Заказать диссертацию СИСТЕМНІСТЬ, ДИНАМІКА, КОДИФІКАЦІЯ СЛІВ З МІЖНАРОДНИМИ КОРЕНЕВИМИ КОМПОНЕНТАМИ В СУЧАСНІЙ УКРАЇНСЬКІЙ МОВІ\nСИСТЕМНІСТЬ, ДИНАМІКА, КОДИФІКАЦІЯ СЛІВ З МІЖНАРОДНИМИ КОРЕНЕВИМИ КОМПОНЕНТАМИ В СУЧАСНІЙ УКРАЇНСЬКІЙ МОВІ\nАльтернативное Название: СИСТЕМНОСТЬ, ДИНАМИКА, КОДИФИКАЦИЯ СЛОВ С МЕЖДУНАРОДНЫМИ корневыми КОМПОНЕНТАМИ В СОВРЕМЕННОМ УКРАИНСКОМ ЯЗЫКЕ\nУ вступі обґрунтовано актуальність досліджуваних проблем, проаналізовано стан їх опрацювання у науковій літературі, сформульовано мету і завдання роботи, визначено її наукову новизну, об’єкт, предмет і напрями, перераховано методи, окреслено теоретичну та практичну цінність одержаних результатів, описано структуру дисертації.\nУ першому розділі “Наукові засади аналізу міжнародних компонентів у сучасному мовознавстві” охарактеризовано сучасний стан наукового аналізу мови і зокрема термінології щодо уживання іншомовних слів у таких сферах життя, як політика, економіка, мистецтво, спорт. Для входження іншомовних слів у мову існують зовнішньо- й внутрішньолінгвальні передумови. До зовнішніх належать політичні, економічні, торговельні й культурні зв’язки між народами, внаслідок яких запозичувалися передусім поняття чужих реалій, до внутрішніх – мовні процеси: іншомовні слова витісняли багатозначні лексеми або замінювали кількаслівну конструкцію. Відіграють роль також престижність іншомовного слова, його поширення у багатьох мовах світу, традиція уживання в мові.\nУ наукових розвідках останніх років входження іншомовних слів у мову вважається нормальною функцією мовного життя (В. Лейчик, Г. Онуфрієнко), яка набуває особливої перспективності і внаслідок цього заслуговує на серйозну увагу дослідників. Такі терміни не займають у мові ізольованого місця. Вони відмінюються за законами мови-реціпієнта, входять до словосполучень і фраз, а також утворюють похідні слова. Однак сучасний стан мови, і зокрема термінології, вказує на загрозливий стан надмірного уживання в загальновживаній лексиці та фахових терміносистемах іншомовних слів.\nПідрозділ 1 “Проблема національного і запозиченого у мові” має два параграфи. У першому, “Слова-інтернаціоналізми - особливий тип запозичень”, зосереджено увагу на екскурсі в історію розглядуваного питання та його джерельної бази, з’ясовано значення термінів “інтернаціональний”, “інтернаціоналізм”, ”інтернаціональна лексика і термінологія”, зазначено шляхи проникнення таких слів в українську мову, поставлено проблему “свого” і “чужого” у термінології, розвінчано “псевдоінтернаціоналізм” деяких так званих інтернаціональних термінів.\nІнтернаціональне втілюється в різних національних реалізаціях, причому суть його виявляється саме при зіставленні і порівнянні таких реалізацій. Воно не існує поза межами національного і не може протиставлятися національному як щось зовнішнє, позанаціональне. Серед інтернаціоналізмів виділяється значна група слів з греко-латинськими кореневими компонентами, які посідають чільне місце в багатьох терміносистемах.\nУ другому параграфі, “Запозичені слова та лексикографічна практика”, простежено історію створення словників іншомовних слів, які фіксували слова з міжнародними компонентами. Це зокрема праці В.Доманицького (1906), І. Огієнка (1912), З. Кузелі та М. Чайковського (1918), З. Пиптенка (1918), М. Ліденка (1923), І. Бойківа, О. Ізюмова, Г. Калнишевського, М.Трохименка (1932), О. Скалозуба (1933) Р. Бориса та С. Корбута (1937), А. Орла (1963), О. Мельничука (1974, 1977, 1985), П. Штепи (1977), М. Коломієць, Л. Молодової (1998), О. Сліпушко (1999), В. Мартиняк (1999), С. Морозової та М. Шкаралупи (2000) тощо.\nУ підрозділі 2, “Компонент і терміноелемент як одиниці дослідження”, здійснена спроба диференціації цих понять. У науковій літературі їх часто уживають як синоніми, взаємозамінні слова. Однак поняття компонента є дещо ширшим, ніж терміноелемент. Перше поняття – загальнонаукове, яке уживається в багатьох сферах діяльності людини, останнє ж стосується лише термінології й термінів. Уживання того самого складника у пре- і постпозиції дає підстави стверджувати про функціональний вияв різних терміноелементів при спільному етимонові: антропо- (людина, людство): антропоніміка, антропологія та -антроп (викопна людина) пітекантроп; біо- (життя) біологія, біоритм, біосинтез та -біоз (життя, спосіб життя): анабіоз, симбіоз, ентеробіоз тощо. Компонент може бути багатозначним або позначати омонімні терміноелементи. Так, МКК радіо, маючи спільне етимологічне значення “промінь”, настільки розширив свою семантику, що врешті-решт став омонімним і позначає терміни, що стосуються радіо і радію, тобто розпався на різні терміноелементи, а компонент авто- є багатозначним, він охопив чотири терміноелементи: 1) авто- зі значенням “власний”, 2) авто- зі значенням “само”, 3) авто- зі значенням автомобільний; 4) авто- зі значенням “автоматичний”. Є всі підстави вважати, що терміноелемент (ТЕ) – це передусім частина лише терміна, виражена морфемою або словом, що передає ознаки поняття. Крім того, ТЕ має завжди фіксовану позицію і змістову єдність (єдине значення). А компонент – це загальна назва складника, складової частини чогось без натяку на конкретне значення. Підрозділ містить три параграфи.\nУ першому розглянуто “Терміноелементи й компоненти в науковій лексиці”. Наукова лексика охоплює кілька сотень терміноелементів, основи яких складають греко-латинські корені, які ще називають міжнародними чи інтернаціональними. Вони з’явилися у мовах світу, в тому числі й слов’янських, починаючи від ХΙ-ХΙΙ ст. Їх фіксують лексикографічні праці, що описують лексику ХVII ст. Особливе зацікавлення до таких слів зросло у ХIХ ст. і не припиняється й досі. На думку Б. Барткова, більшість слів з такими формантами ніколи не існували в латинській чи грецькій мовах, а були утворені протягом XVIII-XX cт. з міжнародних компонентів.\nВелику увагу МКК приділяла школа Е. Вюстера. У 1933 році вперше список таких терміноелементів, що використовувалися для створення російських наукових термінів, подав М.В. Юшманов. У 1956 році професор зоології К. Вернер (Німеччина) публікує детальний термінологічний ключ до латинських термінів біологічних наук. Через кілька років англієць В. Флад зафіксував 1150 таких терміноелементів й описав їх у своїй науковій праці “Наукові слова, їх структура та значення”. Пізніше його співвітчизники А. Хеллер Д. Суонсон розглянули такі терміноелементи в технічній термінології. Українські учені І. Гнатишева та Т. Кияк уклали словничок інтернаціональних терміноелементів грецького і латинського походження” у 1996 році.\nДругий параграф “Статус міжнародних терміноелементів” містить погляди різних науковців на МКК та їхній статус. Міжнародні кореневі компоненти називають афіксоїдами (Т. Канделакі), афіксами (Д. Лотте), афіксальними радиксоїдами (Р. Сафін), препозитивними і постпозитивними міжнародними блоками (В. Акуленко), міжнародними терміноелементами (В. Григор’єв), напівафіксами (В.Немченко) тощо. Нерідко той самий компонент різні учені визначають по-різному. Цією проблемою в Україні займаються К. Городенська, Н. Клименко, Є. Карпіловська та ін. Вони вважають міжнародні компоненти кореневими. На думку І. Муромцева, їх статус залежить від ступеня засвоєння запозиченої одиниці.\nТретій параграф “Модифікація основ” концентрує увагу на співвідношенні проблеми статусу компонента і проблеми складних та афіксальних слів. Їх зв’язок мотивується тим, що від визначення статусу МКК залежить і трактування структури основи. Уживаність міжнародних компонентів посилює їх самостійність, дериваційну силу, сприяє встановленню ознак мотивації багатьох термінів. МКК об’єднуються у певні дериваційні гнізда, що виходять із одного джерела. У зв’язку з цим набувають вторинного морфемного членування слова, що увійшли “готовими” у мову і сприймалися як нерозкладні, напр.: агроном, палеоліт і под. Оскільки в мові з’явилися й інші слова з такими самими компонентами (гастроном, неоліт, аеродром, аеростат, аероплан), то створилися усі підстави для членування подібних слів.\nОкрім того, сьогодні наявне явище субстантивації окремих МКК: “Агро”, “Біо” (фірми),”Інтер” (телеканал), не кажучи вже про такі лексеми, як радіо, кіно, відео тощо.\nОскільки мова перебуває у стані безперервного розвитку, її елементи можуть набувати цілком нових якісних характеристик: від конкретного значення кореневої морфеми до узагальненого значення афікса (архі-, ультра-), що сприяє модифікації основи. Однак якщо міжнародний терміноелемент характеризується конкретністю значення, то ступінь його десемантизації дуже низький і він зберігає свій кореневий статус.\nПрикладом модифікації основ постає явище телескопії. Напр.: автобус (від авто(матичний) + (омніб)ус). Спостерігаємо в сучасній мові й інші модифікації (зміни) слів з міжнародними компонентам, пов’язані із перестановкою компонентів, пор.: автобус - бус-авто, яке змінює не лише написання, а й значення: автобус – це пасажирський автомобіль громадського користування, розрахований на 9 і більше пасажирів Компонент бус породив в усному мовленні варіант бусик (невеликий автобус), а в поєднанні з авто в постпозиції (бус-авто) позначає автомайстерню для бусиків. Сьогодні вже зафіксовані слова: бібліобус, аеробус, мікробус.\nМожлива також редукція самого МКК переважно у композитах поширеного уживання напр.: авіаконструктор → конструктор, електронагрівач → нагрівач, фотозбільшувач → збільшувач, психдиспансер → диспансер і под., що спостерігаємо у побутовому мовленні.\nЗ-поміж композитів з міжнародними компонентами виділяються такі, що зберігають свій зв’язок зі словосполученням (авторинок = автомобільний ринок; телеантена = телевізійна антена), й такі, в яких цей зв’язок уже втрачений (телефон, телевізор, спектроскоп).\nУ другому розділі “Системний підхід до вивчення слів з МКК” говориться про системність і систему. Системність мовних одиниць ґрнутується на теорії поля, за якою кожному понятійному полю повинно відповідати певне знакове поле, між яким не може бути абсолютного паралелізму. Оскільки більшість слів з міжнародними компонентами є термінами, то їхня системність, як і усіх мовних знаків, виявляється як у плані вираження, так і в плані змісту. Для плану змісту характерна системність поняттєвого наповнення слів з МКК.\nЗначення спеціального слова пов’язане зі змістом поняття. Враховуємо ту обставину, що поняття гнучкі, рухомі, здатні змінювати глибину свого змісту. План вираження терміна пов’язаний з морфемами, словами, словосполученнями.\nСистемність слів з МКК виявляємо, досліджуючи парадигматичні та синтагматичні відношення між лексемами. Зокрема, розглядаючи парадигматику, виявляємо ознаки, за якими слова об’єднуються у певні групи, класи (значення, синонімія, антонімія, гіперо-гіпонімія, ієрархія одиниць), а простежуючи синтагматику, з’ясовуємо сполучуваність слів з МКК або їхніх коренів (внутрішню і зовнішню валентність). Між семантикою лексичної одиниці та її валентностями існує двобічна залежність: з одного боку, межі слова визначаються кількістю і семантикою сполучуваних з ним морфем, а з іншо- го - залежно від семантики слово виявляє різноманітні сполучувальні інтенції. В термінології найпоширенішими синтагмами є відповідні моделі: сполучення іменника та прикметника або двох іменників. Парадигматичні та синтагматичні ряди знаходимо в термінології кожної наукової галузі. Вони сприяють її систематичності і є невід’ємною ознакою її системи.\nПринцип системності термінології давно став лінгвістичною аксіомою, бо за своїм походженням терміни є національні та запозичені, за значенням - загальнонаукові та вузьконаукові. Системність термінології суттєво відрізняється від системності загальновживаної лексики. При цьому зважаємо на те, що системність поняттєво не завжди співвідносна із системністю виражальною. Для плану вираження характерна системність словесного позначення, тісно пов’язана з процесами термінотворення і зумовлена цілим рядом структурних моделей на різних ієрархічних рівнях. Слова-терміни на відміну від слів-нетермінів мають чіткішу будову і чіткіші логічні лінії парадигматичної організації, які залежать, насамперед, від логічної системної організації поняттєвого апарату науки.\nПарадигматичні та синтагматичні поля утворюють комплексні термінологічні поля, що являють собою ряди та гнізда термінів певної наукової галузі й охоплюють слова різних частин мови та словосполучень\nКожна терміносистема характеризується такими ознаки: 1) наявність значної чи незначної кількості сукупність термінів, що виконують комунікативно-тематичні чи комунікативно-ситуативні завдання; 2) безпосередня чи опосередкована пов¢язаність між собою та із системою загалом елементів системи; 3) відсутність термінів, які б не належали до якоїсь терміносистеми або одночасно до кількох; 4) прозора / непрозора чіткість межі між термінами; 5) можливість накладання одна на одну терміносистем з утворенням у цьому разі своєрідних площин перетину терміносистем; 6) моно- або поліфункційність терміносистеми, тобто одиницями терміносистеми може послуговуватися або окрема галузь, або кілька галузей одночасно (у цьому разі вона виконує функцію міжгалузевого термінологічного фонду). Розділ містить три підрозділи.\nПідрозділ 1, “Парадигматика термінів з міжнародними компонентами: лексико-семантичні групи термінів як показник системності”, присвячений аналізу еволюції поглядів на теорію поля й опису парадигматичних відношень між певними класами термінів, які охоплюють лексико-семантичні групи, синоніми, антоніми, багатозначність, словотвірні парадигми тощо. Тут подано теоретичні засади розгляду ЛСГ слів з МКК.\nУ підрозділі 2 розглянуто “Синтагматику термінів з міжнародними компонентами як фактор їх системності”. Синтагматика охоплює відношення між послідовно розташованими мовними одиницями. Вона властива усім мовним рівням, тому можемо говорити про синтагматику фонем, морфем і синтагматику слів.\nРізна лінійна сполучуваність сприяє створенню термінологічних моделей. Антецеденти (заповнювачі моделі) утворюють синтагматичне поле. Серед термінів з міжнародними компонентами виявлено внутрішню і зовнішню синтагматику. Внутрішня синтагматика пов’язана із поєднанням між собою міжнародних морфем, а зовнішня – зі сполучуваністю з іншими словами (термінами і нетермінами), тобто з творенням видових термінів від родового. Внутрішня валентність охоплює два аспекти дослідження: формальний і семантичний. Перший відображає формальні закономірності сполучуваності елементів слова, тобто лінгвістичні закономірності. Останній аспект вивчає змістові закономірності поєднання елементів слова. Ці закономірності є також лінгвістичними, але їм властива екстралінгвістична спрямованість: поєднання слів чи елементів слова відбувається з урахуванням їх семантичного узгодження, яке відображає зв’язки й відношення предметів і явищ дійсності.\nВнутрішня сполучуваність охоплює кілька моделей. Перша модель репрезентує поєднання різних МКК між собою, напр.: авто- + -дром, -граф, -крат, -мат, агро- + ном, фон; аеро- + -дром, -навт, -лог, -метр; бібліо- + -граф, -графія, -ман, -манія, -тека, -філ, -ман, -манія, -фоб; електро- + -граф, -графія, -ліз, -метр, -скоп, -термія, -типія, -фон; магніто- + -грама, -граф, -логія, -метр, -метрія, -оїд, -скоп, -скопія, -фон; радіо- + -грама, -лог, -метр, -метрія, -скоп, -скопія, -фон, -фонія; рентгено- + -грама, -графія, -лог, -метр, -скопія; стерео- + -графія, -метр, -скоп, -скопія, -тип, -фонія; теле- + -грама, -граф, -графія, -метр, -метрія, -патія, -скоп, -фікація, -фон, -фонія; техно- + -крат, -кратія, -лог, -логія, -фобія; фізіо- + -графія, -крат, -лог, -номія); фото- + -ген, -граф, -графія, -метр, -скоп, -стат, -типія, -фобія, -фон тощо. Зовсім не поєднуються з іншими міжнародними блоками компоненти авіа- і турбо-\nСлід зазначити, що г р е ц ь к і компоненти сполучаються в основному з г р е ц ь к и м и : дендро+логія, кардіо+скопія, піро+манія, еко+логія; л а т и н -с ь к і – з л а т и н с ь к и м и: радіо+ фікація; однак маємо приклади поєднання греко-латинських коренів: радіо(лат.) + метрія (грец.); аеро (грец.) + план(лат.); відео(лат.) + фон(грец.); мото(лат.) + дром (грец.) тощо.\nДруга модель охоплює греко-латинські компоненти, що приєднуються до іншомовних слів. Тут так само наявні різні комбінації антецендентів. Препозиційні компоненти легко сполучаються із запозиченими іншомовними словами: л а т и н с ь к и м и авто+вакцина, відео+камера, геліо+архітектура, гео+флексура, гідро+генератор, мікро+абсцес, нітро+целюлоза, радіо+трансляція і под.; г р е ц ь к и м и: авто+дидакт, аеро+механіка, акро+фонія, гемо+глобін, мікро+система, мікро+коки; орто+ефір, псевдо+артроз, фото+катод, а н г л і й с ь к и м и: авто+сервіс, вібро+стенд, відео+фільм, гідро+монітор, електро+домкрат, мікро+сканер, радіо+комбайн, теле+кординг, фото+сетекр, ф р а н ц у з ь к и м и: авто+салон, авто+моделізм, астро+орієнтація, вібро+зонд, геліо+гравюра, гідро+турбіна, електро+шок, ендо+паразити, зоо+ферма, макро+рельєф, мікро+район, метео+бюро, псевдо+романтизм, стерео+тип, теле+бінокль, турбо+локомотив, н і м е ц ь к и - м и: авто+дрезина, аеро+пошта, вібро+штампування, відео+сигнал, гідро+пульт, гідро+торф, гідро+ шахта, турбо+цех, г о л л а н д с ь к и м и : аеро+лоція, і с п а н с ь к и м и : пале+кальдера, і т а л і й с ь к и м и : радіо+компас, радіо+студія тощо.\nТретя модель репрезентує особливості поєднання МК з національними основами (словами), що також властиве не усім МК, зокрема: аква-, акро-, артро-, астро-, бібліо-, блефаро-, гастро-, гем(ато)-, гео-, екзо-, ендо-, зоо-, невро-, некро-, нефро-, орніто-, остео-, осцило-, психо-, рео-, ретро-, фізіо- зовсім н е п р и є д н у ю т ь с я до українських слів чи основ. Високу продуктивність поєднання з українськими словами мають компоненти авто- + візок, будівник, поїзд..., агро + пароплав, поїзд, ділянка; вібро- + хвороба, стіл, голка, молот, млин..., відео- + зображення, плівка, запис, підсилювач...; гід- ро- + двигун, окис, споруда, літак, вузол...; електро- + зварювання, двигун, лічильник, візок, піч...; магніто- + провідність, твердий, пружний; макро- + пористий, знімок, чарунки; мікро- + двигун, хвилі, вимикач, гвинт...; метео- + служба, супутник, майданчик, дані; мото- + помпа, підрозділ, гонки, перегони; нітро- + сполука, суміш, барвник; онко-- + лікарня, відділення, захворювання; орто- + водень, знімок, положення; піро- + кислота, сірка, вуглець...; псевдо- + народний, вчення, розчин, громадянський...; радіо- + приймач, вишка, прилад, шум, огляд, повідомлення, хвиля; рентгено- + плівка, захисний, просвічувальний; стерео- + зйомка, звук, пара..; теле- + бачення, глядач, мовлення, приймач; турбо- + збуджувач, нагнітач, бур...; фото- + збільшувач, опір, провідність, спалах тощо).\nЩодо з о в н і ш н ь о ї синтагматики, то тут також виявляємо певну специфіку, яка полягає в тому, що 1) не усі терміни з міжнародними компонентами вступають у родо-видові відношення, а лише деякі з них; 2) виявлено як правобічну валентність, так і лівобічну зі значною перевагою останньої; 3) стрижневий термін з міжнародним компонентом виконує функцію родового щодо інших, видових.\nНе вступають у зовнішні синтагматичні відношення слова з препозиційними компонентами: агро-, аква-, акро-, геліо-, екзо-, макро-, мікро-, мото-, некро-, нефро-, оліго-, онко-, орніто-, палео-, піро-, прото-, псевдо- ретро-, техно-, турбо-, феро- та ін.\nУтворюють видові терміни слова з компонентами авіа- (авіагоризонт, авіакрило), авто- (автоблокування, автомобіль); аеро- (аеродинаміка, аеродром); артро- (артропатія, артротомія); астро- (астрограф, астролябія, астрометрія, астрономія, астрофізика); бібліо- (бібліографія, бібліотека); блефаро- (блефарорагія); гальвано-(гальванометр); гастро- (гастроентеростомія, гастробіопсія); гема(ато)- (гемангіома, гематома, гемоліз); гео- (географія геофізика, геохімія, геометрія, геологія), гідро- (гідрооксид, гідрохлорид, гідроксил, гідроліз, гідротурбіна); електро- (електроліз, електроліт); остео- (остеоартропатія, остеогенез, остеодисплазія, остеотомія, остеопороз, остеосинтез, остеосклероз); осцило- (осцилоскоп, осцилограф), психло- (психологія, психотерапія), радіо- (радіопеленг, радіочутливість, радіостанція, радіолокація); теле- (телебачення, телеграф, телеграфування, телеграфія, телескоп); фото- (фотоапарат, фотоопір, фотографія, фотоматеріал, фотометр, фотометрія, фотопластинка, фотозйомка, фотоелемент), цикло- (циклоїда).\nУ підрозділі 3 розглядаємо “Творення термінів з міжнародними компонентами”. Номінативний аспект терміна – це вже цілеспрямований процес, зумовлений взаємодією зовнішніх та внутрішніх факторів. Один з її основних моментів – використання іншомовних слів для найменування нових понять, а також застосування міжнародних компонентів як словотворчих засобів у термінотворенні. Підрозділ містить два параграфи.\nПерший параграф “Використання іншомовних слів з міжнародними компонентами для найменування нових понять: ономасіологічний та семасіологічний аспект” охоплює розгляд іншомовних слів з МК у двох аспектах. Ономасіологічний підхід передбачає орієнтацію поняття на мовне позначення (слово, словосполучення), останній спрямований на вивчення семантичної сторони мови від знака до значення (від слова до поняття). Серед ономасіологічних засобів чільне місце посідає використання іншомовних слів для найменування нових понять; з-поміж семасіологічних – зміна значення терміна. Слова з МКК, які існують у багатьох мовах світу, прийшли і приходять в українську мову різними шляхами: а) безпосереднім запозиченням таких слів з класичних мов: з г р е ц ь к о ї аргонавт, каліграфія тощо; з л а т и н - с ь к о ї : економія, епіграма, зоологія, динозавр тощо; б) через західноєвропейські мови (французьку, німецьку, англійську); із ф р а н ц у з ь к о ї мови українська мова запозичила слова: агроном, аеродром, аероплан, аеростат, барометр, хоч деякі з них мають класичні корені; з н і м е ц ь - к о ї – терміни автобус, археологія, з а н г л і й с ь к о ї – газгольдер, палеоліт; в) через слов’янські (польську чи російську): р о с і й с ь к а мова стала посередником у засвоєнні термінів автоген, автомат, гастрит, гастроном, кіно, через п о л ь с ь к у прийшли слова автономія, бібліотека та ін.\nМожна вважати відносно типовим для повністю засвоєного іншомовного слова проходження таких етапів на дериваційному рівні: нерозчленованість (входження) → членована непохідність → пошуки похідності (освоєння) → справжня синхронічна системна похідність і включення у загальну дериваційну систему мови-рецептора (укорінення). При цьому ступінь укорінення запозиченої морфемної одиниці від вияву її в процесі ускладнення через визначення морфемного статусу одиниці до включення її в регулярні системні мотиваційні стосунки може бути встановлений, зокрема, завдяки вияву і подальшому прогнозуванню. На ґрунті латинської мови й досі виникає велика кількість термінів у всіх галузях знань. Ці слова утворюються штучно, на базі відомих словотворчих елементів, або ж лексеми з МКК наповнюються новим змістом. Елементи мертвих класичних мов продовжують жити в нових термінах: біоніка, кардіограма, пневмоторакс, космонавт тощо. Греко-латинські дериваційні форманти стають міжнародними словотворчими елементами в сучасних мовах.\nОскільки термінотворення – це свідомий процес, то відоме й авторство деяких фахових слів. Так, слово барометр утворив у 1665 році француз Р. Бойль з основ грецьких слів, інтернаціональ – англієць Дж. Бентат 1780 року, піроксилін – французький хімік І. Пелуз 1836 року, а палеоліт – англієць Дж. Лаббок (1834-1913) і под.\nВідомі також часові проміжки появи декотрих термінів. Так, термін термометр фіксується в наукових працях з 1636 року; слово радіоелектроніка, яке позначає комплекс галузей науки і техніки, з’явилося у 50-х роках ХХ ст. тощо.\nСеред наведених слів наявні терміни, де в першій частині композита увіковічено ім’я винахідника приладу, певного явища чи процесу, а друга зберігає грецький МКК. До таких слів належать амперметр, ватметр, вольтметр, веберметр, дебаеграма, лауеграма, рентгенологія, рентгенометр, тесламетр, фарадметр і под. Порівняймо: ватметр (від ват – ім’я англійського винахідника Дж. Ватта (J. Watt) + метр); вольтметр (від вольт –– одиниця напруги за ім’ям італійського ученого А. Вольта + метр) – прилад для вимірювання напруги; веберметр (від вебер – ім’я німецького фізика В.Е. Вебера + метр) і под.\nДосліджуваний матеріал дає підстави також виділити з-поміж слів з МКК такі різновиди абревіаційного способу: а) скорочення першого слова: відикон – від від(ео) + кон (зображення); аналогічно: телестудія [теле(візійна) + студія], фотосалон [фото(графічний) салон]; б) скорочення другого слова: газотрон [від газо і (елек)трон]; магнетрон [від грец. магнет і (елек)трон]; гідропульт [від гідро... і (ката) пульт(а)]; в) скорочення обидвох слів (автол – утворене з основ слів авт(омобіль) і лат. оl(eum) – олія, масло, за аналогією до ментол, бензол, фенол [15, т. 1, с. 43]; ). гідрокс [від гідро(ген) + окс(иген)] – спосіб безполуменевого вибуху; гідроксил [від гідр(оген) і окси(ген] – одновалентна група OH); в) т е л е с к о п і я, при якій склеюються початковий елемент одного слова з кінцевим другого: магнітола від магніто(фон і радіо)ла. На відміну від абревіації, яка спирається на словосполучення, телескопія орієнтується на розрізнені слова, між якими існують відношення сурядності і які не є синтагматично пов’язаними.\nСемасіологічний аспект ґрунтується на семантиці слова і тісно пов’язаний із с е м а н т и ч н о ю деривацією, що полягає у творенні нових значень слів, у розширенні семантичної структури слова, що зумовлено передусім поступом науки й техніки, новими поглядами на те чи інше явище, на той чи інший предмет, поглибленням знань про них. Так, зібраний матеріал дає можливість виявити терміни, що змінили свій зміст, їхнє значення розширилося або звузилося, або цим словом почали позначати цілком нове поняття, що виникло унаслідок науково-технічного прогресу. Так, термін радіо мав значення “бездротовий телефон”, а нині позначає ще й “приймач” і “центр, звідки ведеться радіопередача”; реометр – колись позначав прилад для “мірення бистрини текучої води” (СЧС), потім “електричної сили” (СЧС), сьогодні він позначає “прилад для вимірювання витрати газів” (ВТССУМ). Тобто значення слова р о з ш и р и л о с я. Або: ономастик – 1) вірші, написані на день народження або іменин; 2) пояснювач слів або імен – і сьогодні уживається лише як розмовне – спеціаліст із ономастики. Тобто значення слова з в у з и - л о с я.\nЗа допомогою семантичної деривації утворено терміни: біотит (мінерал класу силікатів) від прізвища французького вченого Ж.Б. Біота (Biot,1774 – 1862) + суфікс -ит ; ватман (папір найвищого ґатунку) від прізвища власника фабрики Дж. Ватмана, рентген від прізвища ученого, якому приписують відкриття невидимих променів у 1895 році. Це слово сьогодні позначає: 1) просвічування рентгенівськими променями; 2) апарат для просвічування цими променями; 3) одиницю дози рентгенівського проміння чи гамма–проміння; реомюр – назва тепломіра, який винайшов у 1734 році французький фізик Р. Реомюр.\nУ параграфі другому з’ясовано “Використання окремих терміноелементів іншомовного походження як словотворчих засобів чи твірних слів в українському словотворенні”. Для української мови характерні способи: 1) використання окремих МКК як словотворчих засобів чи твірних основ для творення українських слів; 2) аналітична деривація, тобто творення на базі стрижневого слова з МКК термінних словосполучень.\nЧимало українських слів утворено за допомогою греко-латинських компонентів, що додалися до національних основ (слів). Це виявляється у приєднанні препозиційних міжнародних компонентів до національних а) іменників: авіа+двигун, авіа+крило, аеро+сани; аеро+сівба, відео+плівка, гідро+двигун, гідро+споруда, електро+плуг, кіно+виробництво, магніто+носій, мікро+знімок, макро+комірка мікро+хвилі, нітро+сполука, орто+положення, палео+напружений, піро+кислота, піро+сірка, піро+вуглець, прото+зірка, псевдо+держава, радіо+зв’язок, стерео+звук, турбо+гвинтовий, феро+сплав, фото+виставка тощо; б) прикметників: магніто+твердий, магніто+крокувальний та ін.\nА б р е в і а ц і й н и й спосіб. Як уже зазначалося, частина композитів з МКК утворено від словосполучень: автомобільне гальмо – автогальмо, біологічний захист – біозахист, біологічне паливо – біопаливо, вібраційний гуркіт – віброгуркіт, гальванічне покриття – гальванопокриття, електрична праска – електропраска, моторизований човен – моточовен, онкологічне відділення – онковідділення, телевізійне мовлення – телемовлення тощо. Має лише один різновид.\nС у ф і к с а л ь н а д е р и в а ц і я. У процесі освоєння іншомовної лексеми дуже часто до запозиченої лексичної одиниці – її основи – приєднуються найпродуктивніші національні морфеми.\nСвоєрідним способом появи похідних термінів від іншомовних композитів є творення гібридних прикметників за допомогою суфіксів:\nа) питомих: –н- типу: авіамодель – авіамодельний; авіатранспорт – авіатранспортний, автобус – автобусний, автомобіль – автомобільний, агрокомплекс – агрокомплексний, аеродром – аеродромний, аерозоль – аерозольний, аероплан – аеропланний, відеокасета – відеокасетний, відеотелефон – відеотелефонний, гастроном – гастрономний, -ов: автошлях – автошляховий, агроґрунт – агроґрунтовий, аквамарин – аквамариновий, гемоглобін – гемоглобіновий; -ськ(ий): бібліотекар – бібліотекарський, бібліофіл – бібліофільський і под.\nб) гібридних – ичн (-ічн) + калькування)): аерометр – аерометричний, акробат – акробатичн(ий), геодезія – геодезичний, логопат – логопатичний; агрохімія – агрохімічний, геліоскоп(ія) – геліоскопічний, геморагія – геморагічний, логарифм – логарифмічний тощо. У межах цього словотвірного типу відносних прикметників функціонують переважно складні мотивувальні іменникові основи з другою частиною: -логія: (фармакологія – фармакологічний, ідеологія – ідеологічний); -графія: (географія – географічний, біографія – біографічний), -кратія (автократія – автократичний, демократія – демократичний), -атрія (фтизіатрія –фтизіатричний, педіатрія – педіатричний); -скопія (офтальмоскопія – офтальмоскопічний, стереоскопія – стереоскопічний); -метрія (телеметрія – телеметричний, фонометрія – фонометричний), -типія (фототипія – фототипічний, стенотипія – стенотипічний), - трофія (дистрофія – дистрофічний, гіпертрофія – гіпертрофічний); -фонія (поліфонія – поліфонічний,, евфонія – евфонічний), а також –тонія, - томія, термія, гамія, -софія, -емія, -тропія тощо. Із мотивувальних слів вилучається суфікс –ій(а). Суфікс -ичн (фонетичний варіант –ічн) функціонує у прикметникових утвореннях після твердих приголосних з, с, т, р, а -ічн – після м’яких лʹ, нʹ, а також після пом’якшених г´, х´, ф´, м´. У тих випадках, коли в прикметниках функціонує суфікс –ичн, відбувається додаткове чергування м’яких і твердих приголосних тʹ- т, зʹ - з, сʹ - с, рʹ - р. Таке безпосереднє приєднання до іншомовної основи українських формантів свідчить про акт деривації, який відбувається у системі мові-рецептора, тобто в українській мові.\nВід окремих компонентів творяться д і є с л о в а: за допомогою суфіксів: -ува(ти): аква- – акватувати, бібліограф – бібліографувати, вібро- – вібрувати, гальваніз(ація) – гальванізувати, логарифм – логарифмувати(ся).\nА н а л і т и ч н а д е р и в а ц і я. Деякі терміни стають вихідними (стрижневими) для творення видових. При цьому особливо продуктивними є моделі ад’єктивного і субстантивного зразка. Наприклад: мікроскопія – метод дослідження, який базується на розгляді збільшених зображень об’єктів за допомогою мікроскопа. Мікроскопія буває електронна (дослідження проводиться за допомогою електронного мікроскопа), ультрафіолетова (під дією ультрафіолетових променів), прижиттєва, наджиттєва (здійснювана при житті і посмертно), світлова, поляризаційна, фазово-контрастна (враховується кут освітлення та його насиченість) тощо. Лейкоцитоз – це збільшення абсолютної кількості лейкоцитів у периферії крові. Він буває агональний (виявляється у хворих у стані агонії) базофільний, еозинофільний лімфоцитний, непрофільний (залежно від того, які саме клітини збільшуються). Або: бібліотека для дітей, для юнацтва, для дорослих (уточнюється вік читача), наукова, дитяча (уточнюється характер літератури) тощо.\nЧетвертий підрозділ “Термінологічна норма і проблема кодифікації термінів з міжнародними компонентами” охоплює три параграфи. Перший із них – “Трактування термінологічної норми в науці” зосереджує увагу на еволюції поглядів на норму в термінології. Поняття термінологічної норми започаткував ще Е. Вюстер. З одного боку, ця норма має міжнародний характер, бо охоплює вимоги, які ставляться до термінів будь-якої мови, а з іншого – враховує національну форму вираження, тобто позначення того чи іншого поняття і ґрунтується на мовній нормі. У роботі наведено погляди на термінологічну норму різних учених (зарубіжних та українських) та наукових товариств, серед них Наукового товариства ім. Шевченка, Інституту української наукової мови.\nТермінологічна норма охоплює усі вимоги, що ставляться до термінів. Ці вимоги формувалися упродовж століть, доповнювалися, дискутувалися, деякі положення відкидалися. На сьогодні ознаками термінологічної норми є: співвіднесеність терміна з поняттям, однозначність наукової назви, її точність, нейтральність, короткість, системність, наявність чіткої дефініції, відсутність синонімів, милозвучність і гнучкість. Основна вимога – це відповідність системі мови, її структурі, її духові. Трактування норми висуває цілий ряд проблем, серед яких: ознаки термінологічної норми, взаємовідношення термінологічної й загальномовної норми, стабільність і змінність норми, норма і кодифікація, критерії термінологічної норми тощо.\nКодифікація термінів неможлива без термінологічної норми. Вона підпорядковується їй, залежить від неї.\nУ другому параграфі “Термінологічна норма і слова з МКК” розглянуто проблеми, пов’язані з уживанням міжнародних терміноелементів. Серед них :\n· правописна (порушення орфографічної норми);\n· проблема варіантів (відмінність у передачі деяких звуків чи морфем, а також їх наявність/ відсутність);\n· проблема синонімів (наявність кількох термінів на позначення того самого поняття);\n· проблема полісемії терміна;\n· калькування російськомовних моделей;\n· неуніфікованість дефініції у словниках;\n· перенасичення терміносистем запозиченими словами.\nПравописна проблема. Усі помилки, пов’язані з написанням слів з МКК, можна звести до таких орфографічних випадків: 1) міжнародні компоненти пишуть окремо (аудіо техніка); 2) міжнародні компоненти пишуть через дефіс (відео-салон, радіо-реклама, біо-йогурт), хоча за чинним правописом їх слід писати разом; 3) простежуємо і різнобій у написанні (міні-диктант/ мінідиктант/, міні диктант) (компоненти міні-, максі- пишуться через дефіс). Поза всяким сумнівом, що написання таких слів слід уніфікувати.\nПроблема варіантів. В а р і а н т и терміноодиниць – це паралельні форми існування мовної одиниці, що мають певні відмінності на рівні наголосу, фонемного, морфемного оформлення тощо. Зіставляючи словники різних років видання, ми знаходимо такі варіанти слів-термінів без зміни значення: нейр-/ невр-: невроалергія – нейроалергія; невроанатомія – нейроанатломія; неврон – нейрон, невровірус - нейровірус; кефал-/ цефал-: макрокефал – макроцефал; ендо-/ енто- : ендопаразити – ентопаразити; ендодерма – ентодерма, авто-/ауто-: автограф, автогравюра, автомат, автореферат і аутоімунний, аутогемотерапія, де значення компонента однакове. Окрім того, спостерігаємо відмінності у передачі окремих звуків: нефролітіяза і нефролітіаза; нефроскенування і нефросканування, нітробензен – нітробензон тощо. Виявлені варіанти можна звести до таких груп: фонетико-фонематичні (варіанти на рівні іншомовних основ): а) з пропуском одного із звуків (букв): палеоантропи – палеантропи; геліокоптер – гелікоптер; б) з відмінністю в одному звукові (букві): телеозавр – телеосавр; флюорографія – флуорографія; неврилемома – невролемома; морфемні: а) з усіченою і не усіченою першою основою: Напр.:, грецький корінь гем- утворено на основі називного відмінка, тоді як його варіант гемат- – на основі родового відмінка: гемокатоліз – гематокатоліз; гемоперикардит – гематоперикардит, нейродерматит – нейродерміт, б) на рівні іншомовних суфіксів: лейкоз – лейкемія; токсодермія – токсикодермія, пірокатехін – пірокатехол; в) з усіченою і не усіченою основою: радіокоментар – радіокоментарій; макрокосм – макрокосмос; мікрокосм – мікрокосмос, ендокард – ендокардій; нітроген – нітрогеніум; і под, що є наслідком переосмислення різноманітних словоформ, у результаті чого на українському мовному ґрунті відбулося поглинання коренем елементів закінчення; г) встановлено також варіанти з перестановкою компонентів: нейромієліт – мієлоневрит; морфологічні: 1) в різних формах числа: аероб – аероби, аерофіт – аерофіти, астроцит - астроцити, біоліт – біоліти; біобласт – біобласти; біокаталізатор – біокаталізатори; біополімер – біополімери; біопотенціал – біопоиенціали; біоритм – біоритми, гемопаразит – гемопаразити, геосфера – геосфери, гідрофіт – гідрофіти, гідрокарбонат – гідрокарбонати, електро- літ – електроліти, зооспора – зооспори, зоопаразит – зоопаразити, метео- рит – метеорити, нітрофенол – нітрофеноли тощо; 2) у різних родових формах: автокар – автокара, аеробіоз – аеробіоза, астроїд – астроїда, гематометр – гематометра, гідроліз – гідроліза, мікродин – мікродина та ін.\nПроблема синонімів у термінології. Синонімія (дублетність) між словами-термінами з МКК має кілька різновидів: 1) різні іншомовні слова: аероцеле - ангіоневроз – дистонія; андрогінія – гермафродитизм; бластома – неоплазма; нітроцементація – ціанування; макросомія – гігантизм; екзотоксин – холероген; геоботаніка – фітоценологія; 2) іншомовне і національне слово: автоінтоксикація – самоотруєння; автоінфекція – самозараження; автофі- лія – самозакоханість; бластома – пухлина; макробіот – довгожитель; екзоцентричний – зовнішній; екзотропія – косоокість; ортогональний – прямокутний; гідротерапія – водолікування; батометр – глибиномір; геліотерапія – сонцелікування; 3) на рівні словосполучень: олігофренія ксеродермічна – синдром Руда.\nСинонімію різних структурних рівнів виявляємо між: 1) композитом і словосполученням з іншомовними словами: артроліз – операція Вольфа; олігодендрогліобластома – олігодендрогліома диференційована; гемограма – лейкоцитарна формула; 2) іншомовним композитом й українським словосполученням: ангіома – судинна пухлина; ангіопатія – захворювання кровоносних судин; батибіонти – глибоководні тварини; біоліти – гірські породи; геліофіти – світлолюбові рослини; гематоцеле – кров’яний набряк; гепатоліт – камінь печінковий; гідроцефалія – головна водянка; водянка голови; гідрофобія – водобоязнь; олігофренія – природжене недоумство; остеопет- роз – мармурова хвороба; остеоцит – клітина кісткова; 3) іншомовним композитом і гібридним словосполученням: анероїд – металевий барометр; гідромасаж – водний масаж; гносеологія – теорія пізнання; гетерозис – гібридна сила; ангіоневроз – судинний невроз; гемограма – формула крові тощо.\nСеред мовознавців немає єдиної думки щодо визначення статусу (синоніми чи варіанти) частково подібних за формою вираження термінів, що різняться лише якоюсь частиною 1) на рівні двох запозичених слів з синонімною першою частиною: аероцеле – трахеоцеле, акродисплазія – краніодисплазія, астробіотика – екзобіотика; гологамія – макрогамія; орнітофауна – авіафауна; олігопное – гіпопное; 2) з відмінною другою частиною: акрокранія – акроцефалія, нейролюес – нейросифіліс; олігооптіалізм – олігосіалія; гнотобіологія – гнотобіотика; гірогоризонт – гіровертикаль; 3) скорочене словосполучення і його розгорнутий варіант, напр.: біопотенціа- ли – біоелектричні потенціали; екопроблематика – екологічна проблематика; нітробактерії – нітрофікувальні бактерії; 4) ряди з різноструктурними одиницями: астробіологія – екзобіологія – космічна біологія; остеобластома – остеоїд – остеома гігантська. Ми зараховуємо їх до синонімів. А варіантом вважаємо скорочене словосполучення й утворений від нього композит.\nУ межах наукового стилю мови – синоніми небажані, навіть шкідливі, бо руйнують термін як дефінітивну одиницю системи. У професійно-виробничій сфері, в усному мовленні фахівці творять й уживають спрощені, скорочені терміни, які нерідко є випадковими, безсистемними і не відомими поза виробничо-фаховою сферою.\nПолісемія також є вадою термінології, якщо її має термін в одній терміносистемі. Багатозначність виявлена у словах: авіапатруль, авіапошта, автономія, автотипія, автохтони, автопортрет, агромеліорація, аерозоль, аеротерапія, акваріум, акватинта, акватипія, бібліографія, бібліотека, гастрономія, геліограф, геліографія, геліотроп, геліоцентризм, гемостаз, гемодинаміка, геомагнетизм, географія, гідрофільність, гідромедуза, електрозварювання, електрофорез, ентодерма, макросвіт, мікроекономіка, мікроліт, мікрорайон, мікросвіт, метеорологія, моторикша, невропатія, некролог, некромантія, некрофобія, некрофілія, некроліз, олігархія, олігофрен, ортоскоп, ортоскопія, остеоартрит, псевдогамія, псевдонім, псевдомерія, психолог, психологізм, психологія, психосоматика, радіолог, радіометр, радіометрія, радіотелеграф, радіотехніка, радіофонія, радіофікація, рентгенографія, рентгеноскопія, ретроспектива, стереотип, телебачення, телеграма, телеграф, телескоп, технократія, технологія, феромагнетизм, фізіологія, фізіономія, циклограма тощо. Напр.: авіапатруль: 1) літак; 2) патрулювання, що здійснюють такі літаки; авіапошта –1) перевезення; 2) поштове відправлення; 3) установа, що здійснює такі перевезення. Очевидно, що одне із значень можна замінити іншими словами, зокрема позначення процесу передавати іменниками на –ння: авіапатрулювання; авіаперевезення.\nУ багатьох випадках полісемія зумовлена детермінологізацією спеціальної назви, її переходом у сферу побутового мовлення, зокрема: телепередача – 1) передавання зображень за допомогою телебачення, 2) те, що передають по телебаченню з телевізійного центру; телефон – 1) вид електрозв’язку, що дає змогу передавати та приймати мовлення; 2) апарат зі сигнальним дзвінком і трубкою для розмов за допомогою такого зв’язку; 3) розм. номер телефонного апарата. Якщо ж термін уживається в різних терміносистемах з різним значенням, то вважати це вадою термінології не слід. Напр.: радіометр – 1) прилад для вимірювання енергії світла; 2) прилад для вимірювання малої інтенсивності в діапазоні радіохвиль; 3) прилад для розвідування радіоактивних корисних копалин; 4) механічний пристрій для вимірювання звукового тиску. Тобто кожне значення терміна має свою сферу уживання: це – оптика, радіотехніка, механіка, радіологія.\nКалькування – це перенесення моделей (семантичних і словотвірних) з однієї мови в іншу. Внаслідок колишньої русифікації в термінологію потрапила значна кількість невдалих кальок. Однак стосуються вони переважно другої частини композита. Серед словотвірних: 1) невдалі моделі з суфіксом –к (а): електроводокачка, електрозварка, електропроводка, електроустановка, електродоїлка, мікролітражка, електроводогонка, електрокнопка, геліоустановка. Терміни такого зразка, якщо позначають процес чи дію, слід перекладати українськими термінами віддієслівними іменниками на -ння. У наведених прикладах це стосується, зазвичай, не препозиційних МКК, а постпозиційних, національних компонентів; 2) застарілі форми типу: електронасос, електропилосос (тепер електропомпа, електропорохотяг); 3) дієприкметникові форми активного стану теперішнього часу: відеозаписуючий, аудіовідтворюючий, вібруючий і под. У науковій літературі знаходимо пропозиції замінювати такі форми прикметниками на -альн(ий), які також позначають “активну здатність, призначення до вжитку чи певної дії”.\nНеуніфікованість простежуємо і в словниках. Зокрема укладачі (упорядники) неоднаково подають у словникових статтях міжнародні компоненти. Так, у словнику іншомовних слів в одній словниковій статті подано: гастер..., гастр..., гастро; гем..., гемато..., гемо….(тобто МКК з варіантами). Однак ендо- й енто- знаходяться в різних словникових статтях. У цьому самому словнику нечітко з’ясовується етимологія слова. Зокрема, слово гальванічний має помітку (від гальвано...), а інше реєстрове слово гальвано... пояснено як “частину складних слів, що відповідає поняттю гальванічний” (СІС, 1985), тобто виходить замкнене коло.\nУ третьому параграфі “Кодифікація термінів з МКК” йдеться про різні визначення слова “кодифікація” в науковій літературі. Вважаємо, що термін “кодифікація” має кілька трактувань. Під кодифікацією розуміють: 1) систематизацію норм, 2) різновид нормотворення, 3) засіб регулювання чогось. Спільним для цих значень є письмова фіксація, що має рекомендаційний характер. Сутність кодифікації полягає в об’єктивній оцінці мовних дублетів, варіантів, інновацій, тенденцій розвитку. Кодифікація може бути абсолютна і відносна. Абсолютна пов’язана із усталеною нормою, оскільки уживання багатьох слів і термінів з МКК не викликає жодних застережень. Ці слова прижилися у мові, стали “своїми”, без них ми не обходимося у нашому повсякденному та науковому спілкуванні, вони зазвичай не мають українських аналогів. До таких належать: телевізор, телефон, автобус, автомобіль. Відносна кодифікація пов’язана з неусталеною “розхитаною” нормою і зумовлена наявністю варіантів, синонімів до слів з МКК, а також полісемією деяких термінів. Власне відносна кодифікація і вимагає прискіпливого ставлення до слів-інваріантів та варіантів, щоб надати перевагу одному із них.\nОстаннім часом спостерігається тенденція впроваджувати у сферу наукового мовлення суто українські терміни. Чимало пропозицій щодо заміни іншомовних слів, побудованих із класичних коренів, подали П. Штепа та М. Вакуленко (див.: текст дисертації), пор.: авіадесант – літаковисадка (Ш); авіазавод – літаковня (Ш); авіаконструктор – літакобудівничий (Ш); авіапошта – літакопошта (Ш); авіатранспорт – літакоперевіз (Ш); автобіографія – власножиттєпис (Ш); автограф – власнолпідпис (Ш); автодидакт- самоук (Ш); автократія – єдиновладдя (Ш); автомат – саморух (Ш),(В), самороб (Ш),(В), самочин (В), самопал (Ш); агроном – рільничознавець (Ш); аеропорт – летовище (Ш); аеронавт – летун (Ш); аеростат – повітроплав (Ш); аерологія- повітрознавство (Ш); аеротерапія – повітролікування (Ш); астрогнозія – зорезнавство (Ш); астролатрія – зореобожання (Ш); астрономія – зорезнавство (В); бібліогност – книгознавець (Ш); бібліологія – книгознавство (Ш); бібліограф – книгознавець (Ш); ( а чому не книгоописувач?), бібліографія – книгоопис (Ш), бібліоман – книголюб (Ш), бібліотека – книгозбірня (Ш); бібліотекар – книжник (Ш);, бібліофобія – книгоненавиисть (дослівно: книгобоязнь) (Ш); віброграф – тремописка (Ш), движопис (В), движбописець (В), тремопис( В), тремописець (В); гастрономія – куховарство (Ш); геліотерапія – сонцелікування (Ш); гематологія – кровознавство (Ш); гемодинаміка – кровобіг (Ш); геодезія –землемірство (Ш), землемірення (В); геометр – землемір (Ш); географія – землеопис (В); гідроліз – водорозклад (Ш), (В); гідролог – водознавець (Ш); гідротерапія – водолікування (Ш); гідрометр – водомір (В), водомірка (В), водомірець (В); зоотехнік – тваринознавець (Ш); зоологія – тваринознавство (Ш); макрокосмос – все- світ (Ш); мікрокосмос – дрібносвіт (Ш); мікрометр – дрібномір (Ш); нефрологія – ниркознавство (Ш); онкологія – пухлинознавство (Ш); онкотомія – пухлинорозтин (Ш); орнітографія – птахоопис (Ш); орнітологія – птахознавство (Ш); остеографія – кісткоопис (Ш); остеологія – кісткознавство (Ш); осцилограф – коливопис (В), коливописець (В), коливописко (В); осцилоскоп – коливогляд (В); палеограф – письмознавець (Ш); палеографія –давнєписьмознавство (Ш); палеотип – стародрук (Ш); пірометр – гарячомірка (Ш), жаромір (В), жаромірка (В), гарячомір (В), гарячомірка (В); пірофор – вогненосець (В); телескоп – далекобачка (Ш), далекогляд (В), далевид (В), далезір (В); телетайп – далекодрук (Ш); телебачення – далекобачення (В); ферометр – залізомір (В); залізомірка (В); фотоапарат – світлячка (Ш); фотограф – світляр (Ш); фотографія – світлина (Ш); фотокопія – світловідбиток (В); фотометр – світломір (В), світломірка (В), світломірець (В); фототипія – світлодрук (В); світловідбит (В); циклотрон – кологон (В), колобіжник (В) тощо.\nНавіть побіжний аналіз цих ілюстрацій дає підстави стверджувати, що слова на -граф(ія); -лог(ія); -метр вже отримали в українській мові свої національні відповідники, які передаються конструкціями на -опис, -знавство, -мір й утворюють певну систему. Це прямі кальки грецьких чи латинських коренів. Усі інші ще безсистемні, хоча не менш цікаві, бо передають нерідко авторське бачення, його власне уподобання. Вибираючи між питомими і запозиченими формальними елементами, іншомовні не відкидаються беззастережно, бо іноді вони мають певні переваги перед зрозумілими для всіх терміноелементами рідної мови.\nРозділ третій “Специфіка компонентів іншомовного походження у сучасній українській мові” складається із чотирьох підрозділів. Перший підрозділ “Дослідження слів з міжнародними компонентами у сучасному мовознавстві” концентрує увагу на аспектах сучасного аналізу слів з МК. Здійснено огляд наукових праць українських та зарубіжних учених (А. Москаленка, О. Сербенської, Г. Чернецької, Г. Півторака, М. Сташко, Л. Пацери, О. Лебедєвої та ін.), які описували слова з МКК.\nУ другому підрозділі “Специфіка препозиційних компонентів іншомовного походження у сучасній українській терміносистемі: джерела запозичень, етимологія, фіксація, семантичні та граматичні модифікації” проаналізовано й описано компоненти авіа-, авто-, агро-, акро-, аква-, акро-, артро-, архе-, астро-, бібліо-, блефаро-, вібро-, відео-, гальвано-, гастро-, геліо-, гем(ато,о)-, гео-, гідро-, екзот-, електро-, ендо-, зоо-, магніто-, макро-, метео-, мікро-, мото-, невр(о, нейрон-)-, некро-, нефро-, нітро-, ольго-, онко-, орніто-,орто-/орфо-, остео-, осцило-, палео-, піро-, прото-, псевдо-, психо-, радіо-, рентгено-, рео-, ретро-, стерео-, теле-, техно-, турбо-, феро, фізіо-, фото-, цикло-. Спочатку з’ясовується походження компонента, його первісне і сучасне значення, простежується фіксація слів з цим терміноелементом у словниках різних типів\nВідтак розглядаємо лексико-семантичні групи слів з МКК, визначаємо парадигматичні та синтагматичні зв’язки термінів, зіставляємо семантичні структури слова в діахронному зрізі, план вираження поняття в українській, польській, чеській мовах. Кількісна характеристика супроводжує фіксацію слів у словниках, розподіл їх за частинами мови. Як варіанти наводяться українські відповідники, запропоновані П. Штепою та М. Вакуленком. Простежуються кількісні вияви термінних похідних з МК. Найбільшу кількість слів-термінів охоплюють компонентои електро- (356), авто- (350), гідро- (340), фото (237). Найменшу – з орніто- – (11). Більшість слів – іменники. Наявні також прикметники, дієслова, прислівники. Їх значно менше. Найбільшу кількість прикметників виявлено серед термінів з компонентом фото- (87), авто- (38), радіо- (38), електро- (34). Прикметники входять до складу термінів-словосполучень. Дієслова знаходимо з-поміж термінів з МКК теле- (5); авто- (3); гальвано-, електро-, радіо-, стерео- – по 2; прислівники – у словах на авто-, фізіо- (по 2).\nТерміни з препозиційними компонентами можуть окреслювати конкретні терміносистеми, напр., слова з авіа-, аеро- уживаються в авіаційній галузі, вони позначають поняття техніки, хоча деякі з них набули побутового уживання (авіарейс, авіаквиток, аеропорт тощо), слова на агро- пов’язані із сільським господарством, на астро- – з астрономією, космосом, на ендо-, невро-, некро-, онко-, остео- – з медициною; на техно-, турбо- – з технікою. Тобто дають вказівку на конкретну терміносистему, виконуючи дейктичну функцію. Не окреслюють конкретних сфер діяльності слова з МКК аква-, акро-, гастро-, гідро-, екзо-, магніто-, макро-, мікро-, осцило-, радіо-, теле-, рентгено-, стерео-, фото-, цикло- тощо. Терміни з цими компонентами належать до різних галузей знань.\nСлова з препозиційними терміноелементами належать до певних лексико-семантичних груп, окреслюють конкретні термінополя (мікрополя). Найбільшу кількість таких полів мають терміни з компонентами авто- (13), радіо- (12), авіа- (10), теле- (10), найменшу – з онома- (2), рео- (3), фізіо- (3) тощо.\nНемає жодної лексико-семантичної групи (жодного мікрополя), яка була б спільною для слів з усіма розглянутими компонентами. Навпаки, окремі поняттєві категорії притаманні лише словам з певними терміноелементами. Це назви: сплавів (авіа-, аеро-, феро-), творів мистецтва (авто-, відео-), мінералів (астро-, вібро-, гемо-). Прикметники з препозиційними міжнародними терміноелементами зазвичай позначають спільні категорії: ознак, властивостей, якостей або стосунок до того, на що вказує твірна основа.\n49 терміноелементів як складники термінів позначають наукові чи промислові галузі чи розділи. Напр.: авіа- (авіабудування); авто-(автометрія), агро- (агрономія), геліо- (геліофізика) тощо. Не мають такого значення слова з компонентами акро-, блефаро-, вібро-, відео-...Чисельними є також групи на позначення приладів, пристроїв (серед цієї категорії термінів немає слів з компонентами акро-, артро-, блефаро-...), процесів (крім акро-, артро-, блефаро-...).\nСинонімію, антонімію також спостерігаємо між окремими термінами, що, по суті, є чи не головною передумовою системотворення. Однак у термінології явище синонімії допустиме лише на стадіях становлення системи, надалі синонімія вважається її вадою. Зокрема у синонімні відношення входять компоненти авіа-, аеро-. Вони мають як багато спільного, так і відмінного. Спільним для них є окреслення тематичних термінополів: назви транспортних засобів (авіалайнер, авіаносець, аеробус, аероплан); назви приладів, пристроїв, механізмів (авіакомпас, авіамотор, аерометр, аерофільтр); назви дій та процесів (авіапідживлення, аерофотознімання, аеротерапія); назви осіб за виконуваною роботою (авіатехнік, авіатор, авіаконструктор, аеролог, аеро-навт); ознаки, властивості, якості (авіамодельний, авіадесантний, аеродинамічний, аеродромний); назви просторових понять (авіалінія, авіатраса, авіамаршрут, аероторія); назви сплавів (авіаль, авіахім, аерон, аеросил). Водночас кожен із компонентів виявляє свої особливості. Зокрема компонент авіа входить до слів на позначення: установ та організацій (авіаметеослужба, авіаметеостанція, авіабаза тощо); промислово-технічних галузей (авіабудування, авіапромисловість, авіація). А компонент аеро- до слів на позначення: приміщень (аеровокзал, аеросалон); зображень, відбитків (аерофотографія), рослин, організмів (аероби, аерофіти); наукових галузей (аеродинаміка, аерокліматологія, аерологія, аеромеханіка тощо).\nОтже, компонентам притаманне синонімічне значення, однак вони поєднуються з різними основами (основи, які б поєднувалися одночасно з двома терміноелементами, поодинокі: авіамаяк – аеромаяк; авіапошта – аеропошта, авіатранспорт – аеротранспорт, авіашкола – аерошкола) позначають поняття технічної галузі; неврон – нейрон, невродерміт – нейродерміт з ідентичним значенням – слова медичної галузі.\nФормально можна замінити і терміноелементи у словах: агрофізика, агрофізик, агрохімія, агрохімік на геофізика, геофізик, геохімія, геохімік, проте значення цих термінів буде різне. Окремі слова мають варіанти серед слів з компонентом гідро, напр.: акванавт – гідронавт (спеціально підготовлена людина, яка може тривалий час перебувати в підводній споруді (апараті), не виходячи на поверхню). Аналогічно деякі терміни з іншими компонентами можуть бути лише формально замінними, бо позначають різні поняття, напр.: акваплан (плотик), гідроплан (літак).\nЧастково накладаються значення термінів акваметрія (методи кількісного визначення води в різних речовинах) – гідрометрія (розділ гідрології, що розробляє методи вивчення режиму водних об’єктів, вимірювання та обліку всіх вод земної поверхні); акватипія (поліграфічний спосіб відтворення малюнків водяними (знежиреними) фарбами) – гідротипія (виготовлення фотографічних кольорових зображень із застосуванням водорозчинних барвників); нефрологія (розділ медицини, який вивчає будову, функцію та хвороби нирок і методи лікування їх) – урологія (розділ медицини, що вивчає хвороби сечової системи (нирок, сечоводів, сечового міхура) й чоловічої статевої системи, лікування і їхню профілактику).\nОкремі компоненти вступають між собою у відношення антонімії, однак слова з цими терміноелементами не завжди її зберігають. Порівняймо: кріотерапія (лікування захворювань основане на використанні низьких температур) – піротерапія (лікування штучним підвищенням температури), але макроекономіка (система взаємозв’язків різних галузей і сфер промисловості та сільського господарства / економічна наука, що вивчає взаємозв’язки й пропорції розвитку народного господарства загалом та окремих його галузей) і мікроекономіка (система виробничих підприємств і підприємств послуг, що безпосередньо задовольняють потреби населення в товарах і послугах / економічна наука, що вивчає взаємозв’язки та пропорції в межах окремої ланки виробництва чи окремого підприємства, господарства), де радше спостерігаємо зіставлення цілого і частини, ніж протиставлення.\nВідношення омонімії (при спільному етимоні) простежуємо між компонентами радіо-1 (відношення до радіо, пов’язаний з радіо) та радіо-2 (відношення до радію, радіації), однак у словах ця приналежність терміна до одного чи іншого компонента виявляється лише у визначеннях, трактуваннях термінів, напр.: радіобуй (буй з радіопередавачем) і радіобуря (вибуховий бурхливий процес на космічних тілах, що супроводжується могутнім радіовипромінюванням).\nСлова з міжнародними терміноелементами перебувають у постійному русі: одні з них зникають з української мови, інші стають рідковживаними чи, навпаки, поширеними у сучасній мові. Зокрема, н е в ж и в а ю т ь с я в сучасній мові такі слова: мікрохронометр (годинник, що показує найдрібніші точки перебігу часу), ортогнати (люди прямозубої породи), ортодидактика (правильний спосіб навчання), ортодіяграф (апарат для змалювання з поміччю рентгенівського проміння форм та величин внутрішніх органів), ортогональний (прямокутний), ортоморфія (правильне утворення), ортопластика (вимірювання нерівних, скривлених частин), турбоальтернатор (парова турбіна, сполучена з електричною машиною); р і д к о в ж и в а н и м и є сьогодні терміни некрофори (жуки-погрібники), орнітоцефал (птицеголова, викопна ящірка), вони мають або вузькофахове уживання, або застаріле. Натомість продукуються слова на – еко-, євро-, ксеро- і под.\nОкремі терміни по-різному трактуються у старих і нових словниках, напр.: ортоскоп – 1) горлянкове дзеркальце; 2) інструмент для досліджування веселкової оболонки ока і прилад для контролю за прицілом; метеор – 1) всяке атмосферне явище: буря, сніг, дощ, блискавка, веселка; 2) падуча зоря, що падаючи лишає після себе блискучу смугу; 3) людина, що швидко з’явилася і швидко зникла на громадському обрії, звернувши раптово на себе увагу (СЧС) – і 1) тверде тіло комічного походження, що потрапляє з величезною швидкістю в земну атмосферу: падаюча зірка; 2) швидкохідне пасажирське судно на підводних крилах (ВТССУМ).\nСпостерігаємо і зміну семантичної структури слів. Вона р о з ш и р и л а с ь у деяких словах: гастроном – знавець витворної кухарської штуки, аматор тонких страв (СЧС) і 1) знавець і любитель смачної їжі; 2) назва крамниці, в якій продається гастрономія (ВТССУМ); а в деяких з в у з и л а с ь: фототропізм – 1) властивість рослин повертатися до світла, до сонця; 2) властивість деяких нижчих тварин рухатися в напрямку до сонця або від нього (СЧС) і властивість рослин повертатися до променів сонця або відвертатися від них (ВТССУМ).\nЗіставивши слова з препозиційними міжнародними компонентами, що є в терміносистемах, з їхніми аналогами в польській та чеській мовах, дійшли висновку, що подібні лексеми є і там. Однак зазвичай західнослов’янські мови намагаються підібрати національні слова на позначення таких понять, відсуваючи на задній план або й зовсім усуваючи запозичення. Порівняймо: авіабаза – baza lotnicza, letecká, авіалінія – trasa powietrzana (польська.), letecká linka (чеська), агропромисловий – rolniczo-przemyslowy(п), zemědelskoprǔmyslovŷ (ч), бібліотека – knihovna (ч), księgozbior(п), гематома – krwiak (ч) тощо. Поступово стає на такий шлях й українська мова.\nОкремі слова з міжнародними терміноелементами поступово отримують національні відповідники: авіація – повітроплавання, літунство; автобіографія - власно життєпис; автогамія (рослин) – самозапилення; автогонія – самозародження; автограф – власно підпис; автодидакт – самоук; автокефалія – незалежність; автократ –- володар, владар; автократія – єдиновладдя; автоліза – само розчин; автомат – саморух, самороб; (зброя) самопал, (писалка) самописка, автономія – самоуправа; бібліогност – книгознавець; бібліологія – книгознавство; бібліограф – книгознавець; бібліографія – книгоопис; бібліоман – книголюб; бібліотека – книгозбірня; гастралгія – шлункобіль; гастрит – шлункозапал; гастроскопія – шлункоогляд огляд шлунку; гастротомія – шлункорозтин; геліотерапія – сонцелікування, лікування сонцем; геліофільний – світлолюбний; гідролог – водо знавець; гідрометр – водомір; гідронефроз – ниркова водянка; гідроніміка – назви водоймищ; гідротерапія – водолікування; ксилема – деревина; ксилологія – деревознавство тощо.\nКомпозити з постпозиційними іншомовними компонентами розглядаємо у другому підрозділі. Це – надзвичайно цікава і малодосліджена на сьогодні сторінка мовознавства, детальний аналіз якої засвідчує, що до таких елементів не можна підходити однобічно. Усі вони мають чітке значення, яке може зберігатися і не зберігатися у похідних композитах. Постпозиційні компоненти вводять терміни у певну системну матрицю, чим сприяють класифікації термінології.\nМи виявили близько ста компонентів, що уживаються в постпозиції. На жаль, не усі вони виділені в загальномовних і термінологічних словниках. Окремі з компонентів мають подвійну властивість, тому їх розглянуто в окремому розділі. Здебільшого усі вони г р е ц ь к о г о походження. Л а т и н с ь к е походження мають компоненти –цид(ди), -фікація, а н г л і й с ь к е – -бол, -мен. Цікаво, що ці компоненти поєднуються переважно із грецькими і рідше з латинськими основами і зовсім не поєднуються з українськими чи іншими слов’янськими основами. Їх важче замінювати національними відповідниками. Навіть якщо і підберемо слово (напр.: бібліотека – книгозбірня), то воно повністю не покриє семантичну структуру міжнародного слова. Деякі терміни можна заміняти лише словосполученнями: абориген – корінний житель, фільмотека – зібрання фільмів. Але оскільки запозичені міжнародні слова можуть мати і мають полісемію, то в кожному конкретному випадку це будуть нові словосполучення, що є незручно для наукових галузей і суперечить вимогам, що ставимо до терміна.\nУсі постпозиційні компоненти можна поділити на дві групи: однозначні й багатозначні. До о д н о з н а ч н и х компонентів належать -бол (позначає назви спортивних ігор з м’ячем): футбол, волейбол, баскетбол, гандбол, -завр (позначає викопних плазунів): динозавр, іхтіозавр, палеозавр, плезіозавр, птерозавр, стегозавр, телеозавр, бронтозавр; -іатрія (позначає галузь медицини): педіатрія, фтизіатрія, геріатрія, психіатрія тощо; -латрія (позначає зв’язок з релігійним культом): астролатрія, зоолатрія; -міцети (позначає клас різних видів нижчих грибів): актиноміцети, фікоміцети; -стат (позначає прилади): гідростат, геліостат, реостат, термостат, фотостат; -скоп (те саме значення): мікроскоп, геліоскоп, перископ тощо.\nБ а г а т о з н а ч н и м и є терміни, що мають від двох до семи значень. Два значення притаманні термінам з кінцевими компонентами -птер (позначають літальний апарат і комаху); -скаф (пристрій та вид транспорту); аналогічно: –тонія, –фоб, –цен. Тризначними є: -крат (позначає механізми та осіб за відношенням до влади чи прихильністю до чогось); -номія (позначає назви наук, соціальні поняття, частини тіла); чотиризначними: -ном (фах прилади, приміщення, математичні поняття), -оїд (позначає геометричні фігури, антропологічні та біологічні поняття, хімічні речовини); -фаг (позначає осіб, організми, речовини, предмети); аналогічно –ман; -терій; по сім значень мають компоненти –фор, -фікація. Слід зазначити, що нерідко компоненти, що мають один етимон, розпадаються на різні терміноелементи з різною кількістю значень та похідних слів. Це, зокрема: -цид –2 , -циди –3 , -номія –3, -ном – 4, -генез – 3, -ген – 4 тощо. Ці значення їм зазвичай надають наступні морфеми.\nПодібні компоненти мають й інші слов’янські мови. Однак, продуктивність їх у кожній із мов неоднакова.\nУ третьому підрозділі “Специфіка компонентів, що можуть уживатися у пре- і постпозиціях: джерела запозичень, етимологія, фіксація, семантичні модифікації” проаналізовано похідні слова, в яких може виявлятися один з 19 компонентами. Це: андро-...-андр(ія), бласто-...-бласто(з), біо-...-біо(з) грам-...грам(а), граф-...-граф(ія), дендро-...-дендро(н). Окремі компоненти зберігають свою низьку продуктивність й уживаються обмежено. Це граф(о)-, грам(о)-, дендр(о)-. Інші навпаки виявляють високий ступінь продуктивності, поєднуючись усе з новими словами чи коренями, це біо-, кіно-, термо-, цито- та ін.. Деякі терміноелементи зовсім не поєднуються з питомими українськими словами (андро-,бласто-, графо-, грам-, літо-,лого-, метро-, офтальмо-, філо-, фіто-, цито-). Не властиве таке поєднання і постпозиційним компонентам. Слова з такими МКК виявляють різну продуктивність творення.\nНайбільшу кількість слів зафіксовано з елементами біо- (у препозиції) – 175, на другому місці – з терміноелементом кін(о)- 148 та термо- – 129. Найменше – з онома- – 10, грам-, граф- по 21. У постпозицій найбільше виявлено слів на лог(ія)- – 197, -граф – 142, -лог – 130, -метр – 119, наймен- ше – з -космо – 2, -андр(ія) – 4, -офтальм, -ксил(ема) по 5.\nЦі слова позначають, крім наукових галузей, процесів і приладів, ще й осіб, організми, речовини. Термінам бластогенез, кінодраматургія, кінопанорама, кінофестиваль, літографія, літофанія, моноліт, одонтоліт, термограма, термоізоляція, термотаксис, фонотека, фонографія тощо властива полісемія. Синонімічні відношення мають: андробластома – аренобластома; гнотобіотика – гнотобіологія, кінофабрика – кіностудія; кіноактор – кіноартист, кінохроніка – кіноінформація, термофільний – теплообмінний. Антонімічні відношення виявлено серед термінів-словосполучень: офтальмоплегія внутрішня – офтальмоплегія зовнішня, офтальмоскопія зворотня – офтальмоскопія пряма.\nЗовнішня сполучуваність властива лише частині слів з МКК. Тобто не усі родові терміни творять видові. Здебільшого уточнення поняття відбувається за допомогою прикметника (лівобічна сполучуваність), напр.: геометрія (аналітична, архімедова, внутрішня, уявна, вища, нарисна, просторова, сферична, напівевклідова); радіостанція (короткохвильова, відправна, пеленгаторна, передавальна, приймальна, проміжна, суднова, трансляційна, широкомовна), або іменника (правобічна сполучуваність), напр.: геохімія (біогенезу, галогенезу, гіпергенезу, ізотопів, ландшафту, осадових порід, вугілля).(поодинокі випадки), або слова можуть мати як лівобічну, так іправобічну валентність: бібліотека (академічна, базова, відомча, дитяча, державна, довідкова, домашня, історична, крайова, масова, міська, методична, медична, меморіальна, народна, наукова, національна, обласна, опорна, галузева, парламентська, пер6есувна, публічна, районна, сільська, спеціалізована, стаціонарна, технічна, універсальна, навчальна, центральна, приватна, шкільна, для дітей, для юнацтва, для сліпих) тощо. Антецеденти складеного терміна обов’язково щось уточнюють.\nСеред слів з препозиційними міжнародними компонентами переважають іменники, а серед лексем з постпозиційними МКК наявні тільки іменники. Терміни інших частин мови виявлені лише у словах з препозиційними частинами. Це прислівники: з літ(о)- –1 (літологічно), філ(о)- – 2 (філологічно, філософічно), дієслова з біо – 1 (біоортогоналізувати), кін(ема) – 1 (кінематографу вати), кін(о)- 2 (кіно-фікувати, кінофікуватися), літо- – 3 (літографувати, літогра-фуватися, літохромувати); терм(о)- – 1 (термостатувати); філ(о)- –3 (філозофувати, філософствувати, філософувати).\nНе уживаються сьогодні слова біософія, логодедалія, логомахія та ін. Рідковживаними стали: логофет, фонограф.\nУ висновках сформульовано результати виконаного дослідження:\n1. Іншомовні слова наявні в кожній мові, що пов’язано із економічними, торговельними, науковими, політичними стосунками між країнами (державами). Однак ставлення до запозичених слів у різних народів на різних етапах розвитку суспільства є різне. Одні мови вбирають у свій лексичний склад чужі слова, інші позичають лише ті лексеми, яких мова-реципієнт ще не має, ще інші намагаються уникати будь-яких запозичень. Українська мова належить до утилітарних мов: вона запозичає передусім лише те, що не підлягає заміні.\n2. Слова з МКК активно функціонують в українській мові з XVII ст. Побутують вони в різних стилях, але найбільше їх у науковому мовленні. Такі лексеми посідають важливе місце в будь-якій термінологічній системі, незалежно від часу її виникнення. Ці міжнародні компоненти можуть займати різне місце (позицію) у слові: уживатися на початку чи в кінці або займати бінарну позицію.\n3. У результаті аналізу слів з міжнародними компонентами постулюємо, що окремі компоненти зберігають кореневий статус, оскільки уживаються як самостійні слова (авто, радіо, відео, кіно, стерео, фото), деякі МКК в окремих словах є аброморфемами, зберігаючи зв’язок із прикметником, який скоротився (авіа – авіаційний, електро- – електричний, теле- – телевізійний), або можуть бути зв’язаними коренями (геліо-, гідро-, прото- та ін.).\n3. Слова з МКК виявляють чіткі системні ознаки, що спостерігаємо на парадигматичних та синтагматичних осях. Зокрема на парадигматичній осі такі слова поєднуються у лексико-семантичні групи, однак кількість таких груп та їхня категорійна співвіднесеність у слів з різними компонентами неоднакова. Знаходячись у препозиції, компоненти виконують орієнтаційну функцію (але не завжди), окреслюючи певну терміносистему; у постпозиції МКК найчастіше виступають категоризаторами, позначаючи наукові галузі, прилади та пристрої, процеси.\nТак, слова з авіа-, аеро- уживаються головно в авіаційній галузі, з агро- – пов’язані із сільським господарством, на гео- - з геодезією чи геологією, астро- – з астрономією, космосом, ендо-, невро-, онко-, остео- - з медициною, техно-, турбо – з технікою. Не окреслюють конкретних сфер діяльності слова з компонентами аква-, акро-, гастро-, гідро-, екзо-, магніто-, макро-, мікро-, осцило-, радіо-, теле-, рентгено-, стерео-, фото-, цикло- тощо. Слова з цими МКК уживаються в різних сферах діяльності людини і здебільшого є загальновживаними. Серед постпозиційних компонентів чітку вказівку на терміносферу репрезентують компоненти –біо(з), -бласто-, -кін (езія), -цит(оз) (біологія, медицина), -офтальм (медицина).\nРоль класифікатора понять виконують компоненти -бласт(о), позначаючи клітину, хворобу, -дендр(он) – форму, елемент, -косм (ос) – простір, -ксил – речовину, -фон – прилади; -едр – бік, сторону, -скоп – прилади, -завр – ящірок, -іатрія –лікування тощо.\n4. Зіставлення термінів з МК за словниками різних років видань дозволило простежити їхню кількісну і якісну динаміку. Перша характеризується зростанням кількості лексем з МКК, що зазначено у словниках різних років видання. Так, словник 1906 року містить 102 слова з МКК, словники 1930-х рр. подають вже 820 лексем із МКК, 1970-х – 13 5000 слів, 1990-х рр. – 17 226, 2000-х – 18 234 лексеми. Спостереження свідчать, що не усі слова з МКК мають високий кількісний показник уживання. Із препозиційних компонетів найуживанішими є електр(о)-, авто-, гідр(о)- , фото-, мікро-, гем(ато)- , радіо- , цикл(о)- . Серед біпозиційних: на початку слова – біо-, терм(о)-; кін(о)-; у кінці -лог(ія)-, -граф. Із постпозиційних найпоширенішими виявилися компоненти -скоп, -фікація, -оїд. Найменше виявлено на сучасному етапі слів з онома-, орніто-, -андрія, -офтальм. Непродуктивними сьогодні є компоненти аква-, вело-, мото- та ін. І навпаки з’явилися нові компоненти, які вичленовуються з певних слів і набувають продуктивності. Це еко-, євро-, ксеро- та ін.\nЯкісна динаміка простежується у зміні лексичного складу мови, семантичної структури слова, в особливостях сполучуваності МКК між собою та з іншими словами, а також у сполучуваності слів з МКК, у розмаїтті способів творення таких лексем, їх функціонування у мові. Одні слова зникають з нашої мови, інші стають рідковживаними, а ще інші, навпаки, набувають поширення в усіх стилях сучасної мови. Зокрема, не вживаються сьогодні такі слова, як: пірофаг (штукар, що ковтає вогонь); телематольогія (наука про людську волю), псевдольогія (неправда); протомедик (стариший, головний медик); палеофон (назва фонографа); рідко уживаються терміни реомюр (вид термометра), палеоарктичний (північна частина земної кулі). Окремі слова мають вузькофахове вживання: офтальмокарцинома, лімнонім, палеотерій, ректифікація тощо. Змінилося трактування багатьох слів відповідно до зовнішньомовних чинників, зокрема: стереографія – рисування многостінників на одній площині (СЧС) і перспективне зображення геометричних тіл на площині (ВТССУМ), остеосаркома – злющий боляк на кістці (СЧС) і – злоякісна пухлина кісткової тканини СІС).\n5. На синтагматичній осі компоненти виявляють внутрішню сполучуваність, а слова з цими компонентами – зовнішню. Внутрішня синтагматика має три моделі: 1) препозиційні компоненти легко сполучаються з постпозиційними МКК (автомат, аеродром, агроном, астроскоп, геолог, мікроскоп, орфографія, технократ і под.), однак для компонентів агро-, гемо-, електро-, метео(ро)- такі поєднання спорадичні; Найбільшу продуктивність у поєднанні постпозиційних блоків з препозиційними мають: -грам(а), -граф, -графія; -лог, -логія, -метр, -метрія, -скоп , -скопія. Нижчу продуктивність виявляють компоненти -дром, -типія, -стат, -навт, -літ; -фобія, -фон; ще нижчу -бласт, -скаф, -троп, -птоз, -дерма, -офтальм тощо; 2) препозиційні МКК поєднуються із запозиченими іншомовними словами: авто+вакцина, авто+вокзал аеро+навігація, відео+фільм, мікро+система, мікро+сканер, геліо+гравюра, гідро+турбіна, електро+табло, електро+шок, піро+графіт, турбо+цех, аеро+лоція, радіо+компас, радіо+студія тощо. Зовсім не поєднується з іншомовними основами компонент турбо-. Серед постпозиційних компонентів спостерігаємо дуже низьку продуктивність поєднання із запозиченими основами: це (курс(о)-, адрес(о)-+ граф); історі(о)- + графія; бактер(ія)- + оїд; 3) сполучення МКК з українськими словами. Високу продуктивність поєднання з українськими словами мають компоненти авто-, -агро-, вібро-, відео-, гальвано-, гідро-, електро-, маком-, мікро, метео-, мото-, нітро--,піро-, псевдо-,радіо-, рентгено-, стерео-,теле-, турбо-. Лише з окремими національними словами сполучаються компоненти авіа + крило, зв’язок; аеро + сани; геліо + установка; техно- + світ; оліго-+ мірний, палео- + напруження, слов’янізм, феро-+ сплав, сплавлювач, цикло- + приєднання. Постпозиційні компоненти рідко поєднуються із національними основами. Зафіксовано лише поодинокі випадки: хвил(е) + граф, скло + -граф; україн(о) + -фоб (і за цією моделлю: русофоб, англофоб), світло-, звук(о) + метрія.\nЩодо з о в н і ш н ь о ї синтагматики, то тут також виявлено певну специфіку, яка полягає в тому, що 1) не усі терміни-слова з МКК вступають у такі відношення, а лише окремі (не вступають у зовнішні синтагматичні відношення слова з препозиційними компонентами: агро-, аква-, акро-, архе-, геліо-, екзо-, макро-, мікро-, мото-, некро-, нефро, оліго-, онко-, орніто-, палео-, піро-, прото-, псевдо- ретро-, техно-, турбо-, феро- тощо); 2) виявлено правобічну: геохімія (біогенезу, галогенезу, гіпергенезу, ізотопів, ландшафту, осадових порід, вугілля) і лівобічну валентність: географія (військова, економічна, історична, фізична) зі значною перевагою останньої; 3) стрижневий термін з міжнародними компонентами виконує функцію родового щодо інших, видових. Розширення кола сполучуваності МКК зміцнює структурну й семантичну функцію кореня, сприяє чіткості виділення його в складі слова й відновлює мотивувальну ознаку слова-терміна.\n6. Не усі слова з МКК утворені в українській мові. Більшість з них мова запозичила готовими з класичних мов (г р е ц ь к о ї аргонавт, каліграфія;л а т и н с ь к о ї економія, епіграма, зоологія), із з а х і д н о є в р о п е й с ь к и х (ф р а н ц у з ь к о ї : агроном, аеродром, аеростат, барометр, н і м е ц ь к о ї: автобус, археологія, а н г л і й с ь к о ї: газгольдер, палеоліт, автокодер, автомонітор, макропроцесор, макроблок, мультипроцесор, телетайп; г о л - л а н д с ь к о ї: боцман, лоцман) чи через слов’янські (р о с і й с ь к у : автомат, гастрит, гастроном, кіно; п о л ь с ь к у: автономія, бібліотека). Окремі запозичені лексеми змінили свою семантичну структуру: у словах екзотичний, зоологічний, ксилографія, магнетизм, прототип, стереотип вона розширилася, а у лексемах радіус, ономастик – звузилася. Ще інші, запозичившись у нечленованому вигляді, з часом почали виокремлювати МКК у зіставленні з іншими словами такого типу і продукувати нові.\nУтворені терміни з міжнародними компонентами здебільшого способом словоскладання, що відбувається як у відповідних матричних мовах (автодром, астрономія, гідроплан), так і на українському мовному ґрунті (фотовиставка, кінопроба, і под.). Цей спосіб охоплює також різні види абревіації (автобус, відикон, оксисен, автошлях, телеведучий) або творяться афіксальним способом за допомогою національних словотворчих засобів, зокрема: прикметники (геометрія – геометричний, екологія – екологічний, автошлях – автошляховий, аквамарин – аквамариновий, бібліотекар – бібліотекарський), дієслова (вібро – вібрувати, аква – акватувати), прислівники (геометричний – геометрично, екологічний – екологічно). В наявності й регресивний спосіб (біологія – біолог; зоологія – зоолог і под.)\nОкремі слова з МКК стають компонентами для аналітичних конструкцій: бібліотека (міська, районна, сільська, для дорослих, для дітей та юнацтва тощо), які уточнюють, конкретизують термін.\n7. Деякі лексеми з міжнародними кореневими компонентами потребують кодифікації (унормування) через невідповідність їх термінологічній нормі. Зокрема унормуванню підлягає правопис деяких термінів, наявність кількох варіантів, у тому числі й синонімів на позначення одного й того самого поняття, кальковані форми російськомовних моделей, неуніфіковане подання таких компонентів у сучасних словниках.\n8. Слова з МКК наявні й в інших слов’янських мовах. У п о л ь с ь к і й akwamaryn, akwamarynowy, akwarelista, akwarela, akwarelowy, akwarium, akweduk, hydrodynamika, hydrologia, у чеській мові: akwamarin, akvarel, akvarelovy, akvarium, akvadukt, hydrotechnik, hydrochemia, хоча ці мови добирають власні відповідники на позначення багатьох наукових понять. Зокрема, до слова авіабаза – baza lotnicza, letecká, záhladna; авіаквиток – bilet lotniczy, letenka; авіалінія – linia lotnicza, trasa powietrzna, letecká linka; аквамарин – beryl zielonawy, гідроавіація – lotnictwo wodne, wodoznawstwo, гідромеліорація – melioracja wodna, гідроплан – wodnopłatowiec, hydroplan, гідроспоруда – budowla hydraunicza, гідроелектростанція – elektrownia wodna. У ч е с ь к і й: hydrodynamika, hydrolýza, hydrologie, hydromelioracie (vodní melioracie), hydrometeorologie, hydrometeo-rologicka služba, hydromonitor (vodní tryskač), hydroplan (hydroavion), hydroelektrá a (vodní elektrá a), hydrotechnika (vodní turbina), hydrouzel (vodní dílo).\nВ українській мові спостерігаються подібні процеси, хоч вони не набули ще достатньої активності, однак внутрішні ресурси мови дають усі підстави для впровадження національних відповідників, які згодом посядуть провідне місце в національних терміносистемах. Порівняймо: аеродром – летовище, бібліогност – книгознавець, бібліологія – книгознавство, геометр – землемір тощо. Однак зважаючи на те, що запозичені слова нерідко є полісемічними, то до кожного нового значення в українській мові може бути свій відповідник.\n9. Більшості слів з МКК притаманна абсолютна кодифікованість. Вони активно функціонують у лексичній системі мови і не мають українських відповідників. Водночас наявні слова з відповідними аналогами в нашій мові й уживаються паралельно в різних підстилях наукового стилю. Окремі національні відповідники, які передаються конструкціями на -опис, -знавство, -мір й утворюють певну систему. Однак заміна астрономії на зорезнавство, астрофізики на фізику зірок чи астронавта на зорелітуна і подібне повинна бути соціально мотивованою і підготовлена належною практикою. Проста ж заміна значною мірою послаблює стійкість українського відповідника. Семантичні структури таких слів накладаються лише частково.\nЯкщо маємо кілька слів на позначення одного поняття, то, з одного боку, це зумовлює розвиток мови, поповнення її новими лексемами, а з іншого, зокрема в терміносистемах, є її вадою. Це також питання уніфікації, якого можна уникнути через прийняття низки державних стандартів, що сприятиме нормалізації наукової мови, її кодифікації. Плідні результати дасть спільна праця філологів із фахівцями відповідних напрямів. Сприятиме цьому широке обговорення деяких термінів на сторінках фахових журналів, на конференціях, наукових семінарах.\nОтже, слова з МКК мають перспективу розвитку в сучасній мові. Однак перенасичення їх у мові за наявності українських еквівалентів є не лише небажаним, а й загрозливим.


Різдво 2013: 3 Поради, Щоб Дізнатися, Як Спробувати Шоколад (Варіння) 2022\nРіздво 2013: 3 поради, щоб дізнатися, як насолодитися шоколадом\nшоколад все частіше порівнюється з вином: є великі вина, походження, великі імена ... Великі шоколадні майстри щороку доставляють виняткову продукцію. Але гурмани, які звикли до промислових таблеток, не можуть насолоджуватися цими маленькими чудесами. Дізнайтеся, як смакувати добре шоколад.\n1) Якими шоколадними цукерками почати?\nПід час їжі, як правило, ви маєте замовлення дегустації, починаючи з гостя, продовжуючи на блюдо, щоб закінчити на десерт. Їсти шоколадце майже те ж саме. Дійсно, краще почати з таблеток перед тим, як піти на цукерку, заповнену. Що стосується ароматів, щоб краще їх оцінити, бажано піти шоколадні цукерки найсолодше йти до найсолодших і закінчувати на найгірших нотах. Прогресування дозволить вашому смаку пристосуватися до нових смаків. Не забувайте пити воду: вона зробить новий рот і підніме аромат наступного шоколад.\n2) Етапи дегустації\nПід час дегустації шоколадне тільки рот запитується: всі почуття повинні бути пробуджені. Отже, спочатку перевірте колір і яскравість шоколадЦе дасть вам перші ознаки якості. Тоді не соромтеся відчути шоколад що вам сподобається. Загалом, є шоколадні цукерки чорні, сильний і автентичний аромат какао. Нарешті, під час чистої дегустації, ваше небо пройде чотири етапи: атака, тіло, смак і довжина в роті. Кожен з його елементів дозволить визначити, чи є шоколад це добре чи ні.\n3) Які слова використовуються для опису смаку?\nЯк тільки дегустація закінчиться, ви маєте свою думку про шоколад, Для того, щоб бути в змозі визначити його краще, ніж з позначеннями "добре", "відмінно", "погано", можна використовувати специфічні терміни. Таким чином, ви можете описати a шоколад з такими словами: солодкий, кислий, гіркий, терпкий, агресивний, какао, молоко або інтенсивний.\nCalling All Cars: Banker Bandit / The Honor Complex / Desertion Leads to Murder (Може 2022)


Не вірю в дурницю про рай і пекло: лист стрілка, який атакував ВНЗ в Пермі - СПЖ - Спілка православних журналістів\nПермський стрілок. Фото: РІА Новини\nУ ЗМІ оприлюднили повідомлення можливого вбивці 8 людей у Пермському держуніверситеті, опубліковане їм напередодні злочину.\n20 вересня 2021 року в Пермському державному національному дослідному університеті (Росія) сталася трагедія – озброєний молодик влаштував у одному з корпусів стрілянину, в результаті якої 8 людей загинули і ще кілька постраждали, повідомляє РІА Новини.\nЗа даними слідчого комітету РФ, стрілка затримали і його особистість вже встановили.\nПорушено кримінальну справу про вбивство, слідчі з’ясовують усі обставини події.\nУ ЗМІ повідомили, що можливий стрілок – студент цього ВНЗ Тимур Бекмансуров. Напередодні, 19 вересня, він опублікував на своїй сторінці в соціальній мережі прощальний лист (зараз аккаунт заблокований, – Ред.), в якому написав, що не перебував у екстремістських організаціях, був не релігійний і аполітичний, а на стрілянину зважився, бо «давно мріяв» про це і збирав на зброю з середини 10-го класу.\nУ листі він пояснив, що, на його думку, існування заслуговують лише одиниці, і він «не перший і далеко не останній», хто буде знищувати все навколо, «тому що світ прогнив».\n«Ніколи не вірив у всю релігійну дурницю про рай і пекло, мені здається, що після смерті немає нічого, ти просто зникаєш, ніби тебе ніколи не було, – йдеться в листі можливого пермського стрілка, текст якого опублікував місцевий інтернет-ресурс 59.ru. – <...> Якщо біблія виявиться правдою, то, наскільки я розумію, мене чекає пекло, хоча, якщо подумати, то, напевно, майже кожна людина здійснювала як мінімум один із смертних гріхів, тому в пекло я відправлюся не один, а з цілою горою грішників, ха-ха-ха».\nЯк повідомляла СПЖ, навесні цього року подібна трагедія сталася в Казані, де стрілок атакував школу і вбив сімох дітей і молоду вчительку, яка намагалася врятувати учнів.\nТеги: Кримінал, Смерть, Росія, Біблія, Гріх\nУ Парижі заарештували пілота, який хотів протаранити літаком Нотр-Дам\nВ Одеській області невідомі підпалили споруджуваний храм УПЦ\n22 вересня 2021, 09:54


Маски на обличчя – обов’язкові. Школярів чернігівських шкіл змусять дотримуватися правил » Черниговский инфо-медиа портал | Чернигов\nЧерниговский городской портал » Все новости » Новости Чернигова » Маски на обличчя – обов’язкові. Школярів чернігівських шкіл змусять дотримуватися правил\nМаски на обличчя – обов’язкові. Школярів чернігівських шкіл змусять дотримуватися правил\nКерівник управління освіти Чернігівської міської ради Василь Білогура отримав вказівку від міського голови Владислава Атрошенка провести бесіду з директорами шкіл. Привід – дотримання правил безпеки в умовах карантину.\nВладислав Атрошенко звернув увагу на те, що учні шкіл у Чернігові не дотримуються правил безпеки, а працівники шкіл крізь пальці на це дивляться.\n– Абсолютно відсутня культура носіння масок і контроль з боку директорів та вчителів у середніх школах. Половина дітей цим нехтує. Хіба що на вимогу можуть вдягати і то не завжди, – звернув увагу на проблему міський голова.\nВін дав доручення Василеві Білогурі «вжити необхідні заходи роз’яснювального характеру» – щоби педагоги контролювали носіння масок. При цьому, це має бути не реакція на наказ, а свідома позиція.\n– Діти – носії. Навряд чи у школі можна дотримуватися відстані, але нескладно носити маски. Вони продаються, а вартість – не значна, – додав Влалислав Атрошенко. – Ми можемо таким чином знизити рівень розповсюдження захворювання.\nНагадаємо, нині школярі зобов’язані надягати маски, коли перебувають за межами класів – у коридорах чи інших місцях загального користування. Під час уроків у класах – ця вимога не є обов’язковою.\nУчні початкової школи (14 класи) можуть навчатися без масок (на уроках та перервах).\nДобавлено: 29-09-2021, 09:14\nОстанній дзвоник у Чернігові скоротять до мінімуму\nПісля локдауну старшокласники повернуться до шкіл, але в школу приходитимуть пізніше\nЩе 6 шкіл Чернігова пішли на вимушені канікули\nАтрошенко дистанціювався від запальної «виховної години» в школі №32


Домовилися про співпрацю: Леонардо Ді Капріо зустрівся з 16-річною екоактивісткою Гретою Тунберг - Новини шоу-бізнесу - Lifestyle 24\n10:04, 2 листопада 1197 Читать новость на русском\nЛеонардо Ді Капріо і Грета Тунберг / Instagram / @leonardodicaprio\nОдин із найпопулярніших голлівудських акторів Леонардо Ді Капріо опублікував фото з екоактивісткою, яка вразила своїм виступом в ООН, Гретою Тунберг на своїй сторінці в інстаграмі.\nЧитайте також: День без поліетилену: зірки, які турбуються про екологію не лише раз в рік\nЯк відомо, голлівудська зірка вже багато років поспіль займається благодійністю на користь екології, зокрема, на збереження природи та видів тварин, які вимирають, а також на захист навколишнього середовища. До прикладу, наприкінці серпня Леонардо Ді Капріо заявив, що пожертвує 5 мільйонів доларів на гасіння пожежі в Амазонії.\nА днями відомий актор зустрівся з 16-річною активісткою Гретою Тунберг, яка, як ніхто, готова підтримати його у всіх екологічних починаннях.\nНе часто у світовій історії голос однієї людини буває почутий, але Грета стала лідером свого часу. Час розсудить нас за те, що ми робимо сьогодні для того, щоб майбутні покоління змогли насолоджуватися придатною для життя планетою. Сподіваюся, послання Грети стане сигналом для світових лідерів про те, що час бездіяльності закінчився,\n– написав Леонардо Ді Капріо на своїй сторінці.\nТакож він додав, що завдяки Греті Тунберг і таким молодим активістам, як вона, він вірить у те, що екологічне майбутнє в надійних руках. Актор навіть заявив, що для нього було за честь провести час з юною шведкою і вони домовилися підтримувати один одного у їхній спільній справі для того, щоб забезпечити нашій планеті чисте життя.\nХто така Грета Тунберг? Грета Турнберг – шведська школярка, яка народилася 3 січня 2003 року. Однак, попри свій юний вік, її ім'я чули чи не в кожному куточку планети. 16-річна дівчинка активно виступає за зупинку глобального потепління, а також проти змін клімату.\nНайбільшої популярності вона зазнала у серпні 2018 року, коли влаштувала страйк на сходах будівлі парламенту Швеції, а в листопаді 2018 року вона вже виступала на TEDxStockholm. У січні 2019 року Грету запросили на екологічний форум у Давосі, що в Швейцарії, а у вересні 2019 року вона виступила з гучною промовою в ООН.\nТеги: LifeStyle Голлівуд Леонардо Ді Капріо Екологія\nЮлія Ліпенцева 15\nУляна Журба 661\nАнастасія Манюхіна 3214\nЮлія Турелик 4347


Чому їжу потрібно ретельно пережовувати – важливе питання, на який не всі знають відповідь\nЗ самого дитинства багатьох з нас батьки повчали різних речей і одним з найбільш набридливих рад, напевно, був рада уважніше ставитися до того, як ти їси. Рекомендації щодо ретельного пережовування їжі були дані багатьом, але враховуючи той темп життя, в якому живе сучасна людина, мало хто про них згадує.\nЛюди вживають їжу швидко, не встигаючи насолодитися її смаком, ні самим процесом втамування голоду, оскільки вони завжди кудись спізнюються. Тим не менш, звичка ретельно пережовувати їжу приховує в собі безліч корисних речей, і про це повинен знати кожен.\nПлюси ретельного пережовування їжі\nРетельне пережовування їжі приховує в собі дійсно велику кількість плюсів, про яких, на жаль, не всі знають. Процес травлення – це складний процес, що складається з кількох етапів, кожен з яких відповідає за певну обробку споживаної їжі. Процес переживання безпосередньо впливає на наступні етапи і є одним з головних.\nЛюдина, яка зголоднів і збирається поїсти, насамперед, зауважує запах їжі і, як результат, слинні залози починає вироблення слини в роті. У цій рідині міститься багато різних ферментів, також вона наділена антибактеріальними властивостями.\nУ процесі прийому їжі, завданням ротової порожнини виступає саме ретельне подрібнення, яке і дозволяє споживаної їжі вільно просуватися далі по травному тракту і піддаватися впливу різних ферментів, які приймають участь в процесі травлення.\nЖування – основний етап обробки їжі ротом – впливає на травний процес в цілому, так як ні на якому іншому етапі їжа механічно не подрібнюється.\nРетельне пережовування їжі також добре впливає на стан ротової порожнини. Цей процес навантажує роботою зуби, ясна, м’язи щелеп, що призводить до збільшення строку служіння зубів, а також зберігає зв’язковий апарат щелеп в хорошому стані.\nРетельне пережовування дозволяє в більш повній мірі насолодитися процесом вживання їжі, призводить до того, що смакові рецептори краще аналізують властивості їжі і, відправляючи цю інформацію в мозок, сприяють якісному процесу травлення. Це дозволяє мозку правильно оцінити ситуацію і виділити достатню кількість шлункового соку і інших ферментів, і для насичення буде потрібно меншу кількість їжі. Ще в часи Древньої Греції лікарями було відзначено наступні плюси ретельного пережовування їжі:\nвоно знімає нервову напругу, підвищує працездатність людини\nвоно сприяє ефективній боротьбі організму з різними захворюваннями шлунково-кишкового тракту і нервової системи\nякщо їжа довго пережовується, то і корисних речовин з неї можна отримати більше\nПережовування їжі – це перший етап процесу травлення, правильне виконання якого сприяє нормальному травленню, а також ряду інших корисних речей.\nРетельне пережовування і травна система\nНе дивно, що найбільший ефект ретельне пережовування надає саме на травну систему. Частинки їжі, яка погано пережевивалась, особливо, якщо це груба їжа, можуть нанести пошкодження стінок травного тракту. І навпаки, їжа, яка була подрібнена як слід, добре смочилась слиною, без проблем рухається стравоходом, швидше і ефективніше перетравлюється, а також легко виводиться з організму.\nВеликі частинки їжі часто застряють в кишечнику, засмічуючи його. Крім цього, в процесі ретельного пережовування їжа набуває температуру, приблизно дорівнює температурі тіла, що сприяє більш комфортній роботі органів травної системи.У процесі ретельного пережовування їжа добре подрібнюється, тому організму набагато простіше її засвоювати, і він насичується великою кількістю корисних речовин.\nА ось їжа, яка потрапляє в стравохід грудкою, погано змочена слиною, не перетравлюється як потрібно і з-за цього організм страждає від нестачі корисних мікро — і макроелементів. Коли їжа потрапляє в порожнину рота, вона впливає на смакові рецептори, і мозок починає регулювати роботу шлунка, підшлункової залози та інших органів таким чином, щоб вони виробляли необхідну кількість травних ферментів і кислот. Чим довше їжа буде знаходитися в роті, тим більш коректною буде робота травної системи. Як результат, їжа перетравлюється набагато швидше і якісніше.\nВеликі шматочки їжі, які потрапляють у стравохід в результаті поганого пережовування, можуть привести до потрапляння в організм бактерій і інших шкідливих мікроорганізмів. Це відбувається з тієї причини, що їжа, яка добре подрібнена, належним чином обробляється кислим середовищем шлунка, що вбиває бактерії. У великих частинках їжі ці бактерії можуть залишитися неушкодженими і потрапляють в кишечник, після чого може слідувати їх подальше розмноження і розвиток різних інфекцій.\nРетельне пережовування їжі позитивно впливає на роботу травної системи. Добре подрібнена їжа швидше засвоюється, з неї організм отримує більшу кількість поживних речовин, а також вона очищається від різних шкідливих мікроорганізмів, які потрапляють в організм разом з їжею.\nРетельне пережовування як спосіб схуднути\nУ багатьох випадках, проблеми з вагою трапляються через частого переїдання. Люди, які довго працюють і приходять додому, накидаються на їжу і поглинають її набагато більше, чим це необхідно організму. Повільний прийом їжі, ретельне пережовування дозволяють залишати місце трапези з легким почуттям голоду, уникаючи переїдання – це дозволяє забути про проблеми із зайвою вагою.\nПостійне переїдання призводить до збільшення обсягів шлунка, який постійно розтягується з-за надмірної кількості їжі, що потрапляє в нього. Китайські дослідники провели цікавий експеримент серед людей, різної вагової категорії. У ньому взяли участь тридцять молодих чоловіків. Одна половина випробовуваних пережовували одержувану їжу 15 разів, інша – 40. Через деякий час у них взяли аналіз крові, для того, щоб перевірити кількість гормону голоду в ній. Виявилося, що у людей, які жували більш ретельно, це гормону – греліну, було менше.\nЙоги, відомі своєю довгою тривалістю життя, кажуть: «Рідку їжу їж, тверду – пий». Розуміти її слід так: навіть щодо рідку їжу все одно потрібно попередньо пережувати, щоб вона змішалася зі слиною, а тільки потім ковтати. Тверду їжу потрібно довго пережовувати, поки вона не стане рідкою. В ході різних наукових досліджень було встановлено, що люди, які довго жують їжу, насичуються швидше, чим люди, які роблять це менше.\nЦе пов’язано з тим, що при попаданні їжі в рот, організм починає вироблення гістаміну, спеціального гормону, що відповідає за насичення. Він потрапляє в мозок через двадцять хвилин після початку прийому їжі, тому повільний прийом їжі дає можливість насичення меншою кількістю їжі, чим швидке її вживання. Крім того, що гістамін відповідає за насичення, він також покращує обмін речовин, що призводить до спалювання зайвих жирів в організмі.\nРетельне пережовування дозволяє людині є те кількість їжі, яку йому необхідно уникати переїдання. Переїдання – відома причина проблем із зайвою вагою, оскільки в результаті швидкого поглинання їжі в шлунок потрапляє така кількість їжі, яка перевищує його обсяг і тому орган розтягується, з часом стаючи все більше і більше, змушуючи людини є все більше і більше.\nПравильна методика прийняття їжі\nПорад з приводу того, наскільки довго потрібно пережовувати кожну порцію їжі є багато. На практиці, будь-яка людина може самостійно визначити час, який він витрачає на пережовування одного шматочка їжі, просто жуючи його до того моменту, поки не можна буде визначити, яка саме їжа потрапила до цього в рот. Цілком оптимальним буде переживання їжі від 30 до 40 разів на одну порцію, яка потрапляє в рот.\nРідка їжа, наприклад фруктове пюре або суп, повинна пережевиваться не менше десяти разів. Хоча це і здається безглуздим заняттям: навіщо жувати те, що і так знаходиться в рідкому стані, даний процес дійсно важливий, оскільки дозволяє змочувати споживану їжу слиною. Добре змочена слиною їжа краще перетравлюється, незалежно від консистенції вживаної їжі. Кілька порад для того, щоб навчитися пережовувати їжу ретельно:\nпри використовуйте палички для їжі\nв процесі поглинання їжі сидіть рівно, стежте за тим, щоб дихання було рівним і глибоким\nне відволікайтеся, будьте повністю сконцентровані на процесі прийому їжі\nїжте в спеціально відведеному для цього місці\nспробуйте готувати самостійно – це змусить вас цінувати кожен з’їдений вами шматочок їжі\nРекомендується жувати їжу від тридцяти до сорока разів. Саме за цей час вона стає достатньою мірою подрібненої і змоченою слиною, а це сприяє гарному травленню. Для того, щоб навчитися жувати повільно, є кілька практичних порад.\nРетельне пережовування їжі – корисна звичка, необхідність, яка має дійсно гарний вплив на організм. Вона дозволяє не переїдати, швидше насититися меншою кількістю їжі, покращує процес травлення і робить його більш ефективним.\nА ось що не можна робити відразу після їжі, розповість тематичний відеоматеріал: