ВИПАРОВУВАННЯ І ЗГОРЯННЯ ДИЗЕЛЬНИХ ПАЛИВ \nВИПАРОВУВАННЯ І ЗГОРЯННЯ ДИЗЕЛЬНИХ ПАЛИВ\nВипаровування дизельних палив впливає на повноту згоряння, економічність двигуна, його пуск і роботу, нагаро-, лакоутворення, зношування двигуна, склад відпрацьованих газів, витрати палива і оливи. Випаровування палива починається відразу після його впорскування в камеру згоряння і продовжується до згоряння останньої кількості палива. Краплі палива, що попадають у гаряче повітря, самозапалюються не відразу, а через певний відрізок часу. Паливо впорскується і після самозапалювання. За рахунок теплоти, яка виділяється при згорянні першої частини палива, процес нагрівання і випаровування крапель палива, що продовжують надходити до камери згоряння, сильно прискорюється. Поява продуктів згоряння утруднює сумішоутворення, перешкоджає надходженню кисню до нових порцій палива, сприяє неоднорідності паливоповітряної суміші. Останнє є причиною підвищення димності відпрацьованих газів при невеликому коефіцієнті надлишку повітря, появи сажі у відпрацьованих газах. Випаровування і згоряння палива залежить від конструкційних особливостей двигуна та якості палива.\nДо показників якості дизельного палива, що впливають на його випаровування та згоряння, відносяться: в'язкість, густина, тиск насиченої пари, поверхневий натяг, теплота пароутворення, теплоємність. Густина дизельних палив впливає на сумішоутворення і випаровування так само, як і в'язкість (див. 3. 2). Значення внутрішньої теплоти пароутворення впливає на роботу дизеля під час його пуску. Такі показники, як теплоємність, теплота випаровування на роботу дизеля впливають незначно (менше порівняно з бензиновим двигуном).\nВипаровування палива оцінюється фракційним складом. При визначенні фракційного складу дизельних палив фіксують температуру кипіння 50% і температуру кінця кипіння (кипіння 96%). Значення температур кипіння дизельного палива і бензину дещо відрізняються з точки зору оцінки їх експлуатаційної характеристики.\nПуск двигуна характеризується температурою кипіння 50% палива, її значення має більший вплив порівняно з цетановим числом, значення якого також впливає на легкість пуску дизеля. При пуску дизеля утворюються найменш сприятливі умови для сумішоутворення і згоряння внаслідок недостатньої температури у камері згоряння. Чим більше у паливі легкокиплячих фракцій, тим швидше і повніше вони випаровуються. Теплоємність дизельних палив різного хімічного складу відрізняється незначно, а час нагрівання і випаровування крапель палива залежить від їх розміру. Чим легше паливо, тим меншого діаметра утворюються краплі, тим більша загальна площа їх випаровування. Тому чим нижче температура кипіння 50% палива, тим легше запустити дизель, особливо при низьких температурах повітря. Так, час для прокручування колінчастого вала до пуску двигуна взимку на паливі, що має цетанове число 47,5 і температуру кипіння 50% палива 225 °С, майже в 9 разів менший порівняно з часом, необхідним для пуску двигуна на паливі, що має цетанове число 52, але більш високу температурою кипіння 50% палива - 285 °С. Але це не значить, що для поліпшення випаровування і полегшення пуску двигуна можна застосовувати дуже легкі палива типу бензину. Полегшення фракційного складу, тобто поліпшення випаровування, посилюється іншим фактором - збільшенням періоду затримки самозаймання, погіршенням мастильних властивостей. Щоб полегшити пуск двигуна та зменшити витрати палива, проводять розігрів двигуна взимку, використовують пускові рідини. Використання чистого ефіру для полегшення пуску дизеля неприпустимо, тому що ефір змиває змащувальну плівку з поверхні ЦПГ і може створити умови для сухого тертя. Пускові рідини містять ефір, мастильний, антикорозійний та інші компоненти.\nПаливо важкого фракційного складу з високою температурою кипіння 96% (кінця кипіння) не встигає повністю випаруватись, отже, і згоріти. Неповнота згоряння веде до перевитрат палива, збільшення димності і токсичності відпрацьованих газів, втрати потужності (бо викидається частина палива, що не догоріла), підвищення нагаро- і лакоутворення. За втратою кожних 10% потужності двигуна витрати палива збільшуються на 4...5%.\nОдним з найбільш шкідливих компонентів відпрацьованих газів дизелів є сажа, яка адсорбує токсичні речовини, серед яких і такі високотоксичні, як бенз(а)пірен, нітрозоаміни, поліциклічні ароматичні вуглеводні. Наявність сажі у відпрацьованих газах зменшує надійність роботи каталітичних нейтралізаторів відпрацьованих газів.\nЗ метою зменшення димності відпрацьованих газів дизелів до палива при необхідності можна вводити антидимні присадки, до яких відносяться солі лужних металів, неорганічні солі лужньо-земельних металів, органічні речовини із вмістом заліза, марганцю, а також композиції присадок. Кількість і ефективність добавлених присадок залежить від багатьох факторів (хімічного складу присадки та палива, умов роботи двигуна тощо). При згорянні палива з такими присадками утворюються тверді сульфати, карбонати, метали, оксиди металів, які відкладаються в камері згоряння, в зоні поршневих кілець, викидаються в атмосферу. Оцінюючи ефективність проти-димних присадок, слід враховувати їх негативну дію.\nМожуть використовуватись беззольні (неметалеві) антидимні присадки. Беззольні антидимні присадки (складні органічні речовини з різними функціональними групами) не утворюють при згоранні тверді речовини. Вони більш дорогі, потребують добавлення більшої кількості в порівнянні з зольними присадками.\nІз паливом, що частково не згоріло, може відбуватися крекінг і полімеризація з утворенням твердих коксових осадів, які спричинюють механічне зношування двигуна. Частина палива у рідкому стані стікає по стінках циліндра, змиваючи змащувальний шар і підвищуючи зношування двигуна, попадає в оливний картер, де розріджує моторну оливу і погіршує її мастильні властивості. Економічність і моторесурс двигуна зменшується. Тому надмірне обважніння, як і полегшення палива, небажане. Основна частина дизельного палива повинна википати при температурах 250... 330 °С.\nВажлива властивість дизельного палива - його можливість забезпечувати чистоту двигуна і паливної апаратури. Ця властивість значною мірою залежить від хімічного і фракційного складу палива. Чим вища температура кінця кипіння, тим більше важких фракцій в паливі, тим більше імовірність нагароутворення, неповноти згоряння палива, підвищення токсичності відпрацьованих газів. Але зниження температури кінця кипіння дизельного палива зменшує об'єм його виробництва.\nПокращити повноту згоряння, зменшити нагароутворення, вміст токсичних речовин у відпрацьованих газах можна введенням спеціальних протинагарних присадок, що зменшують нагароутворення на розпилювачах форсунок і деталях двигуна; миючих, які покращують процес згоряння палива в камері згоряння і зберігають чистими деталі ЦПГ і розпилювачів форсунок; багатофункціональних. До складу останніх присадок входять, як правило, металоорганічні речовини, амінофеноли, аміди жирних кислот, кремнійорганічні сполуки, поліефіри тощо. Вводять присадки у невеликій кількості -0, 001-0, 03 % мас.\nПри згорянні палива можливе нагароутворення на стінках камери згоряння і на клапанах, а також має місце утворення відкладень на розпилювачах та голках розпилювачів форсунок, на штоках випускних клапанів, поршнях, у канавках поршневих кілець, камері згоряння. На стінках камери згоряння, днищі поршня і впускних клапанах утворюється твердий нагар темного кольору, а на розпилювачах та голках розпилювачів форсунок - м'який жовтуватого кольору, іноді - у вигляді лакової світло-коричневої плівки. Відкладення нагарів на стінках камери згоряння погіршує відведення теплоти у систему охолодження двигуна. Відкладення нагару на клапанах сприяє їх закоксуванню, в результаті чого втрачається герметичність посадки клапана на сідло, внаслідок чого відбувається витікання розжарених газів і обгоряння посадочних поверхонь клапана і сідла, в окремих випадках можливе зависання клапана. Утворення нагарів, наприклад, на продувних вікнах двотактного дизеля, погіршує умови продування циліндра.\nНайбільші ускладнення в роботі дизелів пов'язані з відкладеннями на форсунках. Нагар, який утворюється на розпилювачах, сприяє погіршенню якості розпилювання палива і скривленню факела. При погіршенні розпилювання палива порушується сумішоутворення, відбувається неповне згоряння, що, врешті-решт, веде до димлення дизеля, втрати потужності і перевитрат палива. Смолисті речовини на голках розпилювачів утворюють коксові відкладення, внаслідок чого спричинюють їх зависання. Закоксованість сопел і зависання голок розпилювачів супроводжується підтіканням палива, тому що в цьому випадку порушується герметичність посадки голки на ущільнюючий конус розпилювача. При підтіканні палива падає потужність і економічність дизеля і збільшується його димлення.\nПідвищення густини палива, вмісту ароматичних вуглеводнів (особливо поліциклічних), сірки, асфальто-смолистих речовин, температур википання палива (табл. 39) збільшує можливість нагароутворення.\nТаблиця 39. Залежність нагароутворення від температури википання палива\nПаливо Температура википання 10%, °С Кількість нагару, г\nАвіаційний гас 0,83\nДизельне паливо 0,89\nПовнота згоряння палива, можливість нагароутворення залежить від конструкції камери згоряння.\nЧим менше водню містить вуглеводень (чи паливо), тим більш здатність до нагароутворення. Тому з вуглеводнів найбільшу схильність до нагароутворення мають ароматичні вуглеводні (табл. 40), що пояснюється збільшенням масового співвідношення вуглецю до водню.\nЗменшити вміст ароматичних вуглеводнів в паливі можна проведенням глибокої гідроочистки. Собівартість палива при цьому підвищується.\nНагароутворення у двигуні залежить, у першу чергу, від наявності асфальто-смолистих речовин, вміст яких характеризується кількістю фактичних смол, а побічно можна характеризувати кількістю залишку у колбі після перегонки палива при визначенні фракційного складу. Із збільшенням вмісту смол у паливі підвищується здатність до нагароутворення на деталях двигуна.\nУтворення нагару та лаку залежить від наявності сірчаних сполук. Підвищення вмісту сірки у паливі при його згорянні підвищує твердість нагарів. Найбільший вплив на нагароутворення із сірчаних сполук мають меркаптани, які прискорюють процеси окислення, полімерізації нестабільних речовин дизельних палив і сприяють їх відкладенню на деталях двигуна. Нагаро-, лакоутворення залежить також від конструкційних особливостей двигуна, його технічного стану, режиму роботи, якості моторної оливи тощо.\nТаблиця 40. Порівняльні дані нагароутворення вуглеводнів\nВуглеводень Клас вуглеводню Формула Температура кипіння, °С Кількість нагару, г\nІзо-декан парафіновий С10Н22 0, 40\nЦиклогексан нафтеновий С6Н12 0, 45\nТолуол ароматичний С6Н5СН3 110, 5 1, 15\nБензол ароматичний С6Н6 80, 5 1, 64\nа- метилнафталін ароматичний С11Н10 244, 7 2, 79\nОрганічні кислоти, вміст яких в дизельних паливах допускається в більших кількостях порівняно із вмістом органічних кислот у бензині, та сірчані сполуки викликають, передусім, корозію деталей двигуна та інші несправності. Велика маса дизельних палив виробляється із сірчистих нафт. При переробці нафти вміст сірчаних сполук збільшується з підвищенням температур кипіння окремих фракцій: найменше їх у бензині, до 95% сірки припадає на газойль (компонент дизельного палива) та мазут (табл. 41).\nТаблиця 41. Розподіл сірчаних сполук у продуктах переробки нафти\nРодовище нафти Вміст сірки в нафті, % ваг. Відносний вміст сірки, %, в продуктах переробки\nБензин та легроїн Гас* Газойль * Мазут\nДалекий Схід 0, 15 0, 3 3, 6 38, 6 57, 5\nСхідний Техас 0, 36 0, 9 1, 3 15, 4 82, 4\nІран 1, 4 1, 1 1, 5 12, 6 84, 8\nЗахідний Техас 2, 0 1, 8 4, 2 14, 8 79, 2\nКувейт 2, 45 0, 1 0, 8 9, 5 89, 6\n* Гас і газойль у визначених межах температур кипіння є складовими дизельного палива.\nЧуттєвість двигунів різної конструкції до корозії сірчаними сполуками залежить від їх теплового режиму. Так, при підвищеному тепловому режимі спостерігається газова корозія оксидами сірки, які утворюються при згорянні палива, тарілок випускних клапанів, верхньої частини циліндрів, верхнього компресійного кільця.\nПри зниженні теплового режиму оксиди сірки розчиняються у воді (яка утворюється при згорянні палива і конденсується на холодних деталях двигуна), і відбувається рідинна корозія кислотами. В малонавантажених двигунах виникають умови для рідинної корозії більше порівняно з корозією у двигунах з високим навантаженням. Тракторні дизелі, наприклад, більш схильні до газової корозії, автомобільні (особливо ті, що працюють в міських умовах) - до рідинної. При рідинній корозії руйнуються вкладиші підшипників. Чим більший прорив газів в оливний картер та вміст сірки в паливі, тим більше зношування від рідинної корозії.\nУ дистилятах дизельного палива вміст сірки може становити до 1, 3%. Дистиляти підлягають складному процесу каталітичного виділення сірчаних сполук з палива, який дозволяє зменшити вміст сірки до 0, 2... 0, 01% і менше. Досвід використання дизельних палив свідчить, що загальне зношування двигуна майже прямо пропорційне вмісту сірки у дизельному паливі. Наприклад, при підвищенні вмісту сірки з 0, 2% до 0, 6% зношування гільз циліндрів і поршневих кілець підвищується майже на 15%, а при збільшенні вмісту сірки у паливі до 1% зношування цих деталей збільшується у 1, 5 рази. При виборі палива для певного двигуна слід звертати увагу на вміст у ньому сірки, бо іноді окремі марки дизельного палива містять сірки до 0, 5% сірки і більше. Використовуючи високосірчисті палива слід одночасно застосовувати моторні оливи з високими нейтралізуючими властивостями. Продукти згоряння палива містять сірчаний і сірчистий ангідриди, які проникають через нещільності циліндро-поршневої групи в оливний картер. Тут вони утворюють сірчану і сірчисту кислоти, погіршуючи якість оливи. Продукти згоряння сірчаних сполук впливають на оливну плівку на циліндрах.\nОсновними об'єктами корозійного зношування продуктами згоряння сірчаних сполук є ЦПГ, органічними кислотами - плунжерні пари. Підвищення кислотності палив викликає корозійне зношування плунжерних пар паливного насосу високого тиску, збільшення відкладень на деталях паливної системи і двигуна, погіршення потужньо-економічних показників двигуна. Зношування паливної апаратури залежить від підвищеної кислотності палива більше порівняно з її зношуванням при використанні палива низької в'язкості.\nДля боротьби з корозією в моторні оливи (іноді - і в палива) додають спеціальні присадки. Слід мати на увазі, що при згорянні\nпалива утворюються також оксиди азоту. Деякі з них можуть переходити в кислоти так само, як і оксиди сірки.\nОднією з переваг дизелів у порівнянні з бензиновими двигунами вважається менша токсичність відпрацьованих газів за рахунок повнішого згоряння палива (табл. 42).\nСлід зазначити, що це положення може бути віднесене до технічно-справних двигунів, при використанні кондиційних і відповідних даному двигуну палив і олив. Склад відпрацьованих газів не залишається постійним. На повноту згоряння палива, вміст токсичних сполук впливають режим роботи двигуна, його технічний стан, оптимальність регулювань, якість палива і моторної оливи, майстерність водія, експлуатаційні фактори (стан шляхів, температура\nТаблиця 42. Склад відпрацьованих газів бензинових двигунів та дизлів\nКомпоненти* Вміст у відпрацьованих газах, %, двигунів Примітка\nОксид вуглецю 1-10 0, 02-0, 5 Токсичний\nОксиди азоту 0, 0-0, 8 0, 001-0, 4 Токсичні\nОксиди сірки 0, 008 0, 08 Токсичні\nАльдегіди (акролеїн) 0, 02 0, 00-0, 009 Токсичні\nВуглеводні 0, 2-3, 0 0, 01-0, 5 Токсичні\nСірчаний газ 0, 002-0, 2 0, 0-0, 03 Токсичний\nСажа, г/м3 0, 0-0, 005 0, 01-1, 5 Токсична\nБенз-а-пірен, мг/м3 до 0, 02 до 0, 01 Канцероген\n* Оксид вуглецю - CO; оксиди азоту - NO, NO2, N2O4, N2O5, які позначають сумарно NO; оксиди сірки - SO2, SO3; сірчаний газ - H2S; альдегіди - акроле(н - СН2СНО; сажа -С; бенз-а-пірен - С20Н12.\nповітря тощо). При пуску і прогріванні дизеля у відпрацьованих газах міститься значна кількість акролеїну (до 0, 15%), який має підвищену токсичність. Допустима концентрація акролеїну у виробничих приміщеннях - до 0, 0007 мг/дм3.\nПоява значної кількості сажі у відпрацьованих газах внаслідок неповноти згоряння призводить не тільки до забруднення атмосфери, але й погіршує видимість на дорогах, що може спричинити аварійну ситуацію. При роботі з несправною системою живлення дизелів масовий вміст сажі у відпрацьованих газах може зрости до 70... 90% ваг. Сажа, потрапляючи з повітрям в органи людини, адсорбує з повітря токсичні сполуки, веде до збільшення захворювань органів дихання людей. До високотоксичних речовин у відпрацьованих газах дизелів належить бензапірен, вміст якого різко збільшується у випадках неповного згоряння палива (наявність "хвоста" за дизелем). Бензапірен спричинює онкологічні захворювання.\nУ зв’язку з тим, що в дизелях немає примусового запалювання робочої суміші, суттєву роль в оцінці якості дизельного палива відіграє температура самозаймання ДП, тобто та нижча температура, при якій воно загоряється без стороннього джерела вогню. Для займання палива без примусового запалювання необхідно, щоб температура, при якій самозаймається розпилене паливо, була нижчою від температури, яка розвивається при стисненні повітря в циліндрі двигуна. Паливо, яке має високу температуру самозаймання, не може використовуватися для дизелів. Чим важче паливо, чим вищі температури його кипіння, тим нижча температура самозаймання. Приблизна температура самозаймання деяких палив становить, °С:\nавіаційний бензин - 425.... 440;\nавтомобільний бензин - 425;\nреактивне паливо (гас) - 380;\nгазойль (компонент дизельного палива) - 360.\nТемпература самозаймання палив залежить від хімічного складу і температур кипіння (фракційного складу). На займання палив великий вплив мають ступінь стиснення, конструкція камери стиснення, тиск розпилювання, матеріал поршня, тепловий режим і технічний стан двигуна та інші фактори. Чим вище тиск нагрітого повітря, тим нижче температура самозаймання палива (табл. 43).\nТаблиця 43. Вплив тиску нагрітого повітря на температуру самозаймання палив\nТиск повітря, МПа Температура самозаймання палива, розпиленого у повітрі, °С\nбензин гас газойль\nПаливо, що надходить у циліндри двигуна, спалахує не відразу, минає деякий час, поки воно починає горіти. Час від початку подачі палива до його самозаймання називається періодом затримки самозаймання. Йому передує ряд фізичних і хімічних процесів. Паливо розпилюється в стиснутому повітрі, його краплі нагріваються до високої температури і випаровуються. Під впливом високої температури і кисню повітря відбуваються передполуменеві реакції багатостадійного окислення вуглеводнів, які входять до складу палив. В горючій суміші накопичуються кисневмісні нестійкі сполуки, які потім починають розкладатись із виділенням частини теплової енергії (10... 15%) і кисню, тим самим провокуючи окислення інших молекул палива. Холоднополуменеве окислення призводить до підвищення температури робочої суміші і появи безлічі осередків займання. В цю мить з'являється голубе світіння, яке називається холодним полум'ям. У результаті підвищення температури робочої суміші прискорюються хімічні реакції і виникає її самозаймання, тобто поява гарячого полум'я.\nТаким чином відбувається двостадійне самозаймання палива, яке має місце в більшості випадків у дизелях, і при цьому період затримки самозаймання складається з періоду затримки холодного полум'я і другого періоду затримки. Загальний період затримки можна поділити на час, який витрачається на проходження фізичних процесів (розпилювання палива та його випаровування, змішування парів з повітрям), і час, необхідний для хімічних реакцій (передполуменеві реакції і формування осередків самозаймання).\nПередполуменеві окислювальні процеси характеризуються періодом затримки самозаймання (самозапалювання) і залежать від хімічного складу і будови вуглеводнів. В табл. 44 наведені температура І періоди затримки самозаймання горючих сумішей вуглеводнів з повітрям при атмосферному тиску, що отримані при дослідженні в приладі із кварцевою трубкою.\nТаблиця 44. Мінімальні температури і періоди затримки самозаймання горючих сумішей деяких вуглеводнів (прилад із кварцевою трубкою)\nВуглеводень Клас вуглеводню Температура самозаймання, °С* Період затримки самозаймання, сек*\nБутан н. парафіновий\nПентан н. парафіновий\nГептан н. парафіновий\nОктан н. парафіновий\n* Температура і період затримки самозапалювання залежать від умов дослідження: початкової температури, концентрації і об'єму парів та ін.\nГазові (етан, бутан) та ароматичні вуглеводні (бензол) мають високі температури самозаймання, н. парафінові - найнижчі. І збільшенням молекулярної ваги н. парафінових вуглеводнів їх температура самозаймання зменшується.\nУ момент, коли починається горіння палива, більша частин палива, яка надійшла на той момент, встигає випаруватись, і процес горіння охоплює все нові порції паливоповітряної суміші. Паливо продовжує подаватись форсункою у камеру згоряння, де воно інтенсивно перемішується з повітрям, випаровується і швидко згоряє. Подане паливо в основному запалюється за рахунок змішування з гарячими продуктами згоряння того палива, яке надійшло у циліндр першим у період затримки самозаймання. В результаті швидкого згоряння палива тиск у циліндрі значно підвищується. В цей період виділяється основна кількість теплової енергії циклічної подачі палива (до 70%), подача палива форсункою продовжується, тиск підвищується і досягає максимального значення в циліндрі.\nВ кінці швидкого згоряння темп нарощування тиску падає, швидкість згоряння знижується, починається період сповільненого згоряння, і тиск змінюється незначно. У цей період припиняється подача палива, але процес згоряння продовжується, і росте температура газів, виділяється близько 20% теплової енергії. Зниження тиску в кінці періоду пояснюється збільшенням об'єму камери згоряння у зв'язку з рухом поршня до н. м. т. За кінець періоду сповільненого згоряння умовно приймається межа досягнення максимальної температури газів у камері згоряння. Після цього догоряють залишки палива, що не встигло згоріти, і продукти неповного згоряння. Чим важче паливо, вища його в'язкість та густина, тим більш тривалий період догоряння. Фаза догоряння може охоплювати до 70° кута повороту колінчастого вала після в. м. т. Процес догоряння, власне, впливає на димність і токсичність відпрацьованих газів.\nПри великій затримці самозаймання (великому значенні періоду затримки самозаймання) паливоповітряної суміші у циліндрі дизеля накопичується і зразу згоряє велика частина палива. Це призводить до різкого зростання тиску на кожний градус повороту колінчастого вала, і буде мати місце так звана "жорстка" робота двигуна.\nНа процес згоряння палива впливають експлуатаційні фактори. Так, збільшення кута випередження впорскування палива провокує жорстку роботу двигуна, бо паливо надходить в менш стиснене і нагріте повітря. При дуже ранньому впорскуванні паливо може спалахнути і згоріти раніше, ніж поршень дійде до в. м. т. Це призводить до втрати потужності двигуна за рахунок втрат енергії на подолання опору газів. Зменшення потужності та ККД двигуна відбувається при зменшенні кута випередження впорскування палива порівняно з оптимальним, бо паливо згоряє при переміщенні поршня вниз і не буде досягнуто максимального тиску в циліндрі. При збільшенні обертів колінчастого вала покращується процес згоряння палива. На характер згоряння палива впливають тепловий стан двигуна, температура повітря. Взимку імовірність виникнення жорсткої роботи дизеля більша порівняно з імовірністю виникнення жорсткої роботи того ж двигуна влітку внаслідок низьких температур повітря.\nЗовнішні ознаки жорсткої роботи дизеля ідентичні детонаційному згорянню палива в бензинових двигунах: прослуховується характерний металевий стук за рахунок ударної хвилі на поршень двигуна. Стуки в дизелі супроводжуються вібрацією та перегріванням поршня і головок циліндра. Хоча зовнішні ознаки детонації в бензиновому двигуні і жорстка робота дизеля ідентичні, причини їх виникнення різні. Фактори, що викликають або підсилюють детонацію в бензинових двигунах, ліквідують або зменшують жорстку роботу дизеля (наприклад, хімічний склад палива).\nНа процес згоряння палива, період затримки самозаймання найбільше впливає якість палива, його фракційних склад. В табл. 45 наведені температури самозаймання деяких сполук. Найнижчі температури самозаймання мають н. парафінові вуглеводні. Чим вища їх молекулярна маса, тим нижча температура самозаймання. Найвищі температури самозаймання мають ароматичні вуглеводні.\nХімічний склад бензину для бездетонаційного згоряння і дизельного палива для забезпечення м'якої роботи має прямо протилежний характер. Сполуки з високими температурами самозаймання є бажаними компонентами бензинів для запобігання самозаймання, щоб не спалахували, доки вони не будуть примусово підпалені іскрою чи полум'ям палива, що вже горить. До цих сполук відносяться ароматичні та ізопарафінові вуглеводні. Сполуки з низькими температурами самозаймання є бажаними компонентами дизельних палив, щоб при згорянні вони забезпечували невеликий період затримки самозаймання. Це - нормальні парафінові та нафтенові вуглеводні з боковими н. парафіновими ланцюгами.\nДля оцінки самозаймання палив введений умовний безрозмірний показник - цетанове число, яке вказує на швидкість підвищення тиску при згорянні рідкого палива в поршневих двигунах із займанням паливоповітряної суміші\nТаблиця 45. Температури самозаймання вуглеводнів (у повітрі)\nВуглеводень Формула Температура, °С\n• н. гексан С6НІ4 68,7\n• н. декан С10Н22 174,1 252,8\n• н. гексадекан (цетан) С16Н34 286,5\n• ізооктан (2, 2, 4-триметилпентан) С8НІ8 99,2 529,4\n• метилциклопентан СбНІ2 71,8 468,9\n• пропилциклопентан С8Н16 130,9\n• бензол С6Н6 80,5\n• о-ксилол С8Н10 144,4 591,7\n• м-ксилол С8Н10 139,1 688,9\n• п-ксилол С8Н10 138,4 690,6\n• а-метилнафталін С11Н10 244,7 565,6\nвід температури стисненного повітря. Для визначення цетанового числа прийняті еталонні палива, із згорянням яких у різних співвідношеннях порівнюють згоряння палива, для якого визначають значення цетанового числа. Як еталонні палива вибрані н. парафіновий вуглеводень - н. цетан (н. гексадекан), який має дуже малий період затримки самозаймання, і його цетанове число умовно прийнято за 100, та ароматичний вуглеводень -а-метилнафталін, який має великий період затримки самозаймання, і його цетанове число умовно прийнято за 0. Суміш н. цетану і а-метилнафталіну в різних співвідношеннях має неоднакову температуру самозаймання.\nЦетанове число дизельного палива визначають порівнянням самозаймання дизельного палива із самозайманням штучної суміші н. цетану з а-метилнафталіном. Запускають двигун на паливі, що досліджується, і зміною ступеня стиснення досягають умов, щоб самозаймання палива почалося точно у в. м. т, тобто період затримки самозаймання дорівнював 13°. Далі підбирають таку суміш н. цетану і а-метилнафталіну, яка б при тому ж ступені стиснення займалась точно у в. м. т., тобто мала б такий же період затримки самозаймання - 13°, як і паливо, що досліджують.\nЦетановим числом називається процентний (об'ємний) вміст н. цетану в суміші з а-метилнафталіном, яка за самозайманням аналогічна паливу, що досліджується. Наприклад, якщо паливо, що досліджується, має цетанове число 52, це значить, що за самозайманням воно еквівалентне штучній суміші еталонних палив, що містить 52% н. цетану і 48% а-метилнафталіну.\nЦетанове число палива залежить від його хімічного складу. Н. парафінові вуглеводні мають найвищі цетанові числа (табл. 46). Ароматичні вуглеводні самозаймаються при високих температурах, і мають найменші цетанові числа.\nТаблиця 46. Цетанові числа вуглеводнів\nВуглеводень Клас вуглеводню Цетанове число\nН. гексан Н. парафіновий\nН. декан Н. парафіновий 76,9\nН. додекан Н. парафіновий 87,6\nН. гексадекан (н. цетан) Н. парафіновий\nН. октадекан Н. парафіновий 102,6\nДициклогексан Нафтеновий 47,4\nТолуол Ароматичний -5\nН. гексилбензол Ароматичний\nЗбільшення вмісту ароматичних вуглеводнів у дизельному паливі веде до погіршення його самозаймання, тобто до зниження цетанового числа. Ароматичні вуглеводні в дизельному паливі і особливо поліциклічні впливають на повноту згоряння, кількість твердих частинок і бензапірену, концентрацію оксидів азоту у відпрацьованих газах. Так, зниження вмісту ароматичних вуглеводів в дизельному паливі з ЗО до 10% зменшує кількість оксидів азоту у відпрацьованих газах приблизно на 4-5%. Цетанове число залежить також від фракційного складу: чим нижче температури кипіння палива, тим менше цетанове число. Так, наприклад, фракції, що отримані з однієї нафти і містять значну кількість н. парафінових вуглеводнів, з температурами кипіння в межах 200-250 °С і 250-300 °С мають цетанові числа 45 і 60 відповідно.\nЧим нижче цетанове число палива, тим жорсткіша робота двигуна. Під час жорсткої роботи дизеля спостерігається підвищене зношування корінних підшипників колінчастого вала, особливо вкладишів, за рахунок ударної хвилі на них; пригоряють і деформуються, а іноді ламаються поршневі кільця; збільшується прорив газів в оливний картер; підвищуються витрати палива і оливи, а також димність і токсичність відпрацьованих газів. Жорстка робота дизелів різної конструкції спостерігається при різному значенні інтенсивності підвищення тиску. М'яка робота дизеля забезпечується підвищенням тиску на 0,25... 0,5 МПа, а жорстка - на 0,6... 0,9 МПа на кожний градус повороту колінчастого вала. При більшому наростанні тиску робота дизеля буде дуже жорсткою.\nМожна запобігти або ліквідувати жорстку роботу двигуна конструкційними або експлуатаційними методами, наприклад, збільшенням ступеня стиснення, надуванням, додаванням до палива сполук, що зменшують період затримки самозаймання. Деякі нітрати, альдегіди, кетони, пероксиди та інші сполуки зменшують температуру самозаймання. Додавання до дизельного палива з цетановим числом 39,1 ізопропилнітрату, н. гептилнітрату або пероксиду бутила у кількості 1,5% збільшує цетанове число палива на 17,9; 14,8 та 20,2 одиниць відповідно. При додаванні до палива з цетановим числом 42 ацетилпероксиду чи пероксиду тетраліну у кількості 0,5% цетанове число його підвищується на 9 та 8 одиниць відповідно. Деякі полінітрати, наприклад, динітрати 1-2-пропиленгліколя, етиленгликоля та ін. є вибухонебезпечними речовинами; нітрозосполуки, ефіри, альдегіди малоефективні. Як присадки для підвищення цетанового числа використовуються алкилнітрати: ізопропилнітрат, циклогексил-нітрат, суміш амілнітратів, тобто такі, які мають загальну формулу RONO2, де R - радікал, наприклад, етил-, ізопропил-, пентил-.\nСучасні товарні дизельні палива, як правило, відповідають вимогам конструкційних особливостей дизелів щодо значення цетанового числа. Для сучасних автотракторних дизелів, дорожньо-будівельної та іншої техніки необхідні палива з цетановими числами 45... 56, що забезпечують м'яку роботу двигуна. Підвищення цетанових чисел вище 56 не впливає суттєво на поліпшення роботи дизеля, а питомі витрати палива збільшуються. Це пояснюється тим, що при високих цетанових числах період затримки самозаймання дуже малий, і згоряння відбувається біля розпилювача форсунки. Повітря, що знаходиться у віддалених від форсунки місцях, не бере участі у процесі згоряння. Тому має місце неповне згоряння палива, що веде до його перевитрат, підвищення токсичності та димності відпрацьованих газів і до перевитрат оливи. Підвищення цетанового числа палива веде до його подорожчання. Літні дизельні палива завжди мають більш високі значення цетанового числа порівняно з зимовими, виготовленими з однієї нафти, бо у складі літніх палив є більша кількість н. парафінових вуглеводнів.\nТоварні дизельні палива мають у своєму складі присадки, такі як депресатори, антидимні, миючі, протизношувальні. Із протизношувальних присадок ефективними є сполуки на основі монокислот, ефірів карбонових кислот тощо.\nАнтидимні присадки поділяються на зольні і беззольні. Зольні присадки (вони містять у своєму складі метали) за певних умов викликають негативні явища в роботі дизеля внаслідок утворення при згорянні зольних присадок твердих частинок (сульфатів, карбонатів, оксидів металів), які частково відкладаються в камері згоряння, на розпилювачах форсунок. У продуктах згоряння можуть бути токсичні металеві сполуки, які викидаються з відпрацьованими газами в атмосферу. Беззольні присадки мають в своєму складі кисень або азот.\nСтворюючи "пакет" присадок до дизельного палива, обов'язково вивчають сумісність цих присадок між собою, ефективність дії з урахуванням наявності декількох присадок та хімічного складу палива, для якого призначений "пакет" присадок, вплив на каталітичний нейтралізатор.\nЗ метою економії нафтових дизельних палив до них можна додавати рослинні олії чи тваринні жири, використання яких відомо давно. Як добавку до дизельного палива можна використовувати такі рослинні олії, як соєву, ріпакову, соняшникову, кукурудзяну та Ін., а також до 20% баранячого чи іншого тваринного жиру.\nОсобливістю рослинних та тваринних жирів є наявність в них від 9, 4 до 12, 5% кисню. Природні рослинні олії та тваринні жири складаються з гліцеридів, тобто із складних ефірів трьохатомного спирту - гліцерину і різних органічних кислот. При зберіганні олії та жири стають згірклими під дією світла та повітря, набувають неприємного запаху та смаку. При одержанні "сирої олії" з рослин вона має у своєму складі різні домішки, "липкі" компоненти, від яких треба позбутися очистками. Як добавку до дизельного палива використовують оброблену спеціальними речовинами олію. Для запобігання псуванню рослинних олій та тваринних жирів у складі палива суміші готують перед використанням без тривалого зберігання. Такі суміші використовують переважно влітку.\nНайбільшого використання набула рапсова (ріпакова) олія як добавка до дизельного палива. Ріпакова олія (як і інші рослинні олії і тваринні жири) має відновлювальну сировинну базу. Для сучасних дизелів ріпакова олія не може використовуватися в чистому виді, бо поступається дизельному паливу з деяких показників якості. Так, вона має:\n• меншу теплоту згоряння (33, 7 МДж/м3 порівняно з 35, 2 МДж/м3);\n• нижче значення цетанового числа (до 40);\n• більш високу температуру випаровування: температура початку кипіння становить 376 °С; температура википання 70 %-574 °С;\n• більш велику густину (900 кг/м3);\n• органічні домішки, що значно погіршують коефіцієнт фільтрованості.\nРіпакову олію використовують як добавку до дизельного палива в літній період. Суміш дизельного палива з ріпаковою олією однорідна, не розшаровується. Добавка до 30% ріпакової олії практично не погіршує потужності роботи двигуна, не підвищує токсичності відпрацьованих газів і періодичності заміни моторної оливи.\nДобавка спиртів до дизельних палив показала зменшення токсичності відпрацьованих газів. Економії палива при цьому немає. З добавками спиртів до палив збільшується корозія. Спирти зменшують цетанове число палив.\nМетодами синтезу олії і спирту (відновлювальної сировини) можна отримувати паливо для дизелів з показниками якості, близькими до показників якості дизельного палива, що отримують з нафти.\n1. Яка основна відмінність у роботі бензинового двигуна та дизеля і які вимоги залежно від цього ставляться до дизельного палива?\n2. Від яких показників якості дизельного палива і як залежить його прокачування?\n3. Як покращити низькотемпературні властивості дизельного палива?\n4. Що називається цетановим числом дизельного палива і як воно впливає на роботу двигуна, витрати ПММ, склад відпрацьованих газів?\n5. Від чого залежить утворення різних відкладень в дизелі?\n6. Які нетрадиційні добавки до дизельного палива можна вживати?


Теща - в ігнор, водій - рулить! | Обозреватель\n21 марта 2013, 09:55 24Читать новость на украинском\nЧому раніше радянські можновладці, чиновники-крадії, записували своє майно на тещ, а у вільній Україні вони записують на свої співробітників? Так багато крадуть, що тещ вже не вистачає? Чи розлучення із дружиною було для радянського чиновника-нувориша крахом, кінцем кар’єри, тому теща була надійним капіталовкладенням, а зараз вони постійно змінюють дружин на більш молодших та моделестих, тож колишній тещі довіряти не можна? Кожному палацу свої права та норов?\nПрочитав на "Обозревателе" цікаву новину про те, що водій мера Одеси Олексія Костусєва Сергій Плюта заповів своєму шефові свій "Мерседес" вартістю 900 тисяч гривень.\nЦе ж як треба любити Костусєва!\nБільше за власних дітей, дружину, більше за православну Церкву чи Одеський оперний театр!\nЧомусь на думку спадає старий анекдот про затятого казиношного гравця:\n"Одного вечора виходить він з казино ледь не в трусах підходить до таксі, що чатує біля виходу та каже водієві:\n- Програвся. Відвези додому. Завтра віддам. Ти ж мене добре та давно знаєш.\n- Ні-ні. Без грошей - йди геть!\nНаступного дня наш гравець виходить із казино із повними кишенями виграшу. Оглянув стоянку таксі, бачить ряд автівок, а його вчорашній співрозмовник у цьому ряду стоїть останній.\nГравець підходить до першої автівки і пропонує:\n- Відвези мене за такою адресою. Сто баксів. Але одна умова: по дорозі ти мені зробиш мін**т.\n- Та пішов ти!\nВін до другого водія в черзі з тією ж пропозицією - та ж відповідь.\nТак дійшов до останньої автівки з учорашнім співрозмовником. Каже:\n- Додому відвези. Сто баксів.\n- Тільки одна умова: проїдь повільно уздовж усього ряду".\nНе знаю, що там такого приємного під час спільних поїздок робив мер Костусєв своєму водієві, але закохав він водія у себе до нестями!\nАле коханням, на відміну від Олексія Костусєва, ситий не будеш, та й досвід автора про дещо свідчить і дещо в цій історії висвітлює.\nА досвід такий: певний час тому автор працював митним брокером у одній іноземній фірмі.\nЯкось йому довелося розмитнювати антикварні меблі, привезені одним паном із Парижу. Там мармуровий стіл, на якому, мабуть, ще Наполеон із Жозефіною бавились епістолярно, був за розміром зо три чверті квартири автора. Не кажучи вже про інші оздоблені коштовностями предмети декору, що прийшли із іншою партією.\nПотім цей пан привіз з-за кордону дорогущу на той час автівку.\nАвтору стало цікаво, що ж це за принц, що дозволяє собі подібні королівські розкоші. Тому про особу клієнта вирішив розпитати у свого колишнього шефа детальніше, мовляв, прізвище цього пана не фігурує у списках олігархів та відомих корупціонерів, хто ж він такий?\nВідповідь шефа була для мене, тоді ще молодої людини, дивовижною та шокуючою:\n- Він - простий водій. Персональний. У замміністра МВС. Розумієш, Сергійку, міністр не може усі ці предмети розкоші оформлювати на себе, ось і записує на безвідмовного водія.\nОтака вгодована церковна миша. Дітям, дітям, усе дітям, як любив казати дєдушка Ленін. До речі, раджу почитати книгу Віталія Коротича "Жили-были-ели-пили", де він наводить приклади прихованих статків членів Ленінського Політбюро у голодні революційні роки. Зрозумієте, що колишній керманич партії "Союз" - гідний послідовник у лицемірстві своїх ідеологічних натхненників.\nОтак у наших нинішніх та колишніх можновладців завжди, простенько і без прикрас: "Межигір’я" оформлене на якихось там невідомих "Танталітів", дача у Конча-Заспі орендована за копійки у якихось друзів, ділянку землі у 100 гектарів на Південному березі Криму подарувала хвора на туберкульоз коханка, яка придбала її за дві години після фізичної смерті. А поряд з водієм Курченком, взагалі, Біл Гейтс - курить!\nОскільки історія із заповітом Сергія Плюти висвітлила саме лицемірство Костусєва, представника нинішньої владної верхівки, дозволю собі зацитувати свою колишню статтю, яка ілюструю цю ситуацію. Вона коротенька, тому, читачу, багато сил не відніме, а посмішки додасть. Бо й сміх і гріх!\n"В Тбилиси проходила конференция: "Оптимизм советской литературы".\n- Вопрос предыдущему оратору".\n- Слушаю вас, - откликнулся Наровчатов.\n- Я хочу спросить насчет Байрона. Он был молодой?"\n- Да, - удивился Наровчатов, - Байрон погиб сравнительно молодым человеком. А что? Почему вы об этом спрашиваете?\n- Еще один вопрос насчет Байрона. Он был красивый?\n- Да. Байрон обладал чрезвычайно эффектной внешностью. Это общеизвестно...\n- И еще один вопрос насчет того же Байрона. Он был зажиточный?\n- Ну, разумеется. Он был лорд. У него был замок... Ей-Богу. какие-то странные вопросы...\n- И последний вопрос насчет Байрона. Он был талантливый?\n- Байрон - величайший поэт Англии! Я не понимаю, в чем дело?!\n- Сейчас поймешь. Вот посмотри на Байрона. Он был молодой, красивый, зажиточный и талантливый. И он был пессимист. А ты - старый, нищий, уродливый и бездарный. И ты - оптимист!\nЯ - дуже багата людина. Бо маю в кишені шість цигарок. Відповідно матиму шість перекурів, під час яких мені в голову може прийти шість геніальних ідей. Які я зможу вигідно продати.\nЯ - дуже весела людина. Бо коли в мене з городу в степу вкрали два лантухи цибулі, я поставив на вході на город дерев’яного хреста і написав на ньому: "Коли впіймаю, як добрий християнин, закопаю по християнській традиції під оцим хрестом". Більше в мене цього літа не крали і я збираю непогані врожаї кабачків, часнику, огірків, помідорів, квасолі, картоплі, динь, кавунів та гарбузів. (Мій сусіда повісив на горісі біля входу на город табличку з написом: "Мисливські угіддя. Полюємо цілодобово" Але то - прихована погроза, а не весела пропозиція про безкоштовну послугу, як у мене).\nЯ - дуже толерантна людина, бо знаю, що кожен українець мусить ні в якому разі не ображати іншого українця, тому що ображений українець піде на північ, південь, схід чи захід і створить там якусь імперію, яка потім поп’є крові з України, а відповідно з нащадків образника.\nЯ - дуже розумна людина, бо коли хтось робить мені капость, я ніколи не роблю капость цій людині у відповідь, щоби не дати змогу їй навіть відчути чи переконати себе, що вона зробила те, що я заслужив. Таким чином, сором і дискомфорт відчуваю не я, а ця людина. І вона намагається, аби стабілізувати свою душевну рівновагу, загладити свою провину і зробити мені щось приємне чи корисне.\nЯнукович з Азаровим - дуже бідні люди, навіть злиденні убоги. Якщо вірити їх податковим деклараціям. Читаючи їх церковна миша дуже плакала, потім відписала цим жебракам усе своє майно і повісилась. (А ми ще раз переконалися у брехливості нашого колишнього Ющенка, який запевняв нас, що в українській владі ніколи жебраків не буде і сам же цих жебраків до влади привів!)\nЯнукович з Азаровим - люди дуже невеселі, прискіпливо серйозні, з брутальним почуттям гумору. Коли Миколі Яновичу в Раді попереднього скликання зробили якесь зауваження, сказали щось поперек, він похмуро відповів: "Да пашлі ви!..." Отак спритно відшив. В тому ж не дотепному дусі відповів, тоді ще опозиціонер, Віктор Федорович пенсіонеру Ярошенку, на його питання: "Чому же ти не любиш Україну?"\nЯнукович з Азаровим - люди нетолерантні. Їх деяка поблажливість до політичних опонентів, яка побудована на засадничому принципі функціонування українського політикуму "Ворон ворону око не виклює", ніякого відношення до толерантності не має. Швидше до удаваного роздвоєння особистості, як у того хитрого теляти, що намагається двох маток смоктати. Одну з заходу, другу зі сходу. Не можна одночасно не любити дві речі: негрів і расизм. Неможливо любити Україну і ненавидіти український націоналізм.\nІ ось парадокс: коли йде мова про перспективи нашої країни, я - багата, весела, толерантна і розумна людина - песиміст, а Янукович з Азаровим - оптимісти".\nСаме так, допоки подібні ситуації приховування статків можновладцями в нашій країні можливі, а у вищезгаданій в однаковій мірі винні і Костусєв і Плюта, автор, стосовно перспектив держави Україна, - песиміст.\n11:50 "Она станет свободнее": дипломат пояснил, чего Украине ожидать от Меркель после выборов 10\n11:48 Игры непокоренных: появилось видео награждения украинского бойца АТО 32\n11:41 Мэр Днепра стал героем Сказок современной Украины258\n11:38 Страсти по Ryanair: Омелян подал в суд на компанию Коломойского 695\n11:24 Руководитель киевской таможни выиграл суд против программы "Гроші" 482\n11:22 Годовщина убийства копов в Днепре: стало известно о ходе громкого дела 991\n11:19 "Более трех лет судебной войны": здание банка Курченко забрали за долги 692\n2 11:08 Российские фанаты в знак протеста подожгли стадион во время матча6.5т\n4 10:06 "Нас заставили": тренер "Будивельника" оценил старт в Лиге чемпионов 998


ГОНОРЕЙНИЙ СТОМАТИТ — Студопедия\nГонорейний стоматит (stomatitis gonococcica) — гостре інфекційне захворювання СОПР, збудником якого є гонокок.\nІнкубаційний період становить від 1 доби до 1 міс і більше. Гонококи, які потрапили на СОПР, через 3—4 доби по міжклітинних проміжках досягають субепітеліальної сполучної тканини і викликають запальну реакцію з утворенням гнійного ексудату, що розглядається як міграція нейтрофільних гранулоцитів і плазмоцитів до місця вторгнення збудника.\nУ дітей зараження відбувається під час народження і поєднується з ураженням CO очей та носа.\nСкарги хворих при гонорейному стоматиті, як правило, відсутні. CO головним чином нижніх відділів порожнини рота (губ, ясен, бічних і нижньої поверхні язика та дна ротової порожнини), а також глотки, мигдаликів, гортані яскраво гіперемійована і вкрита надзвичайно великою кількістю сірого, інколи зеленуватого гнійного нальоту з неприємним запахом.\nДіагностика. Діагноз підтверджується знаходженням гонокока при мікроскопії ексудату.\nЛікування гонорейного стоматиту ідентичне терапії гнійно-некротичних уражень СОПР. Основну терапію проводить дер-матовенеролог. До одужання треба вживати профілактичних заходів, щоб запобігти інфікуванню членів сім'ї хворого.


Листівки з історії військово-політичної взаємодії УНР і ЗОУНР на антибільшовицькому фронті 1919 р. з фондів НБУВ\nПоточні конференції » Листівки з історії військово-політичної взаємодії УНР і ЗОУНР на антибільшовицькому фронті 1919 р. з фондів НБУВ\nШорсткіна Олександра Федорівна (Україна)\nШорсткіна Олександра Федорівна\nмолодший науковий співробітник НБУВ\njunior researcher of VNLU\nРозглянуто добірку листівок з фондів відділу стародруків та рідкісних видань Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського, які відбивають передумови та специфіку співпраці Директорії УНР і проводу ЗОУНР у військовій сфері в період спільної боротьби двох українських армій з більшовицькою агресією протягом липня – листопада 1919 р.\nКлючові слова: аркушеві видання, колекція листівок, Директорія УНР, ЗОУНР, Українська Галицька армія, Українська революція.\nTHE LEAFLETS FOR THE HISTORY OF MILITARY AND POLITICAL RECIPROCITY BETWEEN UNR AND ZOUNR ON THE ANTI-BOLSHEVIK FRONT IN 1919 IN THE FUNDS OF VNLU\nIt is considered the documents from the Leaflets Collection in the funds of the Old-Printed Books and Rare Editions Department of V. Vernadsky National Library of Ukraine which reflect the preconditions and specificity of the cooperation between the Directory of UNR and the leadership of ZOUNR in the military sphere during the joint struggle of the two Ukrainian armies against the Bolshevik aggression during July – November 1919.\nKeywords: one-sheet editions, the Leaflets Collection, Directory of UNR, ZOUNR, Ukrainian Galician Army, Ukrainian revolution.\nУ контексті відзначення сторічного ювілею подій національно-визвольних змагань українців 1917–1921 рр. першочергового значення набуває популяризація маловивчених джерел, які відображають ключові факти та процеси, діяльність видатних постатей Української революції. Однією з недостатньо досліджених груп матеріалів є листівки (аркушівки, летючки), репрезентативна колекція яких зберігається у відділі стародруків та рідкісних видань Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського, а незмінно актуальною та наскрізною ідеєю Української революційної доби виступає традиція соборної державності та боротьби за неї.\nПроблема військово-політичного співробітництва проводів УНР і ЗОУНР впродовж кам’янець-подільського періоду – чи не найбільш напружених місяців збройних змагань українців – належно представлена як у вітчизняній мемуаристиці (О. Левицький, О. Мицюк, О. Назарук, Л. Шанковський), так і в сучасній історіографії (О. Завальнюк, С. Олійник, В. Пилипів та ін.). Тим не менше, листівкова література, створена за «гарячими слідами» подій, дає змогу поглибити й увиразнити ті чи інші аспекти, пов’язані із заявленою тематикою, розкрити з несподіваного боку окремі з них.\n«Галицька тема» з’являється в аркушівках часів Директорії УНР вже на етапі повалення режиму П. Скоропадського (листопад – грудень 1918 р.) й остаточно закріплюється відразу після Акту Злуки УНР та ЗУНР 22 січня 1919 р. Так, в Універсалі Трудового конгресу до українського народу від 28 січня 1919 р., видрукованому Центральним Інформбюро Директорії УНР, йде мова про поповнення складу цього колективного органу, що доти складався з п’яти членів, представником від Наддністрянщини, а також згадано факт затвердження об’єднання на першому засіданні Конгресу 24 січня 1919 р. Відтоді ідея постання й розбудови Соборної Української держави постійно присутня в агітках та летючках-оповіщеннях для громадян. Зокрема, у зверненні «До козаків і селян. Чого ідуть до нас Українські Січові Стрільці?» роз’яснювалася участь західних українців в антигетьманському повстанні. Тоді ж Інформбюро Армії УНР підготувало листівку «Про галичан», яка ознайомлювала наддніпрянців із національно-визвольним рухом по той бік Збруча.\nТаким чином, Злукою було закладено передумови військово-політичного співробітництва УНР і ЗОУНР, пік якого припав на липень – листопад 1919 р. У ході другої війни УНР проти більшовиків війська Директорії, відступаючи з Києва на південний захід, закріпилися зрештою в Кам’янці-Подільському; тимчасом Українська Галицька армія під тиском поляків перейшла на Наддніпрянщину. На певний час Поділля стало краєм, де дислокувалися обидві українські армії; виникли реальні умови для взаємодії Республіканських Військ та УГА на протибільшовицькому фронті. Так, наприкінці травня 1919 р. Голова Ради народних міністрів УНР Б. Мартос звернувся до населення ЗОУНР із закликом долучитися до справи відсічі більшовицькій агресії; відповідно, Начальна Команда Галицької армії у своїй відозві від 1 травня «Український Народе! Українські Селяни, Робітники, Інтелігенціє!» переконувала стати на захист УНР, адже червона Росія є так само ворогом для українців, як і нововідновлена Польща. В іншій аркушівці НКГА «До жовнірів української армії» (9 червня) стверджувалося: «Поза Збручем є ще Велика Україна, наш рідний край так само, як Галичина, з тим самим народом нашим».\nІз приводу переходу УГА р. Збруч і вступу її на терени Наддніпрянської України 16 липня 1919 р. Державною Інспектурою Армії УНР було випущено летючку «Козаки й старшини!» – звернення до своїх вояків, яке закликало прихильно поставитися до галичан, які опинилися на Поділлі. Аркушеве видання під назвою «Привіт Наддністрянським Козакам і Старшинам від Державної інспектури Української Народньої Армії» містило таке застереження: «Нехай не здивує Вас, Славне Козацтво, на порозі Придніпрянщини, під старим кордоном, деякі тутешні збаламучені селяне не стрінуть Вас хлібом – сіллю […] Нехай не вкрадається в душу Вашу зневіра в певність діла…» й запевняло: «Ми всі доложимо всіх старань оддати Вам гідну честь і подяку!». Ці документи свідчать про непорозуміння між окремими частинами УГА та краянами, а також про спроби відомств і служб УНР подолати їх. Для прикладу, протягом липня 1919 р. Міністерство преси й інформації УНР видало низку листівок до місцевого населення. В одній із них, яка мала назву «Більшовицька брехня», зазначалося, що «армія Галицька є одно ціле з нашою республіканською армією». Подібні ідеї пропагувалися й іншими аркушівками – «Помагаймо Галичанам, – вони й нам поможуть» (адресованої «До селян і міщан Наддніпрянської України»), «Селяне Поділля!» та ін., публікувалися й метелики для бійців УГА – «До галицьких жовнірів», «До козаків Наддністрянської (Галицької) України» з метою ознайомити галичан зі станом справ у «Великій Україні», нейтралізувати впливи більшовицької та денікінської агітації серед галицьких вояків, запобігти прагненням ворожої пропаганди дискредитувати особу С. Петлюри як керманича УНР і борця за соборну українську державність.\nГаличани зі свого боку також намагалися змінити ставлення жителів краю із подекуди недружнього до сприятливого. Організований у серпні 1919 р. Відділ для освіти при Команді Етапу УГА у зверненнях до подільського селянства інформував його про завдання УГА та Дієвої Армії УНР спільно «встановити лад та спокій на пограбованій ворогом Українській землі», закликав всіляко підтримувати цю боротьбу морально, допомагати продовольством галицькому війську.\nЛистівкова література є цінним і значним за обсягом пластом джерел для дослідників історії Української революції 1917–1921 рр.; вона потребує подальшого вивчення, виявлення та запровадження до наукового обігу шляхом підготовки каталогів, публікації збірників документів тощо.


Деклараційна кампанія - 2021: мелітопольці та веселівці задекларували більше 309 мільйонів | Чкаловська громада\n» Новини » Новини Державної податкової служби України » Деклараційна кампанія - 2021: мелітопольці та веселівці задекларували більше 309 мільйонів\nДеклараційна кампанія - 2021: мелітопольці та веселівці задекларували більше 309 мільйонів\nДата: 09.06.2021 18:57\nІнформуючи про підсумки цьогорічної кампанії декларування начальник Мелітопольського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок Головного управління ДПС у Запорізькій області Олександр Зюзін зазначив, що прибутки, отримані протягом 2020 року не від ведення підприємницької діяльності, задекларували 7065 мелітопольців та веселівців. Сума доходів, вказана ними в поданих до податкових органів деклараціях, склала 309 мільйонів 621,6 тисяч гривень. Порівняно з підсумками минулорічної деклараційної кампанії сума задекларованих доходів збільшилась на 110 мільйонів 253 тисячі або на 55 відсотків.\nЗа самостійно нарахованими зобов’язаннями декларанти повинні сплатити до бюджетів майже 43 мільйони податку на доходи фізичних осіб та більше 4 мільйонів військового збору. В минулому році від сплати самостійно задекларованих зобов’язань бюджети отримали більше 22 мільйонів гривень податку на доходи фізичних осіб та майже 3 мільйона військового збору.\nНайбільшу кількість декларацій подали громадяни, які отримали прибутки від продажу власновирощеної сільськогосподарської продукції - 6024 особи. Сума задекларованого ними доходу склала 67 мільйонів 418 тисяч.\nКрім того, в минулому році 317 декларантів продали майно на 13 мільйонів 106 тисяч гривень, 190 громадян задекларували 24 мільйона 293 тисячі гривень після отримання спадщини. Від здавання в оренду нерухомого майна доходи 66 громадян склали більше 20 мільйонів. Інвестиційні прибутки у минулому році отримали 9 мешканців регіону, їхні доходи перевищили 55 мільйонів гривень.\nСумарні доходи трьох мільйонерів Мелітопольщини склали понад 54 мільйона гривень. Порівняно з минулорічним декларуванням кількість громадян, які отримали дохід понад мільйон гривень, зменшилась на 2, проте сума доходу мільйонерів зросла більше, ніж на 42 мільйона гривень.\nОлександр Зюзін проінформував, що сплатити суму податкового зобов’язання, визначеного в податковій декларації, необхідно до 1 серпня поточного року.\nТакож податківець нагадав про право громадян скористатися податковою знижкою за 2020 рік до 31 грудня 2021 року. Він повідомив, що 273 мешканця Мелітопольщини та Веселівщини вже скористалися цим правом, на розрахункові рахунки їм повернуто 661 тисячу гривень.


На Львівщині тривають навчання з цивільної оборони | Новини Львова\nНа Львівщині тривають навчання з цивільної оборони\n14:20 6 березня 2015 р.\nЯк повідомили в п’ятницю «Щоденному Львову» в прес-службі ЛОДА, в нашій області відбулися навчання з цивільної оборони, де брали участь рятувальні служби та бригади екстреної медичної допомоги та медицини катастроф.\nНа Львівщині у лютому проводились навчання з цивільної оборони, де брали участь рятувальні служби та бригади екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. Про це повідомили сьогодні, 6 березня, «Щоденному Львову», в прес-службі облдержадміністрації, конкретизуючи:\n«Зокрема, такі навчання відбулись у м. Добротворі Кам’янко-Буського району, де за умовами заходу відпрацьовувались спільні дії рятувальних служб при ліквідації пожежі у Добротвірській міській лікарні. Бригада екстреної медичної допомоги пункту Добротвір» відпрацьовувала «надання» допомоги потерпілому з термічними опіками.\nПрацівниками бригад екстреної медичної допомоги Самбірської підстанції була надана екстрена медична допомога «потерпілим» у відповідності до протоколів, проведена евакуація та шпиталізація у відповідні заклади охорони здоров’я та повідомлено про «екстрений випадок» у диспетчерську центру медицини катастроф. Аналогічні навчання проводились м. Сколе, де за легендою виникла пожежа у народному домі «Бескид». Бригада Сколівської підстанції екстреної медичної допомоги, використовуючи обладнання та оснащення нових санітарних автомобілів, надавала кваліфіковану допомогу «постраждалим».\nДо навчань також залучались і бригади інших структурних підрозділів Львівського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. Такі навчання особливо актуальні у теперішній час, метою яких є злагоджена та скоординована робота всіх рятувальних служб області».


Лікарськй засіб Айгліп (таблетки) . Інструкція виробника. Ціна у аптеках\nГоловна - Продукція - Рецептурні лікарські препарати - Айгліп®\n– пацієнтів, у яких застосування тільки дієти та фізичних вправ не забезпечує достатнього контролю, а також для пацієнтів, у яких застосування метформіну вважається неприйнятним через наявність протипоказань або непереносимості.\nУ складі подвійної пероральної терапії у комбінації з:\n– метформіном для пацієнтів із недостатнім глікемічним контролем, незважаючи на застосування максимально переносимої дози при проведенні монотерапії метформіном;\n– сульфонілсечовиною для пацієнтів із недостатнім глікемічним контролем, незважаючи на застосування максимальної переносимої дози сульфонілсечовини, та для пацієнтів, у яких застосування метформіну вважається неприйнятним через наявність протипоказань або непереносимості;\n– тіазолідиндіоном для пацієнтів із недостатнім глікемічним контролем, для яких застосування тіазолідиндіону вважається прийнятним.\n– сульфонілсечовиною та метформіном, коли дієта і фізичні вправи разом із подвійною терапією цими лікарськими засобами не забезпечують адекватного глікемічного контролю.\nУ комбінації з інсуліном (з метформіном або без), коли дієта та фізичні вправи разом зі стабільною дозою інсуліну не забезпечують адекватного глікемічного контролю.\nНаказ Міністерства охорони здоров’я України 12.08.2019 № 1772\nРеєстраційне посвідчення № UA/17556/01/01\nНаказ Міністерства охорони здоров’я України 11.01.2022 № 43\nдопоміжні речовини: целюлоза мікрокристалічна, лактоза безводна, гідроксипропілцелюлоза низькозаміщена, магнію стеарат.\nОсновні фізико-хімічні властивості: таблетки круглі, з плоскою поверхнею, зі скошеними краями, від білого до світло жовтуватого кольору.\nГіпоглікемічні синтетичні та інші засоби. Інгібітори дипептидилпептидази-4. Код АТХ A10B H02.\nВілдагліптин належить до класу речовин, що посилюють роботу бета-клітин острівкового апарату підшлункової залози, є потужним та селективним інгібітором дипептидилпептидази-4 (DPP-4).\nЗастосування вілдагліптину призводить до швидкого та повного припинення активності DPP-4. Інгібування вілдагліптином DPP-4 спричиняє підвищення ендогенного рівня гормонів інкретину ГПП-1 (глюкагоноподібний пептид 1) та ГІП (глюкозозалежний інсулінотропний пептид) під час голодування та після вживання їжі.\nВнаслідок підвищення ендогенних рівнів цих гормонів інкретину вілдагліптин покращує чутливість бета-клітин до глюкози, що призводить до посилення секреції глюкозозалежного інсуліну. Лікування пацієнтів із діабетом типу II препаратом у дозах від 50 до 100 мг на добу суттєво покращувало дію маркерів функції бета-клітин, включаючи HOMA-β (гомеостатичну модель оцінки функції β-клітин), відношення проінсуліну до інсуліну та показники чутливості бета-клітин при багаторазовому проведенні тесту толерантності до їжі. У пацієнтів, не хворих на цукровий діабет (з нормальним рівнем глюкози у крові), вілдагліптин не спричиняє стимуляції секреції інсуліну або зниження рівнів глюкози.\nВнаслідок підвищення ендогенних рівнів ГПП-1 вілдагліптин також посилює чутливість альфа-клітин до глюкози, що призводить до підвищення глюкозозалежної секреції глюкагону. Значне зростання співвідношення інсулін-глюкагон під час гіперглікемії, спричиненої підвищеними рівнями гормону інкретину, призводить до зниження продукції глюкози під час голодування та після вживанні їжі, що викликає скорочення глікемії.\nПісля перорального прийому натще вілдагліптин швидко абсорбується, максимальна концентрація у плазмі крові (Cmax) спостерігається через 1,7 години. Одночасний прийом з їжею незначно затримує час досягнення Cmax у плазмі крові – до 2,5 години, але не впливає на загальну експозицію (AUC). Застосування вілдагліптину з їжею призводить до зниження Cmax (19 %). Незважаючи на це, величина змін не є клінічно значущою, тому Айгліп® можна приймати незалежно від прийому їжі. Абсолютна біодоступність становить 85 %.\nКоефіцієнт зв’язування вілдагліптину з протеїнами плазми крові низький (9,3 %); вілдагліптин розподіляється рівномірно між плазмою крові та еритроцитами. Середній об’єм розподілу вілдагліптину на стадії плато після внутрішньовенного введення (Vss) становить 71 літр, що говорить про екстрасудинний розподіл.\nМетаболізм є основним шляхом виведення вілдагліптину у людини, що становить 69 % прийнятої дози. Основний метаболіт, LAY151, фармакологічно неактивний і являє собою продукт гідролізу складової ціану, що становить 57 % дози та супроводжується глюкуронідним (BQS867) та амідним гідролізом (4 % дози). Дані, отримані у процесі дослідження в умовах in vitro у мікросомах нирок людини, вказують на те, що нирки можуть бути одним із основних органів, який сприяє гідролізу вілдагліптину до його основного неактивного метаболіту, LAY151. DPP-4 частково бере участь у гідролізі вілдагліптину, що було підтверджено дослідженням in vivo у щурів із дефіцитом DPP-4.\nВілдагліптин не метаболізується ензимами цитохрому Р450 в такому об’ємі, який би можна було визначити. Таким чином, не очікується, що супутній прийом лікарських засобів, таких як інгібітори та/або індуктори CYР450, впливатиме на метаболічний кліренс вілдагліптину. Дослідження in vitro продемонстрували, що вілдагліптин не інгібує і не індукує ензими цитохрому Р450. Таким чином, вілдагліптин, найімовірніше, не впливає на метаболічний кліренс одночасно застосовуваних лікарських засобів, що метаболізуються CYP 1A2, CYP 2C8, CYP 2C9, CYP 2C19, CYP 2D6, CYP 2E1 або CYP 3A4/5.\nCmax для вілдагліптину та AUC збільшуються майже пропорційно дозуванню при всьому діапазоні терапевтичного дозування.\nНе спостерігалося ніяких відмінностей у фармакокінетиці препарату у здорових добровольців чоловічої та жіночої статі різного віку та з різним індексом маси тіла (ІМТ). Інгібування DPP-4 препаратом Айгліп® не залежить від статі пацієнта.\nВплив порушень функції печінки на фармакокінетику вілдагліптину досліджувався у пацієнтів із незначними, помірними та серйозними порушеннями функції печінки на основі оцінки за шкалою класифікації Чайлда-П’ю (від 6 для незначного до 12 для серйозного порушення) порівняно з пацієнтами з нормальною функцією печінки. Експозиція вілдагліптину після прийому разової дози пацієнтами з незначними та помірними порушеннями функції печінки була зниженою (на 20 % та 8 % відповідно), тоді як експозиція вілдагліптину у пацієнтів із серйозними порушеннями збільшувалася на 22 %. Максимальна зміна (збільшення або зменшення) експозиції вілдагліптину становила приблизно 30 %, що не вважається клінічно суттєвим. Не було виявлено залежності між тяжкістю порушення функції печінки та змінами експозиції вілдагліптину.\nВідкрите дослідження з багаторазовим застосуванням препарату було проведено з метою оцінки фармакокінетики найнижчих терапевтичних доз вілдагліптину (50 мг один раз на добу) у пацієнтів з різним ступенем хронічного порушення функції нирок, що визначався за кліренсом креатиніну (легке порушення функції нирок від 50 до < 80 мл/хв, помірне порушення функції нирок від 30 до < 50 мл/хв та тяжке порушення функції нирок < 30 мл/хв), порівняно з контрольною групою учасників дослідження з нормальною функцією нирок.\nУ пацієнтів із незначними, помірними та серйозними порушеннями функції нирок AUC вілдагліптину збільшувалася порівняно з пацієнтами з нормальною функцією нирок. Показники AUC метаболітів LAY151 та BQS867 збільшувалися в середньому приблизно в 1,5, 3 та 7 разів у пацієнтів з легкими, помірними і тяжкими порушеннями функції нирок відповідно. Обмежені дані щодо пацієнтів з нирковою недостатністю в термінальній стадії (ННТС) показують, що експозиція вілдагліптину є схожою на експозицію препарату у пацієнтів з тяжкими порушеннями функції нирок. Концентрації LAY151 були приблизно в 2-3 рази вищими, ніж у пацієнтів з тяжкими порушеннями функції нирок.\nУ здорових за іншими показниками пацієнтів (у віці від 70 років) загальна експозиція вілдагліптину (100 мг один раз на добу) збільшувалася на 32 %, а Cmax – на 18 % порівняно з молодшими здоровими добровольцями (віком від 18 до 40 років).\nЦі зміни, однак, не вважаються клінічно значущими. Інгібіція DPP-4 вілдагліптином не залежить від віку пацієнтів у досліджуваних вікових групах.\nДослідження лікарської взаємодії за участю здорових добровольців були проведені з амлодипіном, раміприлом, валсартаном і симвастатином. У ході цих досліджень після одночасного застосуваннях вказаних препаратів з вілдагліптином клінічно значущих фармакокінетичних взаємодій виявлено не було.\nКомбінація з інгібіторами АПФ\nПри одночасному застосуванні з інгібіторами АПФ є більш високий ризик розвитку ангіоневротичного набряку (див. розділ «Побічні реакції).\nАйгліп® не є замінником інсуліну для інсулінзалежних пацієнтів. Препарат не слід застосовувати для лікування пацієнтів з діабетом типу I або діабетичним кетоацидозом.\nДосвід застосування препарату для лікування пацієнтів з помірними або тяжкими порушеннями функції нирок, а також пацієнтів із ННТС на гемодіалізі обмежений. Тому застосування препарату Айгліп® не рекомендовано цим групам пацієнтів.\nАйгліп® не рекомендований для застосування пацієнтам із порушеннями функції печінки, у тому числі пацієнтам, у яких до лікування рівень АЛТ або АСТ більше ніж у 3 рази перевищував верхню межу норми.\nРідко повідомляли про порушення функції печінки (включаючи гепатит). У таких випадках у пацієнтів перебіг ускладнення був переважно безсимптомним, без клінічних наслідків, а показники тестів функції печінки (ТФП) після припинення лікування поверталися до нормальних рівнів. Перед початком лікування препаратом Айгліп® слід проводити ТФП з метою визначення у пацієнта вихідних показників. Слід проводити моніторинг результатів ТФП під час лікування препаратом протягом першого року лікування з інтервалом один раз на три-чотири місяці, а також періодично пізніше.\nДля пацієнтів, у яких спостерігалися підвищені рівні трансаміназ, слід проводити повторний моніторинг функції печінки для підтвердження результатів, а також подальший моніторинг з частим проведенням тестів функції печінки, доки порушені рівні не повернуться до нормальних показників. Якщо підвищення рівня АЛТ або АСТ у 3 або більше разів вище за верхню межу норми, то рекомендується припинити лікування препаратом Айгліп®. При виникненні жовтяниці або інших ознак порушення функції печінки слід припинити застосування препарату Айгліп®. Після припинення лікування та нормалізації результатів ТФП лікування вілдагліптином не слід розпочинати знову.\nКлінічне дослідження застосування вілдагліптину пацієнтам із серцевою недостатністю І-ІІІ функціональних класів за класифікацією NYHA показало, що лікування вілдагліптином не пов’язане зі зміною функції лівого шлуночка або з погіршенням наявної застійної серцевої недостатності. Клінічний досвід застосування препарату пацієнтам із серцевою недостатністю ІІІ функціонального класу за класифікацією NYHA все ще обмежений, а результати не переконливі.\nДосвід застосування вілдагліптину під час клінічних досліджень пацієнтам із серцевою недостатністю ІV функціонального класу за класифікацією NYHA відсутній, тому застосовувати препарат цим пацієнтам не рекомендується.\nУ доклінічних токсикологічних дослідженнях повідомляли про випадки ураження шкіри, включаючи утворення пухирів та виразок на кінцівках у мавп. Хоча у процесі клінічних досліджень не було відзначено збільшення частоти ураження шкіри, досвід щодо ускладнень з боку шкіри у пацієнтів із цукровим діабетом обмежений.\nЯкщо підозрюється розвиток панкреатиту, застосування вілдагліптину не слід продовжувати. У разі підтвердження діагнозу гострий панкреатит застосування вілдагліптину не слід поновлювати.\nДо складу препарату Айгліп®, таблетки, входить лактоза. Пацієнтам із рідкісними спадковими станами – непереносимістю лактози, дефіцитом лактази Лаппа або мальабсорбцією глюкози та галактози – препарат Айгліп® протипоказаний.\nДотепер немає відповідних досліджень застосування вілдагліптину вагітним жінкам.\nДослідження на тваринах виявили репродуктивну токсичність при застосуванні високих доз препарату. Потенційний ризик для людини невідомий. Через відсутність даних Айгліп® не слід застосовувати під час вагітності.\nНевідомо, чи проникає вілдагліптин у грудне молоко. Дослідження на тваринах виявили виділення вілдагліптину в молоко тварин. Айгліп® не слід призначати жінкам, які годують груддю.\nДосліджень щодо впливу препарату Айгліп® на фертильність людини не проводилося.\nДослідження щодо впливу препарату на здатність керувати автомобілем та працювати з іншими механізмами не проводилися. Пацієнти, які відчувають запаморочення, не повинні керувати автотранспортом або працювати з іншими механізмами.\nПри застосуванні як монотерапії, в комбінації з метформіном, у комбінації з тіазолідиндіоном, у комбінації з метформіном та сульфонілсечовиною або в комбінації з інсуліном (з метформіном або без) рекомендована добова доза вілдагліптину становить 100 мг, яку розділяють на два прийоми: 50 мг вранці та 50 мг ввечері.\nПри застосуванні у складі подвійної комбінації з сульфонілсечовиною рекомендована доза вілдагліптину становить 50 мг один раз на добу, вранці. У цій популяції пацієнтів вілдагліптин у дозі 100 мг на добу був не більш ефективним, ніж вілдагліптин у дозі 50 мг один раз на добу.\nУ разі пропуску прийому дози препарату Айгліп® її слід прийняти відразу, як тільки пацієнт згадає про це. Подвійну дозу препарату не слід приймати в той же день.\nБезпека та ефективність застосування вілдагліптину у складі потрійної пероральної терапії в комбінації з метформіном та тіазолідиндіоном не встановлені.\nАйгліп® не рекомендується застосовувати пацієнтам із порушеннями функції печінки, в тому числі пацієнтам, у яких до лікування рівень АЛТ або АСТ був у 3 рази вищий за верхню межу норми.\nДля пацієнтів із порушеннями функції нирок легкого ступеня (кліренс креатиніну ≥ 50 мл/хв) немає потреби у корекції дозування препарату Айгліп®. Пацієнтам з помірними або тяжкими порушеннями функції нирок або ННТС рекомендована доза препарату становить 50 мг один раз на добу.\nДітям та підліткам віком до 18 років застосування препарату Айгліп® не рекомендується через відсутність даних про безпеку та ефективність.\nАйгліп® можна застосовувати незалежно від вживання їжі.\nІнформація про можливі симптоми передозування була отримана у процесі дослідження переносимості підвищення дози за участю здорових добровольців, які отримували вілдагліптин протягом 10 днів. При дозуванні 400 мг спостерігалися три випадки виникнення м’язового болю, а також кілька випадків легкої та короткочасної парестезії, гарячки, розвитку набряків та тимчасового підвищення рівнів ліпази. При дозуванні 600 мг у одного із добровольців виник набряк ніг та рук, значне підвищення рівня фосфокінази креатиніну (ФКК), що супроводжувалося підвищенням рівня АСТ, С-реактивного білка та міоглобіну. Троє добровольців цієї групи мали набряк обох ніг, що у двох випадках супроводжувалося парестезією. Усі симптоми та порушення лабораторних показників зникали після припинення застосування досліджуваного препарату.\nДані з безпеки застосування вілдагліптину були отримані у ході проведення контрольованих досліджень за участю пацієнтів, які приймали вілдагліптин у добовій дозі 50 мг (один раз на добу) або 100 мг (по 50 мг два рази на добу або 100 мг один раз на добу), як монотерапію та у поєднанні з іншим лікарським засобом. Більшість побічних реакцій, що виникали при прийомі вілдагліптину, були легкими за характером та тимчасовими і не вимагали припинення лікування. Не було виявлено зв’язку між розвитком побічних реакцій та віком чи расою пацієнта, тривалістю прийому препарату або добовою дозою.\nПовідомляли про окремі випадки розвитку печінкової дисфункції (у тому числі гепатиту). Ці випадки були зазвичай безсимптомними, без клінічних наслідків, а результати ТФП після припинення лікування поверталися до нормальних. За даними контрольованих досліджень монотерапії та додаткової терапії, частота підвищення рівнів АЛТ або АСТ у ≥ 3 рази від верхньої межі норми для вілдагліптину в дозі 50 мг один раз на добу, для вілдагліптину в дозі 50 мг два рази на добу та для всіх препаратів порівняння становила 0,2 %, 0,3 % та 0,2 % відповідно. Підвищення рівнів трансаміназ були переважно безсимптомними, не прогресували та не були пов’язані з холестазом або жовтяницею.\nПоодинокі випадки ангіоневротичного набряку, про які повідомлено у зв’язку із застосуванням вілдагліптину, спостерігалися з такою ж частотою, як і у контрольній групі. Більш високий відсоток таких випадків спостерігався у тій групі, де вілдагліптин застосовувався у комбінації з інгібітором АПФ. Більшість явищ були легкими за тяжкістю та минали на фоні застосування вілдагліптину.\nПобічні реакції, що спостерігалися протягом подвійних сліпих досліджень у пацієнтів, які приймали вілдагліптин як монотерапію та у складі комбінованої терапії, вказані нижче, для кожного показання за класом системи органів та абсолютною частотою. Частота визначається таким чином: дуже часто (≥ 1/10), часто (≥ 1/100, < 1/10), нечасто (≥ 1/1000, < 1/100), рідко (> 10000, ≤ 1/1000), дуже рідко (≤ 1/10000), частота невідома (не може бути оцінена на основі наявних даних). У кожній об’єднаній за частотою групі небажані реакції представлені у порядку зменшення серйозності.\nМонотерапія вілдагліптином. Побічні реакції, зареєстровані у пацієнтів, які отримували вілдагліптин у дозі 100 мг на добу як монотерапію, у ході проведення подвійних сліпих досліджень.\nІнфекції та інвазії: дуже рідко – інфекція верхніх дихальних шляхів, назофарингіт.\nЗ боку шлунково-кишкового тракту: нечасто – закреп.\nУ контрольованих дослідженнях монотерапії вілдагліптином загальна частота випадків дострокового припинення лікування через появу небажаних реакцій не була більшою у пацієнтів, які отримували лікування вілдагліптином у дозі 100 мг на добу, ніж у пацієнтів, які отримували плацебо або препарати порівняння.\nУ порівняльних контрольованих дослідженнях монотерапії випадки гіпоглікемії, що були нечастими, спостерігалися у 0,4 % пацієнтів, які отримували лікування вілдагліптином у дозі 100 мг на добу, порівняно з 0,2 % пацієнтів у групі лікування активним препаратом порівняння або плацебо, без серйозних або тяжких явищ.\nУ клінічних дослідженнях, коли вілдагліптин у дозі 100 мг на добу призначався як монотерапія, маса тіла пацієнтів не змінювалася порівняно з вихідним рівнем.\nКомбінація препарату з метформіном. Побічні реакції, зареєстровані у пацієнтів, які отримували вілдагліптин у дозі 100 мг на добу в комбінації з метформіном, у ході проведення досліджень.\nЗ боку нервової системи: часто – тремор, запаморочення, головний біль; нечасто – стомлення.\nУ ході проведення контрольованих клінічних досліджень комбінації вілдагліптину в дозі 100 мг на добу з метформіном не повідомляли про відміну лікування через появу небажаних реакцій ні в групі лікування вілдагліптином у дозі 100 мг на добу + метформіном, ні в групі прийому плацебо + метформіну.\nУ ході проведення клінічних досліджень випадки гіпоглікемії були частими у пацієнтів, які отримували вілдагліптин у дозі 100 мг на добу в комбінації з метформіном (1 %) та нечастою у пацієнтів, які отримували плацебо + метформін (0,4 %). У групах прийому вілдагліптину не було зареєстрованого жодного випадку тяжкої гіпоглікемії.\nУ ході клінічних досліджень при додаванні до метформіну вілдагліптину в дозі 100 мг на добу маса тіла пацієнтів не змінювалася порівняно з вихідним рівнем.\nУ ході проведення клінічних досліджень тривалістю до 2 років і більше не було виявлено жодних додаткових ознак небезпеки або непередбачених ризиків у разі додавання вілдагліптину до метформіну.\nКомбінація препарату із сульфонілсечовиною. Побічні реакції, зареєстровані у пацієнтів, які отримували вілдагліптин у дозі 50 мг в комбінації з сульфонілсечовиною, у ході проведення подвійних сліпих досліджень.\nУ контрольованих клінічних дослідженнях комбінації вілдагліптину в дозі 50 мг та сульфонілсечовини загальна частота випадків дострокового припинення лікування через появу небажаних реакцій становила 0,6 % при поєднанні вілдагліптину в дозі 50 мг із сульфонілсечовиною проти 0 % в групі лікування плацебо + сульфонілсечовиною.\nУ клінічних дослідженнях частота випадків гіпоглікемії, коли вілдагліптин в дозі 50 мг один раз на добу був доданий до глімепіриду, становила 1,2 % проти 0,6 % у групі прийому плацебо + глімепіриду. У групах лікування вілдагліптином тяжких випадків гіпоглікемії зареєстровано не було.\nУ ході клінічних досліджень при додаванні до глімепіриду вілдагліптину в дозі 50 мг на добу маса тіла пацієнтів не змінювалася порівняно з вихідним рівнем.\nКомбінація препарату з тіазолідиндіоном. Побічні реакції, зареєстровані у пацієнтів, які отримували вілдагліптин в дозі 100 мг на добу в комбінації з тіазолідиндіоном, у ході проведення подвійних сліпих досліджень.\nУ ході контрольованих клінічних досліджень комбінації вілдагліптину в дозі 100 мг на добу та тіазолідиндіону про дострокове припинення лікування через появу небажаних реакцій не повідомлялося ні в групі лікування вілдагліптином в дозі 100 мг на добу та тіазолідиндіоном, ні в групі лікування плацебо + тіазолідиндіоном.\nУ клінічних дослідженнях випадки гіпоглікемії були нечастими у пацієнтів, які отримували вілдагліптин + піоглітазон (0,6 %), але частими у пацієнтів, які отримували плацебо + піоглітазон (1,9 %). У групах лікування вілдагліптином тяжких випадків гіпоглікемії зареєстровано не було.\nУ дослідженні додаткової терапії з піоглітазоном абсолютний показник зростання маси тіла при застосуванні плацебо та вілдагліптину в дозі 100 мг на добу становив 1,4 та 2,7 кг відповідно.\nВідсоткова частка периферичних набряків, коли вілдагліптин у дозі 100 мг на добу додавали до максимальної дози піоглітазону, який застосовували як фоновий препарат (45 мг один раз на добу), становила 7,0 % порівняно з 2,5 % при застосуванні тільки піоглітазону як фонового препарату.\nКомбінація препарату з метформіном та сульфонілсечовиною. Побічні реакції, зареєстровані у пацієнтів, які отримували вілдагліптин у дозі 50 мг два рази на добу в комбінації з метформіном та сульфонілсечовиною.\nПро випадки дострокового припинення лікування через появу небажаних реакцій не повідомляли у групі лікування вілдагліптином + метформіном + глімепіридом порівняно з 0,6 % у групі лікування плацебо + метформіном + глімепіридом.\nЧастота розвитку гіпоглікемії була поширеною в обох групах лікування (5,1 % для групи застосування вілдагліптину + метформіну + глімепіриду порівняно з 1,9 % для групи застосування плацебо + метформіну + глімепіриду). Про одне тяжке явище гіпоглікемії повідомляли в групі застосування вілдагліптину.\nНаприкінці дослідження вплив на середні показники маси тіла був нейтральний.\nКомбінація препарату з інсуліном. Небажані реакції, зареєстровані у пацієнтів, які отримували вілдагліптин в дозі 100 мг на добу в комбінації з інсуліном (з метформіном або без), у ході проведення подвійних сліпих досліджень.\nЗ боку обміну речовин: часто – знижений рівень глюкози крові.\nУ ході проведення контрольованих клінічних досліджень із застосуванням вілдагліптину в дозі 50 мг два рази на добу в комбінації з інсуліном, із супутнім застосуванням метформіну або без, загальна частота випадків дострокового припинення лікування через появу небажаних реакцій становила 0,3 % у групі лікування вілдагліптином, тоді як у групі застосування плацебо випадків дострокового припинення лікування через появу небажаних реакцій не спостерігалося.\nЧастота випадків гіпоглікемії була однаковою в обох групах лікування. Поява тяжкого явища гіпоглікемії спостерігалася у 2 пацієнтів із групи лікування вілдагліптином та у 6 пацієнтів із групи застосування плацебо.\nПостмаркетинговий досвід застосування вілдагліптину.\nЗ боку гепатобіліарної системи: частота невідома – гепатит (оборотний після припинення прийому лікарського засобу), відхилення функціональних печінкових проб від норми (оборотні після припинення прийому лікарського засобу).\nЗ боку шкіри та підшкірних тканин: частота невідома – кропив’янка, бульозне та ексфоліативне ураження шкіри, включаючи бульозний пемфігоїд.\nАТ «Фармак» (виробництво з продукції in bulk фірми-виробника АЕТ Лабораторіз Прайвет Лімітед, Індія).\nДата останнього перегляду. 11.01.2022.


Що подарувати подрузі на Новий рік 2016 | 2016 рік мавпи - гороскоп, календар. Новий 2016 рік\nЩо подарувати подрузі на Новий рік 2016\nСкоро прийде новий 2016 рік, а значить, пора задуматися, що подарувати подрузі, при цьому ще і не витратити велику суму. Магазини пропонують нам необмежений вибір товарів, починаючи від звичайних сувенірів і закінчуючи речами, які є необхідними при веденні домашнього господарства. На Новий рік припустимо дарувати прості і недорогі подарунки, адже нам доводиться робити сюрприз не одній людині.\nДля початку визначаємося з бюджетом: скільки ви готові витратити. Далі варто вирішити, що принесе найбільшу користь для подруги, практичні подарунки – це найбільш правильно і раціонально.\nКосметика. Сучасні жінки воліють користуватися кремами, шампунями, тушшю для очей і спеціальними засобами для догляду за тілом. Наскільки правильно дарувати крем від зморшок або засіб від прищів? Тут все залежить від того, наскільки у вас близькі стосунки. Найкращій подрузі подарувати їх цілком припустимо, але ви повинні бути впевнені, що вона не образиться. Більш підходящі варіанти – лак для нігтів, гель для укладання, блиск для губ, шампунь з бальзамом для волосся. Окремо варто сказати про туалетній воді. Ми сприймаємо запахи по-різному, тому ви повинні чітко знати, які аромати воліє подруга, а краще – подарувати улюблену марку парфумів.\nАксесуари. Студентці, яка веде активний спосіб життя, подаруйте підставку під телефон або сучасні навушники. Підійде і брелок на ключі з ліхтариком або візитниця. Також доречним буде яскрава і незвичайна обкладинка на паспорт або залікову книжку, кишенькове дзеркальце або косметичка.\nКухонні приналежності. Дівчині, яка любить проводити час на кухні, подаруйте силіконові формочки для запікання, набори для спецій або красиву кухонну дошку. Їй обов’язково сподобаються ваги для продуктів або книга для запису рецептів.\nГастрономічні подарунки. Популярними стають букети з цукерок. Їх можна замовити в інтернеті, придбати в магазині або зібрати самим – для цього потрібна фантазія і кілька сортів солодощів. Інший варіант – набори з декількох сортів чаю. Вони пропонуються вже укладені в святкову упаковку або зробіть це самостійно, використовуючи красиву кошик і прозору плівку.\nСимволи року. У 2016 році ми зустрічаємо рік Мавпи, вибираючи подарунки на Новий рік подрузі, зверніть увагу на статуетки з натурального каменю, брелоки з символом року, свічки, гуртки та іграшки у вигляді тварин. Вони стануть талісманом і нагадають про веселому святі.\nАксесуари для автомобіля. Дівчина за кермом нікого не дивує. Автолюбительнице в якості подарунка підійде зручна подушка під голову, брелок з її маркою автомобіля, ароматизатор в салон, спеціальний автомобільний іонізатор повітря, а в якості подарунка-жарти – алкотестер.\nЯкщо хочете вибрати дорогий подарунок\nЯкщо бюджет дозволяє, то для подруги знайдіть сюрприз подорожче. Для зберігання великої кількості косметики або прикрас придбайте скринька з декількома відділеннями. Його компактність дозволить зберігати на туалетному столику порядок.\nАктуальним і корисним подарунком є парасолька. Весна прийде швидко, а значить, цією річчю подруга обов’язково скористається. Парасолька краще вибирати компактний і легкий, щоб його зручно було помістити в дамську сумочку і завжди носити з собою.\nПодаруйте близькій подрузі нічну сорочку або нижня білизна. Звичайно, тут важливо знати розмір. З одягу хорошим варіантом є кофточка або набір шапка і шарф.\nЩе один дорогий, але потрібний подарунок – плед з натуральної вовни. У нього затишно завертатися зимовими вечорами, читаючи або дивлячись телевізор. Постільна білизна, що нагоді в будь-якому будинку. Комплекти з сатину, батисту, шовку або махрової тканини обов’язково сподобаються будь-якій жінці. А якщо вона давно мріяла про якісний ковдрі, то принесіть їй вироби з вовни або пуху.\nЯкий би не був подарунок, він повинен підноситися з гарним настроєм. Важлива не стільки вартість, скільки бажання зробити подрузі приємне і приділити їй трохи часу. Пам’ятайте, що важливо враховувати і те, не збентежить дівчину занадто дорогий подарунок, щоб вона могла зробити рівнозначний за вартістю.\n» У чому і в якому кольорі зустрічати Новий 2016 рік\n» Оригінальні подарунки на Новий рік 2016


03 березня 2021, Київ 08:19\n03 січня 2007, 03:04\n3 січня 1521 року – Папа римський Лев X спеціальною буллою "Decet Romanum Pontificem" відлучив від римо-католицької церкви релігійного реформатора Мартіна Лютера за опубліковані ним у 1517 році тези про фінансові зловживання в церкві. У березні 1521 року на засіданні рейхстагу у Вормсі в присутності імператора Священної Римської імперії Карла V Лютеру надали можливість зректися своїх поглядів, але він ще раз обґрунтував їх, завершивши словами: "На цьому я стою і не можу інакше".\n1825 – Шотландський фабрикант, соціаліст-утопіст за переконаннями Роберт Оуен купує у штаті Індіана (США) 30 тисяч акрів землі з метою заснувати на ній комуну під назвою "Нова гармонія". На практиці реалізація ідеї про справедливу та раціональну організацію праці завершується фінансовим крахом.\n1919 – Війська російської Червоної армії входять у Харків і встановлюють владу Тимчасового радянського уряду України на чолі з Георгієм П''ятаковим. 6 січня більшовицька УНР змінює свою назву на Українську Соціалістичну Радянську Республіку (УСРР), а 29 січня за рекомендацією Володимира Леніна її уряд очолює болгарин Християн Раковський, активний учасник соціал-демократичного руху в Болгарії, Румунії та Росії.\n1957 – компанія Hamilton Watch представляе перші в світі електронні годинники. У наступному десятилітті вони матимуть шалений успіх не тільки завдяки технологічній новизні, але й завдяки нестандартній асиметричній формі.\n1959 – Через 218 років після відкриття європейцями і через 92 роки після придбання у Росії за ціною 2 центи за акр Аляска стає 49-м штатом США.\n1967 – Так і не дочекавшись судового вирішення своєї долі, в даллаській лікарні від раку легенів помирає 55-річний Джек Рубі, вбивця Лі Освальда, людини, звинуваченої у замаху на президента США Джона Кеннеді, що відбулось у листопаді 1963 року.\n2000 – У ФРН проти колишнього канцлера країни і лідера партії ХДС Гельмута Коля порушили кримінальну справу у зв''язку із скандалом про "чорні фонди" ХДС, на які надходили незадекларовані грошові суми.


Металочерепиця відрізняється досить привабливим престижним виглядом, її захисно-декоративне покриття має широку колірну гаму\nЧерепицю з металу легко укладати. При ширині більше метра довжина листа черепиці може досягати 6-8 м, що забезпечує мінімальну кількість стиків і, отже, велику міцність і водонепроникність. Це досить легкий матеріал. Вага одного квадратного метра металочерепиці - 4,5 кг (для порівняння, керамічна черепиця важить 38-40 кг/м2). Металочерепицю можна вважати довговічним матеріалом. Подібні покрівлі з'явилися наприкінці 40-х років. Їх захист та покриття були значно простіше і, тим не менш, вони до цих пір знаходяться у відмінному стані і чудово виглядають.\nСталь - це матеріал, який кородує. Тому її потрібно захистити. Досить надійний, хоча і застарілий, спосіб захисту стали - оцинковане покриття. Але якщо необхідно забезпечити крівлі гарантовану довговічність, то потрібно використовувати черепицю з алюмінієво-цинковим покриттям. Таке покриття продовжує життя металочерепиці в півтора рази.\nДруга, не менш важлива складова черепиці - її декоративний шар. Як такий шар зараз застосовують поліестер, пластизол і пурал. Для наших кліматичних умов найбільш практичним покриттям вважають поліестер. Він здатний витримати в 2 рази вищу температуру, ніж пластізол, що важливий чинник на півдні. Також він не має мікротріщин, що є вогнищем корозії, які іноді можна зустріти в пурале. Крім того, поліестер дешевший за останні декоративних покриттів.\nТретім визначальним компонентом металочерепиці можна вважати її профіль. Моделі металочерепиці відрізняються кроком, малюнком і глибиною профілю. Чим більш рельєфний профіль, чим більше його крок, тим краще виглядає крівля, тим вона красивіша і виразно, тим більше сталевого листа йде на 1м2 і, відповідно, вище ціну на нього виставляє виробник.\nСлід зазначити, що при виборі металочерепиці потрібно звернути увагу на виробника. Кращою продукцією вважають вироблену в Скандинавських країнах - Швеції і Фінляндії.\nPVF2 - особливо якісний матеріал покриття. Корозійна стійкість PVF2 хороша, збереження зовнішнього вигляду - відмінна. Застосовується в основному в якості покрівельного матеріалу для облицювання фасадів, металоконструкцій і т. п. PVF2 можна рекомендувати до застосування в місцях, де до стійкості полімерного покриття та його кольоровому тону пред'являються особливо високі вимоги.\nPURAL - нове покриття від Rautaruukki, що базується на поліуретані. Відмінний матеріал для покрівельних і фасадних плит. Має хорошу корозійну стійкість, витримує ультрафіолетове випромінювання, хімічно стійок, приємний на вигляд і добре обробляється навіть при низьких температурах.\nПОЛІЕСТЕР - покриття перевірене тривалою експлуатацією в російських умовах. Поліестер має гарну стійкість до атмосферних впливів і довго зберігає колірний фон. Надійно захищає метал від корозії.\nМАТОВИЙ ПОЛІЕСТЕР має високу атмосферної і корозійною стійкістю. Матова поверхня металочерепиці добре виглядає на покрівлі


Що ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? Іва.\nScoolByLife » Рослини » Що ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? Іва.\nВарто пригріти нежаркому весняному сонечку - і на південних схилах пагорбів по берегах потічків і річок зацвітає верба. Проліски ще тільки збираються вкрити землю строкатим килимом. Але поки сріблясто-сірі крихітні, пухнасті кульки - «котики», що покривають червонуваті стрункі прутики, - єдині весняні квіти. Пахне весною, повітря стає чистішим, прозоріше і дзвінкіше.\nВерба - одна з назв верби. У галльському гороскопі Іва змінює Сосну і впливає на формування людських характерів у періоди з 1 по 10 березня і з 3 по 12 вересня.\nНароджені під знаком Верби можуть здатися сумними і апатичними. Але це не так, просто вони замислені. В Іві немає справжнього песимізму, зате є трохи подразнюючу почуття власної винятковості. Верба буває досить важким партнером, оскільки не відразу пристосовується до ситуації і не любить компромісів.\nЧоловік прекрасно вміє зображати з себе слабке створіння, але це тільки жартівливий або захисний маневр. У почуттях він швидше романтичний, ніж сентиментальний і не любить емоцій буденних, безбарвних. Розумний, обдарований художнім чуттям, інтуїцією і проникливістю.\nУ меланхолійною жінці-Іві відчувається щось таємниче, вона повна неясних думок і невловимих відчуттів. Не варто надто довіряти її лагідному зовнішньому вигляду, насправді вона делікатна, але рішуча. Добре знає, чого хоче, втім, іншим ніколи нічого не нав'язує. Їй перешкоджають у цьому терпимість і відсутність владності.\nВерба, інші назви якої верба, верба, верба, - це рід рослин сімейства вербових. Латинська назва Salix походить від кельтського «sal» (близько) і «lis» (вода). З назви видно, що улюблені місця проживання рослин поблизу водойм.\nУ сухих місцях, на схилах, пісках, так само як і на болотах ростуть деякі види. Рід об'єднує безліч рослин, за різними джерелами відомих видів від 170 до 600. Такі різночитання викликані тим, що верби схильні до утворення помісей і до твору життєздатних різновидів, схрещуються між собою і дають потомству нові особливості. Навіть у однієї і тієї ж особи можуть з роками змінюватися форма листя, сережок або інші ознаки.\nРостуть у різних кліматичних умовах верби можуть бути мало схожі один на одного. Серед верб можна зустріти як справжні дерева, так і дрібні чагарники. А в полярних країнах і високо в горах ростуть верби-карлики, зростання яких ледь перевищує пару сантиметрів. Вони ховаються під мохах і «не висовують ніс» назовні, ховаючись від холодних вітрів і снігу. Така тактика дозволяє не тільки вижити, але й успішно існувати, рости, накопичувати «зелену масу» і забезпечувати виживання багатьох північних тварин.\nМи звикли, що верба цвіте навесні, але є види, розпускаються квіти влітку. Сам по собі квітка мало помітний і мілкий. Але суцвіття-сережки побачити зовсім неважко, особливо на дереві без листя. У православній Росії гілки верби-верби використовують у церковній церемонії на вербну неділю.\nСережки - одностатеві. На одному дереві всі квіти або чоловічі, або жіночі. Іва - дводомна рослина. Плід - двостулкова коробочка. Насіння - дрібні і легкі, вкриті білим пушком. На повітрі недовговічні і зберігає схожість всього декілька днів. Але, потрапивши у воду, зберігають «кондицію» роками і відразу ж дають паростки, опинившись на повітрі.\nУлюблені регіони верби - північні області Євразії та Північної Америки, гори Китаю. Африка припала «не по душі», і там представників роду зовсім мало. Ну а в Австралії їх немає взагалі. У Росії зустрічається близько 130 видів.\nБагато видів мають господарське значення. Деревина використовується в будівництві, для виготовлення дрібних інструментів, отримання целюлози. Кора багата дубильними речовинами і використовується в шкіряної промисловості для дублення шкір. Довгі гнучкі пагони - прекрасний матеріал для виготовлення плетених виробів. Раніше з кори верби добували саліцин - основу аспірину.\nУ народній медицині кора використовується як замінник хініну. Входить до складу потогінний чаю. Настій рекомендують при кашлі, головному болю, гарячкових станах, для полоскання при запаленні слизової оболонки рота, фурункулах, виразках і пітливості, для зміцнення волосся. Експерименти показали, що чоловічі сережки, зібрані навесні, надають тонізуючу дію на діяльність серця.\nУ Франції молоді пагони, очищені від кори, вживають в їжу. Їх відварюють, смажать з цукром та цибулею, заправляють борошняним соусом і оцтом. З молодого листя, нирок, пагонів заварюють чай, який, за словами рибалок і мисливців, піднімає настрій і додає сили. На Кавказі відомий рецепт приготування з пилку чоловічих сережок медового напою, що зміцнює стінки кровоносних судин.\nНедовгий термін перебування «біля керма» знаків гороскопу друїдів. Друга декада березня, рівно як і частина вересня, пройде під егідою чарівною Липи. Про неї скоро. ]\nЯк дізнатися, де копати криницю?\nЯку вербу готувати на Вербну неділю?\nЩо потрібно освячувати на Вербну неділю?\nКвітуча верба - провісник весни?\nВербна неділя: які народні повір'я і прикмети з ним пов'язані?\nЩо ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? Ялиця.\nЩо ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? В'яз.\nЩо ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? Кипарис.\nЩо ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? Тополя.\nЩо ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? Сосна.\nЩо ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? Клен.\nЩо ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? Дуб.\nЩо ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? Жасмин.\nЩо ми знаємо про дерева - знаках гороскопу друїдів? Ясень.\nЩо ми знаємо про рослини - знаках гороскопу друїдів? Граб.\nЯкі подарунки приготувала нам весняна флора?\nПро кого тужить плакуча верба?


Ситник: У НАБУ бракує детективів — 5 канал\nНаразі 97 посад детективів залишаються вільними, зазначив директор НАБУ\nДиректор Національного антикорупційного бюро Артем Ситник розраховує завершити доукомплектування НАБУ детективами на початку вересня. Про це він повідомив на спільній прес-конференції з керівником САП щодо результатів роботи відомств за останні півроку.\n"У нас гостро не вистачає детективів, але, сподіваюся, до кінця серпня-вересня ці вакансії будуть заповнені", – сказав Ситник.\nЗ його слів, нині в НАБУ працюють 506 осіб, із них 175 – детективи. Але штат бюро має складатися з 700 працівників.\nЗараз у бюро проходить черговий етап конкурсу на заміщення вакансій детективів НАБУ, на який уже подано понад 4 тис. заявок. "Він (конкурс - 5.ua) величезний – більше 40 осіб на місце. Сподіваюся, що ми з такої великої кількості претендентів знайдемо гідних, які обіймуть вакантні посади в підрозділі детективів, оскільки навантаження на детективів зростає", – зауважив Ситник.\nВін додав, що наразі 97 посад детективів залишаються вільними.\nНагадаємо, Ситник розповів, скільки НАБУ повернуло грошей до держбюджету.\nконкурс НАБУ детективи Артем Ситник\nАгенти ФБР тренують спецназ НАБУ: нові фото