ЛІЛІЯ - Справжні\nПРО ПРОЕКТ ПРИНЦИПИ ІСТОРІЇ ЛІЛІЯ «Мене надихають люди»\n«Кожна жінка йде тим шляхом, який обирає її серце»: історія Лілії Головко\nФото: архів Лілії Головко\nЛілія Головко – сєвєродончанка, яка закохана у своє місто. Вона є ідейною натхненницею місцевої виставки «Зроблено з любов’ю», менторкою для чималої кількості майстринь Луганщини, а також менеджеркою клієнтської території студії жіночої білизни «Вrabrabra» . Ми зустрілися з Лілею та розпитали про те, як їй вдається поєднувати все це у житті та що її надихає.\n«В Єгипті мене оточували банани, апельсини, мандарини, а коли я вже потрапила в Сєвєродонецьк, це було дуже-дуже давно, в першому класі мене чекали манка, молоко, каші. Для мене це був шок»\nУсе з Єгипту\nУ Сєвєродонецьку моя сім’я живе з 1981 року. Розкрию таємницю – моє дитинство пройшло в Єгипті. Тато будував Хелуанський металургійний комбінат, керував установкою вентиляційних систем (Хелуанський металургійний комбінат — металургійний комбінат в Єгипті, розташований біля міста Хелуан. Одне з найбільших підприємств чорної металургії країни. Заснований як металургійний завод у 1957 році, – прим. ред.). А мама і я були поруч з ним. Тож і етика, і поведінка і виховання були закладені у мене ще з тих пір. Мама приділяла увагу мені і татові, а тато працював. В Єгипті мене оточували банани, апельсини, мандарини, а коли я вже потрапила на Батьківщину, це було дуже-дуже давно, в першому класі на мене чекали манка, молоко, каші. Для мене це був шок. Дуже важко було перебудуватися. А от мовного бар’єру не було. У Єгипті я розмовляла російською з батьками. Проте якимось чином спілкувалася з місцевими дітьми. Я не знаю якою мовою ми говорили, але ми чудово розуміли один одного, гралися разом, гуляли, ловили метеликів та коників. Тому не так важлива мова, як ось невербальне спілкування.\n«Натхнення я випадково впіймала за хвіст»\nТворчість бере початок з бісеру\nМожна сказати, що натхнення я випадково впіймала за хвіст. Я була у Москві, на ВДНГ, і потрапила на виставку одного відомого модельєра. Його роботи були вишиті бісерною канвою, прикрасами, стразами, там були також дерева з бісеру. Побачене мене так зачарувало, що тоді я зрозуміла як хочу цьому навчитися. Але ж не все так просто. Тут на мене чекало випробування, бо коли я прийшла у один з магазинів, де проводили майстер-класи з бісероплетіння… мені відмовили! Натомість зі мною поговорили та порадили, де купити необхідну книгу. Та жінка зберегла мої гроші та дала поштовх для саморозвитку. Ця книга була без помилок у візерунках і схемах. І завдяки цьому, я зі своєю освітою інженера-будівельника, а тут технічні знання дуже знадобилися, все зрозуміла і легко засвоїла. Крок за кроком, від найпростішого до найскладнішого. А трохи згодом, у 2000-му році, завдяки Олені Володимирівні Гринько з’явилася студія бісероплетіння “Бісерний бум”. Вона відгукнулася на моє бажання ділитися знаннями. Вчитися приходили дівчата різного віку. Найменшій було 9 років, в найстаршій – 62 роки. І до кожної з них я намагалася знаходити особистий підхід. Згодом, у 2005 році, знову таки з легкої руки Олени Володимирівни, з’явилися творчі виставки. На першій були присутні сім учасників нашої бісерної студії.\n«Виставку «Зроблено з любов’ю» вперше було організовано у 2010 році»\n«Зроблено з любов’ю»\nЯ працюю тільки з чеським бісером. Він якісний та калібрований. Це справжнє задоволення працювати із таким бісером! Ці барви та гамма кольорів налаштовують на створення чогось дійсно ошатного. І все це робиться з любов’ю. Тому і виставку потім, в 2010 році, назвали “Зроблено з любов’ю”. Натхнення майстринь передається іншим в прикрасах, в деревах з бісеру, абажурах, в картинах… Виставка починалася менше ніж з 10 майстрів. А усього через мене пройшли понад дві тисячі учасників! В мене вдома є список, де я поступово збираю до купи усі свої життєві успіхи та дивлюся, скільком людям відкрила світ творчості. А усього через мене пройшли понад дві тисячі учасників! В мене вдома є список, де я поступово збираю до купи усі свої життєві успіхи та дивлюся, скільком людям відкрила світ творчості. Поступово до участі у виставках долучалися майстрині різних напрямків. І я цьому дуже радію. Вважаю, що з 2010 року на виставках було представлено близько тридцяти видів творчості. В тому числі й такі незвичні, як квілінг та карвінг. Квілінг – мистецтво виготовлення плоских або об’ємних композицій зі скручених у спіралі смужок паперу. А от карвінг – мистецтво художнього різьблення по овочах і фруктах, що з’явилось чимало століть тому на Сході. Окрім того, зараз в нас з’явилася нова майстриня, яка робить власноруч олію з насіння кунжуту, кмину, гарбуза тощо. Все це цілком натуральне, без домішок та має короткий термін зберігання порівняно з магазинними аналогами. Ця майстриня ще не брала участь у виставках, але ми проводили прямі трансляції у соціальних мережах і вийшло цікаво та інформативно. Опісля ми отримали хороші відгуки.\nЯ взагалі отримую задоволення від кожної виставки. Від організації творчого процесу, від взаємодії зі своїм колективом та, головне, від результату! Уявляєте собі, якось ми замовили коромисло зі Старобільського району, а потім усі разом його розписували! І все це для того, щоб створити потрібну атмосферу під час виставки. Звичайно, що не усі дівчатка йдуть на зустріч та підтримують бажання стилізувати наші заходи, але я дуже-дуже вдячна тим, хто відгукується та підтримує. Це мене надихає кожного разу вигадувати щось нове.\n«Хочу й надалі допомагати творчім жінкам розправляти крила»\nНе можу сказати про себе «менторка», бо лише намагаюся показувати дівчатам шлях до саморозвитку та самопізнання. Навіть під час карантину через коронавірус ми провели чимало ефірів із творчими жінками: Сюзанна Задирака розповідала про вироби з глини, Валентина Митрофанова ділилася таємницями виготовлення своїх фірмових джемів, а Наташа Ковальчук та Оксана Ведерникова говорили про неймовірно смачні кейк-попси. Ось це мені подобається. Хочу і надалі працювати в даному напрямку, показувати цих справжніх жінок, які живуть поруч з нами. Допомагати їм, дивитися як вони виходять зі своєї звичної зони комфорту, як їхня творчість потім розлітається світом. Тут звичайно потрібні витримка, сила волі, внутрішня міць та організаторський талант.\n«Вrabrabra – це про довіру жінок»\nМені подобається оточувати себе красою. Вдома є ошатні серветки, вишиті складними схемами. Зараз це зовсім модно, тому це така собі домашня прикраса, щоб настрій підняти. Коли п’ю каву, ставлю горнятко на цю серветку, дивлюся як сонячні промінчики падають на візерунок та бісер грає кольорами. Такий казковий настрій одразу з’являється. Дерева також вдома є, прикраси та картина з бісеру… Я б і надалі вчила вишиванню, але життя так склалося, що мені довелося заробляти кошти. У потрібний момент подруга допомогла обрати напрямок діяльності, запросила мене у компанію з продажу жіночої білизни. Пам’ятаю, що подумала тоді про те, яка ж це насолода дарувати жінкам радість, вдягаючи їх у красиву та якісну білизну. Спочатку самій вчитися, а потім передавати свої знання. В Україні 65 студій «Вrabrabra». Ми всі, ті хто працюють у студіях, пройшли спеціальне навчання та стали брафітерками. Брафітінг – новий термін для нашого суспільства, це технологія підбору білизни з урахування анатомічних особливостей тіла кожної жінки. Маючи ці знання, ми можемо підібрати білизну навіть онлайн. Це таїнство своєрідне, оскільки багато хто приходить з проблемами чи комплексами, соромляться. Але, коли ці дівчатка з часом розкриваються, починають довіряти нам, відбувається магія.\nЯ намагаюся донести до всіх дівчат, яких мені пощастило зустріти, що кожна жінка прекрасна. І коли це вдається, ми допомагаємо підібрати білизну з урахуванням всіх особливостей, пропонуємо різноманітні варіанти. І, коли жінка відчуває себе комфортно, настільки що навіть не відчуває білизну на собі, ось тоді з’являється посмішка на обличчі клієнтки. Я стаю від цього щаслива, тому що зробила дівчину ще щасливішою. Ось цьому я теж навчилася в компанії «Brabrabra». Колись у нас була така історія. Мама прийшла з двома дочками. Вони маленькі, юні, не підпускали до себе нікого. Ми просто пішли на контакт, поговорили з ними. Наступного разу, коли мама знову з цими дівчатками прийшла до магазину, ми маму вдягнули в красиву білизну, і вони пішли. А вже ще наступного разу, дівчатка впустили мене до себе у примірочну. Вони збагнули, що не треба соромитися чи боятися мене. Зараз ці маленькі дівчатка перетворилися на дорослих красунь і приходять до нашої студії вже зі своїми дітьми. Ось так ціле покоління у нас виростає. Ось таке закрите жіноче царство.\n«Мене надихають ті люди, які зустрічаються у моєму житті»\nНатхнення можна відшукати у кожному\nХтось приходить у життя, щоб дати нам цінний урок, а дехто – у якості бонусу. Я в кожному відшукую те, що мене може захопити. Часом закохуюся в таких людей та хочу ще більше спілкуватися, щоб зрозуміти. Ось це і дає силу натхнення. Іноді дістається. Іноді сльози. Але потім приходить розуміння того, що це було потрібно в якості уроку для розвитку, для кроку вперед. Мене надихають ті люди, які зустрічаються у моєму житті. Вони ж не дарма з’являються, і я їм завжди вдячна.


Жодних обмежень для необмежених! - Журнал Віче\nЖодних обмежень для необмежених!\nОдне зі стиглих яблук золотої культурної осені 2011-го – черговий форум сучасного мистецтва ART-KYIV contemporary. Його шоста серія вдовольнила перебірливу щодо мистецьких проектів українську столицю на всі сто.\nМасштабний форум розрісся до ще масштабнішого. Він уже вдруге захоплює простір Мистецького Арсеналу. Й 16 тисяч окупованих квадратних метрів самі собою пробуджують в організаторах шалені фантазії, глобальні задумки.\nЦього разу господиня великого культурного центру Наталія Заболотна та її соратник – гуру мистецтвознавства, арсенальний куратор Олександр Соловйов представили киянам розширену галерейну географію. Москва, Париж, Відень, Берлін, Лондон, Харків, Одеса, Львів, звісно, столиця України – ось адреси 40 галерей, які виставилися в усій красі на нинішньому ART-KYIV contemporary. Побільшало й спецпроектів, що дедалі частіше створюються із солідними закордонними інституціями.\nЯк завжди, на форумі сучасного мистецтва не обійшлося без сюрпризів. Передусім, у спецпроекті Unlimited («Без обмежень») несподівано свіжо розкрилися знані вітчизняні художники Тиберій Сільваші (інсталяція «Внутрішнє-зовнішнє»), Ілля Чічкан у компанії графітистів, харківський гурт SOSка. Учасники на чолі з куратором спецпроекту Олександром Соловйовим розтлумачили Unlimited як «виставкову платформу, що не обмежує свободу художників і з формальної, і з концептуальної точок зору».\nСпецпрограма «Східноєвропейський резонанс» – іще один цікавий пункт програми форуму. Польський інститут у Києві та куратор Моніка Шевчик продовжили проект «Подорож на схід» (у рамках головування країни в Раді Євросоюзу). Й залучили до нього, окрім співвітчизників, художників Молдови, Вірменії, Грузії, Азербайджану та Білорусі. І, зрозуміло, України – Анатолія Бєлова, Алевтину Кахідзе, Ярославу-Марію Хоменко, Володимира Кузнeцова, Стаса Волязловського та групу TanzLaboratorium. Митці виступили як дослідники феномену любові – ключового мотиву єднання людей та альтернативи авторитету влади й грошей.\nНаступний сюрприз – відеоарт француженки Марі Рене, «співачки» урбаністичних просторів. У Києві вона показала візуальні наслідки свого захоплення образами українських моряків, побачених у Марселі.\nРоль сенсації на форумі грала цього разу ретроспективна виставка THE GROUP 1965 – команди шести японських художників (Aida Makoto, Kinoshita Parco, Hiroyuki Matsukage, Oscar Oiwa, Tsuyoshi Ozawa, Sumihisa Arima). До цього їй аплодували\nв Музеї сучасного мистецтва Дюссельдорфа. Унікальна експозиція складалася з інсталяції «Нагойя» та дуже різних робіт, створених у різних жанрах. А ще – лекцій, перформансів і навіть дитячої караоке-програми.\nОтже, не втомлюючись фонтанувати новаціями й експериментами, ART-KYIV contemporary безупинно множить лави прихильників.


Підготували для вас шикарні привітання з днем народження мамі від дочки, сина своїми словами, в прозі, українською мовою\nМамочко, ти сама красива і дивовижна жінка на всій нашій неосяжній планеті! Року не залишають слідів на твоєму обличчі, а лише роблять тебе розумніший і досвідченіший! Нехай всі події в твоєму житті йдуть тільки тобі на користь! А кожен день радує новими радісними враженнями!\nЯ вірю в ангелів, я вірю в супергероїв. Я вірю в чудеса, я вірю в благословення. Я вірю в удачу, я вірю в долю. Тому що я знаходжу все це в моїй мамі, яка є для мене всім. Але забудь про кіно, мамо, ти мій реальний герой. Без тебе цінність мого життя була б дорівнює нулю. Через тебе я стала собою. Дорога мама, без тебе я не знаю, що б я робила. Найбільш безпечне місце в світі – обійми моєї мами. Ти завжди була вітром, який допомагав човні моєму житті плисти через припливи, мінливі води і нескінченні бурі. Життя не ідеальна, але я не проти. Якщо доля дала мені таку класну маму, як ти, я вже знаю, що мені пощастило більше, ніж кому-небудь ще. Тільки супер мама може робити все, що робиш ти, і все одно виглядати чарівно кожен день! З особливим днем мама, яка тільки молодшає в глибині душі. Насолоджуйтеся спокійним днем народження, так як ти не знаєш, що я можу зробити завтра. Просто жартую. Ти дивовижна! Я буду в порядку, обіцяю.\nМама, тільки одне це слово змушує мене посміхатися, і стає щасливою людиною. Я прекрасно розумію те, що тільки вона може зробити для мене все можливе, щоб бути і залишатися щасливою людиною. Ти на всьому протязі життя була для мене справжньою опорою, на яку можна покластися, але і довірити найпотаємніші таємниці. І сьогодні твої іменини. Ось чому я так сильно хочу, щоб ти могла розслабитися і отримувати справжнє задоволення. І знаєш, нехай у твоєму житті буде якомога менше розчарування. Нехай тобі просто вдасться зробити все те, що ти так сильно хочеш. І тоді ти справді будеш неймовірно щаслива. А зараз мені вже пора видалятися. І тому мені так сильно хочеться вірити в те, що такі дні для тебе дійсно щось значать, і ти їх в будь-якому випадку будеш завжди пам’ятати.\nМамуля, я вітаю тебе з Днем народження, який, нарешті, настав. Ми так довго чекали цей чудовий свято. Хочу тобі від душі і щирого серця сказати приємні, справді щирі слова. Нехай у тебе завжди буде ідеальне настрій, а мої дитячі пустощі ніколи не засмучують. Мама, будь ласка, зберігай в собі оптимізм і впевненість в тому, що всі мрії обов’язково збудуться, адже доля приготувала багато несподіванок різного характеру, але ти повинна вистояти перед ними. Бажаю справжнього щастя, яке вдасться знаходити в численних події і, звичайно, поруч зі своїми близькими людьми. Мамочко, я вдячна тобі за бажання бути для мене другом і прикладом ідеальної жінки, готовність передавати знання і навички. Ти мені дуже дорога і потрібна. Дозволь голосно заспівати пісню «Happy birthday to you», адже я її приготувала для сьогоднішнього свята.\nМоя рідна матуся, сьогодні в тебе світле та красиве свято – день народження. Від щирого серця вітаю тебе, моя кохана, з торжеством. Бажаю в житті тобі багато чого встигнути, хай старість надовго затримається в дорозі, а молодість супроводжує тебе по життю. Нехай твоя усмішка, твоє добре серце, твої привітні слова довго плекають мене. Матуся, немає дорожче і миліше тебе на всій планеті. Нехай Господь завжди береже тебе. Нехай зігрівають тебе посмішки і щастя, хай доля пошле тобі багато бадьорості та сили.\nДавним-давно я був один, зовсім як той маленький мамонтеня з мультфільму… Але я завжди знав, що десь на світі є моя мама, і вона обов’язково мене знайде. І ось одного разу вона прийшла, і з тих пір ми ніколи не розлучаємося! Хіба можу я сказати, що мама у мене приймальня? Вона у мене рідна і справжня, я її дуже люблю! З Днем народження, мамо! Дякую, що знайшла мене і подарувала свою любов! Будь завжди щаслива, ти заслуговуєш цього вже тільки тим, що ти є на білому світі! ©\nДорога матусю! Вітаю тебе з днем народження! Сьогодні хочу сказати тобі, рідна, багато теплих і ласкавих слів! Ти найкраща мам на світі! І цим усе сказано! Твої теплі і ласкаві обійми завжди заспокоювали і надавали впевненості в своїх силах! Матуся! Будь щаслива і просто будь!\nМамо, у твій день народження я хочу тобі побажати неземної радості і постійного душевного щастя. Нехай над твоєю красою не будуть владні року, а блиск твоїх очей нас радує, як і раніше. Нехай цей рік життя позбавить тебе від турбот і подарує можливість цікаво відпочити, можливо, поїздити по світу.\nМамо, ти найдорожча, рідна і кохана людина на всьому білому світі! Вітаю тебе з днем народження! Бажаю тобі не знати втоми, проблем та печалі. Нехай все у тебе буде позитивним, позитивним, добрим і довгоочікуваним. Люблю тебе, моя хороша і від усього серця бажаю тільки найкращого!\nДорога, кохана, єдина на цілому білому світі, моя рідна матуся! Вітаю тебе, моя найближча людина, з днем народження! Бажаю, щоб ти відчувала себе чудово, не більше ніж на 25 років, щоб твої очі сяяли від щастя, душа твоя співала, а ти посміхалася і теж співала від радості! Нехай не буде прикростей, непорозумінь, а тільки любов живе в серці, приносячи гармонію і душевний спокій! Люби і будь улюбленою, залишайся завжди такою ж красивою і молодий!\nВ моєму житті досить часто відбувалися такі випадки, коли мені потрібна була підтримка. І ось у такі моменти моя мама підставляла для мене своє плече. І як би їй важко не було, вона все одно була тим самим людиною, яка насправді завжди намагається підтримати свою дочку. І тому зараз мені особливо хочеться сказати тобі про те, що ти для мене завжди будеш залишатися тим самим ідеалом, якому обов’язково потрібно буде слідувати. А зараз просто постарайся найкращим чином провести своє свято. Намагайся не думати ні про що погане або відволікальний. І тоді ти справді зможеш досягти всього того, що тобі так сильно хочеться. І ще, щоб з тобою не сталося, просто посміхайся всіх неприємностей зло. І саме це і буде допомагати тобі, справлятися з усіма труднощами і проблемами.\nМама! Вітаємо тебе з Днем народження! Спасибі тобі за те, що ти віддала родині так багато років, за родинне вогнище, за те, що ти дарувала нам своєю посмішкою світло! Будь здорова і щаслива! Ми тебе від усієї душі обожнюємо! З Днем народження!\nМама, твоя донька виросла, і ми сьогодні відзначаємо твій черговий День народження. Настільки важливе свято завжди робить тільки позитивне враження на всіх твоїх близьких людей. Мила, я настільки щаслива, що ми сьогодні можемо зібратися в одному колі, відзначити твій День народження. Хочу сказати, що я відчуваю, наскільки ми з тобою схожі і близькі, розумію, як багато щастя може припасти на нашу долю. Однак хочу побажати тобі багато славного: довгого життя і душевного польоту, яскравих і особливих емоцій, здійснення найсокровенніших мрій. Мила мамусю, будь ласка, бережи себе і, звичайно, намагайся зберегти своє гідне настрій, відчути частку щастя. Ти повинна цвісти, як це було й раніше, адже роки ніколи не повинні відображатися не на характері, не на зовнішності. Приймай мої вітальні слова, призначені до Дня народження!\nЗ днем народження, мамо люба! Міцно обіймаю тебе, рідна, і бажаю всього найкращого: самого кращого чоловіка, найкращого сина, найкращу квартиру і найкращу машину! А пам’ятаєш, ти мене завжди вчила, що найкраще – це те, що любиш! Нехай любов буде завжди поруч!\nМиленька, найулюбленіша, рідненька матусю! З днем народження тебе. Бажаю, щоб твоє життя відтепер перетворилася на казковий квітник червоних тюльпанів здоров’я, червоних троянд любові, запашних фіалок радості, білих лілій вірності, ніжних півоній щастя, миленьких ромашок душевного тепла і затишку! Люблю тебе всією душею…\nУлюблені гості, сьогодні найкращий день у цьому році – день народження моєї мами. Мама – це просто мій ангел – хранитель і мій бог. Я тебе люблю більше свого життя. Матуся моя, ти не уявляєш, що ти для мене значиш. Я не можу навіть на мить уявити життя без тебе. Хочу побажати тобі бути найщасливішою мамою на землі. Я зроблю для цього все, що в моїх силах.\nМила моя, ніжна моя, добра моя мама! Знаєш, скільки світлих слів не знайти — все одно мало! Рік ще один в минуле пішов, тільки не смутку, чуєш? Я є у тебе, ти є у мене. Немає з тобою нас ближче!\nМама, коли я дивлюся у твої очі, я думаю про те, що ти мені дуже багато дала в цьому житті. Ти подарувала мені впевненість у завтрашньому дні і свободу. А коли було важко, ти завжди мені допомагала. Саме тому, сьогодні, в твій день народження, я хочу побажати тобі те, що ти теж була абсолютно впевнена у відмінному майбутньому. І нехай удача супроводжує вас у всіх твоїх починаннях. Пам’ятай, улюблена мама – я тебе дуже люблю і дорожу тобою — ти найрідніша мені людина. З днем народження!\nМила і люба мамочко, вітаю тебе з днем народження. Нехай всі дні твого життя будуть так само сповнені любов’ю, ніжністю, теплом, як і дні мого дитинства. Нехай твій Ангел-зберігач ніколи тебе не покидає і оберігає від усіх життєвих негараздів. Нехай кожен день буде наповнений для тебе щастям і усмішка не залишає твоє ніжне, красиве обличчя.\nДорога мама! У цей світлий день бажаю тобі радості, удачі, благополуччя, здоров’я, радості, веселощів, яскравого сонечка в душі і виконання бажань. Будь щаслива! Спасибі за те, що ти у мене є!\nМила моя, люба, кохана матуся! У цей славний день бажаю тобі залишатися завжди молодою, красивою, здоровою, щоб усмішка ніколи не сходила з твоїх губ, щоб твої діти і батьки тільки радували, щоб всі бажання, загадані в цей день, здійснилися, щоб ти все своє життя купалася в любові!\nРідна моя мамо, мій турботливий чоловічок, моє серце! Хочу побажати тобі всього найкращого, що є на планеті. Нехай твої очі завжди сяють щастям, а здоров’я залишається міцним. Нехай тривоги і хвилювання забудуть дорогу в твій дім. З днем народження тебе, кохана!\nЖиття наше часом виробляє речі і краще – все буває по-своєму! Будь молодий і насолоджуйся кожним проявом життя, справжньої та хорошою! Нехай все буде гаразд у тебе в житті, і нехай ніхто не зможе тебе зробити навпаки сумної та сумної! Не варто засмучуватися тільки тому, що це ще один рік, який ближче до старості! Адже – ти завжди прекрасна і в душі, і зовні, знай це, мамочко! Нехай всі негаразди минуть! Я завжди згадую твої зворушливі слова, які ти казала мені на день народження мої! І тепер також, своїми словами, хочу висловити свої побажання тобі – щиро і без різних вигадок! Просто тобі як можна більше щастя, рідна! Нехай у житті завжди будуть моменти, які будуть молодить тебе, радіти і веселити! Просто посміхайся в цей день, такий сонячний!\nЛюба матусю! В твій День народження, у цей чудовий, світлий свято я найбільше бажаю тобі завжди залишатися такою ж, як сьогодні! Веселою і радісною, оточеній рідними і близькими, красивою і квітучою, адже ти у нас справжня цариця — ставна та горда! Я бажаю тобі доброго здоров’я, сил і натхнення! Я дуже люблю тебе, мамо, будь щаслива!\nЗ днем народження мамо, спасибі за твоє терпіння, дякую за твою любов, за розуміння, і повчання. Я радий тебе привітати з днем твого народження, і хочу побажати щастя побільше, довголіття і здоров’я, щоб ніколи не підводило. Твій син.\nДні змінюють один інший, не залишаючи людству жодного шансу на те, щоб все повернути назад. Ось чому ми ні на секунду не зупинятися. Все, що від нас потрібно, це день у день прагнути до ідеалу. Ми повинні працювати, і тоді ніхто не зможе нічого заперечити. Сьогодні ми зібралися в цьому залі не просто так. Ми зібралися тільки тому, що ти моя мати, відзначаєш свято своїх іменин. Ти вже в цей раз постаралася зробити все можливе, щоб залишити від нього приємне враження в серцях гостей. Також зараз мені хочеться сказати тобі приємні слова. Залишайся завжди такою ж красивою і ніжною жінкою, здатної дати іншому потрібну пораду і допомогти у труднощі. Пам’ятай про те, що коли-то те, що ти робила для інших, тобі обов’язково повернеться. І тоді ти будеш неймовірно цьому рада.\nМамуля, лови вітання! Сьогодні ми чудово проведемо час з усією родиною, вітаючи і вихваляючи прекрасну господиню, турботливу, люблячу маму і найкрасивішу жінку на світі! Живи, радій всьому і ніколи не сумуй! Твоя усмішка, краща нагорода для мене.\nСьогодні самий добрий і душевний свято на світі — ДЕНЬ МАТЕРІ! Хочемо привітати всіх жінок, які з гордістю носять це почесне звання. Вам не потрібно премій, нагород і медалей — вас турбує тільки благополуччя власних дітей… Бажаємо ніколи не відчувати розчарувань і берегти себе.\nМама, з днем народження! Нехай все у тебе буде добре. Побільше посміхайся і не засмучуйся через дрібниці. Бажаю не хворіти і не хандрити. Нехай всі твої задуми стануть реальністю.\nМама, найрідніша мені людина! Спасибі за те, що подарувала мені безцінний дар – моє життя. За те, що виховала з добротою, ласкою і турботою, вклавши у мене всі сили, не шкодуючи здоров’я, нервів і материнської любові. Сьогодні я вітаю тебе і дякую нескінченну кількість разів! Цілую і міцно обіймаю тебе, люба матусю!\nЛюба моя матуся! Я від усієї душі вітаю тебе з Днем народження! Ми бачимо тебе кожен день з ранку на кухні, вдень або ввечері на прогулянці, ми сміємося над твоїм геніальним відчуттям гумору, твоїми добрими жартами, ми посміхаємося у відповідь на твою люблячу посмішку і відчуваємо ніжність і щастя від того, що ти поруч з нами. А ще ми розуміємо дивлячись на тебе, що ти — досконалість. І досконаліше жінки Бог ще не придумав. Мама, нехай твої очі, іноді вологі від сліз, іскряться надією і вірою в красу і добро. Я тебе дуже міцно кохаю. Спасибі тобі за те, що ти у нас є!\nВ твій день народження, мама, я хотів би дати раду дітям у всьому світі: перестаньте злитися на свою маму тільки тому, що вона говорить те, що ніхто інший не скаже вам. Пам’ятайте, що вона робить для вас те, що ніхто інший ніколи не зробить. Ось що я дізнався, коли озирнувся на своє дитинство. Досконала мати, це жінка, яка точно така ж, як моя мати. Ти найпрекрасніша на світлі, і ти не можеш бути іншою. Всі інші звуть тебе моєю мамою. Я називаю тебе своїм кращим другом. Ніхто не може любити мене більше, ніхто не може зрозуміти мене краще. Ніхто не може надихнути мене більше, ніхто не може обійняти мене сильніше. Мама, іноді ми багато билися, але повір, всередині у мене є безмежний океан любові до тебе. Коли я не був вірний собі, ти велів мені прислухатися до мого серця. Безмежна, відшкодовується і безкоштовно любов – та любов, яка існує між моєю матір’ю і мною. Я люблю тебе, мамо. З днем народження.\nМамо, я хочу привітати тебе з Днем народження. Я так сильно люблю тебе. Хочу подякувати за кожен день, проведений разом зі мною, за любов і милосердя, турботу і терпіння. Ти настільки допомагаєш мені у житті, що подяка навіть складно висловити звичайними словами. Бажаю тобі справжнього щастя і здійснення всіх мрій, незалежно від того, наскільки позамежними вони здаються. Нехай будь-які негоди і перешкоди обходять твою життєву дорогу, а навіть, якщо щось недобре завітає, через нього вдалося б швидко і легко переступити. Хочу бачити тебе щасливою, тому бажаю тобі саме цього. Розумію, що щастя складається з багатьох аспектів, тому у побажанні сконцентровано багато факторів. Нехай ти будеш успішної і цілеспрямованої, милою і турботливою. З Днем народження, люба і дорога мама!\nМоя мила мама, з днем народження тебе! Нехай тебе не турбують смутку і біди, хай серце радіє кожному дню, нехай гармонію і любов дарують близькі та рідні люди. Мамо, будь щаслива і сповнена енергії, кохана і добра, успішна і красива.\nМама, ці вітання тобі! В цей день я хочу побажати всього самого справжнього і надихаючого – посмішок, щастя, подорожей, дзвінкого сміху і міцного здоров’я! Нехай пригоди будуть захоплюючими, а сюрпризи – виключно приємними!


“Шановний пане Президенте! Доїхав додому. Тримаю слово офіцера. Поважаючи вас, як Верховного Головнокомандувача, гаранта Конституції України, пишу заяву про увільнення від виконанння обов`язків голови Державної фіскальної служби. У понеділок направлю цю заяву до Кабінету міністрів України”, - зазначив він.\nНагадаємо, 13 липня Президент Володимир Зеленський заявив, що вимагає від в. о. голови ДФС Олександра Власова написати заяву про відставку через те, що той не звільнив з посад керівників митниць у 4-ох областях - Волинській, Закарпатській, Львівській та Чернівецькій. Президент висунув вимогу про звільнення митників під час наради в Ужгороді 6 липня.\nВласов був призначений виконувачем обов'язків голови ДФС у вересні 2018 року. До цього він був начальником Одеської митниці.\nДФС Митниця Звільнення Зеленський


Простий приклад підроблення продукції Xiaomi - Mi.ua\nКоробка в якій поставляються підроблені Piston 2 зроблена погано, логотип намальований неакуратної лінією. В оригіналі все зроблено красиво і качетсвенно.\nНа оригінальному навушнику є маркування лівий / правий, підробка ж позбавлена цього значка. Інших відмінностей у зовнішньому вигляді у гарнітур немає.\nОригінальні навушники мають три тоненькі кільцеві насічки на 3.5 мм аудіовихід. У поддлеке також є три насічки, однак вони більш товсті і зроблені не так акуратно, як в оригінальних Piston 2.\nІ останнє - насадки\nВ оригіналі насадки мають тоненькі отвори, а підроблені насадки на Piston 2 мають товщі отвори і бортики. Також на упаковці в оригінальної моделі є кліпса і правильне маркування розмірів насадок S, M, L. Підроблені Piston 2 не мають кліпси, а замість маркування розмірів там ярлики програм музика і телефон.\nБережіться підробок, купуйте тільки оригінальну продукцію Xiaomi, купайте в Mi.ua.


Житлові спори- це конфліктніситуації, що виникають у процесіексплуатаціїжитлового фонду при недотриманнівстановленихнормативіввласниками, наймачами і орендарямижилих і нежилихприміщень у жилихбудинках. Житлові спори, щопідлягаютьрозгляду в суді, залежатьвідправовихпідставвиникнення і обсягуповноваженьсторін. За цимкритеріємвиділяють спори, щовипливаютьізЖитлового кодексу, Цивільного кодексу, Сімейного кодексу.\nОсновними завданнями житлового законодавства є регулювання житлових відносин із метою: забезпечення конституційного права громадянина України на житло;належного використання і збереження всіх видів житлового фонду; зміцнення законності в царині житлових відносин в умовах ринкової економіки.


Оприлюднена частина заповіту принца Філіпа — подробиці — Суспільство — tsn.ua\nЗаповіт принца Філіпа, герцога Единбурзького, не розголошується публічно.\nКоролівська родина і дружина принца Філіпа, королева Єлизавета II, ймовірно не хочуть розголошувати подробиці заповіту герцога для того, щоб не провокувати нові скандали. Королівська родина зараз і так намагається впоратися з проблемами, які лягли на їхні плечі після скандального інтерв'ю принца Гаррі та його дружини Меган. Пара, нагадаємо, звинуватила королівську сім'ю в расизмі.\nОднак, деякі подробиці заповіту принца Філіпа все ж відомі. Герцог зробив зворушливий жест трьом своїм найближчим співробітникам, він оцінюється в 30 мільйонів фунтів стерлінгів, пише Hello!.\nКоролева Єлизавета II і принц Філіп, червень 2020 року / Getty Images\nЯк пише журнал The Sun's Fabulous, принц Філіп подякував трьом своїм помічникам і включив їх в свій заповіт. Це особистий секретар Філіпа бригадний генерал Арчі Міллер-Бейквелл, його паж Вільям Гендерсон і його камердинер Стівен Н'єдожадло.\nВсі троє доглядали за чоловіком королеви Єлизавети II, особливо в його пізніші роки, а бригадний генерал Міллер-Бейквелл часто заміняв герцога, коли він не міг бути присутнім на різних урочистих заходах.\nПаж і камердинер принца також по черзі допомагали йому, коли він жив на Вуд Фарм в Сандрінгемі, де він провів більшу частину свого життя, перебуваючи на пенсії. Також вони допомагали принцу вже, коли він повернувся з госпіталю до Віндзорського замку, де перебував аж до самої своєї смерті.\nПомер принц Філіп у ліжку, поруч з ним перебувала його дружина Єлизавета II. Це сталося 9 квітня 2021 року, за збігом обставин в день, коли його старший син принц Чарльз і його дружина Камілла мала відсвяткувати річницю весілля.\nЧитайте також: Операція "Лондонський міст": що буде після смерті королеви Єлизавети II


Зачинити вікна і не ходити під деревами: у Києві оголошено штормове попередження. Ua24.pro — Українські новини щодня чесно і оперативно 24/7\nУ Києві оголошено штормове попередження найближчої години. Про це повідомляє пресслужба КМДА. У найближчу годину з утриманням до кінця доби 22 жовтня в Києві очікуються пориви вітру 15-20 м/с (І рівень небезпечності, жовтий). Рекомендації, яких слід дотримуватись містянам: усі вікна будинків щільно закрити, прибрати з балконів і лоджій предмети, які можуть випасти назовні; якщо ви опинилися на вулиці, то триматися подалі від рекламних щитів, ліній електропередачі, дерев; у разі сильного вітру сховатися у найближчому приміщенні або природному укритті; уникати перебування поблизу великих дерев, а також не паркувати поруч із ними автотранспорт.


Гнила армія Путіна - УКРАИНА КРИМИНАЛЬНАЯ\nМіць сучасної російської армії мала показати світові, що Путін відновив велич своєї країни після принижень розпаду СРСР. Натомість поганий прогрес та важкі втрати в Україні виявили глибокі недоліки в Росії. Для тих, кому загрожує агресія Путіна, скорочення путінської армії є полегшенням. На жаль, це також залишає державі, яка не має ядерної зброї, необхідність доводити свою правоту.\nДо цього часу вторгнення в Україну було катастрофою для російських збройних сил. За даними британського уряду, за два місяці бойових дій було вбито близько 15 тисяч військовослужбовців російської армії. Знищено не менше 1600 одиниць бронетехніки, десятки літаків та флагман Чорноморського флоту крейсер «Москва». Штурм столиці Києва був хаотичним провалом.\nЛев Троцький писав, що «армія є копія суспільства і страждає від усіх його хвороб, як правило, за більш високої температури». Бойові дії на сході та півдні України протягом наступних кількох тижнів визначать не лише хід війни, а й те, наскільки російська армія зможе встояти.\nОгляд подій показує, наскільки російська армія прогнила.\nПутін та його вищі командири приховували свої плани вторгнення від старших офіцерів, що свідчить про руйнівну недовіру.\nВисокомотивовані сили України є докором цим російським невдачам. Незважаючи на те, що вони були менш чисельними та на початку, погано озброєними, вони чинили опір армії вторгнення, передаючи прийняття рішень невеликим, адаптованим підрозділам, які здійснювали поточну розвідку. Навіть якщо російська кампанія, тепер під керівництвом одного командувача, досягне успіху на Донбасі, вона зробить це головним чином завдяки своїй масі. Його претензія бути складною сучасною силою настільки ж переконлива, як іржавий остов спаленого російського танку на українському полі.\nНапередодні війни сили вторгнення Росії вважалися значними. Американські спецслужби розраховували, що Київ впаде за кілька днів. Деякі європейські чиновники вважали, що місто зможе протриматися лише кілька тижнів. Ніхто не думав, що через два місяці після початку бойових дій місто прийме таких високопосадовців, як державний секретар Ентоні Блінкен та міністр оборони Америки Ллойд Остін. Вважалося, що Росія зробить з Україною те саме, що Америка зробила з Іраком у 1991 році: потрясе її та змусить підкоритися у швидкій та рішучій кампанії.\nЦя віра ґрунтувалася на припущенні, що Росія провела ту саму корінну військову реформу, що й Америка за 18-річний період між поразкою у В’єтнамі та перемогою у першій війні у Перській затоці. У 2008 році війна з Грузією, країною з населенням менше 4 мільйонів людей, хоч і успішна, але зрештою, виявила недоліки російської армії. Росія взяла на озброєння застаріле обладнання, щосили намагалася знайти грузинську артилерію та ліквідувати її командування та управління. У якийсь момент Генштаб Росії нібито десять годин не міг додзвонитися до міністра оборони.\nРосійські військові витрати (за обмінним курсом із поправкою на купівельну спроможність) майже подвоїлися в період з 2008 по 2021 рік, збільшившись до більш ніж 250 мільярдів доларів. Це приблизно втричі перевищує бюджети Великої Британії або Франції.\n«Ми зрозуміли, наскільки лайно була 3-тя ударна армія», — каже він, маючи на увазі хвалене радянське формування, що базувалося в Магдебурзі. «Ми дозволили себе обманути їхньою пропагандою».\nРосійську армію в Україні гальмували не стільки її власні недоліки, скільки марення Путіна. Його наполягання на таємному плануванні війни ускладнювало військове планування. ФСБ повідомила йому, що Україна переповнена російськими агентами і швидко капітулює. Ймовірно, це спонукало того до дурного рішення розпочати війну, відправивши легкоозброєних десантників для захоплення аеропорту Гостомеля, а поодинокі колони броні просунулися до міста Харкова, принісши значні втрати елітним підрозділам.\nПроте, після того, як цей напад провалився, армія вирішила вторгнутися в другу за величиною країну в Європі з кількох напрямків, розділивши приблизно 120 батальйонних тактичних груп на безліч неефективних та ізольованих сил. Тоді погана тактика доповнювала погану стратегію: все це кодло вело власні роз’єднані кампанії. Танки, які мали б захищатися піхотою, замість цього блукали поодинці, щоб їх палили в українських засідках. Артилерія, яка була опорою російської армії з царських часів, хоч і була спрямована на такі міста, як Харків і Маріуполь, не могла прорвати українські рубежі навколо Києва.\nОстанніми тижнями чиновники та експерти обговорювали причини російського провалу. Деякі порівнюють його з крахом французької армії в 1940 році. Але аналогія не вдала, каже Крістофер Догерті, колишній планувальник Пентагону.\nНедосвідченість є частиною проблеми. Як одного разу зазначив історик Майкл Говард, досвід, який відточує військовий офіцер, «майже унікальний тим, що йому, можливо, доведеться використовувати його лише раз у житті. Наче хірургу довелося все життя практикуватися на манекенах для однієї справжньої операції». Америка користується скальпелем майже безперервно після закінчення холодної війни в Іраку, на Балканах, в Афганістані, Лівії, Сирії тощо. Росія не вела війни такого масштабу проти організованої армії після захоплення Маньчжурії у Японії в 1945 році.\nТе, що Росія могла зробити в невеликих війнах на Донбасі та Сирії, наприклад, використовувати електронні датчики на безпілотниках для зворотного зв’язку з артилерійськими цілями, виявилося складнішим у більших масштабах. А речі, які здавалися легкими в американських війнах, як-от знищення протиповітряної оборони противника, насправді є досить важкими. Російські ВПС здійснюють кілька сотень бойових вильотів на день, але вони все ще намагаються відстежувати та вражати рухомі цілі, і як і раніше сильно покладаються на некеровані або «тупі» бомби, які можна точно скинути лише на малих висотах, підставляючи свої літаки під вогонь ППО.\nПроте корупція не може все пояснити. Україна також корумпована, і не набагато менше, ніж Росія: вони займають відповідно 122 і 136 позиції в Індексі сприйняття корупції від Transparency International.\nЩо справді відрізняє їх, так це бойовий дух. Українські воїни борються за виживання своєї країни. Багато росіян навіть не знали, що йдуть на війну, поки їм не наказали йти через кордон. Співробітник європейської розвідки каже, що призовники, яких Путін неодноразово і публічно обіцяв не посилати на війну, опирались підписанню контрактів, які перетворювали б їх на професійних солдатів; інші навідріз відмовилися служити. Чиновник каже, що постраждалі частини включають 106-у гвардійську повітряно-десантну дивізію та її 51-й гвардійський парашутно-десантний полк, які входять до складу умовно елітних десантних військ ВДВ, і 423-й мотострілецький полк, що входить до складу важливої танкової дивізії.\nПогано навчені та погано мотивовані солдати не пристосовані до складності сучасної війни, яка вимагає синхронної роботи танків, піхоти, артилерії та авіації. Спроба такої координації в Україні з насильниками на службі, простроченими продпайками та погано обслуговуваними транспортними засобами, була верхом оптимізму.\nТаке завдання вимагає, щонайменше, розумного керівництва. І цього теж не вистачає.\n«Забагато полковників і недостатньо єфрейторів», — каже представник європейської оборони. За його словами, навчання персоналу є жорстким і застарілим, Путін одержимий другою світовою війною і мало уваги приділяє новішим конфліктам. Маневри, які здавалися легкими на навчаннях «Восток», виявилося важче відтворити під вогнем і далеко від дому. З огляду на те, що російські офіцери вивчали свою військову історію, вони, здається, засвоїли найгірші уроки афганської, чеченської та сирійської воєн. Під час окупації Північної України російські солдати не тільки багато пили та грабували будинки та магазини, а й вбивали велику кількість мирних жителів. Деякі були за це нагороджені. 18 квітня 64-а мотопіхотна бригада, звинувачена у вбивствах мирного населення в Бучі, була нагороджена Путіним за «масовий героїзм і мужність» і удостоєна честі стати «гвардійським» підрозділом.\n«Репутація російських військових була зруйнована, і для відновлення знадобиться покоління», – йдеться в нещодавній оцінці уряду НАТО.\nЯкщо однією з помилок Росії було отримати помилкову впевненість у її успіху в захопленні Криму в 2014 році та запобіганні падіння режиму Асада в Сирії в 2015 році, існує подібний ризик того, що вороги Росії можуть зробити надто багато висновків з нинішнього провалу в Україні. Майкл Кофман з аналітичного центру CNA визнає, що він та інші експерти «переоцінили вплив реформ… і недооцінили загнивання під час керування Шойгу». Але контекст – це все, зауважує він. Останніми роками сценаріями, які хвилювали планувальників НАТО, були не війни в масштабах нинішньої, а більш скромні та реалістичні операції , такі як вторгнення Росії на частини країн Балтії чи захоплення острови, такі як норвезький Шпіцберген.\nПан Кофман вважає, що на питання про те, «наскільки ця війна показує поганою армією російські ЗС, яка в значній мірі вона є, і наскільки це справді жахливий план», поки немає відповіді. І все ж відповісти на нього важливо. У головній статті 1995 року Джеймс Фірон, політолог зі Стенфордського університету в Каліфорнії, стверджував, що дорогі та руйнівні війни, які раціональні уряди воліли б уникнути шляхом переговорів, все ж таки можуть відбуватися через прорахунки щодо можливостей іншої сторони. Теоретично, мирна угода для запобігання війни відображала б відносну силу двох потенційних воюючих сторін. Але обидві сторони можуть не досягти такої угоди, оскільки ця відносна сила не завжди очевидна.\nБитва за Донбас не вирішить повністю цю дискусію. Російська армія, яка переважає у війні на виснаження завдяки вогневій міці та масі, все одно далека від спритної, високотехнологічної сили, яку рекламували протягом останнього десятиліття. Імовірніше, що напружені сили Росії виснажать себе задовго до того, як досягнуть своїх цілей на півдні та сході України, не кажучи вже про черговий замах на Київ. Світові військові планувальники будуть стежити не тільки за тим, як далеко зайде Росія в найближчі тижні, а й що це говорить про стійкість, адаптивність її сил. Як ніж, втиснутий у стару деревину, хід кампанії покаже, наскільки глибоко проникає гниль.\nЩоб заповнити розрив між її владою та прагненнями — і протистояти тому, що він вважає зазіханням Америки — Путін неодноразово звертався до єдиної сфери, де Росія все ще може претендувати на статус світового класу: до військової сили. За останні 14 років він двічі вторгся в Грузію та Україну, воював у Сирії. Його найманці перебували в Лівії, Центральноафриканській Республіці, Судані, а тепер і в Україні. Путін — глобальний хуліган, одержимий неадекватністю своєї країни. Порівняйте це з Китаєм, який також має амбіції, але досі зміг досягти результатів, використовуючи свою зростаючу економічну та дипломатичну вагу.\nПриниження в Україні послаблює останні претензії Росії на статус наддержави. Війна може ще затягнутися, і поки Росія не зможе проводити великі операції деінде. Швидко витрачаються техніка, боєприпаси та жива сила. Відновлення російських сил у повному обсязі та підготовка їх, щоб уникнути помилок в Україні, може зайняти роки. Якщо санкції залишаться, оскільки Путін все ще при владі, для виконання завдання буде потрібно ще більше часу. Російські ракети рясніють західними компонентами. Втеча талановитих росіян обтяжуватиме економіку. У той же час, чим менше Росія може проектувати військову міць, тим менше вона зможе вдарити по решті світу.\nПроте вторгнення в Україну також дає менш втішні уроки. По-перше, це показує, що, переслідуючи цю стратегію, Путін готовий йти на ризик, який не має сенсу для багатьох інших, включаючи багатьох росіян. Подальше падіння російської могутності може призвести до ще більш безрозсудної агресії.\nЗрештою, слабкість може вивести Росію на останню арену, де вона все ще безперечно є наддержавою: хімічна, біологічна та ядерна зброя. З початку цієї війни Путін і його уряд неодноразово розмахували загрозою зброї масового знищення. Путін раціональний, оскільки він хоче, щоб його режим вижив, тому шанси на їх використання, ймовірно, залишаються незначними. Але оскільки у збройних сил Росії закінчуються звичайні варіанти, спокуса ескалації, безсумнівно, зросте.\nПовідомлення для широкого світу полягає в тому, що військовий опортунізм Путіна в Україні повинен бути провалений його власними офіцерами та стратегами, які потім можуть стримувати його наступну схему. Тупикова ситуація на Донбасі лише провокує наступний бій, і він може бути ще більш загрозливим, ніж сьогоднішній.\nПроте, навіть якщо Путін зазнає поразки, він залишиться небезпечним. Меседж для НАТО полягає в тому, що альянсу необхідно оновити свою систему захисту. Це ґрунтується на ідеї, що спроба Росії відкусити, скажімо, країни Балтії може спершу вдатися, але спровокує більш широку війну, в якій НАТО зрештою виграє. Краще мати велику передову силу, яку Росії було б важко перемогти з самого початку. Найкращий спосіб убезпечитися від Путіна та його гнилої армії – це утримати його від війни взагалі.\nМетки: агрессия Россиизверства русской армиирежим Путинарусский мир


Детальний погляд: рендери електричної вантажівки Tesla\nПрем'єра повністю електричної вантажівки від Tesla відбудеться 16 листопада цього року (дебют перенесли удруге), проте зовнішність новинки вже була частково розкрита шпигунським фото. Виходячи з опублікованого зображення, фахівці студії Piesert Design спробували "детальніше" уявити, як виглядатиме модель.\nЦікаво, що художники порівняли електричну вантажівку від Tesla з аналогічною машиною Nikola One. При цьому автомобіль на рендерах більше схожий на концепт, чим на серійну версію - зовнішність моделі виглядає дуже "гладко" і футуристично, а на кузові відсутні дверні ручки і бічні дзеркала. Крім того, двері машини зрушуються убік - як у сучасних фургонів. З іншого боку, відсутність яких-небудь складнощів в дизайні навпаки може говорити про те, що перед нами вже товарна модель: слід нагадати, що все-таки йдеться про комерційну модель, в якій дизайн йде далеко не на першому місці в переліку головних характеристик.\nЯк повідомлялося раніше, електрична вантажівка від Tesla отримає запас ходу в 320-480 км, а також широкий набір функцій автономного управління. Вантажопідйомність моделі доки не відома, проте Ілон Маск, керівник Tesla, раніше пообіцяв, що цей показник не розчарує потенційних покупців. Публічна прем'єра моделі відбудеться на спеціальному заході в Каліфорнії.


Архивы Двигун | ORBK.NET\nГлавная страница » Двигун\nПольоти у космос стають все більш досяжними для звичайних людей.\nПонад тридцять років тому розроблений англійськими фахівцями проект незвичайного космічного корабля Skylon, отримав офіційне схвалення на реалізацію від Європейського космічного агентства (ЄКА). Вже наприкінці літа 2011 року може з’явитися перший дослідний зразок космічного корабля Skylon, який буде реалізований у меншому масштабі.\nПродолжить чтениеПольоти у космос стають все більш досяжними для звичайних людей.\nОновлений Kia Picanto — маленький і нарядний автомобіль з характером який не позбавлений смаку. Picanto заснований на платформі та двигуні материнської компанії Hyundai, i10 — з більш різким, більш європейський інтер’єром. Автомобіль Kia Picanto несе в собі симбіоз компактних габаритів і дуже гідну місткість. Маленький Kia Picanto тепер ще підріс і тому у ньому вільно поміститься чотири дорослих людини при цьому демонструє гідну динаміку і в будь-який момент може по-дорослому рикнуть. На оновленому автомобілі використовується двигун трициліндровий об’ємом 1,0 л. і з чотирма циліндрами об’ємом 1,25 л всі комплектуються механічною коробкою передач.\nПродолжить чтениеОновлений Kia Picanto\nПродолжить чтениеMcLaren MP4-12C, 600 коней під капотом.


Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін) 2020 дивитися онлайн фiльм без реєстрації l6 - FORUM\nХижі пташки (та фантастична Харлі Квін) 2020 дивитися онлайн фiльм без реєстрації l6\nPost by LelandAlmor » Fri Oct 16, 2020 12:12 pm\nДруге місце посів американський фантастичний бойовик «Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін)» із виручкою $78 тис. Колишнім подругам злих та не дуже героїв доведеться показати, що вони також на щось здатні. Ситуація з офіційним перекладом[ред. Назва відсилає нас до однойменного коміксу. Можливо, у цьому списку ви знайдете ідеальний фільм на вечір, – пише 24 канал. Другою найкасовішою місцевою прем'єрою стала комедія #Явсещетут (#jesuisla), що зі зборами $677 тис.\nUKКомпанія Warner Bros. Як і у Річі, головним завданням «заплутаної» хронології не ввести глядача в оману задля неочікуваного фіналу, а лише розважити, паралельно пояснивши бекграунд персонажів. Його права рука – Віктор Заз – просто неприємний тип, який чомусь запросто «крутить» своїм жорстоким босом, хоча знову ж таки незрозуміло, за що йому такі привілеї. До списку увійшли франшизи та сиквели про героїв, агентів і лиходіїв, що вже давно полюбилися глядачам. Перший трейлер фільму випустили в жовтні 2019 року. Фільм зняла Кеті Янь, яка раніше не займалася великими проектами. Скоріше за все, слово "емансипація" було прибрано з метою формування акценту назви фільму на головній героїні, таким чином таргетуючи фільм на чоловічу аудиторію, за рахунок сексуалізації Харлі Квін у попередніх фільмах.\n, і фантастична драма «Аріма» (Arima) з бокс-офісом $2, 5 тис. Другу позицію посів дебютний американський фантастичний бойовик «Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін)» (Birds of Prey: And the Fantabulous Emancipation of One Harley Quinn) із виручкою $3, 7 млн, третю - британо-американський історичний блокбастер «1917» із результатом $2, 98 млн. код] Ще одна героїня, Кассандра Кейн, стала свідком домашнього насильства. Студія настільки часто перезапускала своїх персонажів, що кінця-краю не знайти. Черговий прохідний лиходій.\nРелевантні слова: Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін) КиноПоиск Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін) фiльм 2020 дивитися Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін) скачати торрент Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін) фiльм и 2020 дивитися онлайн Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін) 2020 дивитися онлайн фiльм кіно Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін) дивитися онлайн Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін) 2020 дивитися онлайн в хорошій якості Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін) фiльм 2020 Хижі пташки (та фантастична Харлі Квін) кіно\nХіти: @hudtvepw272 #xslfel 9195 3TXQF3GLT9H @hmfzvkgi150 #mbmhty 6888 X54SVAFISQGC @kctffoo119 #mntxws 8786 S2TXT6KZD8Z3 @zzyprgpo896 #eidcw 7421 JBWHSFYJZTN @hctrycc569 #zpwlevz 8551 6R8L4STME @qjppaemo139 #quknbrp 8332 KMSBV3U4W4YD @wakftoac483 #ctfyg 1906 U8MN0N0YI2 @aigedlj140 #pzyfa 9349 3C2OS9CAREKZ @qksmhcbx130 #vgmxeb 1603 KM0I8A5 }


FOREX: стабільний прибуток\nПоки клієнти банків, побоюючись наслідків політичної кризи, ламали собі голову над тим, в якій валюті і в якому місці зберігати свої заощадження, інвестори Форекс спокійно отримують прибуток. Адже нинішня ситуація на валютному ринку їм навіть на руку. Черговий торговельний тиждень ми закінчили без просадок з прибутком $ 113,79.\nВарто відзначити, що ПАММ-індекси останнім часом перестали нас балувати великим доходом. За останні сім днів ми заробили $ 47,53. З них $ 7,32 припадає на Platinum, $ 13,83 – на Gold, $ 12,27 – на Million, $ 8,54 – на Platinum 2 і $ 5,57 – на Diamond.\nСукупний заробіток на ПАММ-рахунках склав $ 66,27. На минулих вихідних ми доінвестіровалі в керуючого Ahmedos ще $ 50 (разом-450), відповідно, прибуток трохи збільшився. Адже в останнбому торговому тижні ми заробили $ 14,48, тоді як в передостанньому – $ 8,69.\nНовий керуючий – Hozyin – на інвестованих у нього $ 500 отримав прибуток у розмірі $ 8,44. Jborn приголомшив нас результатом $ 20,57. Veronika в порівнянні з минулим тижнем заробила на $ 10 менше. У AlexZhuk додав $ 6,21, а у sven – $ 9,08.\nРазом на попередньму торговому тижні ми заробили $ 113,79, що на $ 30 більше, ніж минулого разу, але на $ 70 менше, ніж у позаминулому. Сукупний заробіток за останні три тижні склав 336,21.\nНаступного тижня ми знову плануємо вивести прибуток. Сподіваємося, що наш черговий місячний дохід як мінімум досягне позначки в $ 400. А це означатиме, що за один місяць інвестування на Форексі ми заробимо суму, яка навіть трохи більше середньостатистичної зарплати в Україні.


Адель підтвердила, що вийшла заміж | Україна онлайн\nАдель підтвердила, що вийшла заміж\nКоментарі Вимкнено до Адель підтвердила, що вийшла заміж\nБританська виконавиця Адель підтвердила інформацію про те, що вийшла заміж за Саймона Конекі. Про це вона заявила під час концерту в австралійському Брісбені.\nНагадаємо, що Адель та Саймон Конекі зустрічаються з 2011 року. В жовтні 2012 року в них народився хлопчик, якого назвали Анджело.\nПеред виконанням пісні Someone Like You співачка розповіла, що саме початок романтичних стосунків із Саймоном Конекі надихнув на її створення.\n«Ти закохуєшся вперше в когось і, незважаючи на те, що почуваєш себе дуже розбитою і нещасною, а почуття здається тобі таким жахливим і важким, ти все-таке розумієш, що воно – найкраще на Землі. І в результаті стаєш від нього залежною», – заявила вона.\nАдель зауважила, що не зможе знову пережити колишні почуття, оскільки вже заміжня.


Дослухайтеся і допоможіть нам! - Студреспубліка\n31-05-2010 / всі теми / Україна\nДослухайтеся і допоможіть нам!\nВкотре хочу звернутися до представників влади, і до всіх людей, яким небайдужа доля України: «Не залишайте Стратегію–2050 для України просто стратегією на папері. Допоможіть нам молодим, амбітним і справді небайдужим людям зробити нашу державу найкращою».\nОт і закінчився «Новий старт» і ще одна ОДГ для мене. Минув тиждень і я мала можливість ще раз все переосмислити. З мого боку дана стаття буде своєрідною рефлексією, бо в останню ніч мій стан був жахливий до такої міри, що вийти і сказати про свою роль у грі я просто не змогла. До цього привело ряд чинників під час гри, але останню крапку поставили дії за межами гри. Мабуть, негативізм в мені почав накопичуватися ще до поїздки. На моєму шляху як регіонального координатора виникали досить серйозні перепони, непорозуміння, долавши які у мене складалося враження, що гра для мене вже розпочалася. І знаєте, гра в житті значно жорстокіша і складніша, ніж на «Новому старті». Бо я відчуваю себе відповідальною за долю конкретних людей тут і зараз. І не лише за певних людей, але й за презентабельність проекту, над яким працювала ціла команда людей.\nОднак розробивши Стратегію України до 2050 р. я зрозуміла, що моя робота до і під час «Нового старту» – це своєрідне дзеркальне відображення життя і роботи цілої України. Це настільки ж складно і відповідально, як і в цілій країні. Однак є маленька відмінність: я своїх людей не кидаю, а в Україні, як правило, люди одні одних досить часто зраджують. І ще: вищестояще керівництво наді мною було з позитивним налаштуванням, а світ ставиться до України ой як жорстоко. Про це я вкотре переконалася в грі.\nОднак, сьогодні я перегортаю сторінку ОДГ і переходжу в реальне життя. Я провела аналіз Стратегії для України до 2050 р. і можу сказати, що ми зробили величезну справу. Ця стратегія є великим кроком вперед для розвитку нашої держави. По–перше, вона написана не просто тому, що стояло таке завдання, а прожита всіма гравцями. По–друге, хоча й написана досить молодими людьми, однак кожен із них є професіоналом у своїй галузі. По–третє, і найголовніше, зроблена справжніми українцями, яким не байдужа доля рідної країни.\nЦікаво те, що було представлено 2 стратегії, які не лише не суперечать одна одній, а більше того є доповнюваними між собою. Якщо їх ще вдосконалити або як ми кажемо «зшити» і почати втілювати в життя, тоді з упевненістю можу сказати, що Україна буде мати достеменно прописаний шлях на 40 років вперед. І саме головне, вона буде бачити кінцеву точку опори, світлу мету, до якої варто прагнути.\nЩодо кінцевої мети, то я думаю, що в кожного українця вона своя. Я ж хочу, щоб всі люди були щасливі, а Україна процвітала. І для мене буде неважливо, де це відбуватиметься: на Землі чи в Космосі.\nСьогодні я з впевненістю можу сказати, що в грі відігравала роль комунікатора. І зараз, вкотре хочу звернутися до представників влади, і до всіх людей, яким небайдужа доля України: «Не залишайте Стратегію–2050 для України просто стратегією на папері. Допоможіть нам молодим, амбітним і справді небайдужим людям зробити НАШУ ДЕРЖАВУ НАЙКРАЩОЮ!»


Візит Блаженнійшого Святослава до Філадельфії | Український тижневик Міст\nВізит Блаженнійшого Святослава до Філадельфії\nФіладельфійська громада 11 листопада ц. р. хлібом-сіллю радо вітала Блаженнійшого владику Святослава, главу Української греко-католицької церкви (УГКЦ). Ця бажана зустріч стала вагомою та почесною подією для кожного з вірян Церкви, дала змогу відчути єдність, піднесення й утвердити свою приналежність до української спільноти. У межах свого візиту в США предстоятель УГКЦ провів теплу та цікаву розмову з учнями Нашої української рідної школи з Філадельфії, від дошкілля до старших класів, висловив вдячність батькам і вчителям за виховання маленьких українців, за намагання виплекати в дітях високі духовні цінності в непростих сучасних умовах і благословив усіх на добрі справи й зміцнення віри.\nВідкритістю, дружелюбністю та безпосередністю були наповнені зустрічі з молоддю, яка охоче спілкувалася з владикою на різні теми. Глава УГКЦ, передавши привітання від їхніх ровесників з України, надавав ініціативу молоді у творенні діалогу та відповідав на запитання учнів. Бесіда вирізнялася доступністю, невимушеністю та різноплановістю. Школярі озвучували питання про дитинство владики, роки його навчання, теперішній розпорядок дня, а також цікавилися богословськими темами й державно-церковними стосунками. Предстоятель УГКЦ із трепетом згадав свої шкільні часи й зауважив, що улюбленим його предметом була історія, а найбільшою невдачею в школі стала «двійка» з української мови за ненаписання переказу. Серед спортивних уподобань владика віддає перевагу легкій атлетиці та футболу, а з музичних — грі на скрипці. Блаженнійший Святослав зазначив, що «найкращою країною є Україна, а найулюбленішим місцем — гори Карпати». На завершення душпастир благословив молодь і висловив сподівання на подальші зустрічі.\nУпродовж свого перебування у Філадельфії владика зустрівся з представниками засобів масової інформації та прокоментував актуальні події й процеси в українському суспільстві. Блаженнійший поділився радісними новинами з України:\n— Цього разу я приїхав до митрополита нашої української церкви в США Степана Сороки та привіз привітання від Блаженнійшого Любомира. До кінця цього року в Україні буде створено три нові митрополії. Це — крок, на який ми чекали дуже довго. Потрібно було вирішити багато питань, і тепер усе готово. 29 листопада ц. р. ми будемо інтронізувати митрополита Львівського владику Ігоря Возняка. До Львівської митрополії входитиме чотири єпархії: Львівська, Стрийська, Самбірсько-Дрогобицька та Сокальсько-Жовківська. Друга митрополія буде проголошена в Івано-Франківську, до неї ввійдуть Івано-Франківська й Коломийсько-Чернівецька єпархії, а єпископ отримає титул архієпископа та митрополита. Третьою буде Тернопільсько-Зборівська митрополія. Це — безпрецедентна частина історії нашої Церкви, бо довгі роки існувала одна митрополія — Києво-Галицька. Ось цю радісну звістку я привіз вам з України.\n— Чи можливе застосування єдиної назви для Католицької церкви?\n— Ми часто дискутуємо про це на Синоді. Коли наша Церква в Україні перетворилася на мовчазну, Церква в діаспорі мала нагоду розвиватися навіть щодо назви. У час, коли наші діаспорянські владики вийшли на всесвітній форум Католицької церкви, почала застосовуватися назва «Українська католицька церква», яка краще віддзеркалювала нашу ідентичність, була зрозумілішою для українців, зокрема в діаспорі. Назва УГКЦ завжди застосовувалася в контексті України. Від часів переслідувань ця назва стала своєрідним прапором нашої Церкви, вона освячена кров’ю мучеників українців. Очевидно, що під таким іменем ми про себе заявляли в СРСР і зараз так зареєстровані в державі. За 20 останніх років наша Церква пережила багато нападів і зазіхань на привласнення назви. Отож для того, щоби забезпечити продовження нашого церковного будівництва, ми отримали державний патент на ексклюзивне право на назву УГКЦ. Тому зміна назви — це ризик наразитися на різноманітні нові атаки та поділ. Із наукової точки зору ця назва правильно відображає ідеї Церкви. Загальна назва, якою можна було б об’єднати нашу Церкву й у діаспорі, і в Україні, вивчається комісією, спеціально створеною Синодом. Ми серйозно хочемо повернутися до назви «Київська церква», бо це — те, що відображає нашу ідентичність.\n— Як ви прокоментуєте державно-церковні стосунки в Україні?\n— Державно-церковні стосунки зараз в Україні — непрості. Мені не завжди просто в них розібратися, у багатьох моментах ми не розуміємо певних дій нашого президента. А з іншого боку, українська влада не має чіткого до кінця розуміння місця та ролі Церкви в державі. І мова — не лише про УГКЦ. Наприклад, цього року, у час святкування 20-ліття Незалежності, усі Церкви та релігійні організації України — Всеукраїнська рада церков та релігійних організацій — хотіли провести спільну молитву за Україну. Так, як це було за попередніх президентів. Але таке прохання не було задоволене, спільна молитва не відбулася. Натомість нас усіх покликали бути присутніми на промові Віктора Януковича під час покладання квітів до пам’ятника Святому Володимиру. Це — усе, що було запропоновано на державному та міжцерковному рівнях, хоч ми й написали низку листів до президента. Я не хочу бути беззастережним критиком, бо ми, направду, прагнемо конструктивної співпраці. В очах сучасної влади більшість вірян нашої Церкви належить до їхніх опозиціонерів, хоча це — не зовсім так. Ми не є Церквою однієї партії. Крім того, ми намагаємося бути поза політичною боротьбою й прагнемо діалогу з владою, зокрема з президентом не як із головою тої чи іншої партії, а як із ґарантом Конституції. Наразі не відбулося жодної робочої зустрічі з Віктором Януковичем, хоч я дуже сподіваюся на таку нагоду.\n— Чи відчувається тиск із боку держави на УГКЦ?\n— Якогось відвертого тиску чи переслідування нашої Церкви в Україні я не можу зауважити. Це не було би правильним. Є певні недоліки, які ми намагаємося маніфестувати, говорити про них.\n— Чи можлива співпраця УГКЦ із іншими Церквами?\n— За останні місяці я мав дві зустрічі з керівництвом Української православної церкви Московського патріархату (УПЦ МП).\nПерша відбулася напередодні Дня незалежності й була візитом ввічливості, оскільки на моїй інтронізації був присутній єпископ, який передав мені особисте запрошення. Як на мене, ця зустріч була успішною, ми мали нагоду порівняти наші точки розуміння сучасних подій. Цікаво було почути з боку УПЦ МП те, що вони хочуть бути українською Церквою. Зараз у цій Церкві є дві ідентичності: російська й українська, тому вони шукають гармонії. Друга зустріч пройшла після мого повернення з Рима, де обговорювались організаційні питання щодо української ялинки у Ватикані цього року. Така цікава подія ще ніколи не траплялась, а наступна нагода подарувати Папі Римському ялинку буде відкрита щойно на 2025 рік. Для України, із погляду вираження нашої європейськості, ця можливість є дуже важливою, тому ми вирішили запросити й УПЦ МП. Вони радо відгукнулися, ніби очікуючи цього. Для виходу на міжнародну арену їм дуже потрібна підтримка, бо поза межами України УПЦ майже ексклюзивно представляє Москва, а українці хочуть бути присутніми автономно. У тому їхньому бажанні наша Церква радо посприяє й допоможе. Тому співпраця проявлятиметься в певних спільних акціях, де справді можна разом щось зробити. Така єдність у діях, що зможе в майбутньому вирішити наболілі насущні питання, є бажаною.\n— Велику увагу ви звертаєте на розбудову патріарших структур в Україні. Які структури ще потрібні, і коли цю розбудову буде завершено?\n— Маємо зробити серйозні кроки до завершення. В Україні є ціла низка екзархатів, а ми хочемо бачити їх єпархіями. Отже, потрібне створення нових єпархій в Україні та за її межами, зокрема в Західній Європі. Нині у нас діє одна митрополія в Польщі, хотілося би створити ще одну й у Західній Європі. Й основне — навчитися діяти як патріарша Церква. Нам бракує саме визнання патріаршої Церкви.\n— Як УГКЦ бореться з розколами?\n— Важливо наголосити, що в нашій Церкві немає розколу. Коли йдеться про традиціоналістів, то це — група священиків, яких за певні дисциплінарні порушення було відлучено від Церкви, а таке є в кожній конфесії. Якщо мова йде про догналівців, то вони нічого спільного з Католицькою церквою не мають. Найбільша проблема полягає в тому, що вони намагаються привласнити собі назву «Католицька церква» й зареєструвати себе паралельно з УГКЦ. Це — атака на нас, що вже відбувалась у минулому. Ця група використовує церковну символіку, обряд, але це — тоталітарна секта, яка налічує 5—\n10 тис. прихильників. Ми намагаємося не дати нікому, хто не є католиком, користуватися цією назвою, реєструватися й отримувати дозвіл на офіційну релігійну діяльність в Україні, а також стараємося добре душпастирювати, аби такі угруповання не могли діяти.\n— Якими є дії Церкви щодо зменшення абортів на тлі непростої демографічної ситуації в Україні?\n— «Той народ, який убиває ще не народжених дітей, немає майбутнього», — слова Папи Івана Павла ІІ дають відповідь на це запитання. Я мав стосунок до цієї проблеми в різних аспектах: як медик і як викладач морального богослов’я. Я тісно співпрацюю з Українським лікарським католицьким товариством у Львові. В українському законодавстві є певні приписи, згідно з якими лікар у деяких випадках зобов’язаний переконати жінку зробити аборт. Ми намагалися створити Комітети з біоетики, які могли би захищати лікаря, зокрема католика, коли він діє всупереч такому українському законодавству. Тобто зараз ми працюємо на трьох рівнях: робота зі законодавчими органами з питань моралі; робота з діючими й майбутніми лікарями (тепер біоетика викладається як обов’язковий предмет в усіх медичних закладах); робота з просвітництва молодих подружніх пар у парафіях і душпастирська робота.\nЗавершуючи таку глибоку та змістовну розмову, Блаженнійший Святослав підкреслив: «Церква завжди була, є й буде захисницею українства», водночас закликавши всіх «бути діяльними вірянами» та висловивши щиру подяку українській діаспорі за підтримку Церкви в Україні.


Поиск: Весь архив электронных ресурсов Електронний архів Науково-технічної бібліотеки Вісники та науково-технічні збірники, журнали Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2009. – Випуск 1(17) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2009. – Випуск 2(18) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2010. – Випуск 1(19) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2010. – Випуск 2(20) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2011. – Випуск 1(21) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2011. – Випуск 2(22) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2012. – Випуск 2(24) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2013. – Випуск 1(25) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2013. – Випуск 2(26) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2014. – Випуск 1(27) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2014. – Випуск 2(28) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2015. – Випуск 1(29) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2015. – Випуск 2(30) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2016. – Випуск 1(31) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2016. – Випуск 2(32) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2017. – Випуск 1(33) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2017. – Випуск 2(34) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2018. – Випуск 2(36) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2019. – Випуск 1(37) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2019. – Випуск 2(38) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2020. – Випуск 1(39) Сучасні досягнення геодезичної науки та виробництва. – 2020. – Випуск 2(40)\nРезультаты 1-100 из 822.\n47 Тревого, І.\n43 Trevoho, I.\n35 Савчук, С.\n28 Глотов, В.\n27 Задорожний, В.\n27 Четверіков, Б.\n20 Chetverikov, B.\n17 Ільків, Є.\n15 Цюпак, І.\n14 Губар, Ю.\n13 Галярник, М.\n10 земельна ділянка\n9 електронний тахеометр\n8 інженерна геодезія\n717 2010 - 2020\n83 2009 - 2009


Чи дозволено полювання на Донеччині? - ТРК Сигма\nЧи дозволено полювання на Донеччині?\nЗараз полювання на території Донецької області заборонено - повідомляють поліцейські Донеччини.\n"21.12.2019 керівництвом Донецької облдержадміністрації подовжена заборона на сезон полювання. На підставі розпорядження голови обласної держадміністрації сезон полювання на всі види мисливських тварин заборонений, крім регулювання чисельності диких тварин, якщо їх чисельність загрожує життю та здоров’ю людей, порушує природний баланс", - йдеться в повідомленні.\nЗа незаконне полювання передбачена адміністративна та кримінальна відповідальність. За порушення правил використання об’єктів тваринного миру передбачена відповідальність у вигляді штрафу, вилучення зброї та позбавлення права на полювання. За незаконне полювання покарання від штрафу до позбавлення волі.


КОВЕЛЬ: історія та сучасність - Приїзд Івана Яковича Франка в с.Колодяжне\nПриїзд Івана Яковича Франка в с.Колодяжне\nСело Колодяжне біля Ковеля, яке розкинулося серед мальовничих лісів в глибині волинського Полісся, так би і лишилось ніким не знаним, якби тут не поселилася сім`я Косачів-Петро Антонович (голова з`їзду мирових посередників), Олена Пчілка його дружина, поетеса, прозаїк, етнограф, фольклорист), їх шестеро дітей, серед них велика Леся Українка. Сюди зліталась, немов метелики на світло, навколишня інтелігенція. Точились розмови про різні суспільно-політичні, громадські, літературні справи. Випадкових людей серед волинського оточення Косачів не було. "Порожніх розмов "про погоду" чи пліток у нас в родині ніхто не любив. Тому товариства людей, що інших вищих інтересів не мають, батьки наші уникали",-згадувала Ізидора Косач-Борисова. До Колодяжного приїжджали люди з усіх куточків України, зліталися листи з усіх-усюд.\nВеликою подією для сім`ї став приїзд у травні 1891 р. родини Франка. Знайомство обох родин -галицької й волинської почалося з приїзду Михайла Драгоманова до Львова. 1876 року він побував на університетській лекції професора Омеляна Огоновського й познайомився з його студентами Михайлом Павликом та Іваном Франком, розпочав з ними листування. Драгоманов з великим ентузіазмом розповідав киянам про цей край та його людей. Саме від свого брата Олена Пчілка дізналася про Франка. Спробувала співпрацювати з ним. У середині листопада 1879 року Франко сповіщав Драгоманову, що одержав від Олени Пчілки статтю про чиншовиків ( цю статтю пізніше забрала поліція під час обшуку), а з його листа від 2 січня 1879 року дізнаємось, що мав можливість познайомитися з Лесиними батьками особисто. У 1880-х роках Олена Пчілка уже співпрацювала з редакціями "Світу", "Зорі". Франко постійно листувався з Оленою Пчілкою. Він цінував її як письменницю. Радилась Ольга Петрівна з Франком стосовно долі Михайла Драгоманова, який тяжко захворів, про літературні справи. Іван Якович просив, щоб Олена Пчілка пильніше придивлялася до його нареченої Ольги Хоружинської, яку та раніше знала. Родина Косачів дружила з родиною? Ольги Хоружинської. Чоловік її сестри, Єлисей Купріянович Трегубов належав до київської "Громади", як і Петро Антонович Косач. Трегубови не раз гостювали в Колодяжному, чоловічою компанією вирушали на полювання. Під час перебування в Києві Олена Пчілка добре пізнала Ольгу Хоружинську. В одному з листів пише Франкові: "Отже, скажу Вам -це золото, не дівчина! Она просто очарувала мене! Яка она мила, щира, добра, симпатична, і до того як она розвилась за сі роки, як пройнялась ідеєю українства." Ця рекомендація посприяла одруженню.\nЩе перед шлюбом Ольги з Іваном Франком Олена Пчілка запросила молоде подружжя до Колодяжного, про що дізнаємося з листа Івана Франка від 25 березня 1886 року: "Олені Пчілці низенько кланяюсь і дочку її ( хоч незнакому мені особисто, але знану по письмам) поздоровляю, її запросини пробути кілька день в Колодяжному дуже мене врадували, і я радо на се згоджуюсь, тим більше, що багато дечого буду мав з нею поговорити".\nАле молоде подружжя спочатку з Києва поїхало до Львова. Мине аж п`ять років, поки сім`я Франків завітає до Косачів. Ольга Франко дуже хотіла бачити Полісся, провести ціле літо в Колодяжному. Разом з тим вона турбувалась про своїх маленьких діток (найстаршому хлопчикові було не більше 4-х років). Тому в листі до Олени Пчілки й питає, як їхати, де краще купити молока найменшій дитині, до якого року в Росії треба брати квитки дітям. Турботи були безпідставні: Косачі брали на себе весь побут гостей. "Ні о яких "стісненіях", про які Вам може хто говоритиме не думайте: живемо цілком на "лоні природи" свого хутору, - простору, поміщення скільки хочеш, всякого молока і "плодов земних" далебі нікуди дівать!-одно тілько раджу Вам: не набирайте багато нарядів, ні собі, ні дітям, бо ми ходимо так просто, як може й не думаєте."\nЛеся Українка теж з великим нетерпінням чекала цих гостей. Вона, на жаль повинна була їхати на лікування до Євпаторії. "Вже то, певне, така моя доля, -жалілася в листі до Ольги Франко, -що, як тільки приїде до нас на літо хто цікавий, то я мушу втікати десь так, де мені зовсім не хочеться, як би от тепер у ту Євпаторію. Приїздіть до нас хутчіш, аби я могла хоч ромовитися з Вами про все як слід.\nУ Ковелі Франки мали бути 18 травня 1891р. за старим стилем. Прибули 21-го, в суботу. Ще застали Лесю Українку. Саме їй доручили батьки вітати дорогих гостей, бо самі змушені були на короткий час поїхати до Києва. Лист Івана Франка до Михайла Драгоманова про наїзд його сім`ї на Волинь містить багату інформацію про цю знаменну зустріч двох родин. "Приїхавши в Колодяжне, не застали дома ані Ольги Петрівни, ані Петра Антоновича, тільки самих дітей, обоє приїхали тільки в понеділок." Була, отже, нагода для розмов Лесі Українки з Іваном Франком, бо ж її батьки, повернувшись з Києва, засипали гостей столичними новинами.\nУ Колодяжному Франко пробув тиждень. Улюбленим місцем родинних бесід у садибі Косачів був стіл під велетенським каштаном, обвішеним лампіонами. Спілкуючись з Лесею Українкою, І.Я.Франко, очевидно, ділився своїми творчими задумами, познайомився з її творами, її дуже вразили Каменяреві вірші "Із дневника". В одному з листів з Італії вона пише: "Так от при Ваших віршах я згадала собі, як давно колись ще в Колодяжному, Ви розповідали мені план однієї драми, що здався мені надзвичайно цікавим і оригінальним, потім елементи з нього я пізнала в "Кам`яній душі" і щиро призналась Вам, що від плану більшого сподівалась".\nПеребуваючи в Колодяжному, І.Я.Франко любив відпочивати біля ставка, ловив в`юнів. Та йому необхідно було повертатися до Львова. Після відвідин Колодяжного Франко ще прихильніше почав ставитися до Лесі Українки. Свідченням цього є підготовка першої збірки письменниці "На крилах пісень." Збереглось цікаве листування Олени Пчілки, Лесі Українки з Франком, у наступні після цих відвідин роки. 1893 року за сприяння І.Франка вийшла перша поетична збірка Лесі Українки.\nДружина І.Я.Франка в Колодяжному залишилася до середини вересня, дуже їй тут подобалось. "Єй-богу, признаюсь, що я так останніми днями привикла до Вас, що лишитись хвилину без Вас було мені дуже прикро...як чоловіку буває потрібна вода (а найбільше після чогось солоного), так мені була мила, пожадана Ваша присутність,"- так писала пані Франкова вже після повернення до Львова.\nСини Франка подружилися з Косачівською дітворою, розважалися серед чарівної поліської природи. Косачі Франкових дітей жартівливо називали "лисами". Але діти є діти. Часом виникали і непорозуміння. Був такий випадок, що Тарас набив наймолодшу Лесину сестричку Ізидору. Леся в одному з своїх листів з Євпаторії пише: "Тішуся я що вдома все гаразд, сподіваюся, що Дроздові бойові рани досі вже загоїлись. Однак, як бачу, "закордонні браит завзяті!" Після від`їзду Франків з Колодяжного ПАКосач мусив дати пояснення про їх перебування, радив Івану Яковичу писати листи "з осторогою". З листа Олени Пчілки до Івана Франка: "З моїх запросин п.Олесі з дітьми-зроблено "вопрос": оце недавно було навіть формальне запитання: "чого то жила вона у нас, чого приїздили Ви, чого встановлялись ми у Львові? З сього всього виходять "стосунки" з "ворогами". Не хотять люди вірити, що може бути знайомість і навіть приятельство без всякої політики". Сказали-"стережіться".\nФранки були безмежно вдячні за підтримку, допомогу, відпочинок. У вересні Франко у вдячно-виправдальному листі Ользі Петрівні дякує "за ту безконечну, справді материнську доброту і терпеливість, з якою Ви, зайняті своїми власними клопотами і гризотами, піклувалися ще й моєю сім`єю через усе літо". І далі: "прийміть щиру подяку і запевнення, що Вас високо поважаю".\nТісними, глибокими і об`ємними були подальші стосунки родин Косачів і Франків. Це тема для окремої розмови. Але, безперечно, тихі травневі вечори в Колодяжному, проведені за розмовами, обмін життєвим досвідом між жінками - про виховання дітей, приготування страв ( впевнена, це також обов`язково було, хоч історія документальних свідчень і не зберегла), фізичний відпочинок, зрештою, добре, свіже домашнє харчування тільки посприяло дружбі двох великих родин, їхній духовній спорідненості.


Товариський матч: "Львів" - "Земун" (Сербія) 0:0. Під наглядом скаутів "Манчестер Сіті" - Favbet Лига - Футбол на FootBoom.com\nГлавная Украинские Favbet Лига Товариський матч: "Львів" - "Земун" (Сербія) 0:0. Під наглядом скаутів "Манчестер Сіті"\n01.02 2019 15:30\n"Львів" – "Земун" (Сербія) 0:0\n"Львів": Сарнавський, Борзенко, Парамонов, Адамюк, Сабіно, Тейлор, Бруно, чотири гравці, що знаходяться на перегляді у клубі. Футболісти, що виходили на заміни: Бандура, Приймак, Воронін, Жонатан, Янчак, Араужо, чотири гравці, що знаходяться на перегляді у клубі.\n"Львів" провів черговий спаринг на зборі в Туреччині. Команда Юрія Бакалова зіграла внічию із сербським "Земуном". Цікаво, що на матчі, який проходив в Анталії, були присутні скаути англійського "Манчестер Сіті" та кількох інших європейських клубів, інформує прес-служба клубу.\nВже на 9-й хвилині підопічні Бакалова могли забивати. Після прострілу зі штрафного Адамюк замикав дальню стійку, проте воротар встиг зреагувати на удар майже впритул від Володимира. Ще за дві хвилини "синьо-золоті" розігнали швидкісну контратаку правим флангом, яку не зумів реалізувати Бруно – знову воротар "Земуна" був на висоті.\nЄдине, що за весь перший тайм створив сербський клуб біля воріт "Львова", став гольовий момент після невдалої передачі захисника на голкіпера у середині тайму. Щоправда, цим подарунком долі суперники не скористалися, у вирішальний момент пробивши значно вище воріт.\nНа початку другої 45-хвилинки "містяни" продовжили шукати шляхи до воріт "Земуна". На 53-й хвилині небезпечно зі штрафного "стріляв" Приймак, і м’яч після невеликого рикошету у сантиметрах оминув ліву стійку. А у наступному епізоді після подачі кутового гравець, що знаходиться на перегляді у клубі, завершував "стандарт" влучним дальнім ударом. Страж воріт "Земуна" обрав вірну позицію на лінії воріт і забрав м’яча до рук.\nНа 68-й хвилині серби знову нагадали про себе біля воріт львівського клубу. М’яч після навісної подачі зі штрафного пролетів натовп гравців і ледве не заскович у дальній кут. "Львів" мав ще кілька можливостей для того, щоб все-таки здобути прем’єрну перемогу на першому зборі у Туреччині, але м’яч так і не опинилася жодного разу у сітці воріт суперників – 0:0.\nНагадаємо, в останньому спарингу на першому тренувальному зборі "Львів" зустрінеться із сербським "Младост Лучані".


Капітальні інвестиції в сільське господарство зросли на третину - Новини - Forbes Україна\n26 Лютого 2016, 14:37\nКапітальні інвестиції в сільське господарство зросли на третину\nПриріст капітальних інвестицій у сільське господарство в 2015 році становить 27,1%.\nПро це сказав Міністр аграрної політики та продовольства Олексій Павленко, повідомляє прес-служба міністерства.\n«Протягом 2015 року обсяги капітальних інвестицій у сільське, лісове й рибне господарство склали 27,9 млрд грн. Це більше за минулорічний показник на 27,1%. І це в той час, коли загальний обсяг капітельних інвестицій в економіку знизився на 1,7%, в тому числі в промисловість на 20%», − зазначив міністр.\nЗа словами Павленка, капітальні інвестиції безпосередньо в галузь сільського господарства зросли на 26,1%, в лісове господарство − в 1,7 рази, а в рибне господарство − в 2,5 рази.\n«При цьому збільшилася питома вага інвестицій у галузь сільського господарства в загальному обсязі капітальних інвестицій в економіку України, з 8,4% до 11,1%. Це дало можливість пригальмувати загальний спад обсягів інвестування», − додав глава відомства.\nКЛЮЧОВІ СЛОВА: інвестиції агросектор сільське господарство\nКількість агрокомпаній в Україні зменшилася


Престиж професій серед населення України - Рущенко І. П. Соціологія: курс лекцій. Харків: Ун-т внутр справ. 1996 а 0с.,-, ї.;'\nПрестиж професій серед населення України\n2 . ' •\n0,721 . ~\n- ;9 . ..\n. .- 22\nШвачка , '\nВетеринар ' .\n• - - .27 • !1 ' '. .••\nСьогодні навіть бухгалтер у свідомості широких верств" населення займає більш високе місце, ніж викладач вузу, військовий, або інженер. Щоправда, наведений список має суттєву ваду» бо реально існують не чисто професійні, •& професійно-посадові групи. Наприклад, викладачі вузу реально "^розподіляються за посадами "асистент", "старший викладач", "доцент", "професор", "завідувач кафедрою", що мають різне соціальне становище і престиж.\nСоціальний статус одного з членів сім'ї (частіше батька) може розповсюджуватися на всю родину, дітей. Це було дуже пощирене у середньовіччі, в Традиційному'суспільстві. Люди однієї професії утворювали закриті для сторонніх Організації, цехи; вони навіть селилися в містах окремо. Діти переймали професії бітьків. Сьогодні ці стародавні традиції -залишилися на згадку у назвах міських районів, вулиць, в прізвищах людей (Бондаренки, Коваленки, Кравчуки, Стельмахи, Гончаренки тощо).\nПрофесійно-посадові групи, за визначенням П.Сорокіна, є кумулятивними спільностями. Тобто, вони об'єднують Людей не за однією простою ознакою, а за низкою критеріїв або первинних ознак. Останні відображають різні грані поділу праці, її характеру та змісту. До первинних ознак професійної структури належить наступне:\n1) рівень інтелектуальності - поділ людей на тих, хто зайнятий виключно розумовою працею, розумово-фізичною, переважно фізичною роботою; -\n2) кваліфікованість - показник складності праці, потреби у спеціальних знаннях та навичках, що поділяє людей на тих, хто зайнятий висококваліфікованою працею, кваліфікованою, некваліфікованою;\n3) наявність організаторських- функцій, тобто поділ на тих, хто переважно зайнятий організацією праці інших людей ( організаторська , праця), і на працюючих, що виконують виконавчі функції;\n^.освіченість - розподіл зайнятого населення за групами відповідно до рівня, освіти, що необхідне (бажане) для виконання про-фесійнихі функцій; ,\n5) технічна озброєність - поділ людей заознакою використання технінних Засобів у професійній діяльності, (ручна праця, механізована, автоматизована тощо);\n6) галузева належність- розподіл зайнятого населенням та сектори економіки (сільське господарство, промислове виробництво, обслуговування) і окремі галузі.\n•Згідно з цими ознаками, наприклад, професія слюсаря-інструментальника - це розумово-фізична висококваліфікована ручна виконавча праця, що потребує певного рівня загальної й фахової .освіти й використовується у виробничій сфері. Первинні професійно-посадові ознаки є підставою для диференціації професій і рівня їх оплати. У розвинутих країнах передусім цінується висококваліфікована Інтелектуальна (розумово-фізична) праця, що потребує високого рівня освіти. Професії офіціанта, таксиста, продавця, що були до певної міри популярні в СРСР, на Заході належать до нижчого класу. В Україні в умовах потужної економічної кризи першої половини 90-х років багато інтелектуальних професій "зазнали поразки", але це -тимчасове явище: в умовах ринкової, економіки освіта, кваліфікація, інтелект є позитивними стратифікаційними чинниками.\nЕкономічно активне населення в Україні складає 50% всього населення (у Західній Європі частка працевлаштованого населення становить 40%). Але структура зайнятості у нас значно відрізняється від західних стандартів. По-перше, існує приховане безробіття; особливість "українського безробіття" полягає у тому, що робітники фактично не працюють, не отримують заробітка, але через те, що виробництва офіційно не зачиняються і не проголошують себе банкрутами, люди нібито не втрачають професійного статусу. По-друге, значна частка населення зайнята у так званій "тіньовій" економіці, яка не контролюється фінансовими, податковими організаціями і не підвладна статистиці. Перехід працівника з офіційної до "тіньової" економіки у\nбільшості випадків пов'язаний . з пониженням професійного статусу, але нова професія дає реальний прибуток, що в умовах безробіття є вирішальним. По-третє, населення в Україні зайняте-переважно у виробничій сфері, що є визначальною рисою мілітаризованої економіки соціалістичних країн. Навіть побіжний погляд на структуру зайнятого населення в Україні і розвинутих країнах світу (див. табл.4) підтверджує тезу, що у недалекому минулому перевага віддавалася виробничій сфері; важка промисловість домінувала над легкою, військово-промисловий комплекс - над цивільним тощо. Радикальні й швидкі зміни тут неможливі, але в найближчі роки можна чекати перерозподілу зайнятого населення України на користь сфери обслуговування. ,\nЗайнятість по сектораї (в %)\nСільське господарство (першорядний)\nОбслуговування (третьорядний) ''\n: - 1Д»».: [10, с. 53]\nЗ, Соціально-територіальні структури\nСоціально-територіальна структура суспільства виникає внаслідок розподілу населення на специфічні групи за ознакою місця проживання. Існують дві вісі диференціації соціального простору за ознакою місцяпроживання: 1) поділ на сільські й міські спільності; 2) розподіл Населення на регіональні групи.\n3.1. Місто і '"село. Важливою характеристикою суспільства є рівень урбанізації: наявність міського населення і його співвідношення з сільським. В .традиційних, аграрних суспільствах домінує сільське населення. Англійське прислів'я мовить:"Бог створив село, людина -побудувала місто". Невпинний процес індустріалізації, що охопив країни світу у ХІХ-ХХ сторіччях, призводить до швидкої урбанізації та перерозподілу населення на користь міста. Це в повній мірі стосується\nУкраїни, де на протязі останнього сторіччя розгорталися бурхливі процеси індустріалізації й урбанізації. Як наслідок, в сучасній Україні на початку 90-х років населення міст становило 67,3%, сіл - 32,7%. До другої світової війни співвідношення міського й сільського ійсе-лення визначалося: майже такими ж числами, але з тією різницею, що 2/3 населення було не міським, а сільським.\nУмови життя, характер праці, форми дозвілля в місті й селі значно різняться. Городяни відзначаються соціальною активністю, вони більш мобільні, частіше змінюють місце праці й професію, беруть\n• участь у суспільно-політичному житті. В містах зосереджені політичні, освітні, культурні, бізнесові установи; соціальний простір міста має більший обсяг, розгалужену мережу позицій, соціальних ролей, що ';• створює кращі умови для мобільності й самовираження індивідів-^Од-^ ночасно велике місто породжує відчуженість людини. Міський житель\nмає багато випадкових соціальних контактів, суто функціональних . зв'язків, які є поверховими та неуособленими. Коло первинних соціальних груп, неформальних зв'язків звужується. Соціологи встанови-! ли, що в багатоквартирному державному будинку пересічно знають один одного в обличчя 5 осіб, відомі за прізвищем,', ім'ям - 3 чоловіки. ; У більшості випадків первинне соціальне середовище звужується до і сімейного кола. Особливий тягар відчуженості у великому місті несуть ; одинокі люди, які не мають родинних зв'язків. Такі умови існування ', відбиваються на психиці та рисах поведінки міських жителів; вони стають замкнені, не реагують - на зміни й зовнішні обставини. Г.Зімме/іь порівнював місто з великим театром, де обличчя ховається\n• за маскою, а холодність є вимушеною рисою. Сільське життя має свої ? переваги й особливості, які рель'єфно проглядаються на фоні загострення екологічної кризи, що охоплює, перш за все, великі міста. Сільські спільності зберігають традиції общинного життя, в них поши-' рені неформальні зв'язки та засоби соціального контролю. Особа не ; відчуває себе відчуженою від людей і природного середовища, її жит-і тя більш виміряне, ритмічне, підпорядковується змінам пори року. І Політичне .й екойомічно місто завжди домінувало над селом;\nміські жителі часто-густо зверхньо ставилися до селян, а останні - з ^підозрою й осудою - до міста. Свого часу більшовики навіть проголосили гасло "змички міста й села", а в перспективі вони обіцяли повну\nліквідацію розбіжностей м іж м істом і селом. Це - утопічний проект, що не базується на реальному стані речей і тенденціях розвитку сучасних суспільств. Процес урбанізації продовжується, швидко виникають нові надвеликі міста- мегаполіси. Населення великих міст України порівняно з довоєнним часом-зросло приблизно в три рази. В сучасному Києві мешкає близько 2600 тис. чоловік, ще четири міста (Харків, Дніпропетровськ, Донецьк, Одеса) мають населення понад 1 мли.; у шости містах мешкає від 500 тис. до 1 мільйона осіб: Запоріжжя, Львів, Кривий Ріг, Маріуполь, Миколаїв, Луганськ; а загальна кількість міст з населенням понад50 тис. становить 106.\nСпецифіка міських і сільських спільностей лодягае в різніці їх соціальних структур. У містах зосереджена промисловість,;} мешкають люди, що оволоділи індустріальними професіями; тут існують наукові й вищі освітні установи, і, як наслідок, - велика концентрація людей розумової праці. Нарешті, у містах розміщаються вищі прошарки суспільства; політична й фінансова еліта, видатні митці тощо. Це 'є загальною закономірністю й характерно для усіх .суспільств. Але особливий відтінок у стосунках міста й села з'являється в тому випадку, коли міські та сільські спільності мають різну етнічну структуру. Така ситуація складається в колоніях, коли автохтонне! корінне населення залишається на землі, займається сільським господарством, а в політичних, бізнесових, торгових сферах, що зосереджені у містах, переважають чужинці, вихідці з метрополії. Яскравим прикладом є структура міського й сільського населення України ХІХ-початку XX сторіч. У 1897 році міське населення маЛо такий склад: 34% - росіяни, 30% - українці, 27% - євреї (решта -.поляки, греки й інші етнічні групи). В найбільших містах (Одеса, Київ, Харків, Катеринослав) частка українців була ще меншою. Рівень урбанізації українців був за надто малим • тільки 5,5% корінного населення мешкало у містах. Основним заняттям українців було сільське господарство, де вони становили 85% всіх зайнятих. В окремих губерніях (Полтавській, Кам'янець-Подільській) українці-селяни взагалі становили близько 100%. Майже у всіх інших галузях фахової діяльності, в інших соціальних верствах українці становили меншість [2,с.48].\nСитуація принципово змінилася у радянський період внаслідок трагічних подій, пов'язаних зі'сталінською колективізацією та штучним\nголодомором 32-33 років. Мільйони українських селян почали шукати порятунку на великих будівлях, шахтах, в містах, що врешті-решт до деякої міри збалансувало етнічну структуру села й міста. Але і сьогодні показник/урбанізації тя зайнятості інтелектуальною працею українців дешо нижчий ВІД аналогічних пересічних показників росіян і євреїв (див. таблицю 5).\n' Табл. 5.\nРозподіл зайнятого населення України залежно від типу\n•'"•'• ' : •'•' •'.''''• \_ '..,.. .••''',.,;,. . . / •.'-:' , '^,., •. • "\nпоселення і питомої ваги розумової праці в етнічних\n: ! ! • . . ! .' 1 \_ групах','' .і ' • • ! ' .\nНаселення, зайняте в народному господарстві\nРозумова прауя .. -'\n^ Лив-Г6 е 671\n\_ Див.: [6, с. 67] Історія розвитку міських і сільських спільностей пояснює ще одну важливу 'реальність українського буття - поділ на україномовне село й російськомовне місто (Схід і Південь України). Хвилі українських селян, що наповнювали міста .у період індустріалізації, мусили пристосовуватися до , міських умов; російська мова була ознакою "цивілізованості", перепусткою до учбових закладів, державної служби. Таким чином, міграція селян до великих промислових міст не українізувала останніх, а навпаки - русіфікувала етнічних українців, що цілковито влаштовувало існуючу .владу, і було часткою загальної національної політики СРСР.\n3.2. Регіональні структури. Вони є наслідком історичного або адміністративного поділу населення на землі, графства, губернії, штати, області, регіони і т.п. Регіональні спільності відрузняються за характером внутрішньої соціальної структури, що пов'язано з розташуванням промислових об'єктів, копален, сільськогосподарських районів, а також обумовлено історичним розселенням етносів. В Україні існують значні соціально-професійні, мовні, етнічні розбіжності в різних регіонах. Традиційними для України є поділ на Лівобережжя та Правобережжя, але це занадто умовній і збільшений подія. Існують історичні регіони: Галичина, Полісся, Слобожанщина, Донеччина, Подніпров'я. Буковина, Закарпаття, Таврія. Їх кордони також досить умовні, вони не співпадають з адміністративним поділом України. Україна складається з 24 .областей і автономної республіки Крим (див. табл. 6). Розподіл на області досить непропорційний: Донецька область "містить" майже шість таких спільностей, як населення Чернівецької області. Збільшена структура України може мати наступний розподіл населення:\n1. Захід (Львівська, Івано-Франківська, Тернопільська, Рівненська, Волинська, Чернівецька та Закарпатська області - разом 18,9% населення);\n2. Центр (Вінницька, Житомирська, Хмельницька, Черкаська, Кіровоградська, Полтавська, Київська області - разом 27,2%);\n3. Південь та Схід (Дніпропетровська, Харківська, Сумська, Чернігівська, Одеська, Миколаївська, Херсонська та Запорізьська області - 33,3%);\n4. Донбас (Донецька, й Луганська області - разом 15,8%);\n5. Крим (Автономна Республіка Крим та місто Севастополь - разом 4,9% населення).\nРозподіл населення по областях України\n% від всього населення України\nДив.: [10, с. 240]\nАле усі ці поділи мають умовний характер і застосовуються у різних варіантах для різних потреб. Наприклад, соціологи для проведення загальноукраїнських опитувань відбирають респондентів по 11-й регіонам: М.Київ, Північний, Західний, Північно-західний, Південно-Західний, Центральний, Північно-Східний, Донецький, Дніпровський, Південний, Крим.\nМіжрегіональні стосунки мають велике значення для стабільності суспільства, міцності нації та держави. Вони визначають рівень'інтегрованості суспільства і потребують до себе особливої уваги з боку державної влади, політиків, аналітиків, соціологів. НевирішенІ питання в цій сфері можуть обернутися сепаратизмом - намаганням окремих політичних сил порушити цілісність Держави. Так, в 1&95 році на грані розпаду опинилася Канада, коли у найпотужнішому штаті Квебек проводився референдум з питання державної самостійності штату, і сепаратистам "не вистачило" зовсім невеликої кількості голосів. Проблема цілісності є нагальною і для України з огляду на наявність сепаратись-ких сил в Криму, Закарпатті і деяких інших регіонах. Соборність держави залишається визначальною метою побудови українського суспільства.