Чому чоловіки не йдуть із сім’ї - Porada.PP.ua\nГоловна » Люди » Чому чоловіки не йдуть із сім’ї\nЧому чоловіки не йдуть із сім’ї\nКоханки часто чують, які вони прекрасні, наскільки вони краще дружин, з якими чоловікам доводиться жити, страждати і мучитися кожен день. Що, тільки зараз зустрівши її, він зрозумів, що саме чекав її все життя і тепер живе по-справжньому. Але чомусь, незважаючи на все це, вони так і не йдуть з сім’ї, продовжуючи «сидіти на двох стільцях». Із-за чого ж представники сильної статі, що мають коханок, і так «страждають» від сімейного життя не йдуть, що за причини їх зупиняють від цього кроку.\nФото: чому чоловіки не йдуть із сім’ї\nЧому чоловік не йде з сім’ї\nБагатьох влаштовує ситуація, коли він удома оточений турботою і увагою з боку нічого не підозрюючи дружини або вигляд жінки, яка змирилася з його зрадами заради дітей, а коханка дарує емоції, які він не отримує від дружини. Навіщо йому щось міняти, ризикувати, перетворювати коханку в дружину, яка обов’язково почне вимагати, тому що спільне життя і спільні розваги, найчастіше, – це різні речі.\nВедення побуту, відповідальність за дітей і сім’ю, не полегшує життя, а ускладнює. Не вийде лише розважатися, зустрічати чоловіка в нижній білизні, коли вдома діти, не питати про роботу, не просити грошей, бо треба купити їжу, речі, одяг, оплатити комунальні платежі, заплатити за гурток. А якщо дитина маленька, – яка романтика, коли не виходить нормально виспатися. І чоловіки це чудово розуміють, що поки жінка перебуває в статусі коханки, вона не переймається тими питаннями, які лежать на плечах дружини і матері його дітей. Як тільки вона стане його дружиною, вона стане ставити ті ж питання і висувати ті ж вимоги до нього, тому що по-іншому не виходить. Таке життя.\nЧасто чоловіки не йдуть з-за дітей, навіть якщо по-справжньому полюбили іншу жінку. Вони залишаються в сім’ї заради них, особливо якщо з дружиною збереглися хороші стосунки. Коли в родині є діти, заподіювати біль тим, кого хотів, чекав і за кого взяв на себе відповідальність, жахливо, особливо в той час, коли вони ще малі і потребують турботи і почутті безпеки, щоб прожити повноцінне життя, а не страждати потім від внутрішніх проблем. Правда, чесні люди прощаються з коханкою, але більшість все-таки продовжує з нею відносини і далі. Тому що немає сил – розлучитися, кому ж захочеться відпускати того, хто дарує радість, а сама жінка, що опинилася в ролі коханки, мріє, що коли діти виростуть, він буде поруч. І вона продовжує і далі залишатися на других ролях. Її любов відкидає будь-які сумніви, які виникають у неї, що це неправильно по відношенню до неї самої, її життя, яку вона проводить у вічному очікуванні того, хто не йде з сім’ї з поважної причини, але і її не відпускає. На жаль, не замислюючись, що їй теж хочеться сім’ї та дітей, а з роками шанс народити у неї стрімко зменшується. Але їй здається, що у них така любов, а значить, чому б не пожертвувати своїми можливостями і бажанням мати сім’ю заради цього «світлого» почуття до одруженому чоловікові.\nЧоловіки, які подорослішали і вміють брати на себе відповідальність, підуть до тієї, кого полюбили всім серцем і при наявності дітей, коли з дружиною вони давно чужі люди, постійно лаються, сваряться. Вони розуміють, що діти відчувають, що між мамою і татом відбувається щось погане, бачать, що вони ненавидять один одного. Це завдає їм набагато більшої шкоди, ніж догляд батька. Тому що з-за цього вони постійно відчувають страх, безпорадність, жах. У такій ситуації заради дітей правильніше або спробувати перестати ненавидіти один одного або розійтися, раз життя не вдалася.\nКоли людина дійсно розуміє, що це кохання, і без цієї жінки він відчуває себе нещасним, він знайде в собі сили піти, пережити почуття провини, що виникає з-за того, що доводиться заподіювати біль дружині, з якою він прожив стільки років.\nВін розуміє, що робити боляче тому, хто не зробив йому нічого поганого, дуже важко, неприємно, негарно, але в той же час усвідомлює, що якщо він цього не зробить, значить тим самим завдасть біль, тієї, кого полюбив, страждати буде вже вона, та й він, так як піде проти своїх почуттів і бажань. А це навряд чи зробить його щасливим і пройде безболісно.\nБагато хто не йдуть, продовжуючи, заподіювати біль близьким і коханці, якої обіцяє «золоті» гори, так як бояться. Вони не хочуть ризикувати, змінювати, як їм здається в глибині душі «шило на мило». Вони вважають, що краще не буде і з іншого. Нехай все залишається як є, ніж якісь різкі зміни, аліменти, розлучення, нові турботи і обов’язки. Тим більше, навіщо їм напружуватися, коли самі жінки готові терпіти все це і робити вигляд, що нічого не відбувається.\nДружина може і не здогадуватися, що він їй зраджує, а ось коханка точно знає, що у нього є сім’я, інша жінка, з якою він спить, але не вважає, що це якось принижує її, позбавляє шансу на нормальні відносини і т. п. А раз її це влаштовує, навіщо ж йому йти і брати на себе якісь проблеми.\nЧому чоловіки не йдуть до коханкам\nЇх тримає звичка. Змінювати усталену за довгі роки «зону комфорту» важко і фізично, і психологічно. Саме звички змушують людей відмовлятися згодом від виконання своїх бажань, працювати довгі роки на роботі, яка їм зовсім не подобається, зате вона зрозуміла, звична, не так страшно, немає потреби вчити щось нове, напружувати мозок, запам’ятовувати, перебудовуватися. У сім’ї все зрозуміло, всі вироблені звички, як і ритуали, спілкування, навіть список претензій, які вони пред’являють один одному. А піде, доведеться все починати спочатку. Банальна лінь і страх не дають це зробити.\nНе всі чоловіки бачать коханку на місці дружини. Вона для нього – віддушина, та, хто змушує вирувати кров, але як мати його дітей, як партнер, дружина, яку можна представити друзям, начальству або партнерам по бізнесу, для нього не підходить. Його приваблює її краса, молодість, можливість спробувати щось нове, психологічне і фізичне задоволення, що він залучає інших представниць прекрасної статі. Тільки це не грає ніякої ролі, коли мова заходить про те, щоб вона стала його новою дружиною.\nВони не бачать сенсу в тому, щоб змінювати одну жінку, на іншу. Адже як тільки у коханки зміниться статус, вона також почне вимагати від нього допомоги, виконання зобов’язань, лаяти, пред’являти претензії з побутових питань і т. д. Зараз він має можливість відпочити у неї, не чути ніяких вимог, а всього лише прийти розслабитися, скинути напругу і повернутися додому до турбот і труднощів. І його ця ситуація цілком влаштовує.\nНаявність коханки для нього стає звичним фактором життя, такий своєрідний «трикутник». А звички важко змінювати, тому поки він живе з дружиною, він постарається зберегти і коханку, розповідаючи їй чергову слізливу історію про своїх душевних муках, зобов’язаннях і «благородство», яку він проявляє, не кидаючи свою смертельно хвору дружину, яка цілком чудово себе почуває і ні в чому не потребує. Та й навряд чи він замислюється про те, щоб щось змінити. Дружина мовчить, коханка чекає, навіщо йому накликати на себе зайві проблеми, коли усі мовчать і всіх все влаштовує. Не мовчали б, тоді б йому довелося думати, що робити.\nТакож його може утримувати та вигода, яку він отримав, одружившись на цій жінці. Загальні друзі, спогади, родичі, матеріальні вигоди. Не потрібно ділити майно, лаятися, вислуховувати, платити аліменти, ризикувати відносинами з дітьми.\nТому перш ніж вірити всьому, що говорить одружений чоловік, задумайтеся про те, чи готові ви сидіти і чекати, коли він зважиться піти, замість того, щоб дозволити собі бути щасливою, зустрівши того, хто вільний чи зважиться стати таким, але заради вас.\nКохання – це прекрасно, але чому ж він не йде до вас, раз закохався, чому тільки ви жертвуєте заради любові своїми роками, часом, душевними силами і здоров’ям, залишаючись, на других ролях і, підбираючи крихти, які він зволить вам дати.\nЗадумайтеся, якщо опинилися в такій ситуації, невже ви гідні більшого? І так погано ставитеся до себе, що готові жертвувати своїми інтересами і бажаннями заради того, хто цього не робить? Якщо ви все-таки любите себе, подумайте, що для вас краще і зробіть так, щоб ваше життя не пройшло даремно. Вільні чоловіки є, тому немає ніякого сенсу сидіти і чекати, коли ж він зважиться піти, щоб бути з тією, яку він, за його словами так сильно любить. Якщо любить, піде, а не стане примушувати страждати і «годувати» порожніми обіцянками, а ні – вирішуйте, що робити далі.


Каїр — туристичний путівник Вікімандри\nАфрика > Північна Африка > Єгипет > Нижній Єгипет > Каїр\nКаїр — столиця та найбільше Єгипту. Є 19 найбільшим містом у світі. Відомий своєю історією та пам'ятками, зокрема пірамідами в Гізі. Розташований на річці Ніл.\nХоча Каїр міцно прив'язаний до минулого, він також є домом для бурхливого сучасного суспільства. Мідан Тахрір, що знаходиться в центрі міста, побудований у 19 столітті за правління Хедіва Ісмаїла, повинен був бути «Парижем на Нілі». Також є низка сучасних передмість, таких як Мааді та Геліополіс, тоді як Замалєк — тихий район на острові Гезіра. Найкраще в Каїрі восени або навесні, коли погода не така жарка. Поплавати на фелуккі по Нілу, як і відвідування парку Аль-Азхар — хороший спосіб втекти від величезного міста.\nЗ часу революції 2011 року та контрреволюції туристи значною мірою уникали поїздок до Каїра. Але до кінця 2010-х подорожі сюди відновилися, проте туризм не відновився повністю, тож у вас є можливість побачити такі місця, як піраміди, з меншим натовпом.\nВеликий Каїр величезний; із населенням більш ніж 20 мільйонів, це найбільша столична область в Африці та на Близькому Сході.\nСучасний центр міста. Мідан Тахрір («Площа визволення») була центром масових протестів 2011 року, які витіснили президента Мубарака, і тут все ще відбуваються великі (іноді насильницькі) мітинги та протести. На північ від площі знаходиться Єгипетський музей, неподалік - багато великих готелів. Район Центру простягається на схід від 2 км до площі Мідан Рамзес, де розташований головний залізничний вокзал Каїра та процвітаюча зона роздрібної торгівлі.\nРайон, близький до центру міста та до Корніче-ель-Ніл. Готель добре обирати саме тут.\nРозташований на південь від центру міста, включає коптський Каїр, Фустат (історичне ядро Каїра) та острів Рода.\nРозташований на схід від центру міста, це був центр історичного Каїру, починаючи з 10 століття. Містить цитадель, мечеть Мохаммеда Алі, Хан ель-Халілі (головний базар або «сук»), історичні мечеті та будівлі середньовічної архітектури, а також деякі турецькі лазні Каїра (хаммами).\nДоккі та Мохандісін (Гіза)\nРозташований на західному березі Нілу, з висококласними ресторанами, магазинами та готелями.\nТорговельний район на великому острові посеред Нілу. Тут розташовані Каїрська вежа, Оперний театр, околиці Замалєка, а також деякі магазини, ресторани, кафе та готелі.\nВсе, що на захід від східного берега Нілу - знаходиться насправді в місті Гіза, а не в Каїрі. Перш за все, ці райони відомі пірамідами на західному краю Гізи: ця область відома як район "Харам" (піраміда). Великий Єгипетський музей відкриється тут у 2021 році.\nТихий житловий район на південь від центру, який обслуговує багатьох іноземних емігрантів.\nСерія запланованих житлових комплексів, побудованих подалі від заторів історичного Каїру. Тут розташовані здебільшого будівлі вищого класу та комерційні центри. Аеропорт Каїра також тут.\nВелика площа здебільшого малозабезпечених мікрорайонів.\nКаїр (араб. القاهرة) — столиця Єгипту. Є одним із найбільших міст Африки.\nНаселення — близько 20 млн чол.\nКаїр перебуває в субтропічній зоні клімату. У регіоні переважає теплий і сухий пустельний клімат, але часто з високою вологістю через вплив річки Ніл. Середньорічна температура становить 21,7 °C, а річна кількість опадів становить 24,7 мм (в середньому). Найтеплішим місяцем є липень в середньому 28 °C, найхолоднішим є січень з 13,9 °C (в середньому). Період дощів припадає в проміжки з листопада по березень в середньому від 3,8 до 5,9 мм.\nЛіто, з травня по вересень, дуже гаряче, а також воно предвіщає прихід піщаної бурі з півдня країни. Денні температури досягають максимум до 40 °C, з щоденної тривалості сонячного світла, до 13 годин в середньому. Вночі температура повітря не опускається нижче 20 °C. У період з жовтня по квітень денні максимуми досягають від 20 °C до 28 °C, з щоденною тривалістю сонячного світла, від дев'яти до одинадцяти годин. Взимку, з грудня по лютий, середня температура щодня опускається почасти до 20 °C, а нічні температури нижче 10 °C (в середньому).\n30.1191431.400731 Міжнародний аеропорт Каїра (IATA: CAI). Основний аеропорт Каїра, другий найбільший в Африці. (оновлено січ 2018)\nМечеть Амр ібн Аль-Ас, яка входить до списку пам'яток Старого Каїру ЮНЕСКО\nУ Каїрі є величезна кількість пам'яток. Основні з них:\nПіраміди в Гізі та Сфінкс. Єдина пам'ятка, що залишилася із семи чудес Стародавнього світу, це найвідоміша туристична пам'ятка країни.\n30.04777831.2333331 [колишнє недійсне посилання] Єгипетський музей (Egyptian Museum) (250 метрів на північ від площі Тахрір), ☎ +20 2 25796948. У Музеї єгипетських старожитностей (відомий всім як Єгипетський музей) розміщена світова прем'єрна колекція старовинних єгипетських артефактів. Частини його колекцій переміщуються до нового Великого Єгипетського музею в Гізі, який має відкритися до кінця 2020 року. (оновлено січ 2020)\nЦитадель і мечеть Мохамеда Алі-паші, розташована в Усламському Каїрі. Величний замок, побудований Салахом Аль-Діном. Також частина водопроводів (Майра Аль-Оюон), ці труби використовували для перенесення води від річки Ніл до цитаделі. Мохамед Алі вважається засновником сучасного Єгипту, родоначальником останнього короля Єгипту, царя Фарука.\nМечеть Аль-Азхар — один зі стовпів ісламської култури та будинок найдавнішого в світі університету.\nІбн Тулун (Ibn Tulun; مسجد أحمد بن طولون) (close to Sayida Zeinab). Найдавніша мечеть в Каїрі, побудована між 868-884 роками.\nКоптський квартал, розташований у Старому Каїрі, тут є музей та «Висяча церква» (церква Діви Марії)\nКаїрська вежа (185 м), розташована на острові Гезіра, 360-градусний вид на Каїр, а також вид на піраміди Гізи вдалині.\n30.040531.26462 Парк Аль-Азхар (Al-Azhar Park). Ландшафтний сад із видом на Цитадель\n30.047531.2622223 Хан ель-Халілі (Khan El Khalily). Сучарний район Каїра, де відвідувачі знайдуть безліч магазинів, які продають парфуми, спеції, золото та єгипетські ремісничі вироби.\n30.041731.24834 Палац Абдін (Abdeen Palace). Приблизно в 1 км на схід від Мідан ель-Тахрір, це була королівська резиденція, поки в 1952 році не було скинуто єгипетську монархію. (оновлено січ 2018)\nФараонське село (Pharaonic Village). Ласкаво просимо до Єгипетленду! Особливо, якщо у вас є діти, цей майданчик та парк подарують вам мить Єгипту в мініатюрі. Розташований у Гізі, приблизно 20 хвилин їзди від центру міста. (оновлено січ 2018)\n29.831.2333333333335 Піраміди Дахшура. По дорозі до туристичних пірамід Гізи, поверніть на південь до найдавнішої відомої піраміди - Червоної піраміди. Занедбані піраміди Дахшура цікаві та їх варто відвідати, враховуючи його історію та атмосферу. Також подивіться там дивну піраміду Бент і походіть по території до Чорної піраміди. У Червону піраміду навіть дозволено заходити туристам. (оновлено січ 2018)\nТакож піраміди в Саккарі та Мемфісі, куди можна поїхати на цілий день прямо з Каїру.\nЄгиптяни просто божеволіють від футболу. Відомим є суперництво між двома місцевими клубами Аль-Ахлі та Замалєк, відомим як каїрське дербі, яке широко вважається найстарішим і найбільшим суперництвом у всій Африці.\nArabesque Hotel, 11 Ramses St., ☎ 002 02 2579 9681NOCC, e-mail: arabesquehotel@yahoo.com.\nGrand Hotel, 26 July St., ☎ 025757700NOCC, e-mail: grandhotel@link.net. US$40.\nTalisman Hotel de Charme, 39 Taalat Harb St., 5-й поверх, ☎ + 20 0 - 2393 94 31, e-mail: info@talisman-hotel.com. US$61.\nТелефонний код — +20-2.\nОтримано з https://uk.wikivoyage.org/w/index.php?title=Каїр&oldid=26813\nСтатті з колишніми недійсними посиланнями


Які російські серіали «маскуються» під українські (ВІДЕО) |\nЯкі російські серіали «маскуються» під українські (ВІДЕО)\n05/07/2015 Автор: admin\nЗакон про заборону російського телепродукту набув чинності ще місяць тому. У чорний список потрапило близько 400 російських серіалів.\nРосійський серіал "Детективи" 2010 року випуску розповідає про колишніх працівників міліції. Вони без форми і розпізнавальних знаків. Тож під заборону фільм не підпадає. А це вже порушення, які зафіксував громадський рух "Відсіч". На телебаченні відкрито транслюють серіали про роботу теперішньої російської міліції.\nЩе один серіал "Слід" розповідає про федеральну експертну службу. Його транслювали на телеканалі "Україна". І якби не обурення суспільства – показували б і далі, тільки під іншою назвою. Держкіно видало прокатне посвідчення ніби українському серіалу "ФЕС". Та як з'ясувалося – це той самий "Слід".\nУ фільмі Федеральну службу перейменували на фактологічну, рублі замінили гривнями, знаки на поліцейській формі затерли. За скаргою гендиректора "1+1" Олександра Ткаченка, Держкіно вирішили переглянути рішення. Тож перероблений серіал "Слід" український глядач – не побачить.\nВже скоро за гріхи доведеться платити і не маленькі гроші. Кабмін затвердив розмір штрафів для телеканалів.\nПопри важку фінансову ситуацію, для українського ринку таки готують кілька проектів на заміну російським серіалам. Один з них – серіал "Володимирська 15" про українську міліцію.\nТа все ж цього не достатньо. Аби наповнити телебачення українськими серіалами – потрібна значна фінансова підтримка від держави.


Інструкція із застосування таблеток Максигра з цінами і відгуками\nПрепарат Максигра є аналогом широко відомої Віагри, лікарського засобу для лікування еректильної дисфункції. Ці таблетки об’єднує не тільки принцип дії, але і повністю однаковий склад.\nАле ціна на капсули Максигры, які виробляє польська компанія Polpharma, набагато менше, а відгуки покупців і лікарів говорять про те, що ефект від неї нітрохи не гірше.\n1 Принцип дії і кому це показано\n3 Як би чого не вийшло\nПринцип дії і кому це показано\nДія Максигры засновано на впливі основного її компонента, силденафілу, на процес кровопостачання статевого члена під час ерекції.\nСправа в тому, що цей процес регулюється цілим рядом досить складних ферментних реакцій, які «запускаються» в статевих органах у відповідь на сексуальне збудження.\nТаблетки Максигры інгібують дію ферменту фосфодиэстаразы п’ятого типу (ФДЕ-5), який виробляється в клітинах печеристих тіл пеніса і «відповідає» за припинення ерекції після закінчення статевого акту.\nТому блокування впливу цієї речовини сприяє розслабленню мускулатури печеристих тіл, наповнення їх кров’ю і, як наслідок, забезпечує стійку та тривалу ерекцію.\nВідгуки лікарів і дослідників свідчать про те, що це ліки діє тільки при статевому збудженні.\nНеконтрольовану ерекцію, не пов’язану з сексуальним потягом, таблетки викликають вкрай рідко, і цей ефект інструкція по застосуванню відносить до побічних дій.\nМаксигру призначають для симптоматичної терапії еректильної дисфункції. У медичній практиці під цим захворюванням розуміється повна відсутність ерекції або її недостатня для повноцінного статевого акту тривалість, які спостерігаються протягом тривалого часу.\nТакі порушення дуже часто стають причиною різноманітних психологічних проблем у чоловіків, тривалого стресу, які тільки погіршують ситуацію.\nІнструкція по застосуванню Максигры передбачає використання таблеток при порушеннях потенції, які з’явилися в результаті:\nТривалого прийому деяких медикаментів, зокрема антидепресантів і гіпотензивних засобів.\nСерцево-судинних захворювань, які супроводжуються порушенням мікроциркуляції в судинах статевих органів.\nПеревтоми, нервового перенапруження, психологічного дискомфорту.\nВідгуки фахівців акцентують увагу на тому, що призначення Максигры не має сенсу при гормональних розладах.\nСправа в тому, що в більшості випадків зниження концентрації статевих гормонів в крові призводить не тільки до імпотенції, але і до відсутності лібідо.\nА в такому разі силденафіл просто неефективний. Захворювання простати дуже часто викликають зниження потенції.\nУ такому разі інструкція по застосуванню рекомендує це ліки у складі курсу комплексної терапії цієї недуги.\nТаблетки Максигры випускаються в двох дозах, вони можуть містити 50 і 100 мг силденафілу.\nПрийом цього засобу відгуки лікарів рекомендують починати з 50 мг. При слабкій ефективності і відсутності ускладнень і побічних ефектів дозу можна збільшити до 100 мг.\nЯкщо у чоловіків є проблеми з нирками, печінкою або серцево-судинною системою, то краще почати з 25 мг, а потім підвищувати дозування після консультації лікаря, таблетки не настільки нешкідливі, як здається.\nІнструкція по застосуванню Максигры описує, що препарат починає діяти через 20-30 хвилин, а максимальної концентрації в крові діюча речовина досягає через годину після прийому.\nЗазвичай дію капсул триває близько 5-6 годин. Протягом цього часу зберігається здатність до повноцінного статевого акту. Максимальна добова доза ліків не повинна перевищувати 100 мг.\nВідгуки покупців рекомендують пити ці таблетки натще для поліпшення ефекту. Рясна і жирна їжа може уповільнити дію препарату.\nДуже багатьох чоловіків цікавить питання сумісності капсул з алкоголем. Невелика кількість випитого спиртного ніяк не позначиться на ефективності Максигры.\nОднак надмірне вживання алкогольних напоїв підвищує ризик розвитку ускладнень, а також не найкращим чином впливає на сексуальну поведінку.\nЯк би чого не вийшло\nВідгуки фахівців свідчать про те, що при дотриманні дозування при прийомі Максигры ускладнення спостерігаються вкрай рідко.\nВиникнення побічних ефектів пов’язано з тим, що фермент ФДЕ, на який впливає силденафіл, знаходиться не тільки в пенісі.\nЦе речовина також є в серцевому м’язі, органах зору та скелетній мускулатурі.\nЗвичайно, ліки володіє високою вибірковістю і впливає тільки на фосфодіестеразу п’ятого типу в статевих органах, але іноді в тій чи іншій мірі воно може впливати і на інші органи і тканини.\nПісля прийому Максигры існує ймовірність таких побічних ефектів:\nПорушення сприйняття синього і зеленого кольору, нечіткість зору.\nГоловний біль, запаморочення, шум у вухах, відчуття припливу крові до обличчя.\nПідвищене нервове збудження, безсоння.\nМ’язові болі – відгуки чоловіків, які користуються цим засобом, кажуть, що найчастіше больовий синдром локалізована в області попереку.\nЗакладеність носа, невеликий набряк слизової.\nЗ особливою обережністю препарат слід приймати одночасно з деякими антибактеріальними, протигрибковими та противірусними засобами.\nВони можуть уповільнити виведення силденафілу з організму і спричинити передозування.\nА спільний прийом таблетки з ліками, які містять сполуки азоту, призводить до дуже різкого зниження артеріального тиску.\nТаблетки з мінімальною дозуванням рекомендуються чоловікам зі схильністю до приапизму (так називають тривалу неконтрольовану ерекцію), з патологіями в анатомічній будові статевого члена.\nВ цілому відгуки покупців і докторів говорять про те, що ризик виникнення ускладнень після Максигры нітрохи не вище, ніж при прийомі Віагри, ціна на яку відрізняється в більшу сторону.\nЛіки не призначений для жінок, дітей і підлітків до 18 років. Багато протипоказання до призначення цього медикаменту пов’язані не стільки з впливом на організм силденафілу, скільки з обмеженнями до підвищеної сексуальної активності.\nТак, прийом Максигры не рекомендується при:\nГіпотензії у тому випадку, якщо артеріальний тиск нижче 90/70 мм рт. ст.\nВираженій серцевій недостатності, сильних порушеннях серцевого ритму.\nВажкій формі ниркової або печінкової недостатності.\nНещодавно перенесеному інфаркті або інсульті.\nРізних захворюваннях сітківки, в тому числі і спадкових.\nУ будь-якому випадку приймати Максигру без попередньої консультації лікаря не рекомендується.\nДля запобігання ризику небажаних ускладнень і корекції дозування необхідно зробити обстеження серцево-судинної системи, перевірити гормональний фон і виявити причину порушення потенції.\nЦіна Максигры коливається в залежності від дозування активного компонента і кількості пігулок в упаковці.\nОдна капсула 50 мг коштує близько 160 , а 100 мг – в районі 180 . Ціна упаковки з чотирьох капсул становить280 і 300 відповідно.\nЦей лікарський засіб є якісним і разом з тим більш дешевим аналогом знаменитої і розрекламованої Віагри.\nДосить багато чоловіків на своєму досвіді переконалися в ефективності цього засобу, а лікарі часто призначають його при комплексному лікуванні еректильної дисфункції різної етіології.\nІнструкція по застосуванню Метилтестостерону з цінами і відгуками


Ryanair запускает 18 авиарейсов из Украины: когда и куда именно - новини Києва на БЖ\nЛоукостер Ryanair запустить 18 маршрутів з України: куди та коли саме\nІрландський авіалоукостер Ryanair запустить 18 маршрутів з України з початком літньої навігації, яка розпочнеться з переходом на літній час 28 березня. Про це пише avianews.com.\nЗагалом, відновлення рейсів по ще 37 маршрутах відкладене на травень, червень та липень. Відновлення польотів з Харкова та Херсона, зокрема, відкладене на травень.\nЗ аеропорту "Бориспіль" авіакомпанія літатиме до таких міст:\nОкрім того, продаж квитків ще шістьма напрямками закритий. Йдеться про рейси з Києва в Будапешт та Манчестер, з Херсона в Катовіце, з Одеси в Атени, зі Львова до Меммінгена і Будапешта. Це може свідчити як про те, що Ryanair ще не сформував плани по польотах, так і про можливе закриття маршрутів.\nНагадаємо, що в Україну літатиме новий турецький авіалоукостер AnadoluJet, це дочірня компанія Turkish Airlines. Він здійснюватиме регулярні рейси між Києвом та Анкарою.\nТакож ми писали про те, що українська лоукост-авіакомпанія Bees Airline в квітні виконає свій перший чартерний рейс з Києва до Момбаси. Лоукостер літатиме з аеропорту "Київ". Відомо, що Вees Airline буде використовувати три тарифи економ-класу.


Координатори спецфонду «СтопВірус» Сергій Кривешко та Дмитро Науменко передали допомогу в села Вінницького району - VISTI.LIVE\nСьогодні, 15 травня, сім сіл Вінницького району отримали допомогу від благодійників. Координатори спецфонду «СтопВірус» Сергій Кривешко та Дмитро Науменко передали медпрацівникам ФАПів та лікарень засоби індивідуального захисту, медичні маски, респіратори, захисні костюми, щитки для обличчя та засоби для дизінфекції.\nДопомогу від спецфонду отримали медики сіл Вінницькі Хутори, Писарівка, Щітки, Гавришівка, Стадниця, Великих та Малих Крушлинців.\nСергій Кривешко розповідає:\n«Зараз не час скласти руки та сподіватися, що вірус вже відступає. Ми усі спостерігаємо, що кількість хворих з кожним днем стає все більшою. Лише протягом останньої доби на Вінниччині діагностували коронавірус ще у 20-ти людей. Потрібно захистити наших медиків, аби вони могли подбати про нас!»\nСтаном на 15 травня у Вінницькій області – 674 випадків, лабораторно підтверджених захворювавнь на коронавірус. Одужали 364 пацієнти, 8 хворих на COVID-19 померли.\nСпецфонд «СтопВірус» створений за ініціативою Володимира Гройсмана для боротьби з епідемією коронавірусу та надання допомоги населенню.\nСтаном на 15 травня на рахунок спецфонду надійшло 4 087 732 грн, витратили вже 3 607 112 грн.\nPosted in Новини, СтопВірусTagged #Вінницький_рн #допомога #Кривешко_Сергій #Науменко_Дмитро #СтопВірус\nУ Вінниці 14 травня оперативники Лівобережного відділення поліції затримали 32-річного вінничанина. Він намагався передати засудженим місцевої виправної колонії пакунок з наркотичними засобами. Про це повідомляє поліція. Під час огляду у пакунку поліцейські вилучили три фольгових згортки з порошкоподібною речовиною, схожою на амфетамін та два шприци. За незаконне перевезення чи пересилання […]\nТермінову допомогу від спецфонду «СтопВірус» передали у Калинівський район


By Reporter 15/04/2022 14:30\nПовномасштабне вторгнення росії на територію Україну вплинуло й на ринок праці. Яку роботу зараз найчастіше шукають люди та в яких містах її найбільше? А що пропонують роботодавці?\nСайт із пошуку роботи Jooble, який фокусується на вакансіях, проаналізував дії користувачів на своєму ресурсі під час війни, пише Репортер.\nМіста з найбільшою кількістю вакансій\nТрадиційно роботу пропонують найбільше у великих містах:\nЛьвів – понад 59 000 вакансій,\nКиїв – понад 7 500 вакансій,\nЗапоріжжя – понад 7 500 вакансій,\nДніпро – понад 1 900 вакансій.\nДо теми: Save Ukraine Now: у Франківську влада, бізнес та громада об’єдналися, аби допомогти військовим та переселенцям\nТакож до десятки міст увійшли:\nІвано-Франківськ – понад 1 500 вакансій,\nВінниця – понад 1 400 вакансій,\nЖитомир – понад 1 000 вакансій,\nЛуцьк – понад 800 вакансій,\nКропивницький – понад 800 вакансій,\nКривий Ріг – понад 800 вакансій.\nНайпопулярніші 10 вакансій від роботодавців\nСеред них найбільш популярними є такі вакансії із такими зарплатами:\nрозробник програмного забезпечення (від 8000 до 170000 грн/міс),\nробітник-різнороб (від 6500 до 30000 грн/міс),\nкопірайтер (від 8000 до 40000 грн/міс),\nменеджер із продажів (від 7000 до 72300 грн/міс)\nводій (від 6500 до 40000 грн/міс).\nТак само активно шукають людей на позиції:\nоператор кол-центру (від 5000 до 30000 грн/міс),\nконсультант (від 6500 до 18000 грн/міс)\nкухар (від 6500 до 20000 грн/міс),\nтестувальник програмного забезпечення (від 8000 до 70000 грн/міс)\nдизайнер (від 7000 до 120000 грн/міс).\nЧитайте: Данілов розповів про диверсантів біля Офісу президента на початку війни\nВіддалена робота: яких фахівців шукають роботодавці?\nНа ринку зараз найбільше пропозицій про віддалену роботу для:\nрозробників програмного забезпечення,\nвіддалених менеджерів із продажів,\nтестувальників програмного забезпечення,\nРобота, яку найчастіше зараз шукають люди в Україні\nСеред пошукачів зараз найпопулярнішими є такі запити:\nЗагальна кількість пошукових запитів по Україні зменшилася майже вдвічі з січня 2022 року — на 52,2%. Водночас запити щодо віддаленої роботи зменшилися лише на 4,5% з початку року. Це демонструє популярність та доступність віддаленої роботи й надалі, особливо під час війни.\nКим пошукачі хочуть працювати віддалено?\nПошукачі мають найбільший запит на таку віддалену роботу:\nперекладач з англійської мови,\nJooble (Джубл) — один із найбільших сайтів для пошуку роботи в Україні та світі. Сьогодні за допомогою Jooble люди знаходять роботу в 69 країнах. В Jooble публічно засудили російську військову агресію щодо України, компанія припинила свою діяльність на ринках праці рф та білорусі.


Аспіраційні сповіщувачі – PW\nАспіраційний димовий пожежний сповіщувач VESDA Laser FOCUS представляє собою сповіщувач надраннього виявлення диму, розроблений для захисту невеликих приміщень площею до 500 м2.\nСповіщувач VESDA Laser FOCUS VLF-250\nАспіраційний димовий пожежний сповіщувач VESDA Laser FOCUS представляє собою сповіщувач надраннього виявлення диму, розроблений для захисту невеликих приміщень площею до 250 м2.\nАспіраційна технологія винайдена більш як 30 років тому, аспіраційний сповіщувач VESDA був визнаний кращим в світі для захисту персоналу, незамінних активів і критично важливих об’єктів по всьому світу.\nСповіщувач VESDA E VEA\nАспіраційний пожежний сповіщувач VESDA E VEA – це нове покоління аспіраційних сповіщувачів від світового виробника аспіраційних сповіщувачів компанії Xtralis.\nVESDA – E – наступне покоління VESDA, втілення понад 100 нових патентів, містить безліч інновацій, які безмежно розширюють можливості надраннього виявлення диму.\nАспіраційний димовий пожежний сповіщувач VESDA Laser SCANNER є датчиком надраннього виявлення диму, розроблений для захисту великих приміщень площею до 2000 м2.\nАспіраційний димовий пожежний сповіщувач VESDA Laser SCANNER має 4 адресні повітрозабірні трубки.\nСповіщувач VESDA Laser Industrial VLI\nДимовий аспіраційний пожежний сповіщувач VESDA VLI від Xtralis є першим в галузі раннього аспіраційного виявлення диму, призначений для захисту промислових об’єктів і об’єктів з несприятливим середовищем площею до 2000м2.\nАспіраційний димовий пожежний сповіщувач VESDA Laser COMPACT є датчик надраннього виявлення диму, розроблений для захисту середніх приміщень площею до 800м2.\nСповіщувач VESDA Laser PLUS\nАспіраційний димовий пожежний сповіщувач VESDA Laser PLUS являє собою датчик надраннього виявлення диму, розроблений для захисту великих приміщень площею до 2000 м2.\nДИМОВИЙ ЛІНІЙНИЙ СПОВІЩУВАЧ OSID\nЛінійний димовий пожежний сповіщувач OSID вимірює рівень диму шляхом постійної подачі світлових променів на площу, яка захищається. Один детектор OSID може отримувати інформацію від 7 випромінювачів, що забезпечує широку зону виявлення пожежі. Два нововведення були розроблені для революційної системи виявлення диму OSID


Архивы Без рубрики - Я в танку - гумор в картинках\n20 + закадрових фото, які показують, що насправді твориться на знімальному майданчику фільмів\nЦікаві фотографії 1990-х (31 фото)\n16 предметів, призначення яких для багатьох може стати відкриттям\n16 фотографій венеції, дивлячись на які навіть досвідчений турист роззявить рот\n11 прикрих дрібниць, якими навіть вишуканий зимовий образ можна зіпсувати на раз-два\nЗдавалося б, виглядати стильно в холодну погоду простіше, ніж в теплу. Адже в першу чергу оточуючі бачать нашу верхній одяг. Але деякі нешкідливі, на перший погляд, дрібниці можуть зіпсувати навіть крутий зимовий образ. Ми...\n11 фільмів, знятих за книгами, які вважалися неможливими для екранізації. Поки одного разу не...\nКіно і література — два окремих види мистецтва зі своїми особливими засобами виразності і манерою оповідання. Однак деякі режисери все ж беруться екранізувати книги, хоча і не всі твори цьому піддаються (про них —...\nБоєць мма, підозрюваний у торгівлі qr-кодами, зухвало втік з відділення мвс у санкт-петербурзі\nУ санкт-петербурзі шукають і поки не можуть знайти бунеда тухтаєва, зухвало втік з відділення мвс. 8 грудня "борцуху" затримали на вулиці якірній у червоногвардійському районі петербурга. У оперативників центру " е " до тухтаєву...\n19 осіб, яким житло підкинуло небувалий сюрприз\nЩоб знайти потаємну кімнату, старий сейф або фамільні коштовності, необов'язково проживати в старовинному особняку. Сучасні житла теж таять в собі чимало сюрпризів. Наприклад, за шпалерами, розетками, у дворі будинку і навіть на балконі. Ми...\n20 містичних історій, пояснення яким знайти складніше, ніж голку в стозі сіна\nІноді в нашому житті відбуваються незрозумілі речі. Хтось списує це на збіг, а хтось упевнений, що має справу з містикою. Однак знайти пояснення деяким явищам просто неможливо. Залишається тільки гадати і ділитися цими дивними...\n18 делікатних ситуацій, які ніхто не зрозуміє краще, ніж жінка\nПрактично з кожною жінкою трапляються казуси і екстраординарні історії, які аж надто знайомі і іншим дівчатам: невчасно зламалася гребінець, десятки пляшок з-під шампуню, які чи то пора викидати, то чи ні, розчаровує шопінг і...\n20 людей, які знають, що відносини-це не тільки метелики в животі, а ще іронія...\nБез почуття гумору пережити викрутаси своїх партнерів може бути складно. Та й над самим собою пожартувати ще треба вміти. А взаємні підколи тільки піднімають настрій і зміцнюють відносини. Ми в adme.ru , як і...\n20 + випадків, коли небезпека дихала людям в спину, але внутрішній голос їх не...\nНапевно хоч раз в житті кожен з нас відчував незрозуміле «шосте почуття», яке допомогло уникнути негативних наслідків. Деякі вчені стверджують, що просто ще не всі люди навчилися ним користуватися. Однак вже зараз в мережі...\n11 фактів про танцівниць бурлеску, яких наше покоління сприймає не зовсім правильно\nПри слові "бурлеск" багато сучасних людей або згадують фільм з крістіною агілерою, або проводять паралель з якимось фривольним шоу. Однак природа явища куди глибше, ніж здається. Адже на початку минулого століття бурлеск був одним...\n11 деталей повсякденних речей, у яких є приховані функції. А ми і не підозрювали\nНа повсякденні речі ми звертаємо мало уваги. Здавалося б, ну що нестандартного може бути в простій сорочці або пачці соку? але виявляється, деякі деталі предметів були спеціально створені для того, щоб полегшити життя їх...\n12 пікантних фактів про фрейлінів-жінок, які йшли на багато заради близькості до королеви\nМи багато знаємо про блискучих королев, які вершили долі народів і розбивали серця відомих чоловіків. Але за кожною правителькою ховалася команда жінок, яка або підтримувала свою пані, або сприяла її падінню. Якщо корону дамі...\nОсобистість альберта пірпойнта обросла красивими і не дуже легендами, чому чимало сприяв сам останній кат британської імперії. Сьогодні складно сказати, де правда, а де вигадка — швидше за все, ми ніколи не дізнаємося всіх...\n17 фактів про анну герман, яка спочатку стала геологом, а потім заспівала так, що...\nГанна герман володіла голосом неймовірного тембру: він буквально заворожував слухачів. Після неї ніхто з виконавців не зміг повторити цю вражаючу манеру співу. Знаменита співачка пішла з життя дуже рано, в 46 років. Але пам'ять...\n15 фактів про циган-кочівників з індії, чий побут і традиції багатьох вводять в ступор\nЦигани-таємничий народ, історії про який весь час на слуху, але при цьому про нього самого ми майже нічого не знаємо. Кочують люди в яскравих нарядах приваблюють своєю самобутністю і унікальною культурою — романіпе. Ми...\nКращі ролі Сергія Юрського\nВипадково розбили товар в магазині: платити не потрібно\nОлександра Бортич стала іншому бренду TAG Heuer\nЛенінградська мода 1960-1980-х років\nТаке буває тільки в Росії. Частина 12 (47 фото)\nХудожник Михайло Бровкін. Пейзажі та натюрморти\nНетверезий суддя влаштував шоу на турнірі з дитячого хокею


«Темна» від Хофмана | Волинська газета\n«Темна» від Хофмана\nНагадаємо: на сторінках «Волинської газети вийшла публікація «Як пан Хофман за рибу взявся» (27 червня 2013 р.), в якій розповідали про конфлікт між, з одного боку, новим власником Володимиром Хофманом (котрого підозрюють у рейдерстві) та з іншого – колишнім виконавчим директором Людмилою Попик і працівниками підприємства. Тоді, як кажуть, ми заслухали обидві сторони: Людмила Прокопівна стверджувала, що купівля дочірнього підприємства у ВАТ «Волиньрибгосп» є незаконною, позаяк оцінки майна ніхто не проводив, а гроші смішні заплатили. Пан Хофман у свою чергу жваво демонстрував усі документи, що свідчили: він – законний власник і має намір підняти з колін фірму-банкрута (правда, до того, як Володимир Борисович придбав Рибгосп «Цумань», справи там йшли прекрасно).\nТоді поставити крапку в непростій ситуації не вдалося: свою оцінку діям нового власника проводили правоохоронці й прокуратура. Хоча перевірки контролюючих відомств тривають досі, та нині, немов мертва риба на поверхню водойми, спливають все нові й нові факти. Власне, найближчим часом відбудеться засідання суду: Феміда вирішуватиме, чи правочинними були збори акціонерів ВАТ «Волиньрибгосп», на котрих і прийняли рішення про відчуження дочірнього підприємства.\nА нещодавно на цю тему поспілкувалася і з головою Ківерцівської райдержадміністрації Зіновієм Колісником. Зіновій Богданович заперечив слова Людмили Попик, що, мовляв, влада не підтримує працівників рибгоспу:\n– Я та голова районної ради Михайло Марчук тримаємо це питання на особистому контролі. Нині матеріали справи перебувають на розгляді обласної прокуратури. Оскільки рішення ще не винесене, жодних дій ми робити не можемо. Але хочу вас запевнити, що районна влада підтримує колектив підприємства та робитиме все від нас залежне, аби цуманський рибгосп був збережений.\nДоля підприємства турбує і обранців громади: на одній із чергових комісій депутат райради Степан Бакай поцікавився в заступника прокурора району Євгена Хомича про результати перевірки. У відповідь, звісно, не тиша, а вже звикле: перевірка досі триває…\nЗдається, нема цьому кінця-краю. А поки стражі закону роблять свою справу. відтягуючи тим судові засідання, де, врешті-решт, щось вирішать, і можна буде вживати заходи щодо винуватців проблеми, підприємство, котре ніколи не мало збоїв у роботі, починає боргувати людям зарплатню. Людмила Попик розповіла, що вже в червні мали заборгованість 29 тис. грн. Попри це, колектив приходить на роботу і сумлінно виконує свої обов’язки. Ставки зариблені, та із виловом, каже Людмила Прокопівна, не поспішають: рахунки ж то заблоковані Хофманом, а відтак мають проблеми із реалізацією продукції. Та все ж доведеться шукати свої шляхи збуту, щоби люди отримали чесно зароблену копійку.\n– Проти мене відкривають все нові й нові кримінальні провадження, навіть вже не пригадаю, за якими фактами, – розповідає Людмила Попик. – Хофман пише заяви в міліцію, аби відтягнути час, і щоби перевірки тривали якнайдовше. Що вже тільки не вимишляють! Недавно на адресу рибгоспу надійшла повістка із суду. Так-от: генеральний директор «Волиньрибгоспу» Кунчиков (швагро Хофмана), подав на останнього в суд, щоби відчужити майно цуманського дочірнього підприємства. Нас запросили як третю сторону. Хоч позов не задовольнили, та всі ми розуміємо, для чого вони це роблять. Хотіли виселити нас звідси!\nЗапитали в Людмили Прокопівни, чи, бува, не приходили знову представники нового власника із сокирами виганяти їх із підприємства. Жінка каже, що до таких жорстких методів, на щастя, більше не доходило, та насолити пан Хофман вміє і на відстані: кілька днів тому надійшло повідомлення, що рибгосп відключать від електромережі.\n– Я їздила розбиратися, кажу: як відключати світло, коли підприємство працює?! А Хофман написав, що за нашою адресою ще із січня не ведеться господарська діяльність! – мовить екс-директор ДП «Рибгосп «Цумань». – Якби від’єднали від енергопостачання, то без електрики залишилася би ціла вулиця.\nДо слова, коли спілкувалися із Зіновієм Колісником, останньому надійшов дзвінок: на тому кінці дроту повідомили про лихі наміри Володимира Хофмана відключити електропостачання. Голова райдержадміністрації обіцяв оперативно вирішити питання. Що ж, поки таке благо цивілізації, як світло, в рибгоспі й мешканців цуманської вулиці є.\nУ розмові з нами Зіновій Богданович висловив намір у майбутньому взагалі повернути ДП «Рибгосп «Цумань» у державну власність. Та це можливо лише після того, як у війні бізнесменів і робітників буде поставлено крапку.\nВоно – й не дивно: адже жодної гарантії, що Хофман чи будь-хто інший розвиватиме підприємство, а не набере під заставу майна кредитів і накиває п’ятами, немає. Впродовж довгих років свого існування у державній формі власності цуманський рибгосп був одним із провідних на теренах області. Зокрема в газеті «Радянська Волинь» у одному з номерів далекого 1958 р. йшлося про успішність місцевого рибництва: «Колгоспники артілі «Більшовик» Цуманського району переконалися, що рибне господарство дуже вигідна галузь. Торік від реалізованої риби в колгоспну касу надійшло 44 тис. карбованців. У цьому році площа водного дзеркала збільшена на 12 га, у ставки запущено 35 тис. мальків дзеркального коропа».\nТож, (зважаючи на затягування процесу) залишається загадкою, у якому році «Рибгосп «Цумань» почне працювати не менш успішно, ніж у радянські часи, і чи взагалі вдасться нормально налагодити роботу після численних баталій на підприємстві.


З голоду здихає червонокнижна ведмедиця | Новини на Gazeta.ua\nЗ голоду здихає червонокнижна ведмедиця\nПʼятниця, 24 грудня 2010 01:45\nЗахисники тварин б'ють на сполох: через неналежний догляд може померти 5-річна бура ведмедиця Марта. Її тримають за ґратами на цементній підлозі на території готельного комплексу "Фільварки-центр" у місті Кам'янець-Подільському. Власник не годує.\n— При жарі 35 градусів у ведмедиці не було води, — розповідає обласний інспектор з охорони навколишнього середовища Юрій Мартинюк, 52 роки. — Відвідувачі напувають її алкоголем. Вольєр не облаштовано контрольною огорожею. Дика тварина може когось покусати. Документів на Марту немає. Є лише паспорт на собаку. Ця графа закреслена і написано: "Ведмідь".\nВедмедиця належить Валерієві Смоляку. Разом із Володимиром Гурником вони володіють готелем. Улітку розділили його. Територія з вольєром дісталася Гурнику. Обидва перестали доглядати за твариною.\n— Клітку не убирали, такий сморід, — розповідає одна з активістів із порятунку тварини Світлана Мельник, 32 роки. Вона розмістила на форумі оголошення про цю проблему. Люди зі всього міста почали носити ведмедиці їжу.\n— Приносили яблука, груші, хліб, рибу, — каже Наталія Пустиннікова, 58 років. — Марта вже нас упізнавала, підходила.\nДізнавшись про цю ситуацію, директор Ялтинського зоопарку Олег Зубков погодився забрати Марту. Власник вольєру Володимир Гурник не заперечував. Зазначив це в погоджувальному листі.\n— Влітку приїжджає машина із зоопарку. Ми викликаємо МНС, міліцію, ветеринарів. А власників готелю нема. А це приватна власність. Так поїхали ні з чим. Смоляк спочатку казав, щоб за Марту йому дали 3 тисячі гривень, а потім захотів 3 тисячі доларів. Така інфляція. Власне, того Марту і не віддали. А йому все одно, що вона здихає, — каже захисниця тварин Ірина Пустиннікова, 34 роки.\nМашина з Ялтинського зоопарку приїжджала і вдруге — восени. Але знову поїхала ні з чим.\nІз власниками готелю поспілкуватися не вдалося. Працівники сказали, що їх немає в місті. Мобільні телефони не відповідають.\nУ міській прокуратурі розводять руками.\n— Власник території, де стоїть вольєр, віддає тварину безплатно, — каже 29-річний Володимир Готра, помічник Кам'янець-Подільського прокурора. — Вся проблема в іншому власникові. Ми дали припис екологічній інспекції, щоб у 10-денний термін вирішила цю проблему.\nІз часу припису минуло майже 60 днів. Звір досі на території готелю. Побачивши людей, ведмедиця повільно йде до краю клітки. Принюхується. Підходить до годівниці й вишкрябує замерзлий хліб. Кладе на лапу і починає їсти. Через ґрати намагається язиком дістати снігу. Води у клітці немає. На огорожі висить напис: "Сміття до клітки не кидати".\nБурого ведмедя записано до Червоної книги України. На території нашої держави їх залишилося не більше 300 особин.\nЗараз ви читаєте новину «З голоду здихає червонокнижна ведмедиця». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


19.09.2004 Спільна молитва за жертв терактів Кожен бажаючий міг взяти участь у молитовній панахиді за загиблими від терактів у цілому світі. Вона відбулася у римо-католицькому Кафедральному Соборі Успення Пресвятої Богородиці в Одесі.\nЯк сказав секретар духовної Ради христианських конфесій Петро Мартьянов: «Мета цього служіння - вшанувати пам’ять всіх загиблих в Беслані від рук терористів: дітей, жінок, чоловіків. Представники кількох церков та конфесій вирішили спільно звернутися до керівництва різних країн, громадських організацій із закликом зберегти мир на землі у цей неспокійний час».\nІдея спільного служіння належить єпископу Одесько-Симферопольської диєцезії РКЦ, Його Екселенції Броніславу Бернацькому. На його заклик відгукнулись єпископ Німецької лютеранської Церкви, доктор Едмунд Ратц, духівництво Української Автокефальної Православної Церкви (отець Михайло Кушнір), Української Греко-Католицької Церкви, УПЦ Київського Патріархату, Євангельських христиан баптистів, Об»єднана українська методистська церква, Присвітеріанська церква.\nПредставники УПЦ Московського Патріархату запрошення проігнорували.


Атрофія зорового нерва » Діагноз\nЗоровий нерв складається з численних волокон, які відповідають за передачу візуальної інформації до мозкових центрів, де вона обробляється. Фактично, від нього залежить повнота спостережуваної картини, чіткість і різкість того, що бачить людина. Ситуація, коли ці волокна починають відмирати або в них утворюються непрохідні ділянки, отримала назву атрофія зорового нерва. Це захворювання вражає людей у віці, так і молодь.\nРозглянута патологія представляє собою процес дегенерації волокнистих тканин зорового нерва.\nХвороба класифікується на первинну - самостійну атрофію, і вторинну, що виникла на тлі прогресування інших захворювань.\nКрім того, патологія може бути повною або частковою, односторонньої і двосторонньої (один або обидва ока постраждали), а також прогресуючої або стаціонарною (розвивається захворювання і наскільки швидко).\nСпадна атрофія зорового нерва - симптоми\nОзнаки дегенерації розрізняються в залежності від існуючої форми хвороби і наявності або відсутності її прогресування.\nПервинна атрофія характеризується блідістю диска зорового нерва, межі якого чітко окреслені. На сітківці відзначається помітне звуження артеріальних кровоносних судин. При цьому зір хворого поступово знижується, погіршується сприйняття кольорів і відтінків.\nВторинна атрофія зорового нерва відрізняється від вищеописаної форми тим, що диск не має чітких меж, вони розмиті. На ранній стадії захворювання розширені вени. Зір при цьому типі хвороби погіршується набагато серйозніше - виникають так звані сліпі зони (гемианопические випадання). З часом людина може повністю втратити здатність бачити.\nЧасткова і повна атрофія зорового нерва\nЯк випливає з назви класифікованих видів патології, ці форми захворювання розрізняються ступенем дегенерації нерва і, відповідно, сприйняття візуальної інформації. При частковому пошкодженні волокон зір лише порушено, хоч і досить суттєво, а при абсолютній атрофії настає сліпота.\nАтрофія зорового нерва - причини\nВарто зазначити, що єдиним чинником, що призводить до розвитку даного захворювання в первинній формі, є спадковість.\nПричини вторинної атрофії:\nхвороби зорового нерва (інфекції, токсичні ушкодження, травми, порушення кровообігу, застій рідини);\nпатології сітківки ока;\nзахворювання головного мозку, в тому числі пухлини;\nхвороби кровоносних судин (гіпертонія, аритмія, атеросклероз );\nАтрофія зорового нерва - чи потрібна операція?\nВідновити пошкоджені волокна неможливо, таким чином, лікування цієї недуги зосереджена на збереженні наявних показників зору і зупинки прогресування захворювання.\nТерапія, перш за все, починається з усунення причини атрофії, якщо це не спадковий фактор. Після призначається традиційна схема лікування, що складається з судинорозширювальних препаратів, тонізуючих кровообіг коштів\nі вітамінів. Крім того, проводиться магнітне, лазерне або електричне вплив на зоровий нерв. Це сприяє прискоренню регенерації тканин, активізації обмінних процесів і посилення кровопостачання.\nОднією з новітніх методик лікування даної патології є імплантація електростимулятора безпосередньо в орбіту очі. Незважаючи на високу ефективність такого способу, він вимагає великих грошових вкладень, припускає тривалий період реабілітації, а сам імплант працює лише кілька років.\nНеврит зорового нерва Неврологія Відновлення зорового нерва Діагноз Що таке колобома зорового нерва і як це можна вилікувати? Діагноз Неврит зорового нерва - симптоми і лікування Лікування дітей Атрофія зорових нервів, причини, наслідки та лікування Лікування дітей Атрофія зорового нерва: методи лікування та причини Офтальмологія


Шолом MT Atom SV Solid\nГоловна Екіпірування Шоломи Шолом MT Atom SV Solid\nДодано : 24 вересень о 11:03\nНомер оголошення: 10110\nДодано : 24 вересень о 11:11\nДана модель відрізняється від інших подібних шлемів своєю невеликою вагою і концептуально новою внутрішньою частиною. А також ідеальним співвідношенням Ціна / Якість. При невисокій ціні, у вас є максимальний комфорт і оптимальна надійна конструкція, перевірена на попередніх моделях.\nАеродинамічні форми шолома дозволяють почувати себе комфортно на досить високих швидкостях.\nОсоблива відмінність шолома в тому, що передня частина легко відкривається, не від'єднуючись від шолома. Даний девайс зручний для туристичних поїздок і також для пересування по місту, коли потрібно часто зупинятися і знімати шолом. Також шолом включає в себе вбудовані відкидні сонцезахисні окуляри. Він може бути використаний на різноманітних типах мотоциклів, а також на снігоходах та квадроциклах.\nВізор MT V-12 нового покоління є стійким до царапин з швидкою системою зняття-установки та підготовки під Pinlock. Відмінна система вентиляції внутрішнього простору. Мікрометрична застібка для ідеальної і безпечної посадки шолома на голові рейдера.\n- Зовнішня частина з особливо стійкого полімеру\n- Антибактеріальна внутрішня підкладка\n- Система металевих пряжок з мікрометричним регулюванням\n- Проста і швидка система зняття візору\n- Внутрішній сонцезахисний визор\n- Максимально прозорий візор з широким кутом огляду\n- Сертифікації: ЕСЕ / ONU, DOT (США), NBR7471, NTC 4533\nМотошолом GXT 358 М-2XL мотошлем\nШолом ACERBIS PROFILE 4 помаранчевий/жовтий


» Завдання для дистанційного навчання під час карантину » 13-А » Понеділок 25.05\nПонеділок 2 25.05\nП'ятниця 2 22.05\nЧетвер 2 21.05\nСереда 2 20.05\nПонеділок 2 18.05\nП'ятниця 2 15.05\nЧетвер 2 14.05\nП'ятниця 2 10.04\nпонеділок 2 30.03\nчетвер 2 02.04\nсереда 2 06.05\nпонеділок 2 04.05\nчетвер 3 07.05\nКонтрольна робота. Ядерна фізика\n(хто ще не пройшов)\nПідготовка до державної кваліфікаційної атестації (консультації)\nПризначення краєобметувальних та зшивно-обметувальних машин\nЗрізи деталей одягу, які виготовляються з трикотажного полотна та деяких текстильних матеріалів, після зшивання швидко сиплються, що призводить до порушення швів. Для запобігання зрізів деталей одягу від осипання необхідно їх обметувати. Обметування зрізів виконують або одночасно зі зшиванням швів на зшивально-обметувальних машинах, або окремо.\nОсновні механізми машини 51 – А класу.\nМашина має механізм голки, механізм петельника, диференційований механізм переміщення тканини рейкового типу, механізм верхнього ножа, механізм лапки. Переміщувач тканини рейкового типу має дві рейки (передню - диференціальну і задню - основну), причому переміщення передньої рейки більше, ніж задньої, завдяки цьому усувається посадка і розтяг трикотажу в процесі його обметування. Механізм ножів працює за принципом ножиць. Машина має централізоване змащування механізмів, розміщених під платформою машини. В машині регулюються: натяг нитки, тиск притискної лапки на тканину і довжина стібка.\nШвейна машина напівавтомат 220 класу\nНапівавтомат призначений для виготовлення закріпок двонитковим човниковим стібком. Кількість обертів головного вала за хвилину 1200, довжина закріпки може бути від 3 до 16 мм, ширина – від 2 до 3 мм. Закріпка довжиною від 3 до 7 мм виготовляється за 21 прокол голки, довжиною від 7 до 16 мм за 42 проколи.\nМашини потайного стібка\nПотайний стібок застосовується у тих випадках, коли потрібно отримати строчку, яку не видно з лицьової сторони. Потайні стібки виконуються як з ланцюговим, так і з човниковим переплетенням ниток. Потайний ланцюговий однонитковий стібок легко розпускається, його зазвичай використовують при підшиванні виробів. При цьому самі стібки видно лише на вивороті виробу.\nПотайні стібки можуть бути однолінійними, дволінійними, зиґзаґоподібними, обметувальними. Вони характеризуються тим, що при їхньому утворенні одна з двох тканин, що зшиваються, проколюється наскрізь, а друга – лише на деяку глибину.\nНапівавтомат 27 кл.\nШвейна машина-напівавтомат 27-го класу призначена для пришивання\nплоских ґудзиків із двома й чотирма отворами без стійки двонитковим\nчовниковим стібком типу 304.\nҐудзики з чотирма отворами пришиваються за 21 прокол голкою, а ґудзики\nз двома отворами – за 14 проколів голкою.\nШвейна машина-напівавтомат 27 кл. складається з таких механізмів:\n- механізму зворотно-поступального руху голки;\n- механізму поперечного переміщення голки;\n- механізму човника;\n- механізму ниткопритягувача,\n- механізму переміщення ґудзика й матеріалу;\n- механізму автоматичного зупинника\nДля запобігання попадання ґудзика в око використовується захисний екран.\nНапівавтомат 727 кл.\nНапівавтомат 727 кл. призначений для пришивання плоских ґудзиків з двома і чотирма отворами щільно до тканини на сорочках, костюмах, спецодязі, плащах та інших виробах двохнитковим човниковим стібком.\nНапівавтомат 95 кл.\nНапівавтомат 95 кл. Подольського механічного заводу призначений для пришивання плоских ґудзиків з двома або чотирма отворами однонитковим ланцюговим стібком\nПроста направляюча лінійка\nПристрій для обкантовування зрізів деталей смужкою тканини, тасьмою строчкою\nЛапка з пружинним бортиком\nШарнірна лапка з бортиком\nЛапка для утворення зборок на нижній деталі\nЛапка для настрочування пройми\nЛапка для вшивання рукава запошивним швом\nЛапка для настрочування тасьми\nЛапка з рухомою направляючою лінійкою\nЛапка для настрочування «блискавки»\nЛапка для застрочування\nЛапка-обкантовувачдля обкантовування краю деталі смужкою тканини\nЛапка для утворення зборок на одному шарі тканини\nПристосування для настрочування обшивки по низу рукава накладним швом\nПристосування для з'єднання деталей виробу запошивним швом\nПристосування для з'єднання подвійної кокетки зі спинкою або передом чоловічої сорочки\nПристосування для виготовлення петельок внутрішніх кишень та вішалок\nПристосування для пришивання тасьми «блискавка» з одночасним підгинанням двох зрізів\nПристосування для виправлення комірів чоловічих сорочок\nВТО швейних виробів\nУ швейному виробництві застосовують три види ВТО: прасування, пресування й відпарювання. Прасуванням називається ВТО, при якій робоча частина праски послідовно переміщується по зволоженому напівфабрикату з певним тиском.\nДля виконання ВТО необхідно таке обладнання і пристосування: праска, пульверизатор, пропрасовувач, прасувальний стіл.\nХімія 13 клас 25.05\nПідсумковий урок «Хімія навколо нас»\nПерегляньте відео за посиланням: https://www.youtube.com/watch?v=YVTVfma9-3w.\n13 клас Історія України\nТема. Практичне заняття. Зовнішні та внутрішні загрози суверенітету України в умовах гібридної війни.\nІ. Опрацювати уривки.\n1. «У нас справді виникла катастрофічна ситуація — приблизно 1 млн українців виїжджає щороку. Ми вважаємо, що ця ситуація, на жаль, найближчим часом збережеться», — повідомив міністр закордонних справ України П. Клімкін в ефірі ток-шоу «Свобода слова», 04. 09. 2018 р.\n2. ...Пам’ятаю мітинг 26 лютого 2014 року (у Сімферополі), ми туди прийшли разом з нашими однодумцями, щоб підтримати мітинг кримських татар, там були кримськотатарські прапори й українські. На цей же захід прийшли проросійські сили, які організували свій стихійний мітинг, на протилежному боці з російськими прапорами. Я знав, що цю акцію анонсували кримські татари, про акцію проросійських активістів не чув, тому мені було дивно їх там бачити. Я підійшов до проросійських активістів і запитав, чого вони хочуть, вони відповіли — хочемо референдуму. Я бачив серед них декількох знайоми, радикально налаштованих. Згодом почалися сутички, були поранені. ...Уже ввечері я почув з медіа, що декілька людей загинуло.\nНа той момент ми не розуміли, що почалася окупація, бо вона офіційно почалася 20 лютого, а ми вперше зрозуміли це 27 лютого, коли зайшли російські військові» (Ісмаїл Ісмаїлов — співкоординатор руху «Євромайдан Крим», з книги «Люди “сірої зони”. Свідки російської анексії Криму 2014 року».\n3. У НАТО розцінюють відкриття Керченського мосту як чергове порушення суверенітету та територіальної цілісності України. У заяві заступника спікера Північноатлантичного альянсу П. Казале 16 травня 2018 р. наголошується, що Росія «продовжує демонструвати явну зневагу до міжнародного права». «НАТО засуджує будівництво Росією й часткове відкриття Керченського мосту. Крим є частиною України, і цей міст є ще одним порушенням суверенітету та територіальної цілісності України.\nІІ. Домашнє завдання\n1. Доберіть та запишіть із інтерне джерел, ЗМІ власні приклади загроз внутрішньому та зовнішньому суверенітету України.\n13– А, українська мова Дата 25.05. 2020\nТема.УРЗМ Конспект публічного виступу\nОсновний зміст уроку\nПублічний виступ як важливий засіб комунікації. Комунікативні вимоги до мовної поведінки під час публічного виступу\nУсне спілкування поділяється на публічне та приватне.\nОсобливим видом усного спілкування є публічний виступ. Ораторські виступи відіграють важливу роль у житті кожної людини. Живе слово, особистий приклад активно впливають на слухачів. Справжній промовець – яскрава особистість, неповторна індивідуальність. Проте ця індивідуальність не властива людині від народження; вона виробляється протягом життя в результаті роботи над собою, зокрема над своєю мовою. Підготовка ритора до публічної промови\nІснує 4 основні способи підготовки публічної промови.\nЕкспромт – виступ без підготовки.\nПлан-конспект, коли готується детальний план, у якому кожний пункт супроводжується коротким викладом основних ідей виступу.\nНаписання тексту, коли готується текст виступу, який потім повністю зачитується. Заучування напам’ять – виступ заучується напам’ять і виголошується без опори на будь-які записи.\nДосвідчені ритори користуються, звичайно, усіма цими способами, але ідеалом вважають виступ без записів.\nЧому початківцеві слід мати під рукою повний текст промови? Тому, що виступаючи перед широким загалом, він повинен стежити за багатьма речами: станом свого одягу, виходом на трибуну, диханням і голосом, виразністю артикуляції, силою голосу, реакцією слухачів і т. ін.\nНавряд чи зуміє молодий ритор думати ще й над змістом промови та формулюванням думок. Тільки ритор з великим досвідом, який не боїться публічно виступати, може наважитися виголосити промову перед великою кількістю слухачів без написаного тексту. Підготовка до виступу має такі стадії:\nопрацювання й писемне оформлення її (тобто складання конспекту, плану, написання тексту);\nкритичний розбір уже готового виступу, тимчасовий «відхід» від теми (треба, щоб вона уклалася в пам’яті, остаточно викристалізувалася, зазнала певних змін та ін.); виголошення.\nНе можна розраховувати на успіх промови, якщо ритор не вміє логічно організувати матеріал, пов’язати основні ідеї свого виступу, наведені факти й цифри в єдине ціле, якщо він не вміє повно й глибоко висвітлити тему, і, нарешті, якщо він не вміє враховувати основні особливості своєї майбутньої аудиторії, щоб одразу вступити з нею в контакт.\nАдже контакт забезпечується не в той момент, коли ритор з’явився перед слухачами й побачив їх, а тоді, коли він почав обдумувати свій виступ, уявляючи свою майбутню аудиторію, шукаючи засобів упливу на неї і визначаючи її можливу реакцію.\nРозпочинати підготовку потрібно з конкретизації теми виступу, встановлення кола питань, що вона має охопити. Для початку виберіть один – два аспекти або питання. Дуже важливо, щоб Ви мали «резервні знання» (матеріалу у вас повинно бути на 1/3 більше того, що Ви плануєте виголосити).\nАмериканський учений Дейл Карнегі, якому належить термін «резервні знання», писав, що вони надають особливої впевненості, виникає відчуття, яке важко описати, – Ви будете заряджені позитивно. Обдумуючи майбутній виступ, потрібно розбити його в думках на тематичні блоки (їх має бути 3 – 4): спочатку скажу про те, потім те, іще те, а на кінець розкажу про те... До виступу готуйтеся не за 1 день, розтягніть це на декілька днів, робіть перерви в підготовці, готуйте свій виступ блоками – так Ви краще його запам’ятаєте.\nПісля обдумування потрібно приступати до підготовки конспекту промови.\nКонспект – це короткий писаний виклад змісту чого-небудь: лекції, статті, монографії, розділу з підручника і т. п. Конспектувати слід не одразу (під час першого читання). Доцільніше спочатку одержати загальне уявлення про твір у цілому, а лише після цього, під час повторного його читання, почати конспектувати.\nОтже, готуючись до виступу, по-перше, робіть короткі записи прочитаного, нагромаджуйте фактичний матеріал. По-друге, складіть перелік фактів, які Ви можете віднести до цієї теми виступу. По-третє, виберіть найосновніше й напишіть перелік головних пунктів виступу. Залишіть між ними місце, щоб потім вписати другорядні питання. По-четверте, викресліть усе зайве, що нагромадилось із самого початку. По-п’яте, складіть план виступу: вступ, основна частина, висновки.\nНаписати виступ "Вибір моєї майбутньої професії – вибір долі!"\n(Виконане завдання надсилати на ел. пошту Ivannashengera@gmail.com )\nНавчально-виховний, реабілітаційний процес\nКорекційна спрямованість навчально-виховного, реабілітаційного процесу\nЦентри учнівського самоврядування\nНормативно-правове забезпечення корекційного освітньо-виховного процесу\nІнформація про надані послуги\nТеребовлянський навчально-реабілітаційний центр - 2016-2020


понеділок, 02 серпня 2021, 12:41\nПри цьому він нагадав, що існує дві відмінності між поняттям мігрант і біженець: перший є законним, а другий пов'язаний з причинами, через які люди залишають свою країну походження або країну проживання.\nЧитайте також: Пандемія привела до зменшення кількості мігрантів і біженців - ООН\n«Було б непогано вивести людей з тіні і точно знати, хто тут і хто. Ймовірно, хтось міг би перейти до іншого виду міграційних статусів в Україні. Більшість з них працюють, вони працюють в неофіційному секторі, працюють в таких місцях, як "Троєщина" (йдеться, очевидно, про великий ринок "Троєщина" у Києві – ред.). Вони не сидять вдома або займаються нелегальним бізнесом. Навпаки, вони роблять вклад в економіку, але в неформальному секторі, що не дуже добре. Тому я думаю, що виведення мігрантів з тіні може бути позитивним кроком», - зазначив Матеу.\nЯк повідомлялося, з 2017 року кількість мігрантів у світі зросла до 272 млн. Також ООН зафіксувала 79,5 млн біженців.


Віра Брежнєва стала «чоловіком»: Cимпaтичний тaкий хлопчик вийшов. Politeka\nВіра Брежнєва стала «чоловіком»: Cимпaтичний тaкий хлопчик вийшов\n7 листопада, 17:33\nУкраїнська співачка Віра Брежнєва зробила з себе чоловіка, Меладзе можна поспівчувати\nВідома співачка Віра Брежнєва активно веде соцмережі. Кожен день в її Instagram з’являються нові публікації.\nУ своїх Instagram-Сторіс артистка розмістила забавне фото, на якому за допомогою спеціального додатку “перетворила” себе в чоловіка.\nСхоже, що результатом Віра залишилася задоволена. “Симпатичний такий хлопчик вийшов”, – підписала знімок співачка і запропонувала передплатникам проголосувати – згодні вони чи ні. Шкода, що співачка не розмістила це фото в своєму акаунті, а залишила в Сторіс, інакше б фанати змогли оцінити забавний колаж, яким похвалилася співачка.\nТакож раніше повідомлялося, що Віра Брежнєва порадувала користувачів соціальної мережі домашнім архівними фото: пора згадати, що і вона носила прізвище Галушко.\nВіра Брежнєва на сторінці соціальної мережі в своєму акаунті опублікувала сімейне архівне фото.\nЄфросиніна взяла приклад з Полякової та оголилася: Без сліз не поглянеш\nЗнімок екс-учасниця групи «ВІА Гра» виклала в Instagram. На фото є її батько, який помер кілька років тому.\nФотографію Віра Брежнєва опублікувала в пам’ять свого померлого батька, Віктора Галушко, якому 3 листопада виповнилося б 64 роки. На знімку чоловік сидить в інвалідному кріслі в оточенні родини. На фотографії також позують дочки, бабуся, сестри співачки. Є і Олександр Цекало, чоловік Вікторії Галушко, однією з сестер Віри Брежнєвої.\nНагадаємо, що недавно Віра Брежнєва, засвітилася на одному з російських заходів в досить відвертому вбранні. Українська поп-діва Віра Брежнєва, екс-учасниця жіночого тріо «ВІА Гра» засвітилася в Кремлівському палаці (Москва) на святкуванні 22-річчя російського каналу МУЗ-ТВ.\nУкраїнська співачка вибрала, для російського світського заходу досить відверте вбрання, який, судячи з усього, приміряла на голе тіло.\nПеред папараці Кремля співачка позувала в білій сукні з високим вирізом в області стегна і з практично відсутньою зоною декольте, з-під якої проглядалася груди виконавиці.\n«Брежнєва дурочка сума зійшла», «Занадто відверто», «Як повія виглядає, жах!», «Цицьки б прикрила», «Мумія в бинтах!», «Ну що за наряди то пішли? Вже нічого не приховують зовсім би роздяглися і співали голі »,« натягати такі наряди, адже стрьомно … видно ж що вже давно і далеко не дівчинка »,« Баба Віра тюль намотала і груди показала ».\nТеги: Вера Брежнева Віра Брежнєва украинская певица украинская певица шоу-бизнес українська співачка українська співачка шоу-біз


Історія центру – KVD.vn.ua – шкірно-венерологічний центр\nKVD.vn.ua - шкірно-венерологічний центрПро ВОКШВЦПублічна інформаціяІсторія центру\nВінницького обласного клінічного шкірно-венерологічного центру (диспансеру), становлення та розвитку дерматовенерологічної служби області\nВ архівній довідці державного архіву Вінницької області № 06-230 від 18.11.1999 року зазначено, що в документах Подільської губернської робітничо – селянської Інспекції є акт за 23 червня 1924 року про перевірку роботи Вінницького центрального шкірно -венерологічного диспансеру, де вказано, що він був заснований в 1921 році в м. Вінниці. Також в архівній довідці державного архіву Вінницької області 06-317 від 22.09.2003 року зазначено, що в лютому 1920 року у м. Вінниці був заснований венерологічний диспансер.\nВ рукописах, які збереглися до цього часу, є інформація, що основна будівля, в якій в майбутньому буде відкрито диспансер, побудована в 1902 році.\nНа фото будівлі ( див. нижче) зазначено, що це Вінницька приватна жіноча гімназія І.Н. Драганової. Це була трьохповерхова будівля з червоної цегли, металевим дахом та з технічним поверхом. Поруч з будівлею – ворота до внутрішнього двору. До будівлі вели 5 вхідних дверей. На другому та третьому поверхах в центрі будівлі розміщені великі лоджії.\nТакож є відомості про лікарську практику лікаря Патла з надання допомоги хворим на шкірні захворювання в цій будівлі після революції до 1920 року. Засновником диспансеру в лютому 2020 року став лікар – дерматовенеролог Євген Львович Проневич, який став його першим головним лікарем. Під його керівництвом в Вінницький області розпочали відкривати перші шкірно-венеричні пункти.\nВ той час Вінницький обласний клінічний шкірно-венеричний диспансер мав амбулаторію і стаціонар на 50 ліжок з невеликим штатом лікарів на 6 – 7 одиниць, приміщення складалось з 26 кімнат.\nЗ 1925 по 1932 рік існував Вінницький окружний шкірно -венерологічний диспансер, а з 1932 року Вінницький обласний шкірно – венерологічний диспансер, який крім населення Вінницької області обслуговував частину Хмельницької та Житомирської областей. З 1927 до початку війни диспансером керував Трахтенберг Шнеєр Юхимович.\nВ 1934 році була створена кафедра шкірних та венеричних хвороб на базі Вінницького обласного клінічного шкірно – венерологічного диспансеру. Першим завідувачем кафедри був професор С.А. Глауберзон (1934-1937).\nВ період окупації Вінниці німецько-фашистськими загарбниками будинок диспансеру був зруйнований і до 1944 року заклад не працював. Після звільнення від окупації будинок був відремонтований і видозмінений. На жаль, інформація про роботу диспансеру в ті часи відсутня.\nВ 1947 році в м. Вінниці відкривається міський шкірно-венерологічний диспансер. Головним лікарем диспансеру призначено Кеніса Володимира Яковича . Диспансер в той час знаходився на міському забезпеченні з обмеженим штатом лікарів і середнього медперсоналу. В цьому ж році в області було організовано ще 4 районних шкірно-венерологічних диспансери – Могилів-Подільський, Жмеринський, Тульчинський та Гайсинський. Всього в області було розгорнуто 264 стаціонарних ліжок для дерматовенерологічних хворих, в тому числі 100 у Вінницькому диспансері, 90 в районних диспансерах та 74 в загальнолікарській мережі. В області працювало 64 лікарів-дерматовенерологів, для порівняння – в 20-х роках минулого століття – 7 лікарів.\nВ 1950 році на базі Вінницького міського шкірно – венерологічного диспансера зі своїм штатом лікарів в 10 одиниць був відкритий обласний шкірно – венерологічний диспансер, де вже лікувались не лише жителі м. Вінниці, але і хворі з усієї Вінницької області.\nВ 1953 році міський і обласний шкірно – венерологічні диспансери було об’єднано в один медичний заклад, що отримав назву Вінницький обласний шкірно-венерологічний диспансер, головним лікарем якого стала Марія Михайлівна Лотарьова.\nНа фото в першому ряду Кеніс В.Я. та Лотарьова М.М.\nОновлений диспансер представляв собою вже великий обласний лікувальний заклад, якому нараховувалось 20 лікарських одиниць. В 1958 році було здійснено капітальний ремонт будівлі, до основної частини будівлі було прибудовано трьохповерхову частину, де було розміщено санвузли та димова шахта. В диспансері налічувалось в стаціонарі 75 ліжок. В ті роки лікарі обласного шкірно-венерологічного диспансеру провели велику роботу по зниженню кількості свіжих форм сифілісу, гонореї, по ліквідації вогнищ грибкових захворювань в дитячих будинках, підготовці кадрів венерологів, по організації серологічної допомоги. Основним видом діяльності диспансерів були масові обстеження працюючих по виявленню венеричних хворих. Так, при профілактичних оглядах в 1950 році було оглянуто 189 789 осіб, в 1966 році – близько 1,5 млн осіб.\nОбласний диспансер здійснює велику організаційно-методичну роботу, керуючи всією мережею проти венеричних закладів області, головним чином, шляхом систематичних, планових виїздів лікарів на периферію. Проводиться лікувально-профілактична , спільно з лікарнями області консультативна робота, підготовка кадрів дерматовенерологів, лаборантів, серологів і підвищення кваліфікації лікарів суміжних спеціальностей. З січня 1972 року по 1992 рік диспансер очолював вінничанин (с. Тарасівка Жмеринського району) Гарматюк Григорій Костянтинович .\nВ період його роботи було здійснено капітальний ремонт основного корпусу (обкладено облицювальною плиткою), перекрито дах із заміною дерев’яних конструкцій та шиферу, виведено з підвального приміщення котельню, побудовано окремі приміщення для лабораторії, встановлено стаціонарну дезінфекційну камеру. В селі Жабелівка Вінницького району побудовано одноповерховий лікувальний корпус закритого типу на 50 стаціонарних ліжок з підсобними господарськими приміщеннями, котельнею,очисними спорудами, облаштовано свердловину питної води та встелено 1,5 км асфальту для під’їзду до лікувального корпусу. В 1972 році в лабораторній діагностиці впроваджено реакцію імобілізації блідої трепонеми (РІТ) та в 1978 році- реацію імунофлуоресценції трепонем (РІФ) , а також бактеріологічну діагностику піодермії.\nПо ініціативі диспансера проводять ряд заходів по покращенню шкірно – венерологічної служби в області:\nв 1972 році в Шпиковській дільничній лікарні відкриття серологічної лабораторії;\nв 1975 році створена школа передового досвіду на базі Бершадського ЦРЛ;\nв 1976 році школа передового досвіду відкрита на базі Гайсинського диспансеру;\nв 1977 році введено в будівництво нову споруду Гайсинського шкірно -венерологічного диспансеру.\nВ 1979 році створена централізована бактеріологічна лабораторія. Головним лікарем з 1992 року до 2011 року був Бардашевський Олег Борисович.\nБуло подолано спалах венеричних хвороб в 90-х роках . Придбано 2 санітарні автомобілі. Замінено вікна в будівлях закладу на енергоощадні, здійснювалися поточні ремонти для підтримування закладу в належному стані. Диспансер продовжив напрацьовані традиції , розширено штат лікарів, налагоджено збір та обробку статистичної звітності, аналітична робота за напрямком діяльності, виїзди в райони лікарів-кураторів для надання організаційно-методичної та практичної роботи. Нарощуються потужності лабораторної діагностики, здійснюються навчання лікарів-лаборантів практичним навикам постановки реакції Васермана та інших досліджень.\nЗ 2011 по травень 2014 року головним лікарем диспансеру працював Бельц Сергій Євгенович.\nЗ червня 2014 року диспансер очолює к.м.н. Трет’яков Максим Сергійович.\nЗа останні 5 років значно покращилась матеріально-технічна база закладу . Проведено капітальні ремонти кабінетів лікарів диспансерного відділу, стаціонарного відділення, баквідділу клініко-діагностичної лабораторії, опалювальної системи та водогону, облаштовано водопостачання та водовідведення в палатах стаціонарного відділення, відремонтовано дах на всіх будівлях. Придбано цілий ряд медичних апаратів, фізотерапевтичне, лабораторне обладнання та апаратура, комп’ютерна техніка та медична інформаційна програма «Доктор Елекс», меблі, водонагрівачі та інше устаткування.\nВ жовтні 2019 року заклад реорганізовано в комунальне некомерційне підприємство «Вінницький обласний клінічний шкірно-венерологічний центр Вінницької обласної ради», а керівник стає директором підприємства. З січня 2020 року в рамках контрактування з НСЗУ було скорочено стаціонарне відділення центру. Центром укладено договір з НСЗУ з надання амбулаторної спеціалізованої та високоспеціалізованої дерматовенерологічної допомоги населенню, отримано нову ліцензію.\nСтаном на 1 січня 2020 року загальна кількість штатних посад складала 58,25 одиниць, з них 15 посад лікарів, в тому числі 8,75 посад лікарів-дерматовенерологів, 14,75 посад середніх медичних працівників. Облаштовано 12 електронних робочих місць . Впроваджується електронний документообіг. В закладі працюють лікарі-дерматовенерологи вищої категорії (83%), більша половина лікарів центру (70%) мають спеціалізацію як по дорослій так по дитячій дерматовенерології.\nПрацює клініко-діагностична лабораторія, яка здійснює специфічні дослідження в діагностиці сифілісу та інших венеричних хвороб, інфекцій що передаються статевим шляхом, висококонтагіозних дерматологічних захворювань, впроваджуються сучасні методики діагностики. Фізіотерапевтичний кабінет центру оснащений сучасною лікувальною апаратурою. В закладі амбулаторно здійснюється видалення всіх видів новоутворень шкіри. Центр продовжує здійснювати координацію дій всіх лікувальних закладів області з надання дерматовенерологічної допомоги населенню, проводить та бере участь у конференціях, тематичних семінарах, майстер-класах, симпозіумах для лікарів-дерматовенерологів, збір статистичних звітів та формування стратегії в проведенні заходів з попередження розповсюдження венеричних захворювань та заразних шкірних хвороб на території області.


Леонід Бічевін - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Актори\nМісце народження: Климовск , Московська, Росія\nУ 2006 році, одразу після закінчення ВТУ ім. Щукіна, Леонід Бічевін був прийнятий в трупу Театру імені Вахтангова. За роки роботи на цій сцені актор зіграв чимало ролей. Найбільш відомі: Троїл у виставі Рімаса Тумінаса «Троїл і Крессида» з трагедії Вільяма Шекспіра, Каміло і Леонидо у виставі «Собака на сіні» Режисера Юрія Шликова за п’єсою Лопе де Вега, Звездич в постановці Рімаса Тумінаса знаменитої трагедії Лермонтова «Маскарад», Боніперті в «Царському полюванні», Брисайль в «Сірано де Бержерак», Філ в «Глибокому синьому морі».\nЛауреат Призу імені Олександра Абдулова 8-го міжнародного фестивалю кінематографічних дебютів «Дух вогню» (за роль у фільмі «Горобиновий вальс»)\nЛеонід Бічевін народився 27 грудня 1984 року в місті Климовск Московської області. Тато працював у різних місцях: і шофером, і різноробочим, а мама – за професією педагог, багато років викладала російську мову і літературу, а потім пішла зі школи і стала вести театральний гурток.\nЛеонід ріс активним хлопчиком: ганяв з друзями на мотоциклах, чотири роки займався кінним спортом, відвідував інші різні гуртки, які незабаром кидав. А ще він з ранніх років навчився грати на гітарі. Іноді виступав у школі, але частіше співав у дворі разом з друзями пісні «ДДТ», «Аліси», «Цивільної оборони», що, звичайно ж, не могло не подобатися дівчатам.\nЯкщо у вас при цьому створився образ якогось оторвы, то це не так. Як зізнається сам Леонід, він при всьому при цьому був, загалом-то, сором’язливим хлопчиком: «Я був дуже сором’язливим, хоча подобався дівчатам. Я не вмів з ними спілкуватися. <…> Взагалі, я завжди чекав, коли дівчина сама зробить перший крок».\nЛюбов до коней призвела Леоніда Бичевина в сільськогосподарське училище міста Коломни. Юнак мріяв вивчитися на селекціонера і виводити рідкісні породи коней. Але реальність виявилася зовсім іншою: Леонід провчився два роки і занудьгував. І тоді, в якийсь момент йому спало на думку спробувати себе в якості актора.\nЛеонід записався на підготовчі курси до Щукінського театрального інституту, і вже там викладачі відзначили його: «Ти живий, в тебе горить очей, у тебе іскра є, посміхаєшся красиво. Почнеш вчитися, і все пройде». Так і вийшло: відучившись, Леонід Бічевін благополучно вступив до Щукінського театрального інституту на курс Юрія Шликова.\n«Амедіа» або арт-хаус?\nЯк і багато інші молоді актори, Леонід Бічевін починав свій шлях у кіно з не завжди вдалих спроб. Він зізнається, що раз п’ятнадцять бував на студії «Амедіа», але з якихось причин не підходив їм. У 2006 році він знявся в невеликих ролях у мелодрамі Давида Кеосаяна «Три полуграции» (Денис) і мелодрамі Вадима Островського «\nВажливіше, ніж любов» (Владик). Невідомо як би склалася кар’єра молодого актора далі, якби не випадок, який замість серіалів привів його в арт-хаусне кіно…\nРежисер Олексій Балабанов, відомий своїми блискучими, але часом скандальними стрічками, приступав до зйомок фільму «Вантаж 200». Під час підбору акторів Агнія Кузнєцова, вчилася в інституті разом з Бичевиным, порекомендувала його асистентові Балабанова. Сама Агнія до того часу була затверджена на головну жіночу роль, а Леонід в результаті отримав роль фарцовщика і піжона Валери.\nДля молодого актора це була неймовірна удача – опинитися у такого режисера! Заради ролі Леонід навіть приховав той факт, що не вміє водити машину (це потрібно для зйомок), і вчитися йому довелося вже в ході роботи над фільмом. І те, що, сценарій виявився надмірно жорстким, теж не відлякало Леоніда: хіба можна упустити можливість попрацювати під початком серйозного, мислячої людини! Так що, як зізнається актор, навіть якщо б фільм був ще жорсткіше і страшніше, він би все одно спробував би використати цей шанс.\nУ ролі Валери Леонід Бічевін вперше розкрився, як кіноактор, продемонструвавши прихований нерв, внутрішню зосередженість і здатність стрімко змінювати свій стан від нормального до божевільного. Це було відзначено Балабановим, який сказав просто: «Ти хороший актор» і пообіцяв зняти Леоніда в іншому своєму проекті. Свою обіцянку він дотримав…\n2008 рік – рік Леоніда Бичевина\n2008 рік став для Леоніда Бичевина знаковим. На екрани країни вийшли одна за одною три картини, в яких він зіграв головні ролі. Перша – молодіжна стрічка Ігоря Ворксли «Закриті простори». Герой Леоніда Бичевина – хлопець Веня, добровільний самітник, роками не виходить з квартири. Він бере в заручниці разносчицу піци, але потім усвідомлює в ній споріднену душу. Фільм, починається мало не як трилер, незабаром переростає в комедію… «Я дуже хотів Веню зіграти. Це сучасний персонаж, який силою волі руйнує якісь межі, звільняє себе», – розповідав про свого героя Леонід Бічевін.\nВ результаті вийшла добра, позитивна, життєстверджуюча картина, красива з точки зору дизайну, цікава і не звичайна по сюжету, змушує задуматися про проблеми сучасної молоді. Глядачі не забули відзначити гру молодого актора, його чарівність, усмішку, погляд.\nСлідом за «Закритими просторами» вийшла драма Катерини Шагалової «Одного разу в провінції», де Леонід Бічевін з’явився в образі хлопця на прізвисько Че. Сильна, актуальна і жорстка картина, що розповідає про реалії провінційного життя.\nНарешті 27 листопада 2008 року світ побачила чергова картина Олексія Балабанова «Морфій», поставлена за ранній прозі Миха\nмулу Булгакова, в якій Леонід Бічевін зіграв головну роль. Про цей фільм варто розповісти докладніше…\nЯк вже говорилося, після «Вантажу 200» Балабанов пообіцяв ще раз зняти Бичевина. Правда, ці плани не поширювалися на наступну картину режисера — драму «Морфій». На роль молодого лікаря-морфиниста Полякова, який працює в сільській лікарні, Бічевін на думку Балабанова не підходив. Після проведеного кастингу був затверджений один актор, але тут раптом виявилося, що він репетирує головну роль у театрі і в даний момент не може зніматися в кіно. Тоді-то Балабанов і згадав про Бичевине…\nЛеонід Бічевін, прочитавши сценарій, відразу ж загорівся роллю. Він розповідає: «Там, правда, дуже хороший сценарій. Там така сила, така тема. Я такий адреналін відчував, коли прочитав. Такий же стан було, коли я на мотоциклі перший раз проїхався зі швидкістю 150 км/год. Це не просто хороший сценарій, це бомба». Однак Балабанов все ж сумнівався в акторі, вважаючи, що він виглядає старше, ніж потрібно. І тоді Бічевін сказав: «Якщо ти мене візьмеш, я все зроблю, щоб добре зіграти цю роль». Його затвердили…\nЗа сценарієм герой Леоніда Бичевина, борючись за життя пацієнта, поставив під загрозу власну. Від смерті врятував його тільки укол самого сильного наркотику – морфію, потім був другий, а результат – наркозалежність… Для того щоб краще відчути образ, актор спеціально відвідував реабілітаційний центр для залежних від наркоманії, побував на зборах товариства анонімних наркоманів, які багато розповіли йому порадили, які фільми подивитися, за якими акторами поспостерігати — хто грає правдиво, а хто фальшиво. Але головне, що він на власні очі побачив цих хлопців, поспілкувався з ними.\nЯк і «Вантаж 200» «Морфій» Балабанова вийшов важкою, жорсткою, інтелектуальної, кінострічкою. Балабанов з Бичевиным пішли далеко від Булгакова, поглибивши історію доктора Полякова, перетворивши її на притчу про загибель країни. Доктор Поляків у виконанні Бичевина став втіленням інтелігенції, устраняющейся від проблем і сидить на морфии у своєму власному маленькому світі.\nКіно різної спрямованості\nПопулярність і визнання Леоніду Бичевину принесли картини в стилі арт-хаус. Однак дані кінострічки розраховані, все-таки, на вузьке коло глядачів. Широкому глядачеві Леонід Бічевін став більш відомий по іншим фільмам: військовій драмі режисерів Олени Семенової та Олександра Смирнова «Горобиновий вальс» (Олексій Смирнов), драматичному серіалі Антона Сіверса «Вербна неділя» (Геннадій Нікітін), пригодницькому серіалі «Остання зустріч» (Іван Євгенович Шилов).\nІ все-таки актор більше тяжіє до образів з якоїсь сумасшедшинкой. Так в 2010 році Леонід Бічевін знявся в головній ролі у фільмі Олександра Котта «Підсадний», де створив дуже незвичайний спосіб: невдалого актора Миколи, який допомагає міліції у розкритті злочинів, для чого сам перевтілюється у злочинців. Дивне захоплення не тільки наповнює його будні небезпечними пригодами і сильними емоціями, але і грає з ним злий жарт, в результаті чого Микола вже сам не може розібратися — де впровадження, а де життя…\nРолі в примітивних бойовиках і детективах – не для Леоніда Бичевина. Та чи можна називати детективами заполонили російські екрани кримінальні серіали? Але коли за зйомки серіалу береться такий фахівець, як Микола Хомерікі, номінант Канського фестивалю…\nВ основу детективного серіалу «Синдром Дракона» Микола Хомерікі поклав реальну історію виявлення в 90-ті роки в Кіровограді цінної колекції історичних раритетів. За сценарієм розслідування цієї справи доручають молодому та енергійному співробітникові ФСБ Олександру Волкову. Цю роль режисер і запропонував Леоніду Бичевину. «Не можу сказати, що я з першого погляду закохався в свого персонажа, — зізнається актор. — Так, сценарій був гарний, але все-таки остаточне рішення я прийняв тільки після того, як дізнався, що займається режисурою Хомерікі. Він великий режисер, справжній професіонал. Працювати з ним – одне задоволення».\nУ фільмі знялося ціле сузір’я майстрів вітчизняного кіно: Лев Борисов, Олексій Гуськов, Андрій Мерзлікін, Олексій Серебряков, Олена Шевченко, Катерина Клімова, Михайло Євланов, а з більш молодих: Христина Асмус, Карина Андоленко. Плюс до всього відмінна режисура, чудова операторська робота, захоплюючий і дуже заплутаний сюжет (в дусі справжнього детектива). Все це забезпечило картині великий успіх у глядацької аудиторії.\nДовгий час Леонід Бічевін зустрічався з актрисою Агнією Кузнєцової. Свого часу вони разом навчалися у ВТУ ім.Щукіна, де у них на другому курсі спалахнув роман. Все йшло до весілля, але потім, несподівано для оточуючих, вони розлучилися…\nУ 2011 році Леонід Бічевін одружився на актрисі Марії Бердинських.\n2003 Амфітріон — фільм-спектакль\n2006 Важливіше, ніж любов\n2007 Вантаж 200\n2008 Життя в борг\n2009 Зона турбулентності\n2010 У кожного своя війна\n2011 Група щастя\n2012 Синдром дракона (Росія, Україна) — серіал\n2013 Дівчина і смерть (Німеччина, Нідерланди, Росія)\n2013 Миракль про Шагала


Отець Василь Халак з Аліканте «Під час проповіді ходжу з мікрофоном між людьми і ведемо діалог»\nОтець Василь Халак з Аліканте: «Під час проповіді ходжу з мікрофоном між людьми і ведемо діалог»\nЧетвер, 26 січня 2017, 21:57\nОтче Василю, чула, що ваша парафія в Аліканте живе насиченим життям, особливо в роботі з дітьми…\nТе, що діти йдуть до церкви, передусім заслуга батьків. Гадаю, без батьківського прикладу ми ніяк не мали б стільки дітей у церкві. Два рази на тиждень наші діти мають можливість вчитися писати українською мовою. Є вчителька, яка робить це з власної ініціативи.\nУ провінції Аліканте відносно не дуже багато українців. Усього 1112 осіб.\nУ звичайну неділю приходить до півсотні, інколи – 80 осіб. Усе залежить від часу. Наприклад, влітку, коли люди їдуть на канікули додому, парафія може мати всього 20 людей. На Різдвяні й Пасхальні свята нас стає щоразу більше. Але щонеділі менше ніж 50 осіб не збирається. Коли я тільки приїхав сюди, на Трійцю зібралося лише 9 людей…\nПо-різному. Скажімо, якщо нема кому організовувати якихось вечорів, концертів, то цим займається священик. Якщо він цим не буде займатися, тоді культурного життя тут не буде.\nВ інших містах, таких як Мурсія, Валенсія, є українські асоціації, які займаються культурним життям. У нас немає такої асоціації. Тому в нас священики беруть на себе відповідальність за культурні заходи.\nСкільки років ви вже тут служите?\nВ Аліканте вже п’ятий рік. До цього був на півночі Іспанії. Там є справжні проблеми – єпископ не хоче прийняти нашого священика. Три роки ми мали там велику громаду, понад 150 людей. Але в нас забрали церкву і до сьогодні не приймають нікого. Питання розглядається на рівні керівництва Церкви…\nУ зв’язку з чим таке упередження? Воно скрізь існує?\nНі. Єпископ Хесус, що служить на півночі, відповідальний у Конференції Єпископів Іспанії за екуменізм. Він близький знайомий владики Алфеєва, який відповідає за міжнародні відносини в Російській Православній Церкві.\nНаш владика Діонісій (Ляхович) із ним зустрічався, тому чекаємо на позитивну відповідь з іспанської сторони. Також ми зверталися до Конгрегації Східних Церков, щоб вона посприяла вирішенню цього питання. В Ов’єдо, Сантандері, Бургосі, Понтеведрі, Ліоні немає наших священиків, проте там є наші люди.\nТобто там ніде зараз не відбуваються богослужіння?\nВладика намагається привозити священиків з України, щоб проводити службу. Раніше, коли я жив у Валенсії, то їздив сам на північ на три-чотири дні щодва тижні. Але це далеко – 900 км. У такому ритмі ми прожили три роки. Було дуже багато людей. Нам монахи єзуїти дали гарну церкву... Вони мають власну церкву в українському стилі, щоправда без іконостаса.\nВ Іспанії є своє керівництво Церкви, своя стратегія, напрямки, за якими мають рухатися парафії. А кого ви слухаєте: керівництво УГКЦ чи місцевого єпископа?\nБог благословив мене трьома єпископами. Один – Самбірсько-Дрогобицький, другий – владика Діонісій (Ляхович) як Апостольський візитатор для українців-католиків у Іспанії та Італії, та місцевий єпископ. Також маємо ординарія з Мадрида.\nМи мусимо дотримуватися норм, які видає місцевий єпископ. Але якщо виникають якісь проблеми, їх можна легко вирішити. Усі іспанські єпископи йдуть на зустріч.\nНе думаю, що всі мають мету латинізувати українців. Річ у тім, що в Іспанської Церкви стало менше людей. Натомість вони бачать, що наші люди з дітьми йдуть до храмів, навіть о другій годині – святій годині для Іспанії, коли в них сієста. Є випадки, коли священики, не ознайомлені з нашою Церквою, запевняють, що також мають право охрестити, дати шлюб, адже вони також католики. Проте записано це буде в їхній книзі як вірний Латинської Церкви. І тут ми виступаємо проти.\nВ Аліканте ми не маємо жодної проблеми. Ми маємо всі права та можливості. У будь-який час можна домовитися про зустріч із єпископом.\nЦе особистісний фактор, який залежить від місцевого єпископа?\nГадаю, так. У всій Іспанії кожен єпископ парафії є майже сам собі господарем. Він, наприклад, може сам обирати собі священиків. Нещодавно в нашій єпархії дозволили румунському греко-католицькому одруженому священику служити для іспанців, що є нонсенсом. А все через брак священиків у Іспанській Церкві. Зараз іде мова про те, щоб і мене залишити в парафії, яка помирає, і перевести наших людей туди...\nВи перенесете греко-католицьку парафію до їхнього храму?\nМи будемо мати свою церкву й водночас проводити служби для їхніх громад у латинському обряді. Питання про якісь заборони взагалі не стоїть. Місцевий єпископ із задоволенням іде на зустріч.\nМи не відчуваємо, щоб говорили про латинізацію нашої парафії. Усі знають, хто я, і всіх вірних, що приїхали зі Сходу, скеровують до мене.\nЧи можете порівняти парафію в Західній Україні та в Іспанії? У чому різниця? Які потреби мають люди, котрі приїхали в Іспанію шукати кращої долі? Вони такі ж, як у звичайному житті в Україні, чи якісь інші?\nПотреби ті самі. Нічого нового під сонцем немає. Ті самі люди, трохи з іншими проблемами. Але коли вони знаходять стабільність, роботу, бачать майбутнє, то починають гуртуватися біля церкви. Є люди, які віру й церкву знайшли в Іспанії. А є такі, що загубили все, що мали в Україні. Там вони йшли до церкви, бо йде сусід, родина й соромно не йти. Особливо це стосується галицьких сіл. В Іспанії дещо інша ситуація. Кожен живе у своєму районі, має свої справи, працює з понеділка часом до суботи. Залишається тільки неділя. І в цей день вони намагаються вирішити особисті проблеми, справи, які назбиралися за тиждень, тож на церкву у них немає часу. Але раніше чи пізніше люди все ж приходять. І не тільки на великі свята, такі як Різдво чи Пасха, а й в інші дні.\nНе знаю, чи можу говорити про нашу громаду як про «живу парафію», бо ми навіть не парафія, а я не парох і не адміністратор. Я тільки капелан для українських греко-католиків у Іспанії.\nПроте, гадаю, ми набагато живіші ніж деякі парафії. Ми організовуємо різні фестивалі, наприклад, Покровський. У цьому році проводили фестиваль у Торрев’єсі, який тривав з другої до дев’ятої вечора. На нього приїжджали автобусами люди з Валенсії, Мурсії. На фестивалі було 44 виступи – різні колективи з України також.\nНа Пасху робили фестиваль на стадіоні з футбольним турніром… Такі заходи об’єднують людей. Приїжджають із різних міст, навіть долають 300 кілометрів.\nА є такі, що дружать з іспанцями і їх приводять із собою?\nІспанці й самі приходять. У нас немає ніколи платного входу. Це вихід платний. Жартую (сміється).\nЗдебільшого займаються реабілітацією наші організації з Мадрида, у Мурсії «Мурсія SOS», у Аліканте «Хто як не ми», які спеціально запрошують наших хлопців, щоб вони могли відійти від шоку, який пережили…\nУ нас є така практика, коли люди пишуть питання і ми їх кожної неділі обговорюємо. Беремо якусь одну тему і я спеціально готую матеріал, щоб коротко, але зрозуміло пояснити людям.\nУ нас вільна атмосфера. Навіть на проповіді я часом можу ходити з мікрофоном між людьми і в такий спосіб ведемо діалог. Тоді люди відчувають доступність священика, стають уважнішими та почуваються більш вільними, можливо, правильно буде сказати розкутішими. Такий діалог гарно працює.\nАліканте – Київ,\nТЕГИ: Іспанія, жива парафія, місійне служіння, о. Василь Халак