січня. Анталія (Туреччина). Стадіон Regnum Sports Center.\n"ШАХТАР": Пятов, Болбат, Хочолава, Матвієнко, Ісмаїлі (Бондар, 36), Степаненко (Маркос Антоніо, 75), Патрік, Марлос (Тете, 75), Тайсон, Коноплянка (Коваленко, 56), Мораєс (Сікан, 82).


Специфічна ранова інфекція. Газова гангрена. Правець. - Flebosclinic\nДодому Загальна хірургія Специфічна ранова інфекція. Газова гангрена. Правець.\nСпецифічна ранова інфекція. Газова гангрена. Правець.\nСпецифічна ранова інфекція\nУскладнення ран анаеробній клостридіальній інфекції характеризується швидко розвиваються і прогресуючим некрозом тканин\nз утворенням набряку, газів, важкою інтоксикацією. Анаеробну інфекцію викликає впровадження в рану спороутворюючих анаеробних мікробів (Cl. perfringens, Cl. oedematiens, Cl. septicum, Cl. hystoliticum). Класифікація газової гангрени\nЗа клініко-морфологічними проявами: а) клостридиальный міозит; б) клостридиальный панікуліт (целюліт); в) змішана форма.\nЗа поширеністю: а) локалізована форма; б) поширена форма.\nIII. За клінічним перебігом: а) блискавична; б) швидко прогресуючий; в) повільно прогресуюча.\nДо розвитку анаеробної інфекції в рані привертають: поранення нижніх кінцівок з великим размозжением, забоєм тканин і вираженим забрудненням рани землею, шматками одягу та іншим; розлади кровообігу, зумовлені пораненням, перев’язкою магістральних судин, здавленням судин джгутом, тугою пов’язкою; чинники, що знижують загальну опірність організму: шок, анемія, переохолодження, тривале голодування, авітаміноз, вторинна травма при недостатній транспортної іммобілізації.\nЗбудники газової гангрени починають розмножуватися в глибині рани при наявності некротичних тканин. Вони бурхливо виділяють екзотоксини (миотоксин, гемолизин, невротоксин та ін). Екзотоксини викликають прогресуючий некроз тканин. Різкий набряк тканин посилює розлад кровообігу, набряк всередині фасциальних футлярів сприяє ішемії і некрозу. Гемоліз крові в тканинах, розпад м’язів призводять до имбибиции клітковини, шкіри з утворенням блакитних, бронзових плям. Газоутворення є характерним, але не обов’язковою ознакою газової гангрени, воно більш постійно при наявності Cl. perfringens. Всмоктування екзотоксинів, продуктів розпаду тканин, гемолізу викликає важку інтоксикацію. Досить часто приєднується гнильний розпад тканин з-за вторинного інфікування.\nРанніми симптомами анаеробної інфекції є неадекватна поведінка хворого (занепокоєння, збудження або, навпаки, загальмованість, адинамія), підвищення температури тіла, частий пульс, розпираючий біль у рані, болючість по ходу судинного пучка кінцівки, відчуття тиску пов’язки.\nПри огляді рани можна відзначити зміну характеру ранового відокремлюваного, вибухання м’язів, набряк країв рани, появу пухирів на шкірі, сліди вдавлювання пов’язки або лігатури, накладеної на кінцівку (симптом лігатури), «врезиваніе» швів. Набрякла тканина залишається незміненою після натискання пальцем (не залишається вдавлення). На набряклість тканини вказують чітко виражені поглиблення біля кореня волосся. Набряк поширюється на сегмент кінцівки або на всю кінцівку.\nПальпаторне визначення газу в тканинах (симптом крепітації), металевий звук при постукуванні інструментом по шкірі (симптом шпателя) або гоління волосся (симптом бритви) роблять діагноз безперечним. Освіта газу, як правило, починається з глибоких шарів тканин, в початковому періоді захворювання визначити його важко. У цих випадках може бути застосований рентгенологічний метод для визначення наявності газу в глибоких шарах тканин, за допомогою повторних досліджень можна виявити наростання газоутворення.\nБіль у рані, висока температура тіла, збільшення обсягу кінцівки — ця тріада ознак служить показанням до негайної ревізії рани, засвідчуючи про початок газової гангрени.\nРозрізняють повільно і швидко прогресуючу анаеробну інфекцію. Повільне прогресування характерно для локального, місцевого поразки. Інфекція розвивається поступово, біль мало виражена, помірна інтоксикація, навколо рани відзначається скупчення газу, ранові відокремлюване серозно-гнильне, з неприємним запахом. Такий вид локалізованої анаеробної інфекції носить назву клостридиального панникулита (целюліту).\nПри швидко розвивається, бурхливо протікає газової гангрени інкубаційний період триває від кількох годин до 2 діб. Потім відбувається швидке наростання набряку кінцівки, шкіра розтягується, складки згладжуються. Шкірні покриви блідо-жовтяничні, на цьому тлі на кінцівки з’являються плями бронзового або бронзово-зеленувато-блакитного кольору. Епідерміс відшаровується у вигляді бульбашок з прозорим або каламутним вмістом (рис. 66 див. кол. вкл.). В жировій клітковині і м’язах відзначається скупчення газу. М’язи сірого кольору, вибухають з рани. Швидко наростає інтоксикація. Такий вид анаеробної інфекції називають клостридиальным некротичним миозитом. Причина такого бурхливого розвитку інфекції остаточно не з’ясована. Клостридиальный некротичний міозит зустрічається рідше, ніж клостридиальный панікуліт, і при ньому часто доводиться вдаватися до ампутації кінцівки.\nВкрай рідко зустрічаються одночасно явища целюліту і некротичного міозиту (змішана форма).\nПри огляді рани у разі гангрену визначають вибухання м’язів, які можуть бути воскоподібними, а потім набувати вигляд вареного м’яса. Рана покрита брудно-сірим нальотом. При натисканні на її краю виділяються пухирці газу. Грануляції відсутні, відокремлюване убоге, від світло-жовтого до брудно-бурого кольору, іноді желеподібне. За приєднання гнильної інфекції з’являється запах гниючих тканин.\nЗміна ексудату, зменшення його кількості, сухість тканин є несприятливою прогностичною ознакою. Збільшення кількості відокремлюваного серозного характеру вказує на стихання процесу. Поява густого гнійного відокремлюваного говорить про приєднання вторинної гнійної інфекції. Краї рани набряклі з гіперемією навколишнього шкіри свідчать про важкої вторинної гнійної інфекції.\nПідтвердити діагноз при відповідній клінічній картині допомагає бактеріоскопія мазків-відбитків рани, пофарбованих за Грамом (наявність великих грампозитивних паличок). Бактеріологічне дослідження для термінової діагностики значення не має, але з урахуванням його результатів можна коригувати специфічну терапію.\nКомплексна профілактика анаеробної інфекції ран включає заходи щодо надання попередньої медичної допомоги, попередження і лікування шоку, анемії, а також ранню первинну хірургічну обробку ран (неспецифічна профілактика). Первинна хірургічна обробка повинна включати повне висічення некротизованих тканин, розкриття кишень (при вогнепальних, размозжен – них ранах їх не вшивають). Дуже важливу роль відіграє ретельна іммобілізація кінцівки — як транспортна, так і лікувальна. Особливо велике значення ці заходи мають при масових пораненнях. У разі обширних пошкоджень або вираженого забруднення ран проводять і специфічну профілактику, з цією метою вводять полівалентний протівогангренозная сироватку. Середня профілактична доза сироватки — 30 000 АЕ (по 10 000 АЕ проти основних збудників інфекції — Cl. perfringens, Cl. oedematiens, Cl. septicum).\nЛікування хворих з анаеробною інфекцією має починатися як можна раніше. Хворі підлягають ізоляції в бокси або окремі палати. Показана екстрена операція — широке розсічення рани, розсічення фасциальних футлярів, видалення некротизованих тканин, особливо м’язів. При залученні в процес сегмента кінцівки (стегна, гомілки) виконують лампасные розрізи: розсікають клітковину, фасцію уздовж всього сегмента. На стегні виконують п’ять-шість, на гомілці — три-чотири таких розрізу. Рани пухко тампонують марлевими тампонами з розчином пероксиду водню. У важких випадках, при необоротних змінах, вдаються до ампутації кінцівок (без накладання джгута і швів), в особливо важких випадках проводять ампутацію і широке розтин фасциальних футлярів кукси. Показанням до ампутації або экзартикуляции служать тотальне ураження всієї кінцівки, безуспішність попередніх операцій, поранення магістральних судин або обширне пошкодження кістки при вогнепальному пораненні. Рану після операції обробляють розчинами хімічних антисептичних засобів — окисників (пероксиду водню, перманганату калію). Кінцівка при наявності переломів кісток обов’язково мобілізують за допомогою скелетного витягнення, гіпсових лонгет (не застосовувати циркулярних гіпсових пов’язок!).\nСпецифічне лікування починають відразу ж. Під час операції під наркозом вводять внутрішньовенно крапельно повільно (1 мл/хв) лікувальну дозу сироватки (150 000 АЕ: 50 000 АЕ проти трьох основних збудників — Cl. perfringens, Cl. oedematiens, Cl. septicum). Сироватку розводять в 300-400 мл ізотонічного розчину хлориду натрію. Одночасно внутрішньом’язово ін’еціруют 5 профілактичних доз сироватки. При встановленні збудника вводять відповідну сироватку, попередньо виконавши пробу на індивідуальну чутливість до чужорідного білка: вводять внутрішньошкірно із тест-ампули 0,1 мл сироватки в розведенні 1:100. До позитивного результату проби відносять діаметр папули 10 мм і більше з гіперемією навколо. При негативної внутрішньошкірної проби вводять 0,1 мл сироватки підшкірно; якщо через 30 хв реакція відсутня, всю дозу сироватки вводять внутрішньовенно або внутрішньом’язово.\nВажливе місце в комплексному лікуванні займає дезінтоксикаційна трансфузійна терапія — до 4 л рідини на добу (полііонні розчини, кровозамінників дезинтоксикаційної дії — Повідон + Натрію хлорид + Калію хлорид + Кальцію хлорид + Магнію хлорид + Натрію гідрокарбонат; препарати, що поліпшують мікроциркуляцію, — декстран [пор. мовляв. маса 30 000-40 000] та інші; розчини декстрози, білкові кровозамінників). Хворому необхідно забезпечити спокій, повноцінне харчування, симптоматичне лікування.\nЗ антибактеріальних препаратів застосовують антибіотики (карбопенемы, ванкоміцин), хімічні антисептики (гидроксиметилхиноксилиндиоксид), метронідазол.\nУ комплексі лікувальних заходів важливе місце займає гіпербарична оксигенація — лікування в барокамері при тиску 2,5-3 атм. Вона дозволяє зменшити обсяг оперативного втручання, уникнути ранніх ампутації кінцівки. При цьому основні принципи хірургічного лікування залишаються незмінними.\nПравець (грец. tetanus — заціпеніння, судома) — гостре інфекційне захворювання, що супроводжується тонічними і клонічними судомами.\nКлінічні прояви правця вперше описані Гіппократом, на можливість інфекційної природи захворювання вказав Н.І. Пирогов. Збудник правця — спорооразующая паличка Cl. tetani — анаероб, високочутливий до кисню. Спорова форма збудника правця широко поширена в природі, в пробах землі паличка правця виявляється в 20-100% випадків.\nІз зовнішнього середовища збудник захворювання потрапляє в організм людини при пораненнях, а також під час пологів, абортів при порушенні правил асептики. Забруднення ран землею, пилом, шматками одягу, попадання інших чужорідних тіл при будь-яких випадкових пораненнях, особливо вогнепальних, при травмах у сільськогосподарських, будівельних робочих створюють небезпеку розвитку правця. Забруднення рани і присутність у ній збудника не завжди призводять до розвитку хвороби. Так, до введення в практику специфічної профілактики правця (громадянська війна в США 1861-1865 рр., франко-прусська війна 1870-1871 рр., російсько-японська війна 1904-1905 рр.., Перша світова війна 1914-1918 рр..) правець розвивався у 2,4-8 з 1000 поранених. Після введення серопрофилактики захворюваність знизилася до 0,1-0,6 на 1000 поранених (за матеріалами Другої світової війни 1939-1945 рр..).\nІнкубаційний період при правці триває від 4 до 14 днів, але хвороба може розвиватися і пізніше.\nДля розвитку правця необхідні певні умови: вирулентный збудник, достатня кількість мікроорганізмів, наявність нежиттєздатних тканин в рані, запізніла первинна обробка рани, анемія, переохолодження, тривале знаходження джгута на кінцівці, наявність сторонніх тіл у рані, відсутність у хворого імунітету. Чим коротший інкубаційний період, тим важче протікає хвороба. Її розвиток і перебіг визначаються дією правцевого токсину, що виробляється збудником в процесі його життєдіяльності в тканинах організму. До складу токсину входить два компоненти — тетаноспазмин, викликає судоми, і тетанолизин, викликає лізис еритроцитів. Токсин поширюється по пери – та эндоневральным щілинах, просуваючись до рухових центрів спинного і довгастого мозку, другий шлях поширення токсину — гематогенний: перенесення токсину кров’ю в ЦНС.\nПричина смерті при правці — асфіксія, яка розвинулася внаслідок тонічних судом або паралічу дихального центру. Смерть може настати від зупинки серця під впливом судом, гіпоксії, асфіксії.\nВ залежності від воріт впровадження збудника: а) ранової; б) послеожоговый; в) після відморожень; г) післяпологовий або післяабортний; д) правець новонароджених; е) криптогенний (без виявлених воріт впровадження).\nЗа поширеністю: а) загальний (поширений); б) місцевий (обмежений).\nIII. За тонічного перебігом: а) гостра форма; б) підгостра форма; в) стерта форма.\nДіагностика правця має велике прогностичне значення. Класична тріада симптомів — тризм, risus sardonicus (сардонічна посмішка; рис. 67, див. кол. вкл.), опістотонус — зустрічається в пізній стадії захворювання. До початкових проявів відносяться загальні та місцеві ознаки, раніше не відзначалися у хворого: стріляючі смикають болю в рані, иррадиирующие по нервових стовбурах, печіння і поколювання в рані, підвищена місцева пітливість, в ряді випадків поява парестезії, що супроводжуються підвищенням м’язового тонусу, зміною положення кінцівки. Загальні ознаки, що спостерігаються в продромальному періоді захворювання: розбитість, нездужання, слабкість, підвищена пітливість, утруднення при ковтанні їжі. При наявності зазначених ознак необхідно цілеспрямоване дослідження з метою виявлення гіперрефлексії та ригідності м’язів. Під час перев’язки слід ретельно оглянути рану, при цьому можна помітити судомні скорочення м’язів у рані, при доторканні до рани пінцетом або марлевим кулькою з’являється м’язове посмикування. При огляді хворих з тяжкою травмою, особливо в непритомному стані, потрібно бути особливо уважним, слід визначати тонус м’язів, у тому числі жувальних (відведення нижньої щелепи), ригідність м’язів потилиці (шляхом згинання голови), м’язів глотки (за актом ковтання). Постукування пальцем по підборіддю при розкритому роті викликає різке його закривання внаслідок судомного скорочення жувальних м’язів.\nПри розвиненому правці хворі скаржаться на відчуття страху, безсоння, підвищену збудливість, здригання. Характерні підвищення температури тіла, підвищена пітливість.\nОсновні симптоми правця — м’язова гіпертонія, ригідність, тонічні і клонічні судоми. При низхідній формою правця ригідність починається з жувальної мускулатури, м’язів обличчя. Висхідна форма характеризується початковим появою м’язової ригідності навколо рани. Судоми, які в початковому періоді носять місцевий характер, проявляються у вигляді тризма (спазм жувальної мускулатури), дисфагії (спазму глоткової мускулатури), ригідності потиличних м’язів, спазму мускулатури особи (risus sardonicus). При прогресуванні правця судоми поширюються на м’язи тулуба, спини, живота з розвитком опистотонуса (зігнуте положення — перерозгинання тіла внаслідок тонічного скорочення м’язів спини і шиї).\nСудоми викликаються самими незначними зовнішніми подразниками — світлом, різким звуком, невеликим поштовхом. Тривалість судом — від декількох секунд до декількох хвилин, свідомість при цьому зберігається. Судоми супроводжуються вираженими болями в м’язах. Під час загальних судом відбувається зупинка дихання, яка триває весь період судом, і при тривалому нападі може наступити смерть хворого від асфіксії.\nСудоми проявляються на тлі загальних ознак інфекційного захворювання: високої температури тіла, тахікардії, підвищеній пітливості.\nЛікування. Хворого на правець поміщають в ізольовану, тиху, затемнену палату з цілодобовим наглядом для своєчасного виявлення і купірування судом, дихальних порушень. Лікування повинно бути комплексним, і починати його слід якомога раніше. Воно включає боротьбу з судомами, компенсацію дихання, дезінтоксикаційну трансфузійної терапію, специфічну антибактеріальну і антитоксичну терапію.\nПри місцевих судомах застосовують транквілізатори (наприклад, діазепам), нейролептики (хлорпромазин, дроперидол) і ін. У важких випадках при загальних судомах використовують м’язові релаксанти у поєднанні з барбітуратами або діазепамом. Антидеполяризующие релаксанти вводять у початковій дозі 0,5 мг/кг, а потім застосовують підтримуючі дози препарату. Введення релаксантів обов’язково передбачає проведення ШВЛ через трахеостому протягом 7 – 10 діб, а у важких випадках — до 30 діб і більше (до припинення судом). М’язові релаксанти і ШВЛ показані при короткому початковому періоді правця, швидкому прогресуванні судом, неефективності нейроплегіческіх коштів і барбітуратів, недостатності дихання, аспіраційної пневмонії. У комплексному лікуванні використовують гіпербаричну оксигенацію (лікування в барокамері).\nСпецифічну терапію слід починати якомога раніше, поки токсин циркулює в крові (через 2-3 доби він зникає з крові та проникає в нервові клітини, стаючи недоступним для антитоксину).\nДобова лікувальна доза протиправцевої сироватки— 100 000- 150 000 ME, курсова — 200 000-350 000 ME. Половину добової дози розводять ізотонічним розчином натрію хлориду 1:10 і вводять внутрішньовенно крапельно, іншу половину застосовують внутрішньом’язово одномоментно. Протиправцевий γ-глобулін вводять внутрішньом’язово в дозі 20 000- 50 000 МО на курс лікування (початкова доза — 10 000 МО, потім щодня — по 5000 МО). У дітей курсова доза дорівнює 3000-6000 ME. Правцевий анатоксин вводять внутрішньом’язово — по 0,5 мл тричі з інтервалом 5 днів.\nТрансфузійної дезінтоксикаційну терапію проводять з використанням кровозамінників дезинтоксикаційної дії, електролітних розчинів, розчинів декстрози. При ацидозі застосовують розчини гідрокарбонату натрію, трометамола.\nПри неможливості годування хворого призначають парентеральне харчування (див. главу 7) — з розрахунку 2000-2500 ккал/добу.\nЗ метою профілактики і лікування гнійних ускладнень (наприклад, нагноєння ран, гнійний трахеобронхіт, пневмонія та ін) використовують антибіотики широкого спектру дії.\nУ терміновому порядку проводять обстеження рани, що є вхідними воротами інфекції. Шви знімають, розводять краї рани і промивають її розчином пероксиду водню. При наявності великих некрозів, сторонніх тіл проводять повторну хірургічну обробку рани, розкривають гнійні затекло, абсцеси і дренують рану. Якщо до моменту розвитку правця вона зажила, то рубець січуть в межах здорових тканин, ретельно видаляють дрібні сторонні тіла. Рану не ушивають.\nСпецифічна профілактика правця може бути планової та екстреної. Для створення активного імунітету застосовують адсорбований правцевий анатоксин. Планову профілактику проводять військовослужбовцям, механізаторам, будівельникам: 0,5 мл анатоксину вводять двічі з інтервалом 1 міс, через рік проводять ревакцинацію — 0,5 мл анатоксину, повторні ревакцинації здійснюють через 5 років. Для імунізації дітей до 12 років застосовують комплексну вакцину — адсорбированную коклюшно-дифтерійно-столбнячную (АКДП).\nЕкстрена профілактика різна у щеплених і нещеплених. Щепленим одноразово вводять 0,5 мл анатоксину, нещепленим — 1 мл анатоксину і 3000 АЕ протиправцевої сироватки або 450-600 АЕ противостолбнячного γ-глобуліну, через 1 міс — 0,5 мл анатоксину і для створення міцного імунітету через рік — ще 0,5 мл анатоксину.\nпопередня статтяЗакриті пошкодження мяких тканин.\nнаступна статтяПравовий порядок застосування нових методів профілактики, діагностики і лікування, а також лікарських засобів.\nІсторія хірургії та організація хірургічної допомоги в Росії.\nФлегмона. Етіологія та патогенез. Клінічні прояви і діагностика. Лікування.\nЕтапи хірургічної операції.\nЗагальна морфофункциональная характеристика судинної системи. Джерело ембріонального розвитку. Класифікація, будова і...\nЗлоякісні лімфоми. Класифікація. Клініка, діагностика, лікування.\nЗагальна хірургія 06.03.2020


ДСП плити - купити тирсоплиту у Львові за кращою ціною | Томек\nДСП Swiss Krono Горіх D722\nДСП Swiss Krono Вільха Гірська D9311\nДСП Swiss Krono Яблуня Локарно D1972\nДСП Swiss Krono Венге світле D2427\nДСП SM'art Wow! Pampas W006\nДСП SM'art Wow! Artico W001\nДСП SM'art Urban Iron U005\nДСП SM'art Urban Concrete U002\nДСП SM'art Urban Wall U001\nДСП SM'art Speed Carbon S303\nДСП SM'art Speed Fiberglass S301\nДСП SM'art Olympus Apollo OL04\nДСП SM'art Olympus Athena OL02\nДСП SM'art Olympus Zeus OL01\nДСП SM'art Olympus Aphrodite OL00\nДСП – це деревостружкова плита, яку виготовляють із листяної або хвойної сировини за технологією гарячого пресування. Окрім трісок та тирси, до складу матеріалу входять синтетичні смоли формальдегідів, забезпечуючи міцне скріплення волокон. Купити якісні ДСП плити у Львові від перевірених виробників ви можете, зробивши замовлення в нашому інтернет-магазині “Томек”.\nРозрізняють два види ДСП: Е1 – екологічно безпечний, з незначним вмістом формальдегідів, та Е2, не рекомендований при конструюванні дитячих меблів через наявність синтетичних смол.\nОкрім того, за методом обробки поверхні ДСП бувають:\nшліфовані (без покриття).\nДля виготовлення перших двох видів на лист наносять декоративно-захисне покриття з імітацією різних текстур. Шпоноване ДСП, як і ламіноване, найчастіше використовують у меблевій промисловості.\nЛаміновані ДСП гарно зарекомендували себе серед виробників меблів. Плівка дає змогу отримувати різноманітні кольори та відтінки, імітувати фактуру дорогої деревини, робити матеріал матовим чи глянцевим.\nЗа своїм виглядом нічим не відрізняються від текстури натурального дерева. Втім, головною перевагою такого покриття є підвищена стійкість до вологості, яку забезпечує шар деревного шпону.\nДСП за якістю поділяють на три сорти:\nІ сорт має ідеально рівну поверхню без подряпин та тріщин;\nІІ – з невеликими відколами та злущеннями;\nІІІ – використовують для внутрішніх перегородок через наявність помітних механічних пошкоджень.\nПереваги деревоволокнистих плит над іншими плитними матеріалами\nЛисти ДСП добре утримують кріплення та фурнітуру, але тільки у випадку, коли їх не вкручують по кілька разів в одне місце. Майстри цінують матеріал за:\nЩе одним із плюсів матеріалу є його низька вартість. Доступна ціна тирсоплити дає змогу використовувати її для виготовлення найрізноманітніших меблів.\nЯк будматеріал ДСП є надійною і бюджетною альтернативою дереву, також підходить для будівельних робіт: тепло- і шумоізоляції приміщень, вирівнювання стін.\nДСП швидко насичується вологою, тому сучасні виробники обробляють панелі технічним парафіном. Такі листи можна використовувати навіть на кухні, не побоюючись впливу пари та високих температур. Якщо ж показники вологості в нормі, вироби з ДСП служитимуть багато років, не втрачаючи свого вигляду.\nРозміри листів ДСП\nПлита деревостружкова продається у листах, стандартний розмір яких становить 2800х2070 мм або 3050x2070 мм. Товщина листа може коливатися від 8 мм до 25 мм.\nЯк обрати потрібну деревостружкову плиту?\nПерш ніж купити тирсоплиту, зверніть увагу на її характеристики і маркування, зокрема:\nнаявність у складі шкідливих смол;\nЯкщо ви не орієнтуєтеся в усіх цих показниках, консультанти нашої компанії завжди готові вам допомогти з вибором.\nДе купити ДСП\nНа сайті компанії “Томек” ви можете вибрати і придбати деревостружкові плити різних видів, товщини та дизайну для будь-яких цілей. Незалежно від параметрів, вартість ДСП плити у нас завжди доступна, а всім, хто хоче купити лист ДСП оптом, надається знижка.\nНаші менеджери готові відповісти на будь-які ваші запитання та проконсультувати щодо характеристик товару.\nЗвертайтеся просто зараз, ми на зв’язку!


Підтверджено використання Unreal Engine 5 у ще одній грі - PlayUA\nПідтверджено використання Unreal Engine 5 у ще одній грі\nРозробники з ігротворчої студії inXile Entertainment підтвердили, що їх наступна гра використовуватиме технологію Unreal Engine 5. Про це заявив голова компанії Брайан Фарго. Таким чином, inXile стали першою внутрішньою студією Microsoft, яка офіційно використовуватиме нову версію рушія від Epic Games.\nНа даний момент розробники працюють над Wasteland 3, реліз якої має відбутися вже у серпні. А вже наступна гра студії буде з next-gen графікою. Взагалі, ігротворці давно вже використовують Unreal Engine 4, скоріш за все, саме на цій версії рушія і ведеться розробка, а потім її напрацювання перенесуть на п’яту версію.\nНагадуємо, що вже раніше використання Unreal Engine 5 було підтверджено іншою студією, а саме Ninja Theory, які зараз активно працюють над Hellblade 2. За їх словами, їм вже кортить застосувати у грі всі нововведення рушія від Epic Games.\nFortnite — плагіатор: Музей подав до суду на Epic Games


Масштабна ДТП під Харковом: одна людина загинула, п'ятеро — травмовані. Фото - «СЛОБІДСЬКИЙ КРАЙ»\nАварія сталася 2 січня, близько 15:30, на автошляху Київ - Харків - Довжанський, поблизу села Гракове Чугуївського району.\nЯк повідомили у ГУНПУ в Харківській області, 45-річна жінка-водій автомобіля Chevrolet Aveo не впоралась з керуванням та виїхала на зустрічну смугу, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Skoda Octavia.\nВнаслідок ДТП 83-річний пасажир Chevrolet Aveo загинув на місці. Постраждали обидва водії транспортних засобів та 3 пасажирів Skoda Octavia віком від 22 до 50 років.\nВсі потерпілі доставлені до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги. Стан здоров’я усіх госпіталізованих задовільний.\nЗа даним фактом слідчими відкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами) Кримінального кодексу України.\nДТП сталася 2 січня близько 15:30 на автошляху Київ-Харків-Довжанський поблизу села Гракове Чугуївського району. У результаті аварії одна людина загинула на місці, п’ятеро осіб доставлені до лікарні із травмами різного ступеня тяжкості.


Сучасний ринок будматеріалів пропонує безліч різних засобів, які можуть бути використані з метою захисту споруд від вологи. Гідроізоляція цоколя може бути облаштована за допомогою обмазувальних і рулонних матеріалів. Крім того, широко використовуються ін’єкційні суміші, якими заповнюються тріщини, шви і т. п.\nДо одного з найбільш простих і менш витратних методів відноситься рулонна гідроізоляція. За методом установки вона поділяється на два основні різновиди:\nПерший тип являє собою матеріал, на який нанесена спеціальна мастика. У ролі такого матеріалу раніше виступали руберойд або толь, використання яких сьогодні не є виправданим з позиції їх низьких експлуатаційних характеристик, таких як:\n-невисокі водовідштовхувальні властивості;\n-відсутність стійкості до гниття і т. п.\nЦе призвело до актуалізації більш ефективних продуктів, які прийшли на зміну: склотканина, поліестер, скловолокно.\nГідроізоляція клеїться, типу встановлюється на стіни фундаменту шляхом застосування бітумної мастики, яка наноситься на поверхню бетону і обраного рулонного матеріалу.\nКлючовою перевагою рулонних матеріалів – їх низька ціна, яка доповнюється простотою і швидкістю виконання монтажних робіт. При цьому не можна забувати про недоліки:\nНе довгий експлуатаційний термін;\nвразливість перед механічними діями;\nмаса складнощів при роботі з перехідними зонами, а також з місцями, де розташовані інженерні комунікації.\nПоряд з цим, цільові поверхні перед нанесенням даного матеріалу повинні бути якісно підготовлені: очищені від бруду, пилу, різних сторонніх елементів, а також ретельно висушені.\nДо переліку обмазувальних вологозахисних матеріалів відносяться суміші на основі цементу, бітумної, полімерної та бітумно-полімерної мастики, а також в’яжучі штукатурки.\nВсі дані суміші використовуються в комплексі з напором води, що не перевищує 2,6 кгс / см2. Виняток становлять лише холодні мастики, а в разі застосування гарячих асфальтових сумішей сила напору може досягати 1,3 кгс / см2.\nОбраний матеріал з легкістю наноситься на стінки фундаменту, а як робочий інструмент можуть виступати кисті або малярні валики. З метою підвищення міцності властивостей конструкції може бути використано армування у вигляді склотканини, яка приклеюється до першого шару мастики.\nУ числі переваг таких гідроізоляційних матеріалів виділяють наступні:\n-порівняно невисока вартість;\n-робота з поверхнями будь-якого типу і форми;\n-безліч сфер застосування.\n-необхідність в підготовчих заходах;\n-знадобиться додатковий захист від факторів механічного впливу.\nГарячі методи нанесення мастики вимагають дотримання вимог пожежної безпеки.\nПроникаючі та ін’єкційні суміші\nМетодики із застосуванням проникаючого і ін’єкційного вологозахисту все частіше використовуються при виконанні гідроізоляційних робіт. Суть технології полягає в проникненні чинної суміші в пористу структуру бетону, заповнюючи її і роблячи водостійкою. Робоча глибина становить 15-25 см.\nПроцес виконання даного виду гідроізоляції цоколя виглядає таким чином: сумішшю обробляється зволожена поверхня бетону, внаслідок чого він вступає в реакцію з водою, кристалізуючись і заповнюючи пористу структуру.\nОсновна перевага таких матеріалів – можливість використання при проведенні внутрішніх робіт. Їх застосування дозволяє виконати гідроізоляцію підвалу, чи не розкопуючи при цьому фундамент.\nДія гідроізоляції ін’єкційного типу відбувається за іншим принципом. Тут ремонтний розчин інтегрується в шви, тріщини і щілини за допомогою високого тиску. Головна відмінність ін’єкційних матеріалів полягає в можливості їх застосування при роботі з бетоном і цеглою. Такі суміші не тільки дозволяють захистити конструкцію від впливу вологи, але і підвищують міцність фундаменту.\nОбидва різновиди ізоляції мають деякі недоліки:\n-необхідність демонтажу оздоблювальних елементів і очищення цільової поверхні до самої основи;\n-виконання заходів з використанням подібних матеріалів вимагає відповідних навичок.\nПоряд з цим, перед виконанням ін’єкцій повинні бути коректно визначені зони локалізації протікань.\nДаний тип матеріалу також відноситься до інноваційних технологій, але вже встиг зарекомендувати себе з позиції надійного і ефективного компонента гідроізоляції.\nРобоча суміш проникає в дрібні пори. Його високі властивості еластичності дозволяють йому не руйнуватися навіть при подальшому утворенні тріщин в самому будівельному матеріалі.\nКваліфіковані фахівці нашої компанії виконають гідроізоляцію цоколя у відповідності з усіма будівельними вимогами, застосувавши найбільш оптимальну і ефективну технологію вологозахисту.


ГПУ відновила розслідування проти ексдепутата Іванющенка - портал новин LB.ua\nГоловна — Політика — 5 липня 2019, 14:22\nСправа стосується захоплення одеського ринку "7-й кілометр".\nГенеральна прокуратура відновила розслідування і розшук колишнього депутата Верховної Ради від Партії регіонів Юрія Іванющенка.\nПро це повідомила у фейсбуке прессекретар генпрокурора Лариса Сарган.\nВона зазначила, що заступник генпрокурора 3 липня скасував постанову прокуратури Одеської області від 18 березня і 18 квітня про закриття кримінального провадження проти Іванющенка й інших фігурантів справи про захоплення ринку "7-й кілометр" в Одесі.\nСарган також повідомила, що голові Національної поліції направлено лист про відновлення розшуку Іванющенка, а також Івана Аврамова.\nНагадаємо, Іванющенка оголосили в розшук на початку 2015 року. За неофіційними даними, він утік з України в грудні 2014-го. ГПУ підозрювала його за двома епізодами.\nПерший з них стосувався розтрати грошей, виділених у рамках "кіотського протоколу" на утеплення об'єктів соціальної сфери в Луганській області. У грудні 2014 року Іванющенкові склали підозру за ч.3 ст. 368-2, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 Кримінального кодексу за фактом одержання неправомірної вигоди майнового характеру в особливо великому розмірі (618 млн гривень) і заволодіння коштами державного бюджету в особливо великому розмірі за попередньою змовою групи осіб.\nОднак у 2015-2016 роках суди всіх інстанцій підтвердили факт належного виконання робіт іванющенківським ТОВ "Карпатибудінвест", а на початку квітня 2019 року Київський апеляційний суд зобов'язав прокурорів зняти підозру з Іванющенка у зв'язку з відсутністю складу злочину.\nЯк спільників Іванющенка в цій справі розглядали його бізнес-партнера Івана Аврамова і екс-директора ринку Олега Греся. Однак слідчим не вдалося довести, що колишні власники подарували свої частки Іванющенкові і його товаришам під тиском, тому кримінальну справу закрито і за цим епізодом. 2 липня стало відомо, що Іванющенка зняли з розшуку.\nТемы: Генпрокуратура, ринок, Юрій Іванющенко


Невідома | кОнОгОнКа\n«Невідома» — картина російського художника Івана Крамського, написана в 1883 році. Картина є і найвідомішим твором Крамського, і, водночас, найбільш загадковим та інтригуючим. Назвавши картину «Невідома», художник оточив її ореолом таємничості.\nНа полотні зображена молода жінка, яка їде у відкритому екіпажі по Анічковому мосту. Вона одягнена за останньою модою 1880-х років. На ній оксамитовий капелюшок з пір’ям, прикрашене хутром та стрічками пальто, муфта і тонкі шкіряні рукавички. Погляд величний, королівський, таємничий і трохи сумний.\nКартина «Невідома» до нині залишається загадкою художника. Ні в листах, ні в щоденниках він не залишив згадок про особу невідомої дівчини. Існує версія, що прототипом до картини була курська дівчина селянка Мотрона Савівна, яка одружилась з дворянином Бестужевим.\nКрамськой познайомився з нею в Санкт-Петербурзі і був зачарований її красою. Проте в приватній колекції Д. Фрідріха в Празі зберігається етюд, де зображена та сама жінка, ймовірно, правдивіше.\nЗа іншою версією на полотні видатного майстра зображена фрейліна імператриці Марії Федорівни та фаворитка Олександра I, грузинська княжна Варвара Туркестанішвілі.\nЗа нез’ясованих обставин портрет часто помилково називають «Незнайомка».\nПопередній запис:Назад Як вивчити англійську та одночасно навчитися куховарити\nНаступний записВперед Вигаданий світ


25 травня: де сьогодні відзначають День клоуна і чому варто забути про сон - Район Володимир-Волинський\nДоброго дня, шановні читачі. Сьогодні субота 25 травня.\nСьогодні в далекій і вельми цікавій латиноамериканській країні Перу — День клоуна.Святкування відбуваються по всій країні, але найбільш велелюдні, найяскравіші події проходять у Лімі. Тисячі клоунів в яскравих вбраннях дефілюють вулицями перуанської столиці. Жарти, конкурси, фокуси, сміх — всюди панують веселощі та доброзичлива атмосфера. Діти цього дня отримують з рук клоунів цукерки. Святкова хода закінчується на площі перед будівлею Конгресу — представники однієї з найдавніших професій намагаються таким чином привернути увагу можновладців до своєї праці, а також вимагають надати святу офіційний статус. Нагадаємо, що Міжнародний день цирку відзначають щороку 20 квітня.\nДобрий, гарний 21 місячний день! Його символи – Сонце, Храм. Потрібно вмикати творче мислення, креативність і сміливо рухатись уперед. Жодних оглядань назад і деструктивних рефлексій. Пам’ятаєте, що сталося з дружиною Лота? Нещасна жінка озирнулася на рідний дім і одразу ж була перетворена на соляний стовп. Місячна енергетика в цей період надзвичайно потужна і може допомогти зрушити з місця чимало давніх «важких» справ. День надзвичайно вдалий для всіх позитивно налаштованих до життя людей. Про сни, так само як і про усамітнення, забудьте. Ідеальний час для відпочинку!\nЗгідно з даними Центральної геофізичної обсерваторії України, найхолоднішим цей день у Києві був у 1909 році – +2,6, а найтеплішим у 2007 - +30,7.\n21:30 Володимирський священник привітав Путіна з іменинами, – соцмережі 184\n21:00 У Володимирі ремонтуватимуть частину вулиці Ковельської. ФОТО 153\n15:52 У Володимирі адаптивний карантин продовжили до кінця серпня 163\n15:00 «Якщо критикують, значить, ти щось робиш», – «слуга народу» Павло Горошкевич. ІНТЕРВ’Ю 326\n16:27 Україна внесла Польщу до списку із «червоної» зони: що це означає 2193\n15:30 Назвали три плюси помірного вживання кави 166\n15:15 ФОТО У Володимирі-Волинському натрапили на надгробок зі старовинними написами 339\n14:00 Українцям почали менше видавати польських віз 243\n22:30 Володимирщина потрапила у «зелену» карантинну зону: що це означає 1981\n11:00 З 1 серпня в Україні буде діяти новий адаптивний карантин 3581\n10:43 Володимирські гімназисти потрапили у півфінал конкурсу «Відкривай Україну» 317


Головна Реферати українською Історія України Визволення України від німецько-фашистських загарбників\n“Визволення України від німецько-фашистських загарбників”\nВ 1943 р. німецький напад виснаживська, бої під Сталінградом вимотали обидві сторони. Зразу ж після перемоги під Курськом радянське командування розпочало контрнаступ, головне завдання якого полягало у відвоюванні Лівобережної України.\nМасовий удар радянських військ на Україну здійснили 40 % піхотинців Червоної армії та 80 тис. танків.\nЗа даними західних істориків, Червона армія мала потрійну перевагу в загальній чисельності людей і — завдяки американським поставкам — майже п'ятикратну перевагу в техніці. Проте радянські джерела стверджують, що чисельна перевага була менш ніж двократною і що своїм успіхом контрнаступ завдячує скоріше звитязі та вмінню воїнів, ніж їхній переважаючій кількості.\nВорогові повинна дістатися цілковито спалена й винищена земля. В результаті у 300-кілометровій смузі вздовж лівого берега Дніпра насильної евакуації зі своїх країв зазнали цілі маси людей, а значні частини міст Полтави, Дніпропетровська та Кременчука було спалено. Правобережжя не потерпіло від широкомасштабних руйнувань, хоч не змогло уникнути масової евакуації.\nОскільки Західна Україна перебувала під радянською владою лише короткий період часу, повернення Червоної армії мало тут інші наслідки, ніж на радянізованому сході. Зайнявши Західну Україну в 1944 р., більшовики на відміну від відносно обережної політики 1939 р. були сповнені рішучості швидко й безкомпромісно насадити націоналістичне настроєним західним українцям свою владу. Вони мобілізували всіх чоловіків віком від 18 до 50 років і без належної підготовки та озброєння послали їх на фронт. Негайно почалися репресії проти греко-католицької церкви. Після окупації Львова митрополита Шептицького було посаджено під домашній арешт, а через кілька місяців він помер. Його наступника Йосипа Сліпого було заслано до концтабору в Сибір. Розпочалася також підготовка до примусового включення греко-католицької церкви до підпорядкованої Москві Російської православної церкви. Західну Україну заполонили понад ЗО тис. партійних працівників і 3500 спеціально навчених пропагандистів, які знову розпочали процес радянізації краю.\nРеферат на тему: Визволення України від німецько-фашистських загарбників


Реферат Архівація даних у Windows\nГлавная » Рефераты » Рефераты по информатике » Архівація даних у Windows\nАрхівація даних у Windows\nУ системі Windows немає вбудованих функцій для роботи з архівами упакованими, тому більшості користувачів припадає обзаводитися спеціальними утилітами і при це вирішувати проблему різноманіття архівних форматів.\nЄмність магнітних дисків і оперативної пам'яті постійно зростає, канали передачі даних стають все більш потужними, і все ж обсяг переданої та збереженої інформації як і раніше залишається дуже значущим чинником, який змушує нас використовувати програмні засоби для роботи з упакованими даними.\nАрхіви: формати та інструменти.\nДля початку кілька слів про термінологію. (компресію, стиснення) даних. У першому випадку мова йде про злиття декількох файлів і навіть каталогів в єдиний файл - архів (прикладом використання такої технології в чистому вигляді може служити формат TAR), у другому - про скорочення обсягу вихідних файлів шляхом усунення надмірності (у даній роботі розглядається упаковка без втрат інформації, тобто з можливістю точного відновлення вихідних файлів). Як правило, сучасні архіватори забезпечують також стиснення даних, будучи таким чином ще й пакувальниками, однак існують і чисто "пакувальні" утиліти типу Gzip, що стискають окремі файли, перетворюючи їх у формат Z або GZ.\nПри виборі інструменту для роботи з упакованими файлами і архівами слід враховувати два чинники: ефективність, тобто оптимальний баланс між економією дискової пам'яті і продуктивністю роботи, і сумісність, тобто можливість обміну даними з іншими користувачами. Працює, мабуть, більш важлива, так як за що досягається ступеня стиснення конкуруючі формати і інструменти розрізняються на відсотки (але не в рази), а обчислювальна потужність сучасних комп'ютерів робить час обробки архівів не таким істотним показником, як, скажімо, десять років тому. Тому при виборі інструмента для роботи з архівами найважливішим критерієм для більшості користувачів (принаймні тих, для кого обмін великими масивами даних - нагальна проблема), ймовірно, є здатність програми "розуміти" найбільш поширені архівні формати, навіть якщо ці формати не найефективніші.\nДія більшості засобів упаковки засноване на використанні алгоритмів стиснення, запропонованих у 80-х рр.. Абрахамом Лемпела і Якобом Зівом. Багато популярних архівні формати (ZIP, LZH, ARJ, ARC, ICE і т. п.) з'явилися в епоху панування DOS. Для роботи з ними використовувалися спеціалізовані архіватори-пакувальники (утиліти PKZip/PKUnzip, LHA, Arj), які дозволяли архівувати цілі каталоги та забезпечували високий ступінь стиснення для текстових, графічних і інших типів файлів. Ці програми викликалися командним рядком з численними параметрами, досить громіздкими, хоча і забезпечували багаті можливості. Незабаром почали з'являтися інтегруючі надбудови, з допомогою яких можна було працювати з різними форматами архівів не з командного рядка, а за допомогою меню.\nПо-справжньому прижилися у світі персональних комп'ютерів, ставши сьогодні фактичними стандартами, лише деякі з старих архівних форматів - ZIP, ARJ і, мабуть, ще LZH. Крім цих традиційних форматів деякі сучасні архіватори дозволяють працювати з новим форматом межплатформним JAR (Java ARchive), який був створений спеціально для пересилки багатокомпонентних Java-аплет, але може застосовуватися і для роботи з архівами упакованими загального призначення (в JAR застосовуються ті ж методи стиснення, що і в ZIP). Ще один формат, CAB, був запропонований фірмою Microsoft, засоби для роботи з ним входять до складу Windows 9x; багато архіватори, орієнтовані на формати ZIP і ARJ, дозволяють також розпаковувати CAB-архіви.\nВ даний часом зростає популярність формату RAR та відповідних програм, створених нашим співвітчизником, челябінців Євгеном Рошаль. Але, хоча технологія RAR забезпечує високий ступінь стиснення, стандартом вона так і не стала, почасти з-за не дуже гнучкого механізму роботи з великими архівами. У багатьох випадках вдалим рішенням проблеми сумісності є створення архівів у вигляді саморозпаковуються програм (EXE-файлів). Багато програм, орієнтовані на який-небудь з традиційних типів архівів, здатні створювати та EXE-архіви на базі свого "рідного" формату. Але це рішення не завжди забезпечує достатню гнучкість (наприклад, не дозволяє без спеціальних інструментів вибірково витягувати файли з архіву).\nЗ приходом Windows архіватори обзавелися графічним інтерфейсом. У деяких випадках цей інтерфейс лише прикривав собою ту чи іншу стару утиліту командного рядка, але з'явилися й повноцінні, у тому числі 32-розрядні, програми з вбудованим механізмом для маніпулювання архівами (як правило, якогось одного типу; найвідоміша ZIP-орієнтована програма такого роду - WinZip фірми Nico Mak Computing).\nУ зручному вигляді маніпуляції з командним рядком були "заховані" за інтерфейсом популярних у Росії файлових оболонок типу DISCo Commander, FAR і особливо Windows Commander починаючи з версій 4.хх. Ці оболонки дозволяють шляхом налаштування файлів конфігурації підключати будь-які зовнішні DOS-архіватори командного рядка (Arj, PKZip, ARC, LZH і т. п.) і організовувати прозоре маніпулювання архівами, представляючи їх у вигляді звичайних каталогів. На жаль, багато утиліти командного рядка нездатні повноцінно працювати з довгими іменами файлів (така можливість з'явилася в програмі PKZip лише починаючи з версії 2.5 для Windows, в Arj - починаючи з версії 3.0), а організувати обмін файлами з архівом можна тільки в межах вікна оболонки. Крім того, і самі програмні оболонки, і викликаються з їхнього середовища архіватори командного рядка - комерційні продукти (як правило, умовно-безкоштовні), кожну доводиться купувати окремо. На відміну від утиліт командного рядка, розрахованих на роботу з одним типом архівів, Windows-програми більш універсальні з точки зору сумісності за форматами і до того ж використовують такі переваги нової ОС, як можливість давати об'єктам довгі імена і переносити файли з однієї програми до іншої.\nРозглянуті програми по більшій частині орієнтовані на роботу з архівами у форматі ARJ або ZIP, але, як правило, містять вбудовані засоби (або допускають підключення зовнішніх модулів) для розпакування і перегляду та архівів інших типів. Загалом, тести показують, що програми, орієнтовані на формат ARJ (їх, до речі, не так багато), в середньому працюють трохи швидше аналогічних ZIP-архіваторів і до того ж забезпечують більший коефіцієнт стиснення, однак архіватор, несумісний з форматом ZIP, навряд чи можна сьогодні вважати повноцінним інструментом. Всі програми мають зручними інсталяторами і стандартними засобами деінсталяції. Як правило, архіватори можуть вибірково реєструватися в якості засобу для обробки розпізнаваних ними типів файлів. Практично всі архіватори передбачають роботу з довгими іменами об'єктів, однак якщо ці імена містять російські букви, то 16-розрядні програми їх невпізнанно спотворюють при упаковці. Найбільш зручні утиліти інтегруються до системи Windows 9x: дозволяють пакувати і розпаковувати файли за допомогою перетягування, подавати архіви у вигляді звичайних папок, викликати контекстне меню для упакованих об'єктів, як для об'єктів "Робочого столу" Windows. На архівування 20-Мбайт масиву даних програми витрачали (в режимі з параметрами за замовчуванням) від 1,5 (ArjFolder) до 4 хв (Q Cab). Найкращу ступінь стиснення показала програма Q Cab: створений нею EXE-архів виявився майже на 10% компактніше інших архівів, які, у свою чергу, відрізнялися за обсягом на 1-5%.\nКращі з розглянутих програм відносяться до категорії умовно-безкоштовних, некомерційні розробки поступаються їм у різноманітності функцій, сумісності і зручність (хоча і не в ефективності стиску). Лідером огляду є Zip-орієнтовані утиліти ZipMagic фірми Mijenix, Zip Explorer Pro компанії Aeco Systems і вже згадана WinZip фірми Nico Mak Computing. Всі вони забезпечують сумісність з великим числом форматів, зручні у використанні. Перші дві програми, правда, вигідно відрізняються від WinZip можливістю роботи з архівами як з папками. Практично не поступається лідерам по зручності і можливостям програма Е. Рошаля WinRAR, але вона орієнтована насамперед на не дуже поширений формат RAR, хоча і забезпечує більшість необхідних функцій для маніпулювання Zip-архівами. Тим, хто віддає перевагу безкоштовні утиліти, можна рекомендувати для роботи з Zip-архівами програму Eazy Zip 98, а для роботи з ARJ-архівами - ArjFolder.\nБезкоштовний архіватор ArjFolder, створений незалежним французьким програмістом Рафаелем Муньє, призначений, як неважко здогадатися з назви, для роботи з ARJ-файлами. Фактично ArjFolder за допомогою функцій "Провідника" Windows 9x будує програмну оболонку для DOS-утиліти Arj (ця викликається з командного рядка утиліта входить до складу дистрибутива; взагалі кажучи, вона розповсюджується умовно-безкоштовно, так що називати ArjFolder безкоштовним пакетом не зовсім правильно). Дистрибутив ArjFolder являє собою саморозпаковується EXE-модуль обсягом 730 Кбайт. В ході інсталяції користувачеві пропонується встановити ArjFolder разом з утилітою Arj або без неї. Для повноцінної роботи з архівами слід вибрати першу можливість, у Інакше програма не зможе формувати й поповнювати архіви, а обмежиться тільки переглядом вмісту архівів і їх розпакуванням.\nПісля інсталяції архіватор вбудовується в "Провідник" Windows 9x. У системному меню "Пуск | Програми" з'являється розділ з програмою налаштування ArjFolder, призначеної для управління прив'язкою архіватора до файлів які розпізнаються їм типів (програма дозволяє створювати, поповнювати і розпаковувати ARJ-файли, а також переглядати і розпаковувати стислі файли і архіви у форматах ACE, ZIP, GZIP, TAR, CAB і RAR). Крім того, в контекстне меню об'єктів Windows додаються команди Add to Arj ( "Включити в Arj-архів"). З її допомогою можна створювати або поповнювати ARJ-архіви і саморозпаковуються EXE-файли.\nУ разі якщо з програмою пов'язаний який-небудь з розпізнаваних нею типів файлів, можна буде такому файлі викликає двохпанельний вікно, схоже на "Провідник" (на жаль, це єдиний і не дуже зручний спосіб викликати ArjFolder). Упаковані в архіві об'єкти зображуються в правій панелі вікна подібно до вмісту звичайної папки. Контекстні меню дозволяють відкривати, розпаковувати, видаляти або переглядати ці файли. Додавати файли в ARJ-архів і розпаковувати їх можна з допомогою перетягування, для інших типів архівів перетягуванням можна тільки розпаковувати файли.\nЗ найбагатшого асортименту опцій командного рядка, передбачених в DOS-програмі Arj, Windows-оболонка задіює лише кілька основних, зокрема можливість створювати багатотомні архіви для запису на дискети, захист за допомогою пароля, упаковку вкладених каталогів, упаковку прихованих і системних файлів (опції діють при створенні нового архіву).\nНа жаль, інтеграція архіватора з Windows недостатньо повна: якщо в програмах типу ZIP Magic або WinRAR (та й в файлових оболонках типу DISCo Commander) архіви щодо своєму "поведінки" практично не відрізняються від звичайних каталогів, то оснащений засобами ArjFolder "Провідник" в лівій панелі показує замість дерева дисків і каталогів тільки один архів, який не має контекстного меню, а в практично марною рядку адреси може містити лише ім'я поточного архіву. На панелі інструментів при цьому відсутня кнопка переходу до батьківської каталогу, і, що саме неприємне, - в меню "Файл" немає команди "Відкрити". Всі операції з архівами виробляються в текстовому вікні DOS, що теж не дуже зручно. Ще один недолік - програма не показує структуру упакованих каталогів, зображуючи вміст архіву у вигляді єдиного "плоского" списку (втім, це властиво більшості розглянутих програм). Слід також помітити, що окремі елементи інтерфейсу (в цілому англомовного) залишилися не перекладами з французької (так, замість звичного позначення MB ви побачите Mo).\nДля користувачів Windows, що мають справу з нескладними ARJ-архівами і уникають командних рядків, ця програма може стати простим безкоштовним рішенням, інші, швидше за все, вважатимуть за краще що-небудь більш досконала, наприклад програму WinRAR з підключеним зовнішнім модулем Arj.\nПрограма розповсюджується безкоштовно. Рафаель Муньє, home.worldnet.fr/mounierr.\nАвтор цієї безкоштовної утиліти для створення та розпаковування ZIP-архівів - незалежний програміст з Німеччини Бернд Кеммлер. Дистрибутив програми зберігається в EXE-файлі обсягом близько 2 Мбайт, приблизно стільки ж займають файли BKZip після інсталяції.\nКонтекстне меню упакованих об'єктів дозволяє копіювати їх на дискету, видаляти, відкривати у відповідній програмі або програмі "Блокнот". Довгі імена обробляються, але за наявності в них російських букв - спотворюються. У вікні програми вміст архіву зображується у вигляді "плоского" списку, не що дозволяє переглядати структуру каталогів. Задіювати функцію пральний захисту нам не вдалося. Наявні в меню програми команди для роботи з саморозпаковується EXE-архівами не діють. Програма передбачає перетягування для упаковки окремих файлів і (після встановлення відповідної опції) каталогів, але не для розпаковування архівів.\nПрограма сумісна лише з одним архівним форматом, який не відрізняється компактністю, зручністю і функціональними можливостями. Чи не єдиним її перевагою є безкоштовність, тому BKZip підійде тільки зовсім невибагливому і економного користувачеві.\nПрограма розповсюджується безкоштовно. Бернд Кеммлер, bks.simplenet.com.\nБезкоштовна програма Easy Zip 98, створена незалежним програмістом з Індії Діпу Ченду Томасом, призначена для роботи з ZIP-файлами і створення саморозпаковуються EXE-архівів. Дистрибутив розповсюджується у вигляді EXE-файлу об'ємом 880 Кбайт; поcле інсталяції в каталог програми записуються файли загальним обсягом близько 360 Кбайт; крім того, кілька DLL-файлів встановлюється в системний каталог Windows. Для роботи архіватора необхідна бібліотека VB5 часу виконання, відсутня в дистрибутиві (її можна завантажити, скориставшись посиланням на Web-сайті розробника).\nПрограма дозволяє додавати файли в архів і витягати їх звідти за допомогою перетягування (правда, при упаковці каталогів з великою глибиною вкладеності іноді видається повідомлення про помилку), для архівіруемих файлів передбачені регулювання ступеня стиснення, парольна захист. Easy Zip 98 без проблем працює з довгими іменами (кириличні символи при цьому не спотворюються), є також опція примусового приведення імен до стандартного для DOS увазі (формула "8 3"). За допомогою меню налаштувань можна вмикати та вимикати прив'язку ZIP-файлів до програми, маніпулювати параметрами архівування і розпакування.\nЗагалом програма дуже зручна, але асортимент форматів, з якими вона працює, невеликий, а в інтерфейсі є шорсткості. Так, у контекстному меню упакованих файлів немає команди для їх перейменування, а команда View, замість того, щоб викликати модуль перегляду, відкриває файл у відповідній додатку.\nРозробник планує і далі розвивати свою програму, зокрема забезпечити її інтеграцію з "Провідником", сумісність з форматом CAB і т. д. У цілому ж даний архіватор перевершує за можливостями інші безкоштовні програми.\nВипущений американською фірмою Mimar Sinan International набір з трьох утиліт Mimar Sinan Q Utilities 98 містить інструменти для створення саморозпаковуються EXE-архівів з використанням механізмів стиснення ZIP і CAB. Дистрибутив займає 1,3 Мбайт, після установки обсяг файлів програми повною конфігурації становитиме 3 Мбайт. Інсталятор поміщає в меню "Пуск | Програми" розділ, що містить команди для виклику утиліт Q Cab, Q Zip і Q Split (остання служить для створення багатотомних архівів), ці ж утиліти додаються до розділу "Відправити" (Send To) контекстного меню об'єктів Windows 9x.\nЗа ефективності стиснення архіватор Q Cab вигідно відрізняється від інших розглянуті утиліти, правда, і працює він повільніше інших. Створення архівів проводиться за допомогою "майстрів", які жорстко керують користувачем в час створення архіву, але інколи ставлять не цілком зрозумілі питання.\nАрхіватори працюють лише "в одну сторону": переглянути або розпакувати з їхньою допомогою наявний архів не можна. Таким чином, ці досить дорогі утиліти не можуть служити універсальним інструментом для роботи з різнорідними архівами.\nУмовно-безкоштовна програма PowerZip, розроблена австралійської компанією Trident Software, є Windows-оболонкою для роботи з ZIP-архівами і створення 16 - і 32-розрядних саморозпаковуються EXE-файлів. Крім того, вона використовує стандартні засоби Windows для операцій з CAB-файлами і дозволяє підключати зовнішні модулі (утиліти командного рядка) для "прозорої" роботи з архівами у форматах ARJ, TAR, LZH та ін Дистрибутив PowerZip займає 1,2 Мбайт, файли програми після інсталяції мають приблизно той же об'єм.\nPowerZip без проблем обробляє файли з довгими іменами. Зручно, що в меню File ведеться список недавно задіяних файлів. Додавати об'єкти в архіви можна за допомогою перетягування, але при розпакуванні цей прийом не діє. Контекстне меню архівованих об'єктів включає команди розпакування, видалення і перегляду.\nЯк і в багатьох інших архіваторах, імена упакованих файлів у PowerZip перераховуються в наочному вигляді переглянути не можна. Програма не має коштів парольного захисту архівів і працює повільніше багатьох конкуруючих програм. Незважаючи на це, архіватор фірми Trident видається гарним вибором: він досить зручний і забезпечує сумісність з широким спектром форматів, до того ж ціна програми невисока (а для студентів і некомерційних організацій передбачена безкоштовна реєстрація).\nДистрибутив (EXE-файл) умовно-безкоштовної утиліти WinArj98 фірми LA Software займає 1,3 Мбайт. Як і ArjFolder, дана програма є Windows-оболонку для архіватора командного рядка Arj 2.6. З її допомогою можна створювати і розпаковувати ARJ-файли, а також переглядати вміст архівів у форматах ZIP, ZOO, LHA, LZH, ARC і PAK.\nДля запуску архіватора необхідно, щоб в системі була встановлена не входить до дистрибутив бібліотека Visual Basic виконавчі VB40032.DLL (її можна безкоштовно переписати з Інтернету).\nІнтерфейс WinArj98 громіздкий, не дозволяє маніпулювати архівами за допомогою перетягування; не простий в освоєнні і метод упаковки каталогів зі складною структурою. Програма досить дорога і при цьому не сумісна з форматом ZIP, так що її навряд чи можна рекомендувати як інструмент для повсякденної роботи.\nРозроблена російським програмістом Євгеном Рошаль утиліта WinRAR дозволяє працювати з ZIP-архівами, але основним форматом для неї є RAR (також розробка Рошаля). Крім того, є можливість створювати саморозпаковуються EXE-архіви, а також використовувати зовнішні програми для розпакування та перегляду архівів типу ARJ, LZH і CAB. Програма створює багатотомні архіви лише в форматі RAR.\nФормат RAR перевершує ZIP, ARJ і LZH за ефективністю стиснення, проте найбільшою мірою перевага цієї технології проявляється у випадку "безперервних" архівів, які не допускають внесення змін і обробляються досить повільно.\nДистрибутив WinRAR - EXE-файл об'ємом близько 650 Кбайт, після інсталяції пакет займає майже 1,5 Мбайт. Є версії архіватора англійською та російською мовою.\nВікно архіватора нагадує системну утиліту "Мій комп'ютер", архіви виглядають і поводяться подібно до звичайних папок. Поповнювати архіви і витягати з них об'єкти можна з допомогою перетягування. Для перегляду упакованих файлів в програмі є вбудований модуль візуалізації, але можна підключати і зовнішню утиліту перегляду. Програма забезпечена досить грунтовної довідковою системою.\nУтиліта Е. Рошаля компактна, зручна, в достатній мірі універсальна, її ціна не така приваблива, як у WinZip, але менше, ніж у інших лідерів цього огляду -- ZIP Explorer Pro і Zip Magic, так що для багатьох WinRAR може стати найкращим вибором.\nУмовно-безкоштовна утиліта, розроблена компанією Nico Mak Computing, напевно, сама знаменита програма архівації для Windows. EXE-файл з дистрибутивом WinZip займає близько 940 Кбайт, після установки обсяг файлів програми складає 2 Мбайт.\nПрограма має вбудовані засоби для маніпулювання архівами і упакованими файлами в форматах ZIP, TAR, GZIP і CAB, а також дозволяє підключати зовнішні модулі для роботи з-ARJ, ARC-і LZH-файлами. Всі операції з архівами можна виконувати з допомогою перетягування, довгі імена об'єктів (у тому числі кириличні) обробляються нормально. Людина має право парольного захисту, створення саморозпаковуються EXE-файлів, багатотомних архівів на знімних носіях.\nНа жаль, програма не показує в графічному вигляді структуру упакованих архівів, а представляє їх вміст у вигляді "плоских" списків.\nWinZip має багаті можливості налаштування інтерфейсу, параметрів перегляду архівів і інтеграції з Windows - вікно Configuration має шість вкладок. Програма фіксує імена оброблюваних архівів і поміщає їх список у меню "Файл". Крім того, передбачено створення віртуальної теки обраних архівів (Favorites) для швидкого доступу до них. Висока репутація WinZip, безсумнівно, заслужена, але беззаперечним лідером програма, мабуть, все ж таки не є.\nУмовно-безкоштовна утиліта ZIP Explorer Pro, створена фірмою Aeco Systems, забезпечує зручну роботу з ZIP-LZH-, TAR-, TAZ-і TZ-архівами. Дистрибутив (EXE-файл) має обсяг усього 460 Кбайт, файли програми після установки займають близько 700 Кбайт. На жаль, під час інсталяції програма не поміщає свій ярлик в меню "Пуск | Програми", а лише реєструється в "Реєстр" в якості засобу для роботи з архівами вищезгаданих типів.\nІнтерфейс програми простий і зручний. Двохпанельний вікно ZIP Explorer Pro нагадує "Провідник"; в лівій панелі зображуються відкриті в даному сеансі архіви у вигляді що розгортаються дерев, в правій - вміст поточного об'єкта з лівої панелі (якщо це упакований файл, його вміст можна переглядати як текст або послідовність шістнадцятиричних кодів). Панель інструментів містить кнопки для виконання основних операцій з архівами, а також для налаштування параметрів зображення (вид списку, шрифти і т. п.). ZIP Explorer Pro, в відміну від більшості розглянутих архіваторів, дозволяє перейменовувати файли в архіві без їх розпакування. Програма бездоганно працює з довгими іменами файлів, дає можливість упаковувати і розпаковувати файли перетягуванням. Щоправда, під час перетягування папок зі складною структурою програма іноді видає не дуже виразне попередження: Warning! Unable to represent 9-4-2 1:51:6, однак після цього успішно завершує виконання операції.\nВи можете не тільки викликати ZIP Explorer Pro як самостійний додаток, а й вбудовувати в програму "Провідник" Windows 9x, додаючи до списку об'єктів усередині папки "Мій комп'ютер" "віртуальну папку ZIP", яка дозволяє відкривати, розпаковувати і проглядати відкривалися раніше архіви, а також швидко створювати нові.\nАрхіватор фірми Aeco - один із самих зручних, компактних і потужних, хоча й досить дорогий. WinZip "конкурентну модернізацію" (заміну WinZip на ZIP Explorer Pro за півціни останньої програми).\nУмовно-безкоштовний архіватор ZipMagic фірми Mijenix в основному орієнтований на формат ZIP, але дозволяє також переглядати і розпаковувати архіви і стислі файли у форматах ARC, ARK, ARJ, CAB, DWC, GZ, LHA/LZH, PAK, RAR, TAR, TAZ, Z і ZOO. Дистрибутив - EXE-файл об'ємом 1,7 Мбайт; файли встановленої програми займають майже 4 Мбайт. Програма тісно інтегрується з Windows, вбудовуючись в ОС в якості драйвера для обробки ZIP-архівів. При інсталяції можна не тільки налаштувати параметри взаємодії з Windows, але і вмонтувати програму в популярні поштові клієнти і Web-браузери для "прозорого" перегляду архівів.\nдвохпанельний вікно ZipMagic, що нагадує Провідник Windows 9x, в зручному вигляді представляє одночасно структуру локальних дисків і ZIP-архівів, причому останні зображуються у вигляді звичайних папок (вміст архівів інших типів, розпізнаються програмою, зображується у вигляді "плоских" списків). Це дуже зручно, якщо не рахувати двох застережень: по-перше, операційна система, вважаючи ZIP-файл папкою, не дає визначити його обсяг, показуючи натомість обсяг що зберігаються в архіві об'єктів, по-друге, при копіюванні архіву програма переписує його неупаковані вміст. Контекстне меню об'єктів всередині архівів практично нічим не відрізняється від меню звичайних об'єктів Windows. Всі операції з архівами можна робити перетягуванням, програма повноцінно працює з довгими іменами.\nУ ZipMagic передбачено велику система налаштувань, що дозволяє регулювати десятки параметрів архівації, можливостей використання та взаємодії архіватора з системою і комунікаційними програмами. У цілому ZipMagic - дуже потужна і зручна програма, що перевершує інші як по зручності використання, так і за багатства можливостей.\nPC Magazine № 6 1999\nТехнічна документація до архіваторам. User's Guide.\nРефераты по информатике У системі Windows немає вбудованих функцій для роботи з архівами упакованими, тому більшості користувачів припадає обзаводитися спеціальними\nОценок: 445 (средняя 5 из 5)


Вчена рада Національної академії державного управління\nЧергове засідання Вченої ради Національної академії\n27 травня 2021 року (четвер), початок о 12.00\nвул. Академіка Ромоданова 12/2, зала засідань (314 к.)\nПроєкт ПД ВР №294/04\nВчена рада Національної академії державного управління при Президентові України (далі – Вчена рада) є колегіальним органом управління Національної академії.\nВчену раду утворено для погодженого вирішення питань, які віднесені до компетенції Національної академії як головного державного вищого навчального закладу в загальнонаціональній системі підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, обговорення найважливіших напрямів її діяльності, реалізації покладених на неї завдань, визначення перспектив розвитку закладу.\nВчена рада в своїй діяльності керується Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, Положенням про Національну академію, цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України.\nУ межах компетенції Вчена рада ухвалює рішення щодо:\nвизначення пріоритетних напрямів діяльності Національної академії та перспектив її розвитку;\nвизначення пріоритетних напрямів наукових досліджень;\nзабезпечення ефективної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, що покладено на заклад;\nзабезпечення якості навчального процесу, наукових та дисертаційних досліджень в Національній академії;\nзапровадження нових спеціальностей та спеціалізацій;\nзаслуховування та схвалення звітів, аналітичних і інших матеріалів Національної академії;\nобрання шляхом таємного голосування на посади професорів, завідувачів кафедр, інших науково-педагогічних працівників Національної академії;\nорганізації виконання Конституції та законів України, нормативно-правових актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших актів чинного законодавства із питань, віднесених до сфери діяльності Національної академії;\nорганізації контролю виконання основних завдань і функцій, покладених на Національну академію.\nпланування, виконання бюджету закладу, а також державного замовлення на підготовку фахівців;\nприсвоєння вчених звань;\nрозгляду основних напрямів економічного й соціального розвитку Національної академії;\nформування та реалізація видавничої політики Національної академії.\nВідповідно до основних завдань Вчена рада:\nвизначає зміст, структуру, форми й методи навчання, а також проводить контроль якості навчального процесу та підготовки слухачів, аспірантів, докторантів Національної академії;\nвизначає систему та затверджує процедури внутрішнього забезпечення якості навчального процесу;\nзаслуховує щорічний звіт президента Національної академії;\nзаслуховує звіт про підсумки міжнародної діяльності Національної академії;\nзаслуховує звіт про щорічну атестацію аспірантів та докторантів Національної академії; встановлює у визначених випадках термін перебування в аспірантурі та докторантурі диференційовано з урахуванням обсягу наукового доробку і ступеня готовності дисертації;\nзаслуховує питання про стан роботи і розвитку відділу інформаційно-бібліотечного забезпечення, науково-технічного оснащення підрозділів Національної академії та вносить відповідні подання на затвердження президенту Національної академії;\nзаслуховує питання щодо підготовки, публікації навчальних, наукових і науково-інформаційних видань та рекомендує їх до надання відповідного грифу; затверджує плани наукової і видавничої діяльності;\nзатверджує нормативи та визначає обсяги наукового і педагогічного навантаження для різних категорій науково-педагогічних працівників Національної академії;\nзатверджує символіку Національної академії;\nздійснює контроль у межах своєї компетенції за роботою Вчених рад інститутів Національної академії та сприяє діяльності спеціалізованих вчених рад із захисту дисертацій;\nздійснює моніторинг і аналізує науково-педагогічну діяльність кафедр та інститутів Національної академії;\nнагороджує Почесною грамотою Національної академії її працівників, слухачів, аспірантів, докторантів, а також громадян України та інших держав в установленому порядку;\nобговорює та схвалює плани підвищення кваліфікації науково-педагогічних і наукових працівників;\nпереглядає склад наукових керівників, консультантів та приймає рішення щодо усунення від наукового керівництва осіб, які не забезпечують своєчасну і якісну підготовку аспірантів або докторантів;\nпогоджує в установленому порядку призначення на посади і звільнення з посад заступників директорів регіональних інститутів державного управління Національної академії;\nпогоджує в установленому порядку рішення приймальної комісії про зарахування вступників до Національної академії; зарахування до аспірантури, докторантури, переведення аспірантів на іншу форму навчання, відрахування аспірантів, докторантів Національної академії;\nпогоджує відповідно до законодавства творчі відпустки аспірантів, докторантів для завершення наукової роботи, написання монографій, навчальних посібників, підручників із розглядом планів і звітів про виконання, за наявності поважних причин вирішує питання щодо продовження терміну навчання;\nприймає рішення щодо висунення кандидатів у дійсні члени і член-кореспонденти Національної академій наук України та інших галузевих академій;\nприсуджує почесне звання Національної академії “Почесний доктор Національної академії державного управління при Президентові України” громадянам України та іноземцям в установленому порядку;\nпроводить обрання шляхом таємного голосування на посади завідувачів кафедр, професорів, інших науково-педагогічних працівників Національної академії;\nрекомендує працівників і випускників Національної академії для їх навчання в аспірантурі та докторантурі;\nрозглядає і схвалює рішення про внесення змін до структури Національної академії, її основних структурних підрозділів та затверджує їх положення;\nрозглядає інші питання діяльності Національної академії відповідно до Положення про Національну академію.\nрозглядає питання про прийом в аспірантуру і докторантуру Національної академії;\nрозглядає пропозиції та затверджує рішення з питань організації навчального процесу; підводить підсумки якості підготовки фахівців; розглядає концепції розвитку спеціальностей та підготовки фахівців; здійснює ухвалення навчальних програм і навчальних планів при відкритті нових спеціальностей та спеціалізацій; приймає рішення щодо відкриття, зміни і закриття окремих спеціальностей Національної академії;\nрозглядає, висуває наукові праці та затверджує склад авторського колективу на здобуття Державних премій України та інших премій, участі у конкурсах; здійснює клопотання щодо представлення працівників Національної академії та підтримку представників інших організацій до присвоєння державних нагород та почесних звань;\nстворює комісії, робочі групи Національної академії з питань основної діяльності Національної академії, а також для вивчення і підготовки окремих питань, що виносяться на розгляд Вченої ради; та затверджує їх положення;\nсхвалює концепцію розвитку Національної академії та програму заходів щодо її реалізації;\nсхвалює рекомендації для закладів системи підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування щодо формування змісту; перспективних напрямів фундаментальних і прикладних досліджень;\nсхвалює основні напрями наукових досліджень, теми дисертаційних досліджень, а також призначення наукових керівників аспірантів, наукових консультантів докторантів, заслуховує їх звіти;\nсхвалює фінансовий план і річний фінансовий звіт Національної академії;\nформує пропозиції щодо вимог до науково-педагогічних працівників системи підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування;\nформулює перспективні напрями розвитку системи підготовки, підвищення кваліфікації та перепідготовки державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування;\nформує та вносить на розгляд Президента України, Кабінету Міністрів України пропозиції щодо внесення змін до Положення про Національну академію, інші установчі документи Національної академії.\nКількісний та персональний склад Вченої ради затверджується президентом Національної академії на 5 років. За потреби склад Вченої ради може змінюватися за ініціативи загальних зборів трудового колективу, 2/3 членів Вченої ради, президента Національної академії.\nПлан роботи вченої ради Національної академії на січень-червень 2021 р.\nПостійні комісії Вченої ради Національної академії\nПоложення про постійні та тимчасові комісії Вченої ради Національної академії\nКомпетенція постійних комісій Вченої ради Національної академії\nСклад постійних комісій Вченої ради Національної академії\nОсновні критерії оцінки науково-педагогічної або наукової діяльності здобувачів вчених звань\nПро вимоги для отримання вченого звання професора\nПро вимоги для отримання вченого звання доцента\nПро вимоги для отримання вченого звання старшого дослідника\nОформлення атестаційної справи\nРачинський Анатолій Петрович – Учений секретар Національної академії, доктор наук з державного управління, професор.\nАдреса: вулиця Академіка Ромоданова, 12/2, кім. 201.\nТелефони: : (044) 489-45-43\nЗасідання Вченої ради Національної академії відбувається, як правило, в останній четвер кожного місяця о 14.30 за адресою: вул. Антона Цедіка, 20, кім. 212.