Реставрація кульових опор — досить поширена операція. Вся справа в тому, що даний елемент конструкції транспортного засобу знімає частину навантаження з корпусу, а також підтримує силовий агрегат. Очевидно, що під час руху кульова буде постійно піддаватися сильному ударному навантаженні. Навіть самий міцний сплав не здатний експлуатуватися в таких умовах без періодичного ремонту.\nПризначення і пристрій кульової\nОсновне призначення кульової опори — це забезпечення надійного рухомого кріплення маточини колеса і важеля підвіски. Щоб успішно провести реставрацію кульових опор, необхідно знати, з чого вони складаються. У вузол входять три основних елемента — корпус, кульовий палець і спеціальний вкладиш, який зазвичай виготовляється з пластмаси.\nКорпус найчастіше має повністю зварну конструкцію. Це дві частини зі штампованим поглибленням сферичної форми під палець. Для їх з’єднання використовується точкове зварювання. Іншими словами, можна сказати, що це склянку з дуже товстими стінками, виготовлений з металу, який потім вставляють спеціальний вкладиш з пальцем. Здебільшого дана конструкція є нерозбірними, а щоб цього досягти, всі елементи розвальцьовують. Ще один важливий момент, який потрібно врахувати, щоб провести реставрацію кульової опори — вкладиш не виготовляється окремо. Крім того, між стінками корпусу є спеціальний полімерний наповнювач. Зверху на конструкцію надівається пильник, щоб захистити його від води, пилу, бруду.\nНайчастіше активне руйнування кульової починається саме з того, що пошкоджується пильовик. Поки дана деталь буде в порядку — кульовий фактично нічого не загрожує. Це дуже важливо, так як можна досить довго відкладати реставрацію кульової опори, якщо вчасно міняти пильовик на новий. В кінцевому підсумку кульову все ж доведеться змінювати, але при таких умовах термін її експлуатації значно збільшується.\nЩоб з’ясувати необхідність заміни саме металевих компонентів, є спеціальні діагностичні роботи. Найчастіше першим сигналом, що говорить про необхідність реставрації кульової опори, стає скрип і стук, витікаючий від підвіски, при їзді по нерівній дорозі. Можна провести огляд стану кульової таким чином: одна людина спускається в оглядову яму, кладе руку на кульову, а другий у цей час починає розхитувати автомобіль.\nЯкщо звук буде відчуватися рукою, то необхідно знімати цей елемент і перевіряти наявність люфту в з’єднанні, для чого опора кріпиться в лещатах. Тут важливо знати — при легкому зусиллі палець не повинен рухатися, але і не повинен закусываться. Схожу перевірку слід проводити в наступних випадках:\nпри повороті керма стає виразно чутний скрип;\nпри русі транспортного засобу по прямой помічаються мимовільні виляння авто;\nдля здійснення повороту доводиться прикладати значні зусилля.\nУ всіх цих випадках потрібно діагностика і, швидше за все, реставрація кульової опори.\nЩо потрібно для знімання деталі?\nЯкщо після діагностичних робіт з’ясувалося, що проблема дійсно в цій деталі, то її необхідно знімати, щоб відремонтувати. Варто відзначити, що ці роботи цілком можна провести самостійно. Для успішного демонтажу потрібно мати такі інструменти:\nспеціальний знімач для опори;\nпідставка під транспортний засіб і домкрат;\nЯк зняти опору?\nРеставрація наконечників кульових опор та інші роботи можна провести тільки після знімання деталі, а іноді зробити це досить складно. Так як знімачі дуже часто не універсальні, доводиться користуватися підручним засобом — молотком. При цьому він повинен бути досить великою — вагою не менше 600 грам. Важливо бити в правильне місце. Нив жодному разі не потрібно намагатися вибити палець з втулки. Удар молотка повинен бути спрямований строго перпендикулярно пальця по вушку. Щоб дістатися до опори, доведеться послабити кріплення коліс, підняти машину на домкраті, повністю демонтувати колесо.\nЗагальні кошти для ремонту своїми руками\nПісля реставрації кульових опор рульових наконечників або будь-якого іншого ремонту ця деталь більше не зможе служити так само довго, як заводська. Правильно проведені ремонтні роботи гарантують лише повну безпеку використання сайту. Існує кілька різних способів ремонту цього вузла, але в домашніх умовах найчастіше вдаються лише до двох методів:\nПерший варіант — це проведення ремонту кульових опор своїми руками полімером, використовуючи технологію SJR.\nРозбірної метод. Так як спочатку конструкція приходить з заводу нерозбірними, її переробляють в розбірну, палець виймають і проводять шліфування поверхні, змінюють вкладиші.\nРеставрація за допомогою полімеру\nУ цього методу є кілька явних переваг:\nвисока надійність заводського з’єднання залишається, так як немає потреби розбирати кульову;\nполімер заповнить абсолютно всі порожні місця, які стали причиною поломки;\nпісля повного застигання утворюється вкладиш, за характеристиками не поступається заводському;\nцей матеріал містить всі необхідні елементи, щоб якісно змащувати сухий мастилом палець.\nСуть ремонту полягає в нагнітанні речовини в стінки корпусу кульової. Плюс в тому, що саму деталь розбирати не доведеться, однак потрібно виготовити екструдер.\nДля здійснення технології потрібно просвердлити в нижній частині корпусу отвір, діаметр якого повинен точно підходити під застосовуваний екструдер. Зазор між вкладишами і кульової поверхню повинен бути дуже ретельно очищений, після чого він додатково продувається стисненим повітрям.\nНагнітання полімеру здійснюється за допомогою безпосередньо екструдера через підготовлене таким чином отвір. Після того як пластмасовий розчин повністю застигне, можна вважати, що ремонт пройшов успішно. Обладнання для реставрації кульових опор в цьому випадку залишається у наявності до наступного ремонту.\nЗнімання опори здійснюється так само, а от далі її потрібно розібрати. Для успішного проведення операції потрібно розсвердлити всі місця витонченою зварювання. Далі за допомогою молотка і зубила кульова опора ділиться на дві частини. Развальцованные краю після цього потрібно повністю сточити і нанести хороший удар по самому пальця, щоб відокремити його від дна корпусу.\nДалі дуже важливо провести точні виміри внутрішнього та зовнішнього діаметру корпусу, виготовити кільце з такими ж розмірами, внутрішньою різьбою. Потрібно виготовити ще й ідентичну пробку, яка буде після вкручуватися в дану деталь. Висота кільця зазвичай становить 10 див.\nПісля цих робіт в корпус можна знову поміщати вкладиш і вже відремонтований палець. Поєднавши дві частини корпусу, їх треба буде прихопити зварюванням для більш надійного з’єднання. Проте користуватися зварюванням потрібно дуже акуратно, щоб не розплавити вкладиш.\nДалі до корпусу приварюється кільце, що виготовлялася раніше. Наступний крок — вворачивание пробки в корпус.\nЯк видно, вирішити проблему з ремонтом кульової своїми руками цілком реально. Перший варіант явно відрізняється великою кількістю переваг, проте користуватися складним обладнанням можуть не всі, а тому є і другий варіант. Однак якщо жоден з них не підходить, завжди можна віддати транспортний засіб в автомайстерню.


Будівництво цегляних, газобетонних та монолітних будинків | Чернівці\nСьогодні будівельна промисловість не обмежує споживачів у виборі зведення будинків. Вартість будівництва будинку залежить від застосованих технологій. Компанія «Профібуд Захід» у Чернівцях та Чернівецькій області займається будівництвом цегляних будинків, будинків з піноблоку, газобетону та моноліту під ключ на професійному рівні.\nНезважаючи на безліч інновацій в світі будівництва, будинки та цегляні котеджі під ключ користуються попитом. Їх популярність обумовлена низкою позитивних якостей:\nможливість зводити будівлі різних форм;\nпрекрасна тепло- та звукоізоляція.\nТакож для будівництва будинків під ключ широко застосовуються піноблок та газобетон. Піноблок складається з піску, цементу й поверхнево-активних речовин (синтетичних, органічних). Матеріал відрізняється щільністю та стійкістю до низьких температур. Серед головних переваг піноблоку – легка вага, великий розмір, негорючість, довговічність. Легка вага та правильні геометричні форми дозволяють зводити будинки з піноблоку в значно короткі терміни.\nУ сучасному будівництві часто використовується газобетон. На відміну від пінобетону, матеріал набагато міцніше та довговічніше, що дозволяє будувати будинки з газобетону до трьох поверхів. Відмінними характеристиками газобетону є:\nВеликі блоки матеріалу дозволяють прискорити процес монтажу. З газобетонних блоків можна будувати конструкції будь-якої конфігурації, важливо дотримуватися порядку проведення робіт.\nФахівці «Профібуд Захід» проводять монтаж фундаменту та стін, перекриттів, утеплення, укладання настилу й монтаж покрівлі. Ми дотримуємося технології будівництва, вимог, норм та правил безпеки. Кожен етап є важливим, складним та відповідальним, від яких залежать подальші експлуатаційні характеристики будівлі.\nМоноліт – цільнолита конструкція будинку з залитої маси з бетону та каркасом всередині. В якості фундаменту для моноліту використовується армована плита, фундамент має загальну структуру зі стінами будинку.\nКаркасно-монолітні конструкції досить актуальні. Дана технологія зведення будівель користується популярністю при будівництві багатоповерхових будівель та промислових приміщень. У будівництві каркасно-монолітних будинків є багато плюсів:\nможливість втілення нестандартних рішень (наприклад, «висячі» поверхи);\nміцність і стійкість конструкцій;\nможливість перепланування приміщень;\nЗводити монолітно-каркасні будинки можна круглий рік. Будівництво будинку за даною технологією вимагає професіоналізму та досвіду. Фахівці «Профібуд Захід» виконають всі етапи робіт на високому рівні.\nМи займаємося зведенням будинків під ключ у Чернівцях та Чернівецькій області та забезпечуємо проведення проектно-кошторисних, інженерно-технічних, загальнобудівельних та оздоблювальних робіт. Компанія надає послуги, як приватним особам, так і юридичним. Ми пропонуємо демократичні ціни та своєчасне виконання замовлення, гарантуємо якість проведених робіт та безпеку у подальшій експлуатації


Страва на вечерю: як приготувати смачні гречані котлетки з к... - «Слобідський край»\n26.02.2021 17:02 Корисно\nЯкщо хочеться трохи урізноманітнити меню без шкоди для талії, ділимося рецептом пісних, але дуже смачних котлеток. Вони чудово підходять і для посту, і для оздоровчої дієти.\nгречка – 0,5 склянки,\nГречку промити і відварити до готовності в злегка підсоленій воді (з розрахунку одна частина крупи на дві частини води). Картоплю помити і відварити в мундирі. Моркву помити і почистити, натерти на тертці, цибулю почистити і дрібно порізати. На сковороді розігріти олію і обсмажити на ній до прозорості цибулю, потім туди ж додати моркву і готувати разом до м’якості, можна трохи посолити за смаком.\nЧитайте також Як приготувати фруктово-овочеві коктейлі: ТОП-5 смачних рецептів\nЗварену гречку пересипати в глибоку миску і дати охолонути, потім додати підсмажені овочі. Відварену картоплю почистити, дати їй повністю охолонути і натерти на тертці, потім викласти в миску до решти продуктів. Перемішати. Спробувати на сіль, якщо є потреба, посолити і поперчити за бажанням. Мокрими руками зліпити котлети, а щоб вони не розвалювалися, кілька разів перекинути їх з руки на руку із силою так, щоб фарш трохи спресувався. Потім обваляти кожну котлетку в борошні і посмажити на соняшниковій олії на сильному вогні до зарум’янювання.\nПодавати такі котлети можна із соусом та з будь-яким овочевим гарніром. А якщо страва не використовується як пісна, то можна в фарш, готуючи котлети, вбити одне яйце, щоб вони не розвалювалися, і подавати зі сметаною – буде дуже смачно і корисно.\n#котлети з гречки


реферат - Екологчна ситуаця в Узбекистан.\nреферат Екологчна ситуаця в Узбекистан\nТип работы: реферат. Добавлен: 28.05.13. Год: 2013. Страниц: 16. Уникальность по antiplagiat.ru: < 30%\nЗ дисципліни "Екологія"\nЕкологічна ситуація в Узбекистані\nст. гр. ДС-12-2\nВедення - 3 -\nДемографія і екологія - 4 -\nМіграційні потоки - 5 -\nСтан атмосферного повітря - 6 -\nКлючові внутрішні екологічні проблеми - 7 -\nТашкентська область - 7 -\nНавойска область - 7 -\nКашкадар’їнська область - 8 -\nБухарська область - 8 -\nСамаркандська область - 8 -\nДжизакська область - 8 -\nФерганська долина (Андижанська, Наманганська і Ферганська області). - 8 -\nАральська зона лиха - 9 -\nТранскордонні екологічні проблеми - 10 -\nСоціально-економічні наслідки впливу екологічних загроз - 11 -\nРоль молоді у вирішенні екологічних проблем Узбекистану - 12 -\nВисновок - 13 -\nПріоритети екологічної політики - 13 -\nЛітература - 14 -\nЕкологічна ситуація - це просторово-часове поєднання різних, в тому числі позитивних і негативних з точки зору проживання і стану людини умов і чинників, що створюють певну екологічну обстановку на території різного ступеня благополуччя або неблагополуччя.\nПід екологічною обстановкою розуміється конкретний стан навколишнього середовища людини, обумовлене взаємодією природи і господарської діяльності людини\nЗа критерієм гостроти екологічних ситуацій, виділяються наступні їх рівні:\nзадовільна ситуація: через відсутність прямого або непрямого антропогенного впливу всі показники властивостей ландшафтів не змінюються;\nконфліктна ситуація має місце в тому випадку, коли спостерігаються незначні в просторі і в часі зміни в ландшафтах, в тому числі в середу, що веде до порівняно невеликої перебудові структури ландшафтів і відновленню в результаті процесів саморегуляції природного комплексу або проведення нескладних природоохоронних заходів;\nнапружена ситуація характеризується негативними змінами в окремих компонентах ландшафтів, що веде до порушення або деградації окремих природних ресурсів і, в ряді випадків, до погіршення умов проживання населення; при дотриманні природоохоронних заходів напруженість екологічної ситуації, як правило, спадає;\nкритична ситуація визначається по значним і слабкокомпенсуючим змінам ландшафтів; відбувається швидке наростання загрози виснаження або втрати природних ресурсів (в тому числі генофонду), унікальних природних об'єктів, спостерігається стійке зростання числа захворювань через різке погіршення умов проживання;\nкризова ситуація наближається до катастрофічної, у ландшафтах виникають дуже значні і практично слабо компенсовані зміни, відбувається повне виснаження природних ресурсів і різко зменшується здоров'я населення;\nкатастрофічна ситуація характеризується глибокими і часто необоротними змінами природи, втратою природних ресурсів і різким погіршенням умов проживання населення, викликаними в основному багаторазовим перевищенням антропогенних навантажень на ландшафти регіону; важливою ознакою катастрофічної ситуації є загроза життю людей і їх спадковості, а також втрата генофонду та унікальних природних об'єктів.\nПід виявленням екологічних ситуацій мається на увазі: встановлення переліку (набору) екологічних проблем; просторова локалізація екологічних проблем; визначення комбінація (поєднання) екологічних проблем і віднесення виявленого ареалу до тієї чи іншої міри гостроти екологічної ситуації. Таким чином, процес виявлення і картографування екологічних проблем і ситуацій взаємозалежний і неподільний.\nДемографія і екологія\nЗгідно з адміністративно-територіальним поділом, в Республіку Узбекистан входять території 12 областей, 163 районів і 119 міст, включаючи й автономну республіку Каракалпакстан. У країні проживають представники більше сотні національностей, в тому числі узбеки, росіяни, татари, таджики, каракалпаки, українці, киргизи, казахи, туркмени, корейці, євреї, турки, німці та ін.\nАдміністративно-територіальний поділ Республіки Узбекистан (загальна пл. 447,5 тис. кв. км).\nЗа оцінками міжнародних експертів, динаміка відтворення населення в Узбекистані зростає, тоді як в інших центрально-азіатських країнах - Казахстані, Киргизстані, Таджикистані - спостерігається зворотна тенденція.\nДинаміка відтворення населення Республіки Узбекистан (тис. чол.).\nЗа 100 років населення республіки зросло в 8 разів, стабільно збільшуючись кожні 10 років у середньому на 3,6 мільйона чоловік. Якщо темпи зростання населення залишаться такими ж, то до 2014 року в Узбекистані буде проживати не менше 37 млн. чоловік.\nАналіз реальної екологічної ситуації в Узбекистані показує, що в середньостроковій перспективі - 10-15 років - тут у зв'язку з цим може виникнути комплекс нових екологічних проблем; наявні ж - Аральська криза, дефіцит води, деградація земель, дефляція і ерозії ґрунтів, наслідки нераціонального використання природних ресурсів та інші - будуть посилюватися.\nМіграція населення є, за визначенням російського експерта Д. Нікітіна, об'єктивним соціально-економічним індикатором, що відображає процес перерозподілу трудових ресурсів. Зазвичай потік мігрантів спрямований туди, де більш сприятливі умови проживання. Наприклад, за даними Статистичного комітету СНД, з 1991 по 1998 рр.. в Узбекистан щорічно іммігрувало 140-330 тисяч чоловік, а емігрувало 190-350 тисяч.\nНа сьогоднішній день спостерігається інша картина. Згідно з даними узбекистанського дослідника Л. Максакова, з 1990 р. збільшився внутрішній міграційний потік з районів, де склалися важкі екологічні умови. Це міграція населення з Каракалпакстана, Навойській, Хорезмської областей в центральні райони республіки.\nУ зв'язку з тим, що останній перепис населення проходив в 1989 р., реальну оцінку демографічної ситуації в республіці дати важко. Однак є факти, що свідчать про інтенсивну міграцію із зон екологічних катастроф. Офіційних публікацій, які висвітлюють це питання, мало, і вони вкрай суперечливі. Так, наприклад, згідно з даними Мінмакроекономстата Узбекистану, в 2002 році з республіки виїхало 88,0 тисяч осіб, тоді як тільки міграційна служба МВС Росії зафіксувала 384 000 узбецьких громадян, які приїхали в країну на термін більше трьох місяців.\nТривожить факт інтенсивної міграції російськомовного населення, а також представників так званого "середнього класу", тобто викладачів, інженерів, науковців, фахівців високої кваліфікації. "Витік мізків" негативно позначається на загальній соціально-економічній ситуації в республіці.\nБільшість промислових міст і населених пунктів розташоване в зонах, що характеризуються низькою розсіювальною здатністю атмосфери, особливо для низьких і холодних викидів. Кліматичні умови Узбекистану відрізняються слабкими вітрами, інверсією температури, застоєм повітря. Тут рідкісні тумани і мала кількість опадів, вимивають домішки з атмосфери. Висока інтенсивність сонячної радіації сприяє виникненню в забрудненій атмосфері фотохімічних реакцій, в результаті яких утворюються різні речовини, зокрема озон, часто більш токсичні, ніж первинні, що надходять безпосередньо від джерел забруднення. До таких міст відносяться Ташкент і розташовані в області Алмалик, Ангрен, Ахангаран, Бекабад, Чирчик; в зоні дуже високого потенційного забруднення атмосфери розташовані підприємства Андіжанської і Ферганської областей.\nКліматичні особливості посилюють вплив викидів промислових підприємств і автотранспорту.\nЯкість атмосферного повітря у багатьох містах і населених пунктах не відповідає санітарним нормам. Особливо незадовільний стан повітряного басейну в містах Андижан, Коканд, Фергана, Ташкент, Аламалик, Наманган, Самарканд, Бекабад, Навої, Бухара, Чирчик, Ангрен, Гулістан, Нукус. Протягом багатьох років Алмалик і Фергана входили в список найбільш забруднених міст Союзу за станом атмосфери. Потрапляли в цей список також Андижан, Коканд, Ташкент. У таких містах, як Андижан, Наманган, Бухара, Нукус, Самарканд викиди автотранспорту становлять приблизно від 72% до 92% загального обсягу всіх викидів в атмосферу.\nОсновними джерелами забруднення повітря є підприємства енергетики (27% всіх викидів), газової (24%), металургійною (13%) та хімічної (9%) промисловості, підприємства з виробництва будівельних матеріалів (11%).\nУ більшості міст республіки вміст пилу вище допустимих нормативів в середньому в 4 рази, що пов'язано як з викидами підприємств, так і піщаним ґрунтом і пиловими бурями (Хорезмська область, Каракалпакія).\nОсобливо несприятлива ситуація склалася у Ферганській долині, де розвиток промисловості на обмеженій території в зоні дуже високого потенціалу забруднення атмосфери поєднується з високою щільністю населення і інтенсивним землеробством. Несанкціонований мітинг на Новококандському хімічному заводі був першим в ланцюзі трагічних подій у Фергані (на Узбекистан з його високою щільністю населення припадала десята частина всієї хімічної промисловості Союзу). Міста і села долини буквально задихалися від диму. Складна ситуація змусила закрити Новококандський завод, перепрофілювати інші шкідливі виробництва.\nПостійно спостерігається взаємовплив викидів промпідприємств міст долини. Так, міста Куваєв, Кувасай, Ленінськ, Наманган, Пап, Чуст, Чартак, Ходжабад, Шахріхан, які мають невеликі власні викиди знаходяться в зоні впливу великих підприємств Ферганської долини.\nУ Ташкентській області від викидів р. Алмалик страждають колгоспи Гулістан і Калініна Пскентського району. Рівень вмісту оксидів сірки, азоту, вуглецю, фтористого водню на сільськогосподарських територіях порівнянний з рівнем забруднення промислових міст. Винуватцями такої ситуації є Алмаликський гірничо-металургійний комбінат і хімзавод.\nОсобливо слід відмітити забруднення атмосфери в Сариасійському і Денауському районах Сурхандар’їнської області, де вміст у повітрі фтористого водню, фторидів, сполук сірки, азоту, вуглецю визначають викиди Таджицького алюмінієвого заводу, який використовує сировину з підвищеним вмістом фтору. У результаті за останні роки в Сариасійському районі загинули горіхові гаї, сади і виноградники, з території переїхали жити в інші райони 75 родин.\nКлючові внутрішні екологічні проблеми\nУ сформованих сьогодні економічних умовах в республіці намітилася тенденція "антиекологічного" характеру розвитку народного господарства. Інтенсивна розробка природних ресурсів, нафти, газу, кольорових і рідкоземельних металів у регіонах призвела до деградації земельних і водних ресурсів, забруднення повітряного басейну.\nОсновним забруднювачем повітряного басейну Ташкентської області виступає Алмаликський гірничо-металургійний комбінат (АГМК). Не кажучи вже про гори шлаку, забруднюючих околиці цього підприємства, - вміст селену, кадмію, фосфатів у підземних водах на відстані 5 км від дамби хвостосховища АГМК перевищує гранично допустиму концентрацію (ГДК) в 8,3 рази. У Алмалику є великий ореол свинцю недалеко від Кальмакирського родовища (600-800 мг / кг). У долині річки Ахангаран, в 3 км від Ангренського вугільного родовища, сформувався ореол ґрунтів, забруднених важкими металами (Cu, Pb, Zn, Fe, Ni). У ґрунтовому горизонті відзначені високі концентрації свинцю та кадмію. Так, наприклад, в містах Ахангаране і Ангрене вони складають 350-500 мг / кг, що перевищує ГДК в десятки разів.\nАлмалик (Ташкентська область Республіки Узбекистан). Кальмакирське родовище кольорових металів\nНедалеко від м. Янгіабад площу більше 50 кв. км займають радіоактивні відходи загальним обсягом 500 тис. куб. м. Інтенсивність гамма-випромінювання становить від 60 до 1500 мкР / год.\nУ районі міста Красногорська розміщені відходи уранового виробництва загальною площею більш 600 тис. куб. м. Інтенсивність гамма-випромінювання перевищує 600-1500 мкР / год.\nЗабруднення радіонуклідами встановлено на ділянках видобутку урану в Зафарабаде (Кизилкуми), де інтенсивність гамма-випромінювання становить від 200 до 1500 мкР / год, у деяких місцях досягаючи 2500-3000 мкР / год.\nУ Національній доповіді про стан навколишнього середовища території Республіки Узбекистан за 2002 р. зазначено, що застосування підземного вилуговування при видобутку урану і золота веде до локального забруднення підземних вод. Основними причинами забруднення артезіанських вод є протоки технологічних розчинів, порушення балансу закачування і відкачування, що приводить до розтікання їх у суміжні горизонти. Низька технологічна дисципліна призвела до забруднення підземних вод ціанідами і рудним розчином. Так, наприклад, в містах Гіждуване, Зафарабаде і на інших прилеглих до них територіях рівень мінералізації питної води досягає 10-11 г / л. Згідно з даними А. Салахітдінова і Р. Ішонкулова (див. "Проблеми питного водопостачання та екології", Т., 2002), показник рН підземних вод зменшився до одиниці, що є ознакою їх лужного забруднень. Очевидно, саме цим пояснюється зростання ракових та ендокринних захворювань серед населення в цих районах.\nДжерелом радіаційної небезпеки є хвостосховища Навоїйського гірничо-металургійного комбінату (ГМЗ-1), розташованого на лівому березі річки Зарафшан. Площа хвостосховища складає 630 га, висота греблі - 15 м. Радіоактивність хвостів досягає 90 кБк / кг, а рівень гамма-поля на дамбах хвостосховища складає від 300 до 500 мкР / год. Зафіксовано зростання мінералізації підземних вод із збільшенням концентрації іонів SO4, хлору, заліза, селени і марганцю.\nУ районі м. Учкудук розташований склад позабалансових уранових руд об'ємом понад 3 млн тонн. Потужність експозиційної дози становить 10-400 мкР / год.\nУзагальнюючи все сказане, екологічну ситуацію в Навойській області можна назвати критичною.\nІнтенсивна розробка газових і нафтових родовищ призвела до масштабного просідання земель, що може вплинути не тільки на зміну ландшафту, характер пластики рельєфу місцевості, але і на динаміку новітніх і сучасних структур. Основна екологічна проблема району - це водопостачання населення якісною питною водою. Є факти забруднення ґрунтових вод фенолами і нафтопродуктами. Річка Кашкадарья забруднюється комунальними господарствами Карші і Шахрісабза, мінералізація води становить до 1220 мг / л, що перевищує ГДК в 1,2 рази, а вміст у ній нафтопродуктів доходить до 0,41 мг / л. Відмічено зростання захворюваності населення жовчнокам'яній і сечокам'яній хворобами.\nБухарський нафтопереробний завод, - основний забруднювач водних ресурсів району. Вміст фенолів і нафтопродуктів у воді перевищує ГДК у 2-3 рази. Високий вміст нафтопродуктів у ґрунті спостерігається в районі селища Мубарек і на території станції Караулбазар. Запаси прісних підземних вод виснажені, область відчуває дефіцит питної води. Мінералізація води складає до 1,5 г / л, а її жорсткість - 11-12 мг-екв.\nДжерелами екологічних загроз є також і занедбані сільськогосподарські аеродроми, де досі зберігаються хлорорганічні пестициди, в тому числі і хлорат магнію, який застосовувався в якості дефоліанту бавовнику.\nВодні ресурси р. Заравшан забруднені важкими металами - відходами уранової та золотодобувної промисловості. Відмічено підвищений вміст у воді та ґрунті стронцію, свинцю і цинку. В окремих місцях відзначається підвищений вміст у воді та грунті нітратів і пестицидів, перевищує ГДК у 4-6 разів. Постачання населенню якісною питною водою незадовільний.\nДефіцит якісної питної води, проблеми з водопостачанням населення сільських місцевостей. Деградація земель в результаті їх заболочування, забруднення ґрунту нітратами та пестицидами. Населення для побутових потреб використовує в основному поверхневі води, що сприяє поширенню гострих шлунково-кишкових захворювань.\nДефіцит питної води - гостра проблема Бахмальского району Джизакскої області\nВ околицях селища Єгізбулок Фарішського району на площі в 5 гектарів розташовано хвостосховище вкрай токсичних пестицидів і отрутохімікатів.\nФерганська долина (Андижанська, Наманганська і Ферганська області).\nНайбільш складний з екологічної точки зору район, де сконцентрований цілий ряд проблем. "Лідер" за обсягом збитків, завданих навколишньому середовищу, - нафтогазовидобувна і гірничодобувна промисловість. Витоку газу і нафти, що відбуваються з причини застарілої інфраструктури, призводять до забруднення атмосфери метаном, якого в середньому спалюється і викидається в атмосферу приблизно 1 млн. тонн на рік. Гарячі "факели" над Ферганською долиною - наочний символ безгосподарності і бездарного ставлення до природи.\nЗабруднені важкими металами водні та земельні ресурси в Ташлакському районі, в районі Ферганського хімічного заводу, Кокандського суперфосфатного заводу, поблизу хвостосховища підприємства "УзОлмосОлтін", в районі нафтових свердловин Мінгбулакського родовища нафти являють собою джерела підвищеної небезпеки для навколишнього середовища і здоров'я населення. На це справедливо вказується в статті заступника Держкомприроди Ферганської області С. Джаббарова "Переробимо нафтовідходи" .\nУ північно-західній частині гірського обрамлення Ферганської долини в районі таких родовищ рідкісних металів, як Чадак, Черкісар, Пап, Уйгурсай, є локальні забруднення ґрунту миш'яком, свинцем, стронцієм, марганцем, берилієм. Інтенсивність гамма-поля на поверхні відвалів становить 300-450 мкР / год.\nДжерела екологічних загроз тут, як і в Бухарській області, також представляють занедбані сільськогосподарські аеродроми, де досі зберігаються хлорорганічні пестициди. Ґрунти на території Ферганської області є самими забрудненими ДДТ та іншими пестицидами: на окремих ділянках рівень забруднення перевищує 38-39 ГДК. Застосування нового методу обробітку бавовнику під плівкою посилює деградацію земельних ресурсів, так як величезна кількість плівки щорічно закопується в землю, при тому, що період розкладання поліетиленової плівки - не менше 100 років.\nАральська зона лиха\nБагато написано і сказано про те, які значні масштаби екологічних проблем Аральського моря і їх вплив на навколишнє середовище, здоров'я населення. Вирішувати ці проблеми треба сьогодні: завтра може бути пізно. Чи міг хтось припустити двадцять років тому, що висихання Аральського моря буде настільки стрімким і невідворотнім? А між тим, пов'язане з ним глобальне потепління клімату в Центральноазіатському регіоні - це гірка дійсності вже сьогоднішнього дня.\nУ природі, як відомо, все взаємопов'язане. Випадання всього лише однієї ланки ланцюга тягне за собою інші, призводить до виникнення цілого ряду нових проблем. Аральська криза та її наслідки за масштабом впливу на навколишнє середовище і клімат - явище безпрецедентне, що не має аналогів у світі. Це проблема не тільки країн Центральної Азії: вирішувати її необхідно всім світовим співтовариством.\nОчевидно, що для подолання деградації Аральського моря необхідні фундаментальні дослідження провідних фахівців, які дадуть оцінку розмірів катастрофи на кількісній основі і запропонують пріоритетні напрямки дій, спрямованих на вирішення проблеми.\nТранскордонні екологічні проблеми\nВ Концепції національної безпеки Республіки Узбекистан в розділі екології в якості найважливішого пріоритету названо формування Центральноазіатської регіональної системи екологічної безпеки, здатної забезпечити локалізацію і комплексне відновлення екосистеми в районах підвищеного екологічного ризику, особливо Аралу.\nДеградація Аралу негативно впливає на екологічну ситуацію в сусідніх державах. І до цього дня після кожного "вдалого" зльоту космічних апаратів з полігону в Байконурі на території Узбекистану випадають кислі дощі.\nУ зоні підвищеної екологічної загрози знаходяться водні ресурси верхів'їв річки Сирдар'ї, на східному кордоні Узбекистану з Киргизстаном. В районі селища Майлуу-Суу розташовані відвали забалансових уранових руд. В результаті зсувних процесів розкрилися склади відходів, які потрапляють у річку Нарин, а потім в Карасу, що протікає по території Ферганської долини.\nНе менш небезпечні склади радіоактивних відходів, розташовані поблизу селищ в Кадамжае, Сумсаре, Шекафтаре, Дегмае.\nВоди Амудар'ї забруднюються сільськогосподарськими стоками і нафтопродуктами з території Туркменістану та Афганістану. У районі м. Термеза мінералізація води доходить до 600 мг / л, вміст фенолу в ній перевищує ГДК у 2-3 рази.\nПовітряний басейн в північній частині Сурхандар'їнськой області забруднюється викидами алюмінієвого заводу, розташованого на території Республіки Таджикистан в м. Турсунзаде. Згідно з даними Держкомприроди Республіки Узбекистан, щорічно в атмосферу викидається понад 40 тисяч тонн забруднюючих речовин, у тому числі 300-400 тонн фтористого водню та діоксинів сірки. Рівень забруднення повітряного басейну Саріасійського, Денауського районів і в даний час настільки значний, що навколишнє середовище деградує. Населення, яке проживає в радіусі 20 кілометрів від заводу, скаржиться на постійні головні болі, оніміння кінцівок, хвороби верхніх дихальних шляхів.\nСоціально-економічні наслідки впливу екологічних загроз\nСвоєчасне вирішення екологічних проблем сприяє виявленню і попередженню можливих соціальних, економічних, політичних конфліктів, які можуть призвести до виникнення напруженості в суспільстві або до конфліктів між державами.\nНа душанбинського водному форумі, що проходив у серпні 2003 р., президентом ННО "Перзент" Орал Атаніязовой було піднято питання про соціальний та економічний характер впливу висихання Аралу на населення. Деградація навколишнього середовища на цих територіях, як відомо, призвела до різкого зниження рівня здоров'я населення. У цьому зв'язку хотілося б запропонувати ввести єдиний стандарт оцінки рівня здоров'я населення в зонах екологічної напруженості. Очевидно, в якості параметрів характеристики здоров'я населення було б розумно брати середню тривалість життя та рівень смертності (диференційовано за статтю та віком). Інші показники можуть бути визначені і зіставлені тільки при суцільному обстеженні населення за єдиною методикою. За відсутності ж цього дуже часто реальна картина впливу забрудненого навколишнього середовища на здоров'я населення залишається невідомою.\nРоль молоді у вирішенні екологічних проблем Узбекистану\nЗ ініціативи обласного відділення Екологічного руху Узбекистану 15 лютого поточного року в Джизак проведено «круглий стіл» на тему: «Роль молоді у вирішенні екологічних проблем».\nЗахід був організований з метою обговорення участі молоді у сприянні вирішення екологічних проблем регіону, а також вироблення пропозицій щодо вирішення наявних недоліків в даній сфері.\nУ роботі «круглого столу» взяли участь представники територіального відділення ЕКО руху, Комітету охорони природи, політичних партій, махалінских сходів громадян, активісти Комітету жінок, ОДМ «Камолот», викладачі та студенти місцевих вузів і коледжів, представники ЗМІ області.\nУчасники заходу були детально проінформовані про стан охоронюваних зон в області, зокрема, в Заамінськом районі, а також наявних проблем в цих зонах. Крім того виступаючі зупинилися на правопорушеннях в сфері екології, наявні проблеми в питаннях очищення ариків, де було зазначено, що ставлення місцевого населення до проблем охорони навколишнього середовища не відповідає сьогоднішнім вимогам, і викликає необхідність подальшого підвищення їх відповідальності.\nОсобливу полеміку серед учасників викликало питання розвитку водопостачання населення. Так, за словами фахівця проекту Азіатського банку розвитку О.Ісокулова, на сьогоднішній день проблема з питною водою охопив весь світ. В даний час більше 40% населення (2,5 мільярди чоловік) землі відчувають брак питної води. Він зазначив, що даний показник в 2025 році буде 5,5 мільярдів чоловік, тобто 65% населення. Щорічно використовуючи непридатну воду для пиття 3400000 людей гинуть. Також була наведена інформація про стан питної води в Джизакській області.\nУ ході дискусій особливо підкреслювалося зростання, що спостерігається в останні роки інтересу молоді до навчання за спеціальностями екології та охорони навколишнього середовища, при цьому відзначалася важливість підвищення екологічної культури населення у вирішенні існуючих екологічних проблем.\nПрисутні також обговорили роль махалці (частина міста розміром з квартал, жителі якого здійснюють місцеве самоврядування) у формуванні екологічної культури молоді. Зокрема, зазначалося, що махаллі є вогнищем виховання, і в цьому зв'язку, сьогодні державою приділяється величезна увага розвитку цього інституту, яка повинна стимулювати ініціативу молоді у вирішенні проблем, пов'язаних із захистом навколишнього середовища. Особливо це питання є важливим в «Року благополуччя і процвітання».\nЗа підсумками заходу учасниками були вироблені практичні пропозиції та рекомендації щодо вдосконалення діяльності відповідних організацій у даній сфері.\nПріоритети екологічної політики\nОтже, в плані екології конфліктний потенціал на території Узбекистану досить високий. Гостро виражений дефіцит родючих поливних земель, стоять питання перерозподілу енергетичних і водних ресурсів, позначаються особливості демографічної ситуації, у зв'язку з якою, скажімо, у Ферганській долині на 1 кв. км в середньому припадає 500-600 чоловік, що можна порівняти з ситуацією в Китаї або Бангладеш.\nПріоритетом на найближчі роки повинна стати ліквідація загрози нестабільності, що вимагає розробки чітких процедур і механізмів інтеграції. Екологічні ж загрози можуть стати джерелом конфліктів соціального, економічного та політичного характеру. Тому при розробці стратегії екологічної безпеки необхідно враховувати політичну ситуацію в Центральній Азії.\nЯк зазначено, на сьогоднішній день республіки Центральної Азії переживають процес дезінтеграції. Спостерігається тенденція недовіри та віддалення один від одного. Фактично територія Центральної Азії розділена на сфери впливу наддержав.\nВиявлення джерел екологічних загроз соціального, економічного, політичного характеру можливе лише за наявності всебічного та об'єктивного матеріалу з моніторингу. З нашої точки зору, створення надійної системи безперервного моніторингу екологічної ситуації в Центральній Азії, зі своєчасним оповіщенням населення та прогнозуванням її можливих надзвичайних змін, - найважливіше завдання на даному етапі. Причому, згідно з Національним планом дій з охорони природи Республіки Узбекистан, основними напрямами екологічної політики є:\nСтворення сприятливих умов для проживання населення;\nРаціональне використання та управління природними ресурсами;\nЗбереження біорізноманіття на території Узбекистану.\nРеалізація наміченого плану дій можлива тільки при наявності в республіці мережі станцій з моніторингу, що входять в Єдину мережу станцій Центральної Азії, які проводять постійні спостереження за рівнем забруднення води, ґрунту, повітря і надають фактичні дані про зміну екологічних параметрів.\nНеобхідно створити інформаційний простір, з обміном відомостей між учасниками та користувачами системи екологічного моніторингу.\nСлід зазначити, що найбільш слабкою ланкою в Національній програмі дій з охорони навколишнього середовища представляються питання, які регулюють участь громадськості в природоохоронній діяльності. Між тим, немислимо вирішувати глобальні екологічні проблеми без участі громадськості. Необхідно її залучення в природоохоронну діяльність, і першими кроками до цього повинні стати:


Як Данилко відпочив улітку | Шкільний довідник\nГоловна ⇒ 📌Інформатика ⇒ Як Данилко відпочив улітку\nПривіт, Данилку! Як ти виріс за літо, подорослішав! Чи не забув ти матеріал, який ми вивчили в минулому році?\nДобрий день, Комп’юшку! Дуже радий тебе бачити!\nЯ пам’ятаю усе, чого ти мене навчив. Подивися на малюнки, які я виконав на канікулах.\nНа малюнку я зобразив, за допомогою яких органів чуття людина сприймає різні повідомлення з навколишнього світу.\nsrc="/pictures/image006_71.jpg" class=""/> Так, сьогодні людина отримує велику кількість повідомлень щодня.\nЗбільшення обсягу інформації сприяло появі науки інформатика. Ця наука вивчає способи виконання дій над інформацією.\nА я – комп’ютер, перший помічник людини у зберіганні, опрацюванні, отриманні та передаванні інформації. Нагадую, ці дії називають інформаційними процесами.\nТому я тебе теж намалював. А точніше зобразив схему, за якою працює комп’ютер.\nА ще на кожній фотокартці, зробленій улітку, я підписав інформаційний процес, який було виконано.\nЯ відвідую зоопарк і отримую інформацію про різних тварин.\nРазом з татом я розраховую кількість часу, що знадобиться для пішого походу, тобто опрацьовую інформацію.\nУ літній табір приїжджали науковці та передавали цікаву інформацію.\nЯ записую в щоденник свої спостереження і таким чином зберігаю інформацію.\nМій тато у вільний час любить працювати в майстерні. Влітку я йому допомагав і склав кілька алгоритмів виготовлення корисних речей. Розгляньмо один з них.\nАлгоритм виготовлення пісочниці для малят\nУ тебе справді були цікаві канікули!\n1. Назви інформаційний процес на кожному малюнку.\n2. Назви зовнішні пристрої комп’ютера.\n3. Назви інформаційний процес, що відбувається при\nВиконанні кожної дії такого алгоритму:\nАлгоритм організації робочого місця за комп’ютером\n1. Виміряй відстань від очей до центра екрана монітора.\n2. Порівняй отримані дані із зазначеними у правилах безпечної роботи за комп’ютером.\n3. Порівняй положення своїх рук із зазначеним у правилах безпечної роботи за комп’ютером.\n4. Порівняй положення своїх ніг із зазначеним у правилах безпечної роботи за комп’ютером.\n5. Установи потрібну висоту сидіння стільця і його відстань від комп’ютера.\n6. Подивися на годинник і визнач поточний час.\n7. Розрахуй кількість часу, протягом якого можна працювати за комп’ютером.\n4. Назви пристрої введення та виведення в комп’ютері.\n5. Назвіть по черзі пристрої, що допомагають людині виконувати різні інформаційні процеси.\n6. Порівняй виконання інформаційних процесів людиною і комп’ютером.\n7. За допомогою графічного редактора Paint:\nА) збережи інформацію про сьогоднішню погоду;\nБ) передай інформацію про свій настрій.\nАвторитет Авторитет – суспільні, в т. ч. економічні, відносини між людьми, трудовими колективами, громадськими організаціями та соціальними інститутами, що Грунтуються на впливі окремої особи або групи осіб, довірі до властивих їм неординарних якостей (високого професіоналізму, розумових, організаторських здібностей, впливових психологічних рис тощо), а також на нормах, правилах. Розрізняють офіційний А. (грунтується на прийнятих нормах, правилах, інструкціях […]...\nКомплексна механізація Комплексна механізація – заміна взаємопов’язаної за технологією та функціональним призначенням ручної праці в машинному виробництві та поступове зведення живої праці робітника до функцій контролю за саморегулюючою системою машин з програмним забезпеченням. К. м., на відміну від просто механізації, дає можливість замінити ручну працю не лише на основних, а й на допоміжних операціях технологічного процесу. Високу […]...\nПам’ять комп’ютера Урок 10 Тема. Пам’ять комп’ютера Мета. 1. Дати уявлення про пам’ять комп’ютера. 2. Ввести поняття “носій інформації”. 3. Розвивати пам’ять, уяву, мислення. 4. Виховувати інтерес до інформатики. Обладнання: програма “Куди податися вояку” Хід уроку І. Організація учнів до уроку та повторення правил техніки безпеки. 1. Ось прийшли ми знову в клас, Де чекає комп’ютер нас. […]...\nВи зараз читаєте: Як Данилко відпочив улітку\n« ОБЧИСЛЕННЯ СТОРІН ПРЯМОКУТНИКА\nПодатки прямі »


На піцу – до ветеранів АТО | Газета «День»\nНа піцу – до ветеранів АТО\n«День» побував на кухні модного київського закладу, де «круто готують» колишні військові\n7 січня, 2016 - 08:58\n«Усі вважають так: цю піцерію відкрили бійці АТО, і от сюди треба йти, щоб їм допомогти. Але Раф, який у нас працює, вважається одним з кращих піцайол Києва, у нього досвід роботи – 11 років, я маю досвід роботи, і ми вміємо готувати круту піцу. Скуштуйте і переконайтеся!», – це майже крик душі Леоніда Остальцева, керівника проекту «Pizza Veterano». Проекту лише місяць, але у піцерії вже побували, мабуть, усі центральні телеканали, щодня тут – близько 150 відвідувачів, яких називають виключно гостями.\nБІЗНЕС-ПЛАН У ЗОШИТІ\nМи приходимо до закладу вранці, за півгодини до відкриття. Але на кухні вже спекотно: хтось формує кульки тіста, хтось нарізає гриби і шинку. Леонід Остальцев готував піцу до війни. Відслужив у зоні проведення антитерористичної операції як піхотинець 30-ої окремої механізованої бригади. Повернувся додому і вирішив створити власний заклад. Перший бізнес-план написав у зошиті. Зрозумів, що це – геть не те, але від ідеї не відступився.\n«Бізнес-план допомагала скласти дружина, також пройшов навчання з підприємництва у центрі зайнятості. Є ще чоловік з США, сам українець – ми познайомилися в інтернеті, і він допоміг деталізувати бізнес-план, розставити пріоритети, – розповідає Леонід Остальцев. – Я ніколи раніше не займався бізнесом. В Україні не дуже складно навчитися «вести» ресторан. Важко налагодити прозору роботу цього ресторану у плані податків. Місяць працюємо, і я все розбираюся у паперах, оформлюємо документи».\n«НА ВІЙНІ СТРАШНІШЕ, ТУТ – СУВОРІШЕ»\nГоловний на кухні – Рафаїл Агаєв, Раф, давній друг Леоніда Остальцева і «магістр піци». «З Леонідом знайомі «за царя Гороха». Він пішов воювати. Я не служив, але також захотів воювати. Оформив документи і потрапив до Нацгвардії. Повоювали, повернулися, і Леонід сказав: хочу зробити піцерію. І почали цим проектом займатися разом», – ділиться Рафаїл Агаєв. Для Рафаїла готування піци – мистецтво. Майстер захоплено розповідає про види борошна і томатів, правила італійських піцайол і різні типи печей. Випитувати якісь кулінарні секрети немає сенсу. «Все вирішує рівень професіоналізму. Чим більше працюєте, тим більше знаєте. Чотири роки був піцайолою, коли потрапив до кухаря-італійця. Перед цим гадав, наче знаю все, а тоді зрозумів, що я – аматор», – усміхається Рафаїл.\nПоруч шинкує помідори десантник з Дніпропетровська Артем Руденко. Артем готує піцу лише третій тиждень, але швидко вчиться: йому довіряють практично все, крім розкатки тіста і випікання. «Вчився у школі, служив в армії. Мав своє підприємство, трохи працював офіціантом, барменом. На сході був у складі 25-ої окремої повітрянодесантної бригади. Повернувся додому і поїхав до Києва, шукав житло і роботу. Проходив у військовій формі повз, Льоня покликав до піцерії. Принесли піцу. Подякував. Спитав, чи візьмуть на роботу. Спочатку вакансій не було, але за пару днів зателефонували – робота знайшлася», – згадує Артем Руденко.\nДля студентки Анастасії Гейчук «Pizza Veterano» стала першим місцем роботи. Анастасія працює офіціанткою. «Тут, фактично, з дня відкриття. Прийшла поїсти, попросилася попрацювати і наступного дня була тут вже як робітник. Навчання проходило у робочому процесі, майже без стажування, – зізнається Анастасія. – Буває складно: людей багато, на вихідних заклад повністю заповнений. Але гості привітні, усміхаються, і колектив у нас дружній, ми постійно жартуємо». Втім, дисципліна у закладі серйозна, усі пильнують за чистотою. «В армії свої правила, на кухні – свої, – розмірковує Рафаїл Агаєв. – Гадаю, на кухні правила суворіші. На війні страшніше, тут – суворіше».\nУ закладі ми скуштували «Гавайську» піцу з куркою і ананасами і «Чотири сири». Ніжна начинка і тісто з хрусткою шкоринкою – це справді смачно. Найпопулярніша піца у меню – «Українська», з беконом. «В Італії піца знизу чорна, бортики у неї чорні. У нас, якщо я таке дам, почнуть питати, чому все згоріло, – розводить руками Рафаїл Агаєв. – Тому ми робимо все рівно, охайненько. Ще, в Італії накидають на корж соус і моцарелу – ось і піца «Маргарита». В Україні з піци треба зробити пиріг: покласти багато шинки, салямі, цибулі, томатів. Тому у нас є піца «Одуванчик» – там три види м’яса, курка, цибуля, гриби. Ми все адаптували під українців».\n«Одуванчик» – фірмова «піца тижня», назва – від позивного Леоніда Остальцева. Команда закладу збирається щотижня пропонувати якісь особливі піци. Рецепти начинки придумують, виходячи з досвіду роботи і знання смаків людей. У технології приготування піцерія орієнтується на неаполітанців, які відстоюють тісто по вісім годин. З українським борошном достатньо і чотирьох годин, але інколи заготовок тіста не вистачає. «Бувало, приходять нові гості, а я кажу, що зо дві години піци не буде. Бо якщо тісто не підійшло, страва глевка – жах! Не дозволяємо таке їсти», – акцентує Леонід Остальцев.\nЗараз у меню є й японські страви – спадок від кафе, що працювало у цих стінах раніше. З часом асортимент суші і ролів зведуть до мінімуму, натомість вводитимуть італійські страви: пасти, стейки, різні салати.\nСОЦІАЛЬНО ВІДПОВІДАЛЬНА ПІЦА\nКухарі «Pizza Veterano» вже приготували не одну сотню «підвішених» піц. Люди замовляють якусь піцу, оплачують її, потім страву готують і передають бійцям – у військові шпиталі Києва та Ірпеня або у волонтерський пункт на столичному залізничному вокзалі. За місяць роботи команда закладу передала українським бійцям піц на суму більш, ніж 52 тисячі гривень. А загалом на «підвішені» піци люди перевели більше 90 тисяч гривень. «Ідея з «підвішеними» піцами – не моя. У день відкриття ввечері прийшов чоловік і дав 100 доларів. А цих грошей вистачить на 50 піц! Гість хотів, щоб ці піци відправили у волонтерський пункт на вокзалі. Поміняв долари, ми виписали чек на 50 піц і зробили «підвіс». Незабаром ще один чоловік приніс сто доларів – так за декілька днів мали «підвішених» піц десь на шість тисяч гривень», – каже Леонід Остальцев.\nУ закладі діє система знижок і бонусів для учасників бойових дій. Зокрема, військові можуть безкоштовно скуштувати середню піцу. А 10% прибутку закладу йде на подарунки дітям, батьки яких загинули у зоні проведення АТО. Щонеділі у «Pizza Veterano» готує малеча – проводяться майстер-класи для дітей. Раз на місяць проходять безкоштовні заняття для дітей з особливими потребами, є майстер-класи для дітей загиблих бійців.\nГості у закладі дуже різні: бійці, волонтери, іноземці. Останнім часом регулярно навідуються декілька ветеранів військової служби з США. У піцерії затишно і смачно, грає приємний блюз і ціни демократичні. Леонід Остальцев акцентує: «Наш проект – не благодійність і волонтерство, а соціально відповідальний бізнес. Це давно працює у Європі, а у нас до такого чомусь не звикли».\nОтже, цей проект народився не з доброго дива. Професіоналізм і завзятість – рецепт будь-якої хорошої справи і перемоги. А приклад «Pizza Veterano» надихає – щоб з’їсти шматочок гарної піци і здійснювати власні мрії.


Збірка дописів по даті 14 Грудня, 2019\nХочеться звернути увагу, що цей чоловік, якому пощастило, нікому ще поганого нічого не зробив, він лише почав «думати в собі». Як виявилось у цих думках лише про себе не знайшлося місце нікому більше і ці думки вже вели його до погибелі. Ця притча є незрозумілою для сучасного світу, який живе саме за цим принципом: накопичення і забезпечення собі безтурботного майбутнього лише для себе. Незрозуміла тим, хто перейнявся сучасним духом цього матеріального світу. А для віруючих людей, які знають задум Божий, це ще одне підтвердження того, як небезпечно впасти у спокусу егоїзму і призвести себе до “духовної смерті”. Прочитати все »\nЗуміймо зберегти свою віру, беручи приклад від тих, хто поруч... незрячих


Львівський репортаж: Стоматолог-митець\nДукачі та емалі Всеволода Волощака\n«Є у нас дуже цікавий стоматолог Всеволод Волощак, він займається емалями, причому робить це на дуже високому рівні», -- розповів мені якось відомий львовознавець Юрко Охріменко. Одразу зауважу, що Охріменко сам чоловік неординарний, адже працює лікарем-офтальмологом, а у вільний від основної роботи час видає книжки про Швейка, вивчає Львів. Така у нас талановита обласна клінічна лікарня. Втім розповідь про незвичного стоматолога таки заінтригувала. Згодом мені пощастило потрапити в його майстерню, що міститься у підвальчику неподалік центру міста. Майстерня – дві кімнати, у першій з них -- робочий інструмент для роботи з емалями та металом і пічка для випалювання емалей. Привертає увагу також старе радіо. Колись такі величезні радіоприймачі стояли чи не в кожній хаті. Радіо налаштоване на якусь польську радіостанцію. У другій кімнаті впадає в око ще один вишуканий атрибут інтер’єру – крісло-гойдалка, стіни прикрашають мініатюри пана Всеволода та колекція ікон.\nЗнимка з архіву Всеволода Волощака\nВласне про ці образи ми і розпочинаємо розмову, адже, як з’ясувалось, саме вони стали першим кроком лікаря Волощака у світ мистецтва. Їх він знайшов на горищі одного з помешкань у Карпатах. Коли купував ікони, то вони були у жахливому стані – їх знищили «рибки» -- комахи, які їдять папір та фарбу, припали товстим шаром жиру. Пан Всеволод каже, що то були жири, які випаровувались під час готування їжі й осідали не лише на стінах, а й на іконах. Вже у Львові їх відчистив, помив, але не реставрував. Якби реставрував, його вважали б співавтором. А ікони справді цікаві, адже виконані темперою на склі, принаймні таких мені не доводилось раніше бачити.\nІ все ж як фаховий лікар став митцем? Адже художньої освіти у пана Всеволода немає, та й свій перший дукач він зробив у 30 років. «Руку набиваєш, до того ж я читав відповідну літературу», -- пояснює це просто. Тривалий час він очолював об’єднання «Джерело», до якого входили понад 200 художників-аматорів. Власне, любительський статус був основним критерієм, за яким приймали до «Джерела», тож до нього увійшли не лише медики, а й учителі, водії, робітники.\nЯк голова художнього об’єднання, Всеволод Волощак міг мати майстерню. Власне у ній ми і розмовляємо. І лише у 90-х роках здобув професійний статус, вступивши до Спілки художників: «Мені весь час казали: чому ти не вступаєш у Спілку художників. Та мене ж туди ніхто не кличе, відповідав. Власне після такої розмови до мене дзвонить Іван Самотос і каже, щоб приніс до спілки свої роботи. Так мене й прийняли до СХУ – на художній раді проти проголосували тільки троє чи четверо осіб», -- згадує співрозмовник.\nПопри цю обставину, пан Всеволод, який 2014 року відзначив 70-річчя, вважає, що це його хобі, а основна робота – таки медицина.\nДля шанувальників його творчості це зовсім не важливо, ад\nДукачі Всеволода Волощака. Знимка www.gazeta.lviv.ua\nже виставки ексклюзивних прикрас, які виготовив цей майстер, відбувалися не лише в Україні, а й у США, Канаді, Польщі, Словаччині… 70 його робіт мандрували різними виставковими залами Польщі чотири роки. Щоправда, на одній із виставок помітив, що зникли сім робіт, після чого забрав решту додому.\nЮвелірні прикраси, тобто дукачі, майстер почав виготовляти доволі пізно – у 30 років, та й сталося це випадково. До його дружини приїхала подруга з Києва. У неї був дукач, який припав до смаку половинці пана Всеволода, отож вона запитала, хто міг би зробити подібний. Трохи подумавши, пан Всеволод сказав, що спробує сам виготовити прикрасу. Далі йому допоміг знайомий ювелір, який не лише дав кілька емалевих пластинок, а й детально пояснив усю технологію роботи з ними, що треба спочатку товкти, сіяти, молоти, терти, пересівати і лише тоді накладати на пластину, чекати, щоб воно висохло. Виготовив першу мініатюру з емалі «Жінка, яка тікає від Чорнобиля».\nПан Всеволод каже, що захопився емалями та дукачами, тому що це мистецтво забуте. Причому іноді люди навіть питають: «А що таке емаль?» Відповідь проста: «У тебе дома є емальований баняк? Це технічна емаль, а є ще художня». Роботи з емалі виходять мініатюрними – щонайбільше 27 сантиметрів – більшого розміру не дозволяє пічка, де їх обпалюють за температури 700 -- 1000 градусів.\nОдин із найпам’ятніших дукачів зі стилізованим тризубом. У 70-х роках його вдалось показати на виставці не лише у Львові, а й у Києві. Ще один цікавий дукач зі стилізованими ініціалами ОД та фігуркою воїна зробив на замовлення відомого українського барда Олеся Дяка. Власне з цим дукачем виникла проблема. Адже дукачі -- переважно жіноча прикраса, тож довелось добре подумати, аби знайти «чоловічий» варіант. Втім пан Всеволод зізнається, що майже не творить на замовлення. Та й сюжети доводиться вигадувати самотужки, адже часу на те, щоб сидіти в бібліотеці та шукати там якісь ідеї, нема.\nСеред улюблених матеріалів – корали, також оленячі зуби. Золоті прикраси навчився робити без жодних проблем, а срібло освоїв за кілька років. Але головне, що цей емалевий світ тішить інших людей. Майстер каже, що ця обставина тішить і його.\nМітки: Всеволод Волощак, дукачі, Олесь Дяк, стоматолог, художня емаль, Швейк, Юрій Охріменко


11:17, 20 Февраль 2020\nПослуга «еМалятко» надається безкоштовно, але за реєстрацію місця проживання дитини потрібно заплатити адміністративний збір у розмірі 13,60 грн.\nПослуга «еМалятко» доступна в режимі бета-тестування у всіх центрах надання адміністративних послуг міста Харкова, пише unian\nЗа словами директора Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Вікторії Китайгородської, для отримання послуги батьки дитини чи один з них повинні подати заяву про отримання комплексної послуги «еМалятко» за місцем народження дитини або за місцем проживання заявника.\nЧитайте також: В Харькове создали колл-центр куда можно пожаловаться на контрафактный бензин, наливайки и игровые салоны\nреєстрація народженої дитини в Державному реєстрі фізичних осіб — платників податків;\nУ департаменті відзначили, що частина послуг обов’язкова: державна реєстрація народження дитини, походження народженої дитини і приналежність її до громадянства України, тому ці послуги потрібно замовляти в комплексі.\n«У центри адмінпослуг звертаються батьки, які хотіли б отримати комплексну послугу «еМалятко», але вже зареєстрували народження дитини. Ми змушені відмовляти, оскільки зазначена послуга є базовою для надання інших послуг у комплексі», — зазначають фахівці.\nПослуга «еМалятко» надається безкоштовно, але за реєстрацію місця проживання дитини потрібно заплатити адміністративний збір у розмірі 13,60 грн, передбачений законодавством. Місцем проживання дитини обов’язково має бути місце проживання її батьків чи одного з них. Обов’язкова умова — батьки повинні бути громадянами України.\nАдміністратор центру заповнює заявку на порталі «Дія», після цього заявники (обоє або один з батьків) перевіряють внесені дані та підписують заяву в паперовому вигляді. Загальний час прийому заяви в середньому складає до 15 хвилин.\nЗ часом у Міністерстві цифровий трансформації планують зробити послугу онлайн. Батьки зможуть подавати заяву на порталі «Дія» самостійно, без допомоги адміністраторів.


Art fest "Зірки Причорномор'я": день перший\n24 січня в актовій залі ЧНУ ім. П. Могили стартував XV фестиваль мистецтв "Зірки Причорномор'я-2020", у якому взяли участь творчі обдарування міського палацу культури "Корабельний".\nПерший фестивальний день проводився у номінації "Вокальне мистецтво". Учасники з різних колективів зібралися, щоб продемонструвати свої вокальні здібності, поспілкуватися, перейняти досвід і гарно провести дозвілля.\nРадує, що наш Палац культури теж підтримав організаторів творчого проєкту й долучився до його програми. Гарні вокальні композиції пролунали у виконанні Д. Пінчук, учасниці студії естрадного вокалу "Звезда" (керівниця С. Овсяннікова) та О. Толстікової, солістки вокального об'єднання "Унісон" (керівниця Т. Єрохіна).\nЗа рішенням висококваліфікованого журі в складі О. Кедіса, О. Бєлоусової, І. Бубенко нашим вокалісткам присуджено дипломи у таких номінаціях: "За артистизм виконання" – Д. Пінчук; "За патріотичність виконання" – О. Толстіковій.\nВітаємо наших талановитих дітей і їхніх керівників з гарними виступами. Бажаємо подальших творчих звершень!


НАТО вимагає від РФ прозорого розслідування отруєння Навального - Quickest\nДодому НАТО вимагає від РФ прозорого розслідування отруєння Навального\nНАТО вимагає від РФ прозорого розслідування отруєння Навального\nПонад 100 євродепутатів закликали провести міжнародне розслідування отруєння російського опозиціонера Олексія Навального. Про це йдеться в листі, направленому парламентаріями 4 вересня верховному представникові ЄС із зовнішньої політики і політики безпеки Жозепа Боррель, а також уряду Німеччини, головуючому в Раді ЄС. Про це повідомляє З ініціативою такого звернення виступив євродепутат від ФРН, експерт фракції “зелених” за Росії Сергій Лагодінскій. Також хочемо вам порекомендувати https://www.informburo.in.ua/ актуальні новини з усього світу.\nУ листі євродепутати підтримали заклики урядів багатьох країн Європи до Росії провести “повне і прозоре розслідування” отруєння Навального і залучити в відповідальності причетних до нього.\n“Однак ми дуже скептичні щодо того, що російська влада в змозі розслідувати справжні обставини цього злочину і хочуть це зробити”, – йдеться в посланні.\nЄвродепутати нагадали про довгому списку критиків президента РФ Володимира Путіна і незалежних журналістів, на яких здійснили напади або яких убили.\n“Російська влада не притягли до відповідальності реальних винуватців цих злочинів. Анна Політковська, Олександр Литвиненко, Сергій Скрипаль, Борис Нємцов, Петро Верзілов, Володимир Кара-Мурза – це тільки найвідоміші випадки з цього моторошного списку”, – підкреслюють автори звернення.\nТому євродепутати закликали Борреля і ФРН “домагатися міжнародного розслідування отруєння Олексія Навального структурами ООН і Ради Європи, з можливою підтримкою Організації по забороні хімічної зброї”.\nЗвернення підписали близько 120 євродепутатів з усіх без винятку фракцій. Всього в Європарламенті 705 членів. Слід зазначити, що відкриті листи з підписами більш ніж 100 євродепутатів зустрічаються нечасто, – йдеться в повідомленні.\nПро необхідність притягти до відповідальності причетних до отруєння Навального заявив після закінчення спеціально скликаного екстреного засідання послів усіх 30 країн-учасниць НАТО 4 вересня генсек НАТО Йенс Столтенберг.\n“Уряд РФ має цілком співпрацювати з Організацією із заборони хімічної зброї для проведення неупередженого міжнародного розслідування. Відповідальні за цей напад повинні постати перед судом”, – підкреслив він.\nЗа його словами, результати аналізів “довели поза всяким сумнівом”, що Навального отруїли бойовим речовиною з сімейства “Новачок”.\n“Використання такої зброї – жахливо. Все держави-члени НАТО були сьогодні єдині у засудженні цієї атаки”, – додав генсек НАТО.\nВчені з університету Глазго в честь 60-річчя з дня коронації королеви Єлизавети II створили найменшу ювілейну монету. Вона виготовлена з крихітного шматочка алмазу. Діаметр монети складає всього 750 нанометрів.\nРозтягуються сенсори дозволять створити розумну одяг\nАпарат NASA Cassini в ході підльоту до супутника Сатурна Титану зробив кілька зображень іншого супутника Мефоны. Зближення з Мефоной відбулося 20 травня цього року. Апарат сфотографував супутник з відстані 1,9 тис.\nЗ МКС вперше передали дані по лазерному каналу\nHubble сфотографував спіральну галактику\nКосмічний телескоп Hubble зробив зображення спіральної галактики NGC 4183, відкритої 14 січня 1778 року англійським астрономом Вільямом Гершелем . Галактика знаходиться в 55 млн. світлових років від Землі.\nІран створив безпілотник з вертикальним зльотом\nНа території Польщі робили сир 7 тис. років тому\nНа замерзлій краплі виростають дерева


Церемонія закриття олімпійського тижня - Львівський державний університет фізичної культури\nОсь і добіг кінця « VІ Олімпійський тиждень ЛДУФК - 2014». 26 вересня в актовій залі університету відбулася урочиста церемонія закриття цього свята. Цьогорічний Олімпійський тиждень був присвячений 120-річчю заснування МОК та 20-й річниці першого виступу національної збірної команди України на XVII зимових Олімпійських іграх у Ліллехаммері.\nПроте «Закриттю» передувала ще одна подія – Урочисте відкриття навчально-виставкової експозиції «Спорт і місто», яке організувала кафедра олімпійської освіти спільно з Центром міської історії Центрально-Східної Європи. Все дійство відбувалося у 310 аудиторії.\nЗібралося чимало охочих відвідати виставку. Серед присутніх був ректор університету Євген Никодимович Приступа, професорсько-викладацький склад, гості та студенти. Це єдина виставка, яка отримала своє продовження, друге життя, – говорить директор центру міської історії Центрально-Східної Європи, голова представництва Фундації в Україні, доктор філософії (Ph.D) зі спеціальності соціологія Софія Дяк.\nЦя виставка буде використовуватися на трьох рівнях, – розповідає відповідальний за виховну роботу, завідувач кафедри олімпійської освіти Ярослав Тимчак. – А саме: на кафедральному, університетському та міському. Тобто, її зможуть відвідувати не тільки викладачі та студенти університету, а й учні шкіл та всі бажаючі, які цікавляться спортом.\nВідкриття проходило у вільному форматі, всі охочі мали можливість переглянути експозицію і навіть послухати деякі уривки з історії українського спорту, завдяки новітньому мультимедійному забезпеченню.\nПротягом «Олімпійського тижня» було проведено чимало інформаційно-пізнавальних лекторіїв, та прочитано багато доповідей на олімпійську тематику. Наш вже «VI Олімпійський тиждень» завершується – звернувся до всіх присутніх на урочистій церемонії закриття голова організаційного комітету, відповідальний за виховну роботу університету, завідувач кафедри олімпійської освіти, доцент Ярослав Тимчак, – і на завершення я всім вам хочу побажати того, чого бажає олімпійське гасло «CITIUS, ALTIUS, FORTIUS» у всіх ваших починаннях, як в інтелектуальних так і в тілесному вдосконаленні.\nПід час урочистого закриття було нагороджено переможців відкритої студентської олімпійської вікторини «Знавець олімпійського спорту». Отож, першими в інтелектуальних змаганнях, переможцями вікторини стали учасники команди «Калокагати», студенти: Юлія Савонік, Олена Шеремет, Ігор Хацко, Марія Горак.\nНа сцені виступили учасники «Театру спорту», представниці олімпійського виду спорту – художньої гімнастики, юні акробатки та кандидати і майстри спорту зі спортивної акробатики, переможці та призери Всеукраїнських і міжнародних змагань. Вони вже вкотре продемонстрували глядачам свою талановитість та підготовку. На закінчення свята було представлено презентацію «Підсумки VI Олімпійського тижня».\nМарія Савич - Станішевська,


malLady.ru » Краса » Масаж » Масаж всьому голова\nПро користь і чудодійні властивості масажу людина знає давно. Однак масаж - це не завжди масажний стіл і людина, чаклує над вашим тілом. Мануальні терапевти іноді спеціально опрацьовують окремі точки якої-небудь частини тіла, домагаючись певної мети, а не загального оздоровлення організму.\nЗа допомогою масажу голови можна поліпшити стан нервової системи, зняти втому, стрес, підвищити настрій і загальне самопочуття людини. Це також відмінний засіб для поліпшення регіонального кровопостачання і стану шкіри голови, а, значить - зміцнення волосся і поліпшення їх зовнішнього вигляду, додання здорового блиску.\nМасаж голови може бути різним. Зазвичай він розділяється на два основних види: масаж обличчя або волосистої частини голови (про який ми і поговоримо).\nПри масажі волосистої частини голови слід пам'ятати, що шкіра цій області досить щільна, вона легко збирається в складки- в ній також багато сальних і потових залоз, а кровоносні судини утворюють густу мережу з артерій і вен.\nТакий масаж застосовують для поліпшення росту волосся, їх зміцнення, а також при мігрені, гіпертонічної хвороби. Для більшого ефекту можна розділяти волосся на проділи під час процедури, але можна обійтися і без цього.\nДотики масажиста можуть бути різними: м'які погладжування, активне розтирання або розминка і вібрація. Масажні лінії на голові йдуть від верхівки вниз у всі сторони. Напрямок ж масажних рухів повинно відповідати напрямку росту волосся, в іншому випадку вони викликають неприємні відчуття і травмують коріння волосся.\nПогладжування проводять в поздовжньому або поперечному напрямках. При поздовжньому напрямку для оголення шкіри за допомогою гребінця роблять проділ від чола до потилиці. Потім подушечками чотирьох пальців проводять легке погладжування в напрямку спереду назад, повторюючи кілька разів, а потім вже більш інтенсивно, також 3-4 рази.\nМасаж, до речі, сприяє очищенню шкіри від рогових лусочок - лупи. Останнім часом широкого поширення набули спеціальні апарати, які називають "Мурашка-антистрес", тому що під час масажу виникає відчуття приємних мурашок по всьому тілу, які і ведуть до повного розслаблення людини. За допомогою такого масажера кожен може зробити сам собі масаж нервових закінчень шкіри голови в будь-який час.\nПрискорюється мікроцеркуляціі, посилюється насичення клітин шкіри активним киснем, розслабляються м'язи голови, обличчя, шиї. Здійснюється безпосередньо поверхневий масаж нервових закінчень, що знаходяться в шкірі голови.\nТехніка такого масажу прийшла до нас зі сходу, де вважається, що приплив енергії відбувається по каналах-капілярах, головні з яких знаходяться саме в голові.\nСтатті за темою "Масаж всьому голова"


Як зшити шапку на зиму | vidpo.net\nЯк зшити шапку на зиму. Вироби своїми руками.\nЗимовий головний убір не тільки захищає голову від негоди, але і є стильним аксесуаром, який завершує образ. Тому модниці воліють виготовляти шапки самостійно, ніж купувати в магазині. Моделей зимових головних уборів існує безліч, але алгоритм шиття шапки на зиму єдиний для всіх виробів.\nЩоб зшити шапку на зиму потрібно:\n- тканина, хутро або шкіра;\n- ножиці, скальпель;\n- клейовий дублерина.\nПеред тим як зшити шапку на зиму виберіть модель головного убору. Традиційна для російської зими шапка-вушанка добре закриває вуха, бере і капелюшок поєднуються з елегантним пальто. Відштовхуючись від обраної моделі, підберіть матеріал: драп, сукно, натуральний або штучне хутро, шкіру.\nЗробіть викрійку, попередньо знявши мірки: окружність голови, відстань від чола до основи черепа та інші при необхідності. Викрійка берета складається з клинів; шапки-вушанки – з бічних і задніх деталей і козирка.\nВикроїте деталі шапки зі шкіри, тканини або хутра. У кожного матеріалу є свої властивості, які необхідно враховувати при розкрої. Наприклад, хутро потрібно розрізати обережно, із замшевою боку, щоб не зрізати ворс, а тканина може сильно обсипатися. Елементи зміцните клейовим дублерина.\nДеталі з основної тканини або шкіри сколіть шпильками, акуратно зшийте між собою на швейній машинці. Хутро найкраще зшити вручну швом «через край», заправляючи хутро голкою на лицьову сторону. Якщо є кушнірські машинка, то скористайтеся ним. Готовий хутровий виріб натягніть на болванку і залиште на деякий час.\nЗ підкладкової тканини, наприклад, флісу, викроїте необхідні деталі. Для деяких моделей шапок підкладкою може виступати хутро, який буде видно на одворотах вироби. Шпильками з'єднайте між собою деталі підкладки, прокладете машинні строчки або зшийте вручну.\nСкладіть верхню частину і підкладку лицьовими сторонами один до одного, з'єднайте їх разом по нижньому краю шапки англійськими шпильками. Прокладіть машинну строчку, залишивши поза зашитими 5 сантиметрів. Через отримане отвір виверніть виріб і розправте всі деталі. Пришити підкладку до верхівки шапки кількома стібками, щоб вона не з'їжджала в процесі носіння. Зашийте отвір потайним швом.\nДекоруйте готову шапку пряжками, бісером, вишивкою або стразами. Пришийте зав'язки і помпони. Хутряну шапку розчешіть у напрямку ворсу.\n« Як позбутися прищів на обличчі в домашніх умовах. Прибрати прищі з особи\nПриготування розсолів, заливок, сиропів і соусів »


Головна Підручники Підручник Філософія (Горлач) скачати онлайн 3. Еволюція філософії марксизму: західні і східноєвропейські концепції\nПо-друге, філософія марксизму (особливо соціальна філософія) не позбавлена помилок та історичних обмежень (помилки у визначенні живучості капіталізму, термінів соціальної революції тощо). Основоположники марксизму розуміли відносність оцінок і поглядів і попереджали, що все світорозуміння Маркса – це не догма, а. метод, що дає не готові знання, а основні положення для подальшого розвитку і метод для дослідження.\nПо-третє, філософія марксизму відрізняється від учень його послідовників. Уже філософія марксиста Фрідріха Енгельса не тотожна філософії Карла Маркса в пізнанні діалектики природи, суспільства, людини, світу. Ще більш відрізняється філософія марксизму в розумінні Иосифа Діцгена, Карла Каутського, Франца Мерінга, Поля Лафарга, Антоніо Лабріоли, які репрезентували західні її концепції й теорії, від філософських поглядів Георгія Плеханова, Володимира Леніна, Миколи Бердяева, Миколи Бухаріна, Иосифа Сталіна та багатьох інших. Нерідко розбіжності такі великі, що створюється прірва між достовірним марксизмом і тим, що пропагується. Ще Маркс, ознайомившись з марксизмом у Франції, сказав Полю Лафаргу: «Ясно одне, що сам я не марксист». Фрідріх Енгельс побачив у російському марксизмові «скам’янілу догму», тексти з Нового заповіту.\nВидатний соціал-демократичний філософ Йосиф Діцген (1828-1888 pp.) самостійно відкрив матеріалістичну діалектику, розробив теорію пізнання, підкреслював, що свідомість – ідеальний продукт матерії, яка вічно існує і рухається, що носій свідомості -мозок, частина світового цілого. Зміст свідомості – суспільне і природне буття. Пізнання здійснюється у чуттєвій та абстрактній формах: пізнання – процес руху від відносної істини до абсолютної. Відкидаючи кантівський агностицизм, Йосиф Діцген учив, що пізнання здійснюється в почуттєвих формах, які є образами зовнішнього світу, перевіряються досвідом, відстоював соціалістичні принципи суспільного устрою.\nАктивний пропагандист марксизму Карл Каутський (1854-1938 pp.), інтерпретуючи вчення Маркса, допустив ряд перекручень суті марксизму. У творах «Економічне вчення Карла Маркса» (1887 р.), «Томас Мор і його утопія» (1887 p.), «Шлях до влади» (1909 р.) та інших популярно викладає економічне вчення Маркса, розглядає соціально-економічне вчення як систему, де історичний матеріалізм – основа економічного аналізу, розкриває зміст марксистського розуміння ролі особи та народних мас в історії, підкреслює заслуги Карла Маркса у з’ясуванні рушійних сил соціальної революції, класової боротьби, у розробці наукової концепції суспільного розвитку. Разом з тим у програмі Карл Каутський, на відміну від Карла Маркса, вважає: економічний розвиток, як неминучий закон природи, приведе до перемоги соціалізму, приведе, навіть якщо пролетаріат і не відчує прихильності до соціалізму; мислитель не надає належного значення діалектиці суб’єктивного і об’єктивного, свободі і необхідності. Акцент на природному переході до соціалізму особливо чітко визначено у статті «Соціал-демократичний катехізис». Після її оприлюднення уявлення про вирішальну роль розвитку розцінені як відступ від марксизму у визначенні ролі робітничого класу в соціальній революції У полеміці з Едуардом Берн-штейном про державу та революцію Карл Каутський пропонував дати можливість майбутньому розв’язати проблему диктатури пролетаріату, а в листі до Георгія Плеханова зізнавався у тому, що не все розуміє в марксизмі: «можна бути в якомусь розумінні неоканті-анцем і визнавати історичну й економічну доктрину марксизму». На зламі ХІХ-ХХ століть таке розуміння марксизму переважало.\nОдин з захисників марксизму від неокантіанства Франц Мерінг (1848-1919 pp.) у статті «Про історичний матеріалізм» та інших розкриває зміст матеріалістичного розуміння історії. Аналізуючи матеріалізм як наукову теорію і метод наукового дослідження, вважає головним твердження про визначальну роль способу виробництва матеріальних благ і залежність надбудовних сфер від економічних відносин, вчення про закономірності історичного процесу, про класову боротьбу як рушійну силу антагоністичних формацій. Франц Мерінг наполягав на необхідності творчого підходу до методу Маркса, вважаючи, що ним не ставилась мета створення єдиної картини світу, а революційний переворот, здійснений Марксом, пов’язував лише з матеріалістичним розумінням історії, надаючи значення діалектичному мисленню.\nТалановиті захисники і пропагандисти філософії марксизму Поль Лафарг (1842-1911 pp.), Антоніо Лабріола (1843-1904 pp.), відстоюючи матеріалізм і діалектику Маркса, піддавали критиці ідеалізм, агностицизм і плоский еволюціонізм Канта. В марксизмі Лабріола знайшов духовну зброю для практичної діяльності, вважав, що матеріалістичне розуміння суспільства – загальне керівництво в дослідженні суспільства. Неоднозначне розуміння філософії Маркса його послідовниками свідчило про формування плюралізму усередині філософії: класичний марксизм, ленінський марксизм, марксизм російського меншовизму, сталінський марксизм, неомарксизм тощо; дедалі більше поширення марксизму і дедалі більше зростає увага до марксизму з боку його опонентів.\nІнше ставлення до філософії марксизму характерне для соціал-демократичної течії Росії. Прогресивні російські мислителі Павло Анненков, Микола Михайловський та інші сприйняли вчення марксизму про суспільство спрощено: як «економічний матеріалізм». Подолати таке розуміння марксизму намагається Микола Зібер, підкреслюючи його діалектичний характер. Але лише з Георгія Плеханова (1856-1918 pp.) починається якісно новий етап в історії російської соціально-філософської думки, що зв’язав її з західноєвропейською культурою. Тривала еміграція у Швейцарії дозволила Георгію Плеханову глибоко вивчити марксизм, перекласти російською мовою «Маніфест Комуністичної партії», «Злиденність філософії», «Людвіг Фейербах і кінець класичної німецької філософії» та ін. У творах «Про матеріалістичне розуміння історії», «До питання про розвиток моністичного погляду на історію» та інших Георгій Плеханов досліджує і розвиває матеріалістичне розуміння історії, діалектику свободи та необхідності, доводить застосовність категорій діалектики до аналізу розвитку капіталізму в Росії. Підкреслюючи, що економічна еволюція приведе до політичної революції, Георгій Плеханов розвиває ідеї історії філософської та суспільної думки, матеріалістичної діалектики, піддає критиці ідеологію народництва, легального марксизму, економізму, опортунізму Едуарда Бернштейна, ревізіонізму, богошукання та богобудівництва в Росії, неокантіанства, позитивізму. Діалектичний та історичний матеріалізм вважається фундаментом наукового соціалізму, так що без революційної теорії немає революційного руху. Такою теорією Плеханов вважає марксизм. Матеріалістичне розуміння історії, сприйняте Георгієм Плехановим, сприяло розробці ним політичної ідеології, права, релігії, моралі, мистецтва, філософії, що дає підстави говорити про нього як про мислителя європейського масштабу.\nОдним з найталановитіших пропагандистів і послідовників філософії марксизму є Володимир Ілліч Ленін (1870-1924 pp.), який вивчав праці Маркса, Енгельса, філософію Гегеля, Фейербаха. Уже першими творами Володимир Ленін виступив як послідовний марксист, з позицій матеріалістичного розуміння історії критикував філософію народництва, показував значення революційного перевороту, здійсненого Марксом і Енгельсом у філософії, підкреслював їх заслуги, особливо у створенні наукової, соціології, аналізував найважливіші категорії соціальної філософії – суспільно-економічна формація, спосіб виробництва, матеріальні та ідеологічні відносини тощо, розкривав значення діалектики, історичних закономірностей, ролі народних мас, класів і особи в історії. Віддаючи належне теорії Маркса, що націлила класову боротьбу пролетаріату на завоювання політичної влади і організацію соціалістичного суспільства, Володимир Ленін пише, що не вважає теорію Маркса як щось закінчене і недоторкане, а навпаки, вважає, що закладено лише наріжні камені науки про суспільство, людину, про перетворення світу, вказує, що для російських соціалістів особливо необхідна самостійна розробка теорії Маркса, тому що теорія дає лише загальні керівні положення, які застосовуються, зокрема, до Англії інакше, аніж до Франції, до Франції інакше, аніж до Німеччини, до Німеччини інакше, аніж до Росії. Ця заява, співзвучна з західними концепціями марксизму, свідчила про творчий підхід Володимира Леніна до марксизму з урахуванням соціальних реалій і специфіки російської дійсності. Поглиблюючи вчення Маркса, зосереджується на проблемах соціальної революції, класової боротьби і диктатури пролетаріату, ролі суб’єктивного фактора, особливо революційної теорії і робітничої політичної партії, історичній боротьбі за перетворення існуючого, створення гуманного, справедливого суспільства. Володимир Ленін пішов далі Маркса: узагальнюючи небачений в історії досвід створення суспільних відносин, нового суспільного ладу, дає філософське обґрунтування моделі гуманного, справедливого суспільства, поклавши в її основу «більш високий тип суспільної організації праці порівняно з капіталізмом». На початку соціальних перетворень намічалось введення самоуправління, відмова від товарних відносин, тобто воєнний комунізм, заснований на примусовій праці, насильстві. Невдачі штурмового переходу до соціально справедливого, гуманного суспільства привели до глибокої економічної й політичної кризи, і Володимир Ленін докорінно переглядає модель гуманного, соціально-справедливого суспільства, пропонує нову економічну політику. Головне питання: економічний союз робітників з селянством, торгівля з селянством на основі твердого податку. Приватник допускався до дрібної промисловості і торгівлі. Визнавалась кооперація і збереження різних соціальних спільностей, верств і класів. І головне: введення державного регулювання комерційних і підприємницьких відносин. Думка про комерційну і підприємницьку функції раніш не згадувалась у книгах з наукового соціалізму. Нове, сказане Володимиром Леніним, не зрозуміли його прихильники.\nНа противагу діючій тривалий період догматичній версії марксизму, на Заході сформувались творчі, ті, що обстоюють принцип сумніву, гілки марксизму, що ставлять центральною ідею гуманізму, соціальної справедливості. Щоб не склалося хибне враження про стан марксистської філософії в СРСР, підкреслимо: її розвиток ніколи не припинявся. Що ж стосується періоду після 50-х років, то проблеми діалектики, логіки і теорії пізнання розробляють Боніфатій Кедров і Павло Копнін, проблеми ідеального, єдності абстрактного та конкретного – Евальд Ільєнков, проблеми свідомості – Сергій Рубін-штейн та Мераб Мамардашвілі, соціальну філософію переосмислює Юрій Левада, проблему людини – Борис Ананьев, Іван Фролов та багато інших видатних сучасних філософів.\nЩе в 60-ті роки XIX ст. ідеї марксизму широко розповсюдились в Україні. Один з видатних популяризаторів вчення професор політичної економії Київського університету Микола Іванович Зібер (1844-1888 pp.) публікує задовго до видання «Капіталу» Маркса статтю «Теорія вартості і капіталу Давіда Рікардо». Високо відгукнувся про Миколу Зібера сам Маркс, зазначивши, що теорія вартості, грошей і капіталу в її основних рисах – необхідний дальший розвиток вчення Сміта, Рікардо. Пізніше Микола Зібер зустрічався з Карлом Марксом та Фрідріхом Енгельсом. У статтях «Економічна теорія Маркса», «Діалектика в її застосуванні до науки» та інших пояснює зміст діалектичного методу Маркса, протилежного ідеалістичній діалектиці Гегеля. Книга «Давід Рікардо і Карл Маркс», за словами Вацлава Воровського, стала посібником, за яким навчались у кінці 80-х – початку 90-х років XIX ст. Микола Зібер успішно застосовував теорію Маркса до аналізу суспільного життя, доводячи неспроможність економічного вчення і волюнтаризм народників, неминучість капіталізму в Росії. Послідовник демократичного способу перетворення суспільства на «кооперативний лад», Микола Зібер вважав неминучим розвиток капіталізму, але не пов’язував грядущі перетворення ні з історичною місією пролетаріату, ні з диктатурою пролетаріату, а підкреслював, що робітничий клас не сам створює с,воє становище, не сам його й змінює. Заперечував доцільність революційної боротьби, обстоював ідею мирного переходу від капіталізму до соціалізму через державний тип власності.\nПевну роль у поширенні марксизму в Україні відіграв магістр Харківського університету Ілларіон Кауфман (1848-1916 pp.). У 1872 p. оприлюднив рецензію на «Капітал», що згодом широко використав Карл Маркс для відповіді критикам діалектичного методу. В 70-ті роки XIX ст. в Україні ідеї марксизму активно пропагують Іван Фесенко (1846-1882pp.) і Павло Грабовський (1864-1902pp.) та інші просвітники, які пояснювали ідеї Маркса й пов’язували з ними звільнення українського народу від соціального і національного гноблення. Молодь, яка визнавала своїми вчителями революційних демократів Миколу Чернишевського, Петра Лаврова, Михайла Баку-ніна, часто-густо скептично ставилась до Маркса. «Семидесятники» вибірково засвоювали положення економічної теорії Маркса: марксизм сприймався через призму теорії селянського соціалізму. З середини 70-х років XIX ст. в Україні ідеї марксизму проникають у середовище робітників. У «Програмі галицьких соціалістів», «Програмі галицької робітничої партії» широко використані ідеї «Маніфесту Комуністичної партії», хоч під робітниками розумілись: найманий поденник, челядь, фабричний робітник, інженер, літератор, а також майстер-капіталіст.\nЗ 80-х років XIX ст. в Україні поширюються марксистські ідеї серед революційної інтелігенції. Першою заявила про розрив з народницькою ідеологією група «Визволення праці», що започаткувала марксистський напрямок у філософській вітчизняній думці. її прихильники в Києві, Одесі, Катеринославі, Харкові, Львові та інших містах, об’єднані спільною ідеєю, підтримували тісні зв’язки, несли ідеї марксизму в маси, завойовуючи уми робітників, селян та інтелігенції. Революційні діячі Ювеналій Мельников, Анатолій Луначарський, Петро Запорожець, Іван Франко, Борис Ейдельман звертались до вчення Маркса про суспільство, людину, перетворення світу, відстоювали його і сприяли розповсюдженню. У 80-90-ті роки XIX ст. філософія марксизму в Україні стає теоретичною основою діяльності марксистських організацій Києва, Харкова, Одеси, Катеринослава та ін.\nОсобливе місце в марксистському русі займає Іван Франко (1856-1916 pp.). Філософські погляди Івана Франка неоднозначно визначаються в філософії. Безсумнівно, вплив марксизму на формування його світогляду великий: вивчав «Капітал», перекладав українською мовою розділи і глави, використовував ідеї марксизму для обґрунтування теорій і концепцій про створення народної держави тощо. Соціально-філософські погляди Івана Франка характеризуються оригінальністю, переконаністю, що «загальні закони еволюції в органічній природі» лежать в основі розвитку людського суспільства. Іван Франко аргументовано показує, що еволюція, яка триває в суспільстві, – це суперечливий діалектичний процес, який поєднує в собі і прогрес, і регрес. З виникненням держави і релігії виникає політична влада, панування одних над іншими. Розподіл суспільства на багатих і бідних приведе до формування тих суспільних сил, які його усунуть. Капіталізм, поруч з неминущими цінностями (принципом свободи, що має практичне значення для розвитку виробництва), приніс народам матеріальне й духовне зубожіння. Буржуазія дала робітникам шматок чорного хліба, потворність духу та тіла, проституцію і мовчання. На зміну капіталізму прийде гуманне, справедливе суспільство. І ніхто не нав’язуватиме правил життя – ні колективам, ні окремій особі. Це -вільна федерація громад без держави й правителів. Таке суспільство будується самими людьми за допомогою реформ і освіти.\nВплив марксизму простежується в творчості Лесі Українки (1871-1913 pp.), Михайла Коцюбинського (1864-1913 pp.) та інших письменників. Філософію марксизму критично сприйняли і представники київської гуманістичної школи Микола Бердяев (1874-1948pp.) і Лев Шварцман (1866-1938 pp.). Обидва брали участь у розповсюдженні марксистських ідей і обидва стали прихильниками екзистенціалізму. Але вплив марксизму назавжди залишив слід у світогляді Миколи Бердяева: гуманістичні ідеали марксизму співзвучні з світосприйманням. У марксизмі є елементи екзистенціальної філософії, що викриває ілюзію і обман об’єктивації, яка людською активністю долає світ об’єктивних речей. Тільки такий бік марксизму міг навіяти ентузіазм і викликати революційну енергію. Економічна визначеність принижує людину, звеличує її тільки віра в активність людини, віра, що спроможна здійснити перетворення суспільства. Такими рисами в Росії кінця XIX – початку XX ст. Микола Бердяев наділяє критичний, реформаторський напрямок марксизму, що уможливлював бути марксистом у сфері соціальній і не бути матеріалістом. Марксизм перетворювався в метод соціального пізнання. Як не парадоксально, але критичний марксизм, його екзистенціальність і гуманізм став одним з аргументів несприйняття діалектичного матеріалізму. Таке осмислення марксизму Миколою Бердяєвим справило вплив на формування в XX ст. в Європі неомарксистських філософських шкіл.\nПісля Жовтневої революції перед філософами України постало завдання: оволодіти теоретичною спадщиною Маркса, Енгельса, Леніна як умовою філософського осмислення практики економічного, соціально-політичного формування суспільства. Його стрижнем стають дискусії в 20-30-х роках про суспільство, проблеми людини, особистість тощо. На хід дискусій справлявся політичний тиск: вимагалось філософське обґрунтування моделей соціалізму, спочатку ленінської, а потім сталінської. На початку 20-х років філософія марксизму залишається єдиною, до того ж офіційною державною ідеологією. Тоді ж створювалась мережа вищих навчальних закладів, де філософія марксизму стала обов’язковою для вивчення, готувались кадри філософів. Але відсутність у вищих навчальних закладах філософських кадрів високої кваліфікації стримувала наукові розробки проблем суспільства і людини. Давалася взнаки гостра нестача фундаментальної філософської літератури. Поступово формується філософський нігілізм. Філософія оголошується буржуазною. Слідом за москвичем Сергієм Мініним, який проголосив: «Науку на місток наукового корабля – філософію за борт!», харківський професор Володимир Рожіцин підтримує заклик «Філософію за борт!», заявляє, що це лозунг сучасного революційного марксизму.\nРозпочата з ініціативи Иосифа Сталіна боротьба проти механіцистів та ідеалістів в Україні відгукнулась переслідуванням «механіста» Семена Семковського, хоч той і не був механістом і нікого з них не захищав. Але як керівник кафедри філософії Харківського інституту марксизму-ленінізму і філософсько-соціологічної секції кафедри мар-ксизму-ленінізму Всеукраїнської Академії наук професор Семен Сем-ковський мусив відразу ж включитися в дискусію. Проте не зробив і за це поплатився. Тоді ж до ідеалістів зараховано Володимира Юрин-ця – провідного філософа України, академіка, який у 1925 р. очолив Інститут філософії, що входив до складу Всеукраїнської асоціації марксистсько-ленінських інститутів. Досліджував проблеми історії філософії марксизму, західноєвропейської філософії (фрейдизм, феноменологію Гуссерля), соціології, соціальної філософії, естетики.\nУ кінці 20-х – початку 30-х років помітно підвищується рівень філософської науки. Створюються фундаментальні філософські твори Володимира Юринця («Діалектичний матеріалізм»), Семена Семковського («Курс лекцій з історичного матеріалізму»), Івана Булан-кіна, у тому числі підручники і навчальні посібники. Та на початку 30-х років посилюються репресії, що підривають розвиток філософської думки. Провідних співробітників Українського інституту марксизму-ленінізму цинічно шельмують у пресі. Так, професора Петра Демчука звинуватили в пропаганді фашизму в філософії, буржуазно-ідеалістичними і націоналістичними оголошуються погляди Володимира Юринця, а виступ Семена Семковського фальсифікується як механістична ревізія філософії марксизму. Прикриваючись гаслом очищення теорії марксизму, філософів звинуватили у втраті зв’язку з політикою, з життям. Диктувалось показувати у філософських творах зв’язок філософії з політикою, вклад Иосифа Сталіна в марксизм тощо.\nПосилюється переслідування філософів. Співробітник Інституту філософії і природознавства Микола Шовкопляс безпідставно звинуватив провідних філософів Якова Білика, Петра Демчука, Євгена Гичака, Володимира Юринця та інших, зарахував до контрреволюційної групи меншовицько-троцькістсько-зінов’євських елементів Андрія Бервицького, Романа Левика, Якова Блудова, Наума Біляр-чика та інших. Піддались репресіям інші філософи, звинувачені в пропаганді ідей націоналізму та троцькізму. Репресії проти викладачів вищих навчальних закладів тривали і пізніше. Ось чому у 30-50-ті роки в Україні катастрофічно скоротилась кількість серйозних філософських публікацій, пріоритет віддавався працям, що вихваляли марксистську діяльність Иосифа Сталіна. Марксистсько-ленінська освіта зводилась до засвоєння теоретичних положень Иосифа Сталіна, до коментарів творів Володимира Леніна.\nСмерть Сталіна, викриття культу особи відкрили можливості для філософського відродження. В 60-70-ті роки опубліковано праці Володимира Шинкарука, Марії Злотіної, Юхима Осічнюка, Василя Босенка, Ігоря Бичка та інших українських філософів. Особлива роль у розвитку філософської думки в Україні належить Павлові Васильовичу Копніну (1922-1971 pp.) – завідуючому кафедрою філософії Київського політехнічного інституту, Київського університету, а потім директорові Інституту філософії Академії наук УРСР. В 60-ті роки майже в три рази зросла кількість філософів у наукових та вищих навчальних закладах України. В Інституті філософії Академії наук під керівництвом Павла Копніна сформувався значний центр з розробки нових напрямків у філософії: в 60-70-ті роки активно досліджуються логіко-гносеологічні та методологічні проблеми наукового пізнання (Павло Копнін, Ігор Бичко, Євген Жаріков, Мирослав Попович). Ці проблеми обговорювались на Всесоюзних симпозіумах з логіки та методології науки, ініціатором і організатором яких виступав Павло Копнін. В 70-80-х роках філософські дослідження в Україні зосереджені на світоглядному змісті матеріалістичної діалектики в контексті людського буття – історії, культури, цивілізації, а не в контексті природознавства, як у 60-ті роки. Провідним центром дослідження став Інститут філософії, очолюваний Володимиром Шинкаруком. З позицій матеріалізму філософсько-світоглядно переосмислюються принципи, закони та категорії діалектики, діалектика розглядається не тільки як форма відображення, пізнання дійсності, а й форма суспільної самосвідомості людини, наукової і буденної свідомості, спрямованої діяльності. Антропоцентричний матеріалізм і гуманістичне розуміння діалектики відображені в багатьох фундаментальних працях з філософії, опублікованих у 70-80-ті роки («Єдність діалектики, логіки, теорії пізнання», «Людська діяльність – пізнання – мистецтво» та ін.). Кінець XX ст. позначився теоретичною і практичною кризою марксизму. Людству належить ще здійснити філософське осмислення кризи та філософського досвіду марксистського руху. В сучасних умовах у світі і в Україні знайдеться чимало тих, хто відкидає марксизм, вбачає догматичне, що не виправдало надій, вчення, і тих, хто почав серйозне, виважене філософське переосмислення. Марксизм засновано на діалектиці і належить ставитись до нього діалектично. Є помилкові, застарілі положення, але є й неминущі цінності. Відомий сучасний американський філософ Джеймс Лоулер зазначає, що справжній, істинний марксизм належить розвивати, є можливості розвивати як керівництво в подоланні сучасних проблем, що поглиблюються. Західний суспільствознавець Джон Гелбрейт не менш категоричний: відверто кажучи, вважаю Маркса надто видатною постаттю, щоб цілком віддати його соціалістам і комуністам. Хто правий – вирішить історія.


Що зробити щоб піднялась температура тіла? | Здоров'я\nЩо зробити щоб піднялась температура тіла?\nГоловна › Здоров'я › Що зробити щоб піднялась температура тіла?\n20.03.2015 Category: Здоров'яАвтор: admin\nІноді люди змушені хитрувати… це неприємно Усвідомлювати, однак без\nхитрості й обману навіть у наш просунутий століття прожити щасливе життя\nдосить складно. Особливо це вірно, коли справа стосується роботи або\nПриродно, було б краще подзвонити своєму начальникові\nвранці в понеділок і повідомити, що на роботу вам сьогодні йти лінь,\nтому ви ухвалили рішення відпочити від справ в домашній обстановці. Але\nза цим дзвінком, найімовірніше, буде ваше негайне звільнення і всі\nвитікаючі з цього наслідки (зразок скандалу будинку і неприємної запису в\nтрудовій книжці).Іноді люди змушені хитрувати… це неприємно Усвідомлювати, однак без хитрості й обману навіть у наш просунутий століття прожити щасливе життя досить складно. Особливо це вірно, коли справа стосується роботи або навчання.\nПриродно, було б краще подзвонити своєму начальникові вранці в понеділок і повідомити, що на роботу вам сьогодні йти лінь, тому ви ухвалили рішення відпочити від справ в домашній обстановці. Але за цим дзвінком, найімовірніше, буде ваше негайне звільнення і всі витікаючі з цього наслідки (зразок скандалу будинку і неприємної запису в трудовій книжці).\nА значить, щоб отримати бажане, доводиться лукавити і підшукувати «поважні» обставини для неявки на своє трудове місце. І одним з надійніших способів ухилитися від будь-яких справ є вміння штучно підвищувати температуру власного тіла. Адже до хворої людини у начальства претензій не виникне…\nЯк безпечно підняти температуру на градуснику?\nСлід відразу зробити застереження, що ми розповімо лише про те, як штучно підняти температуру на градуснику. Весь інший організм, за винятком пахвової западини, залишиться при своїх 36,6°C(ну або близько того).\nЧитайте також: Травми грудної клітки: перша допомога і лікування\nДодатково до всього спочатку ми перерахуємо непрацюючі і небезпечні методи, про які багато чули, але користуватися якими як мінімум не варто. Назвемо їх міфами. Отже…\nМіф 1. Грифель від олівця піднімає температуру\nПоходження цієї байки невідомо, проте відомо інше – у складі грифеля немає нічого, що здатне було б підняти температуру людини. Виняток становить тільки випадок, коли людина ковтає десяток-інший олівців за раз. Правда, це запросто може призвести ще й до серйозного отруєння. Так що, хоч гіпотетично грифель від олівця і здатний підняти температуру тіла людини, краще використовуйте його прямим призначенням – пишіть, креслите і малюйте.\nМіф 2. Можна підняти температуру за допомогою йоду\nТут йде мова про поїданні йоду з цукром (або будь-яким іншим підсолоджувачем). Цей метод набагато небезпечніше попереднього, тому що цей «препарат» цілком здатний підняти температуру людини до 37,5°C. Однак попутно йод здатний і вбити людину. Причому смертельна доза йоду становить всього 2-3 грама! Крім смерті випитий йод загрожує опіками слизових оболонок і порушення роботи ендокринної та серцево-судинної систем.\nЗагалом, приймати йод всередину – погана ідея, якщо тільки вона не належить вашому лікареві, який збирається вас вилікувати, призначивши вам відносно безпечний препарат з йодом в складі.\nІснують і інші, менш небезпечні «народні» методи. Один з них – натерти під пахвами сіллю. Випробували на собі говорять, що результат 100-процентний, а точніше – 39-градусний.\nКрім солі можна використовувати і інший засіб – ріпчаста цибуля. Для цього хвилин за 15-20 до вимірювання температури треба намазати їм пахвову западину. Народна чутка обіцяє такий же високий ефект, як і від солі. Так що можна пробувати.\nЧитайте також: Середземноморська дієта - меню середземноморської дієти на тиждень\nЯкщо ж вам цікаво, як швидко підняти температуру тіла, а солі і цибулі немає під рукою, то є ще один спосіб – закріпити в пахвовій западині грілку, яка при деякій вправності «зарядить» градусник будь температурою, яка вам потрібна. Плюсом цього методу є контрольованість кінцевого результату, так як 39-40°C при здоровому зовнішньому вигляді напевно викличе підозри.\nВсі перераховані безпечні методи підняття температури вимагають попередньої підготовки, але зате підходять для ситуацій, в яких градусник не можна прикласти до батареї або потерти об штани. Якщо ж при вимірюванні за вами ніхто не спостерігає, як підняти температуру на градуснику, ви запросто придумаєте самі. Ну, а якщо ні, то на худий кінець піднесіть градусник до лампочки або суньте в чашку з теплим чаєм (якщо такою залишиться на столі у медсестри).\nТепер ви знаєте, що зробити, щоб піднялася температура. Головне – не захоплюйтеся. І пам\_’ятайте, наведені рекомендації працюють лише для медсестер. Бо як лікар, помітивши на градуснику підвищену температуру, обов\_’язково захоче вас оглянути або послухати. І тоді викриття не минути…