Кетоз - Cymedica.com\nГоловна » Новини » Кетоз\nУсі молочні корови на початку лактації піддаються ризику розвитку кетозу. Загальна поширеність кетозу в перші 60 днів лактації оцінюється в діапазоні 7% – 14%, але поширеність в окремих стадах істотно варіюється і може навіть перевищувати 14%.\nНапевно, немає ветеринарного лікаря, який би не зустрічався з кетозом в своїй практиці, проте, можливо, не всі знають, що кетоз поділяють на два основних типи:\n•\tПерший тип кетозу характеризується різким підвищенням рівня кетонових тіл на фоні зниження рівня глюкози. Проявляється він на 4-6-му тижні лактації у корів з оптимальними кондиціями тіла, або ж худих та спричинений дефіцитом енергії раціону. Цей тип кетозу рідко пов’язаний із жировим переродженням печінки та легко піддається лікуванню внутрішньовенними інфузіями декстрози 50%, іноді з додаванням в схему глюкокортикоїдів.\n•\tДругий тип кетозу характеризується ростом кетонових тіл в крові, при чому цей процес може розпочинатись вже у сухостої. Спостерігається нормоглікемія або, навіть, гіперглікемія. Час прояву патології – перші 15 днів лактації. До другого типу схильні корови з ознаками ожиріння. Цей тип кетозу напряму пов’язаний з жировою інфільтрацією та дистрофією печінки. У випадках гіперглікемії введення глюкози таким тваринам протипоказане, тому що можлива загибель прямо під час вливання в вену. При такому типі кетозу показані гепатопротектори та інфузійні розчини на основі сорбітолу та ксилітолу.\nТакож деякі науковці виділяють ще, так званий, третій тип кетозу. Він спричинений згодовуванням кетогенних кормів, зокрема, силосу низької якості, що має високу концентрацію масляної кислоти, яка в свою чергу в організмі є попередником кетонових тіл.\nЩоб кетоз не наніс шкоди тваринам, а господарям збитків, пильнуйте його симптоми. І нехай корови будуть здорові!


М’які желатинові капсули можуть мати сферичну, овальну, видовжену або циліндричну форму з напівсферичними кінцями, із швом і без нього.\nМ’які желатинові капсули можуть мати сферичну, овальну, видовжену або циліндричну форму з напівсферичними кінцями, із швом і без нього.\nВиготовлення м'яких желатинових капсул2 способами: пресуванням і краплинним способом.\nКрапельний метод. Крапельний метод одержання м’яких желатинових капсул у промисловому виробництві уперше запропонований фірмою «Globex» («Глобекс»). Цей метод базується на явищі утворення желатинової краплі з одночасним включенням у неї рідкої лікарської речовини, що досягається застосуванням двох концентричних форсунок.\nРозплавлена желатинова маса 3 надходить по трубопроводу, який обігрівається, в жиклерний вузол 4, що являє собою конічну трубчасту форсунку, з якої виштовхується одночасно з подачею через дозувальний пристрій 1 лікарського засобу 2, що заповнює капсулу завдяки двофазному концентричному потоку. За допомогою пульсатора 5 краплі відриваються і надходять в охолоджувач 6, що являє собою циркуляційну систему для формування, охолодження і перемішування капсул. Сформовані капсули потрапляють в охолоджене вазелінове масло (14 °С), зазнаючи кругової пульсації, і набувають чіткої кулястої форми 7.\nКапсули відокремлюють від масла, промивають і сушать у спеціальних камерах (швидкість повітряного потоку 3 м/с), що дозволяє швидко видаляти вологу з оболонки капсули. Метод повністю автоматизований, характеризується високою продуктивністю (28—100 тис. капсул/год), точністю дозування лікарської речовини (±3 %), гігієнічністю й економічністю витрати желатину.\nНезважаючи на багато переваг, цей метод не може бути універсальним. Його використання обмежується як розмірами капсул — від 300 мг до мікрокапсул, так і вмістом (густина і в’язкість вмісту мають бути наближеними до масла).\nКрапельний метод є дуже зручним для капсулування жиророзчинних вітамінів A, E, D, K і розчинів нітрогліцерину, валідолу та ін. Капсули, одержані крапельним методом, легко відрізняються за відсутністю на них шва.\nМетод пресування (роторно-матричний). Принцип методу полягає в одержанні желатинових стрічок, з яких штампують капсули. Отримані таким способом капсули мають горизонтальний шов. Існує декілька типів ліній для виготовлення м’яких капсул методом пресування: «KS-4» (Німеччина), «Scherer» (США), «Accogel Lederle» (Великобританія).\nПерші конструкції складалися з матриць, на яких штампували половину капсули. Готову желатинову стрічку поміщали на нагріту матрицю. Стрічка трохи підплавлялась і вистилала поглиблення матриці, в яке надходила лікарська речовина. Зверху поміщали другу желатинову стрічку і накривали верхньою матрицею. Обидві матриці з’єднували і поміщали під прес, де формувалися капсули із швом по периметру. Однак такі машини мали багато вад і були малопродуктивними. Американський інженер Роберт Шерер запропонував горизонтальний прес замінити двома протилежно обертовими барабанами, з матрицями. Дві неперервні желатинові стрічки, отримані шляхом пропускання через систему охолоджених роликів (валів), подаються на обертові барабани з протилежних сторін. На поверхні барабанів є матриці, на яких утворюється половина форми одержуваних капсул. Стрічки з желатину точно повторюють форму матриці, і в міру того, як протилежні форми матриці з’єднуються через отвори в клиноподібному пристрої, здійснюється дозування вмісту капсул.\nМашини такого типу відзначаються високою точністю дозування (±1 %) і великою продуктивністю. Розроблений метод дістав назву ротаційно-матричного.\nПроцес капсулування на лінії «Leiner» починається з приготування желатинової маси в чавунно-емальованому реакторі з процесом набухання желатину. Реактор повинний мати парову оболонку, автоматичний регулятор температур, якірну мішалку (20—30 об/хв), повітряний кран і підведення вакууму.\nГотову желатинову масу з реактора-термостата 1 подають по двох трубопроводах 4, що обігріваються, у правий і лівий розподільні бункери 5 з нагрівальними елементами 6 і затворами 7. Висота зазору для виливання маси на барабани желатинізації регулюється затворами, і залежно від цього одержують желатинові стрічки певної товщини. Капсульна маса, проходячи через систе му охолоджених валиків (роликів) 8 і 9, застигає і утворює стрічку. На обидві її сторони наноситься шар вазелінового масла (для кращого ковзання), і стрічка подається на штампувальні барабани 15, що рухаються назустріч один одному. На барабанах знаходяться матриці 14 із виступами 13. У момент стикання прес-форм желатинові стрічки вдавлюються в матриці під тиском лікарської речовини, яка подається поршневими дозаторами через розподільний сегмент 11, утворюючи половинки капсули, що одразу склеюються між собою. Форма капсули визначається конфігурацією матриці. Отримані капсули промивають ізопропіловим спиртом і сушать спочатку в барабанній сушарці при температурі 24 °С і відносній вологості 20—35 %, а потім у тунельній сушарці протягом 12—18 год до залишкового вмісту вологи не більше 10 %. Як показав прогноз розвитку технології капсулування, із трьох існуючих способів одержання капсул найбільш перспективним є ротаційно-матричний метод.\n3.Назвати типи емульсійних систем та дати характеристику проявам термодинамічної нестійкості емульсій\nЕмульсія — однорідна за зовнішнім виглядом лікарська форма, що складається із взаємно нерозчинних тонкодиспергованих рідин і призначена для внутрішнього, зовнішнього або парентерального застосування. Емульсії належать до мікрогетерогенних систем, які складаються з дисперсної фази і дисперсійного середовища.\n- вихідним матеріалом (масляні емульсії);\n- складом: прості (масляно-ліпофільна рідина, емульгатор, вода) та складні (емульсія, розчин та суспензія у різних співвідношеннях);\n- концентрацією: розбавлені (дисперсна фаза складає за об’ємом частки процентів, наприклад води ароматні);\n- типом: прямі (емульсії 1-го роду масло-вода, масла у воді (м/в), в яких дисперсна фаза масло або липофільна рідина у вигляді крапель розподілена у гідрофільному середовищі, наприклад у воді (рис. 12) та зворотні (емульсії 2-го роду вода-масло, води в маслі (в/м), в яких дисперсна фаза вода або гідрофільна рідина у вигляді крапель розподілена у масляному або ліофільному середовищі). Емульсії цього типу більш в’язкі, густі у порівнянні із пря-мими емульсіями (за зовнішнім виглядом нага-дують вершкове масло).\nДля їх приготування як масляну фазу використовують персикову, маслинову, соняшникову, рицинову олії, вазелінове та ефірне масла, а також риб’ячий жир, бальзами та інші рідини, що не змішуються з водою.\nКрім того, є і «множинні» емульсії, в яких у краплях дисперсної фази диспергована рідина є дисперсійним середовищем.\nПри розробці складу і технології виробництва емульсій необхідно враховувати загальні властивості вхідних інґредієнтів, спосіб одержання, реологічні, електричні і діелектричні властивості, а також стабільність при зберіганні.\nПроблема фізичної стабільності є центральною в технології виробництва емульсій. Розрізняють декілька видів нестійкості емульсій.\nТермодинамічна нестійкість властива емульсіям як дисперсним системам зі значною поверхнею розділення фаз, що має надлишок вільної енергії. При цьому виділяються окремі фази емульсії. При злитті окремих крапель дисперсної фази в агрегати спостерігається флокуляція; з’єднання всіх укрупнених крапель в одну велику називається коалесценцією.\nДля підвищення агрегатної стійкості до суспензій та емульсій вводять стабілізатори — емульгатори і стабілізатори-загусники, що знижують міжфазний поверхневий натяг на межі розділення двох фаз, утворюють міцні захисні оболонки на поверхні частинок, підвищують в’язкість дисперсійного середовища.\nЗначної стабілізації, яка запобігає флокуляції, коалесценції і кінетичній нестійкості, можна досягти, якщо в об’ємі дисперсійного середовища і на межі розділення фаз виникне структурно-механічний бар’єр, що характеризується високими параметрами структурної в’язкості.\nСтабільність емульсій. Важливою споживчою властивістю емульсій, в т.ч. для забезпечення показників якості, є їх стабільність (як правило не менше 2-х років). Тому стабільність емульсій є центральною проблемою в їх технології. Розрізняють 3 види стабільності: фізичну, хімічну та мікробіологічну. Вони взаємопов’язані і обумовлюють стійкість системи в цілому. Фізична стабільність є визначальною. Емульсії, як дисперсні системи з високо розвинутою поверхнею розділу фаз і внаслідок цього надлишком вільної поверхневої енергії, характеризуються термодинамічною нестійкістю. Термодинамічна нестійкість проявляється у вигляді:\n1) коалесценції, в якій можна виділити дві стадії. Перша - флокуляція – краплі дисперсної фази утворюють агрегати, друга – власне коалесценція – агреговані краплі об’єднуються в одну велику;\n2) кінетичної нестійкості, яка проявляється внаслідок осадження (седиментації) або спливання (кремаж) часток дисперсної фази (без руйнування системи) під впливом сили тяжіння відповідно до закону Стоксу;\n3) обертання (інверсії) фаз. Інверсія фаз – це нестабільний стан системи – відбувається зміна стану в/м в м/в та навпаки. На інверсію фаз системи впливають їх об’ємне співвідношення, природа, концентрація та ГЛБ емульгаторів, способ виготовлення та ін..


У Тростянецькому районі пройшов щорічний турнір пам'яті Олександра Пухальського » Lada.FM - перше регіональне радіо\n13 березня 2018 12:14 #Тростянець Переглядів: 1866 Коментарів: Надрукувати\nНа змагання із року в рік приїздять більше сотні діти з Тростянця, Ладижина, Бершаді, Піщанки, Ямполя, Погребища, Вінниці. Цього року юні спортсмени приїздили із сусідньої Черкаської області. Змагання відбуваються у вікових групах від 2002 року народження.\nНевтомними натхненниками щорічного турніру з вільної боротьби є Наталя Григорівна Пухальська — мама Олександра, друг Василь Тесминецький, з яким разом тренувалися і досягали своїх вершин у спорті та житті. Зараз Василь Тисьменецький — титулований спортсмен, заслужений майстер спорту України з вільної боротьби, дворазовий переможець Кубків світу. Левову частку організаційних питань турніру беруть на себе Сашкові товариші з Одеси. Суддею на змаганнях був Микола Іванович Мулько — директор Ободівської дитячо-юнацької спортивної школи.\nЗі слів Наталії Григорівни, друзі Олександра — найцінніший скарб, який вона набула за життя. А ще 15-річний син Дмитро, якого всиновила, а тепер ростить і виховує, і який також бере участь у змаганнях.\nКубки, медалі, почесні грамоти та стимулюючі премії — такі відзнаки отримали переможці і учасники змагань. А ще турнір має гарну традицію — всіх учасників запрошують до великого спільного столу і пригощають стравами, які дбайливо готують організатори. Запашна юшка, випічка на різний смак, море солодощів – все це для дітей приготувала організаторка турніру Наталія Григорівна у пам’ять свого старшого сина Олександра, який передчасно відійшов у вічність. Цього року йому виповнилося б 40 років...\nКерівник Вінницької обласної "Самопомочі" Ігор Хміль, який неодноразово брав участь в організації цього турніру, зазначив: «Наталя Григорівна — наш безцінний волонтер, завжди допомагає у нашій роботі. Ми високо цінуємо дружбу з цією мужньої жінкою, і бажаємо їй наснаги і невичерпних сил. А сприяння і допомога з нашого боку ніколи не забариться».\nЛадижанка Олександра Куца посіла друге місце на змаганнях з тхеквондо в Оде ...


Програма з історії України: НОВА ПРОГРАМА ІСТОРІЇ УКРАЇНИ ДЛЯ ШКІЛ: ІСТОРІЯ ЖЕРТОВНИХ ГЕРОЇВ ЧИ ТАЛАНОВИТИХ ПЕРЕМОЖЦІВ? - Институт нацпамяти, история, учебники, школа, Ольга Скороход, Програма з історії України, 10-11 класи, Касьянов, Бейкєніч (11.09.16 11:10) « Общество « Резонанс | Цензор.НЕТ\nВсе про:Институт нацпамяти (117) история (1411) учебники (201) школа (1860) Ольга Скороход (124)\n11.09.16 11:10 14.09.16 15:18\nУ липні Міністерство освіти анонсувало нову програму викладання історії України у 10-11 класах. Фактично вона є поверненням до попередньої програми, яку в пік режиму Януковича відкинуло Міністерство Дмитра Табачника.\nУчні знову почують про героїв Крут, Голодомор як геноцид, історію українського націоналістичного руху. Творці програми називають її націоспрямованою. Це можна вважати запізнілим здобутком Революції Гідності і вагомим кроком реформування освіти, однак є нюанс - програма фактично не міняє схему викладання історії України, яку вже давно і послідовно критикують десятки провідних істориків. Вони розробили альтернативну програму, про яку можна сказати, що вона аполітична і в перспективі має позбавити українців комплексу народу-жертви.\n"Цензор.НЕТ" поговорив з ініціаторами обох концепцій і запитав про те, чому має бути прийнята та чи інша програма. На наші питання відповіли Ганна Байкєніч, член робочої групи з розробки нової програми з історії України, та Георгій Касьянов, провідний український історик, який критикує викладання політизованої історії в школах.\nНАШІ МЕТОДИЧНІ РЕКОМЕНДАЦІЇ НЕ ДЛЯ ДІТЕЙ, ВОНИ ДЛЯ ВЧИТЕЛІВ, - ЧЛЕН РОБОЧОЇ ГРУПИ З РОЗРОБКИ НОВОЇ ПРОГРАМИ ГАННА БАЙКЄНІЧ\nГанна Байкєніч - завідувач сектору методичної роботи Українського інституту національної пам'яті, кандидат педагогічних наук. Член робочої групи з розробки нової програми з історії України для 10-11 класів.\nВПЕРШЕ ІСТОРІЯ КРИМУ ІНТЕГРОВАНА В ЗАГАЛЬНУ КАНВУ ІСТОРІЇ УКРАЇНИ\n- Програма розрахована на впровадження вже цього навчального року, але підручників немає досі. Це не створюватиме дисонанс?\n- З цим найбільша проблема. Коли створювалася програма, деякі суперечки між членами робочої групи точилися саме щодо цього питання: чи варто взагалі зараз кардинально міняти програму, якщо найближчим часом видання підручників для 10-11 класів не передбачається? Проте в сьогоднішніх умовах розставити відповідні акценти в курсі історії України є першочерговим завданням гуманітарної освіти.\n- Коли будуть нові підручники?\n- Це питання радше до Міністерства освіти і науки. Конкурси на підручники оголошуються почергово. Минулого року - для 7 класу, цьогоріч - для 8-го. Тобто, можна припустити, що підручники для 10-11 класу з'являться за 2-3 роки.\n- Щодо самої програми - я не побачила там чогось докорінно нового від того, що я вивчала у старших класах на початку 2000-х. Які основні зміни?\n- До прикладу, тема Революції 1917-1921 років була зовсім розмита і розірвана. Частина теми відходила до теми "Україна у Першій світовій війні. Початок Української Революції". А друга частина була доволі некоректно з історичної точки зору складена. Тобто конкретизації, що події Української Революції 1917-1921 років стали важливим етапом державотворення України не існувало. Зараз ця велика тема виокремилася в дві. Також збільшилась кількість годин, виділених на вивчення Української Революції.\nТема про період Незалежності абсолютно критично подавалася. Кричущий приклад - на екологічний стан і подолання наслідків Чорнобильської катастрофи відводилося 6 з 10 годин! Це, безумовно, важлива тема, але з програми випадали інші не менш важливі пласти. А все, що відбувалося після початку 2000-х, взагалі не потрапило до програм. Немає віх, які, поряд з іншими подіями, сформували сучасну Україну - Революції на граніті, Помаранчевої Революції, Революції гідності, АТО. Тепер ці події увійшли до програми.\n- Тобто ця програма не нова, а повернення до того, що було на початку 2000-х?\n- Напрямок один, але внесені значні зміни. З'явилися нові теми, інші поняття. До прикладу, нова велика тема "Становлення й утвердження радянського тоталітарного режиму (1921-1939)". Події, що увійшли до цієї теми, раніше були представлені двома окремими темами: "Нова економічна політика" та "Соціально-економічні перетворення в Радянській Україні". В цю тему входить і НЕП, і економічні перетворення, далі - Індустріалізація, Великий терор, Голодомор, Розстріляне Відродження тощо. Ми говоримо, що поряд з економічними поступами відбувалися страшні речі, про які не можна мовчати.\nТакож ми ставимо знак рівності між радянською комуністичною та німецькою нацистською тоталітарними системами. Ці два режими прирівнюються в злочинах, скоєних проти українців.\n- З трьох голодів, які пережили українці у 20 столітті, лише один представлений як Голодомор і геноцид - тоді як раніше голоди 20-х і 40-х років у програмі також були названі Голодоморами.\n- Ми не відходили від нормативно-правової бази. Меморіал пам'яті жертв Голодоморів минулого року було перейменовано на Меморіал жертв Голодомору. Тому в нас Голодомором названа трагедія 1932-33 років, а решта - масові голоди. Саме так звучить в Указі Президента України та Законі України "Про Голодомор 1932-1933 років".\nТакож важливо, що вперше історія Криму інтегрується в загальну історію України від початку 20 століття. У кожній темі є вкраплення історії Криму. Переважно ми намагалися показувати героїчні сторінки, скажімо, похід Петра Болбочана. Про це мало хто знає. З огляду на сьогоднішню ситуацію це дуже актуально.\n- Програма передбачає заняття для практичної роботи. У чому вона полягатиме?\n- Це одне з новаторств. На рівні старших класів це запроваджується вперше. Раніше такі заняття запровадили для класів середньої школи. Звичайно, як, будь-що нове, ми наштовхнулися на спротив вчителів. Нам говорять, що не вийде, і невідомо, як це сприймуть учні. Але практичні уроки прижилися, і тепер вони практикуватимуться в старших класах.\n- Якими мають бути такі уроки? З програми скидається на банальну доповідь учня біля дошки.\n- Форма проведення та методика організації уроку залежить від вчителів. Це може бути бінарний урок - об'єднаний з іншою дисципліною, може бути інтерактивний урок тощо. До речі, теми практичних занять визначені у програмі. Подекуди визначені і форми - наприклад, представлення творчих проектів.\nНАМ ЧАСТО ЗАКИДАЮТЬ, ЩО ПРОГРАМА ЗАПОЛІТИЗОВАНА. АЛЕ ВОНА СКЛАДЕНА НА ОСНОВІ ДОВЕДЕНИХ ІСТОРИЧНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ\n- Як відбувалася розробка програми?\n- Одразу коли Інститут національної пам'яті було реорганізовано з наукової установи в Центральний орган виконавчої влади, ми відразу почали працювати над розробкою проекту шкільних програм. Протягом півроку фахівці нашого інституту розробляли проект. В лютому цього року Міністерством освіти і науки була створена робоча група з розробки програми. До її складу увійшли й представники Інституту. На робочу групу ми вийшли з цим проектом.\nПрограма, яку ми зараз маємо, не є цілком тим проектом, який ми представили робочій групі. До прикладу, ми хотіли, винести тему культури в дві великі окремі теми - наприкінці першого і другого семестрів. Тому що зазвичай ця тема розмивається під час вивчення матеріалу. Але наша пропозиція, на жаль, не пройшла. Проте це компенсується, сподіваємося виділеними додатковими годинами на узагальнення та систематизацію матеріалу.\n- Хто входив до робочої групи з розробки програми?\n- До складу робочої групи увійшли переважно фахівці з вищих навчальних закладів, з Міністерства освіти, з Академії педагогічних наук, інших зацікавлених органів влади, заслужені вчителі України.\n- Назвіть кілька конкретних прізвищ - для розуміння.\n- Тетяна Ладиченко (Національний педуніверситетт ім. М. Драгоманова), Костянтин Баханов (Бердянський університет), Олександр Гіссем - це прізвище, на жаль, було на слуху не з хорошої причини (скандал викликав довідник авторства Гіссема, в якому сказано, що у Донецькій та Луганській областях не відбувалися мітинги на підтримку Євромайдану, - ред.), Юлія Лебедєва - заслужений вчитель України, Андрій Руккас (Київський університет імені Тараса Шевченка).\n- От власне питання щодо складу робочої групи постає не дарма. Ряд солідних істориків незадоволені затвердженою програмою - називають її радянською за суттю. Натомість майже 10 років тому була розроблена альтернативна - неполітична програма історії, яка мала б виховати з учнів патріотів не на основі героїзації боротьби, а на основі досягнень і здобутків. Ви готові з ними дискутувати? Чому програма має бути саме такою, якою її затвердили?\n- Я неодноразово повторювала, що історія України - це особливий предмет. Програму можна змінювати хоч кожного року. Але вона мусить змінюватися не з приходом нової політичної партії до влади, а з відкриттям архівів або у зв'язку з новими подіями, які відбуваються тут і зараз.\nНам часто закидають, що програма - це наша примха, заполітизована історія. Але вона складена на основі чітко сформульованих наукових історичних досліджень, і це не вигадка. Можемо дискутувати щодо кожного пункту безкінечно. Конструктивні зауваження ми готові вислуховувати. Незадоволені будуть завжди. Одного разу мене запросили на радіоефір, присвячений новій програмі викладання історії. Дзвонила жінка з Харкова, плакала, мовляв у нас заполітизована історія - з одних ми, буцімто, робимо героїв, а інших - відхиляємо. Говорила: "У Радянському Союзі було стільки гарних моментів, а у вас тепер лише одне на думці". Але ми розуміємо, що в Україні живуть люди з різними поглядами. Думаю, що не доцільно звинувачувати нас у заполітизованості історії чи перехилі на якийсь бік. Ми говоримо як про український визвольних рух, так і про радянських партизанів, як про здобутки, так і про поразки, як про трагічні сторінки, так і про героїчні. Достатньо більш детально прочитати програму - ви в цьому самі пересвідчитесь. Нагадаю, що програму опрацьовувала ціла команда фахівців з різних наукових та урядових установ, а згодом - затверджувала Міністр освіти і науки, тож це не є програма виключно Українського інституту національної пам'яті.\n- Які нові факти, яких не було ще 15 років тому, є у новій програмі?\n- Переважно ці факти пов'язані з Українською революцією 1917-1921 років та подіями Другої світової війни. Трошки змінилися акценти. Якщо раніше говорили про Велику Вітчизняну і внесок радянських військ у перемогу над нацизмом, то зараз переміщуємо акценти на явище німецько-радянської війни і місце українців у ній та Другій світовій. Не можна не говорити про те, що до початку німецько-радянської війни СРСР та Німеччина були союзниками. В 1939 році вони разом напали на територію Польщі. Говоримо про те, що Україна вступила у війну не в 1941 році, і навіть не 1 вересня 1939-го, а ще 15 березня, коли Угорщина розправлялася з Карпатською Україною. Окремо наголошуємо на внеску українців у перемогу над нацизмом - на тому, що українці воювали як в радянській армії, так і в українському визвольному русі, а також в арміях країн Об'єднаних Націй. Також програма з історії України для 10-11 класів відтворює етапи державотворення України, засвідчує їх тяглість.\n- Нещодавно Інститут Нацпам'яті оприлюднив документи, які свідчать про те, що в КДБ знали про всі ризики, пов'язані зі спорудженням ЧАЕС. У програмі це враховано?\n- Програма -це нормативний документ, який визначає зміст освіти. Він розставляє основні акценти та є основою для викладання курсу, а також подальшого написання навчальної літератури для шкіл. Власне змістове наповнення буде подано у підручниках, і питання, як це висвітлять автори у майбутньому.\nПоки, на жаль, додатковий історичний матеріал є лише у методичних розробках, які ми пропонуємо вчителям. Ці рекомендації затверджені Міністерством освіти і науки. Також вийшла друком збірка таких рекомендацій. Думаю, до появи нових підручників, вони зможуть заповнити деякі прогалини в історичному матеріалі та допомогти вчителям опанувати нову програму.\n- Ці рекомендації також викликають питання. Істориків обурює і мова написання, і загальна схема. Наведу приклад з програми історії для молодших класів. У частині про Київську Русь сказано, що вона "виникла внаслідок соціально-економічного та політичного розвитку слов'ян". Так писали ще у марксистських підручниках. Вам закидають, що по суті сучасні підручники повторюють стару схему.\n- Наші методичні рекомендації не для дітей, вони для вчителя. З дітьми ми працюємо опосередковано через вчителя. Ми пропонуємо їх Міністерству освіти, а вже воно (у разі схвалення) надсилає їх на місцеві управління освіти, методкабінети й інститути післядипломної педагогічної освіти. Тобто вони доходять не до дітей, а до вчителів. А вже вчитель обробляє інформацію і подає зрозумілою мовою учням.\n- Програма передбачає моменти вивчення побутового життя і цивілізаційного поступу - на чому наполягають історики, які опонують Вам? Це важливий компонент виховання громадянина.\n- Вона є, особливо в роки війни - про долі жінок і дітей.\n- Підручник затверджуватиме Міністерство освіти?\n- При Міністерстві освіти і науки працює Науково-методична комісія за різними секторами. Саме вона (точніше, її підкомісія) курирує надання грифу навчальній літературі. Що важливо: створюючи програму, ми намагались співставити її із програмою ЗНО. Досі існувала величезна прірва між тим, що діти мусять знати по завершенні 11 класу, і тим, що вони вчили.\nЯ МОЖУ ЗАПЕВНИТИ, ЩО НЕПОЛІТИЗОВАНА ІСТОРІЯ ТАКОЖ ВИХОВУВАТИМЕ ПАТРІОТІВ, - ІСТОРИК ГЕОРГІЙ КАСЬЯНОВ\nГеоргій Касьянов - доктор історичних наук, завідувач відділу новітньої історії та політики Інституту історії України НАН України.\n"НОВЕ" – ЦЕ НЕ ЗОВСІМ ЗАБУТЕ "СТАРЕ"\n- По суті нова програма викладання історії України у старших класах - це повернення до тієї програми, що існувала до концепції, яку запровадило міністерство Дмитра Табачника. Ви вже давно критикуєте цю схему викладу історії. Яке Ваше ставлення до останніх змін?\n- Справді, востаннє програму переробляли, коли перейшли на 11-річну освіту. В тій програмі були ідеологічні редагування. Причому офіційної лінії ніхто не артикулював – не було від Міністерства, яке очолював Табачник, документів, які вказували б авторам підручника, що робити. Табачник написав статтю на сайті Партії регіонів, де засудив нав’язування певної версії історії, однак практично там само висловився за те, щоб вилучити певні сюжети з підручників. Зі слів деяких авторів, "рекомендації" щодо змін пропонувалися в телефонному режимі. Це більше стосувалося програми для 5-их класів.\nРедагування було пов'язане з ліквідацією того, що у ПР вважали "надмірами націоналізму". Тоді вилучили слово "геноцид" щодо Голодомору, зменшили матеріал про ОУН і УПА. А концептуально підручники ніяк не помінялися. Іронія полягає в тому, що саме в 2011 році готували нову концепцію історичної освіти в Україні.\n- Її писали окремо від Міністерства?\n- Це було під керівництвом Інституту інноваційних технологій і змісту освіти (зараз – Інститут модернізації змісту освіти, – ред.), який підпорядковувався МОН. Концепція була максимально "політкоректною". Здається, це була вже четверта концепція, яку спіткала доля попередніх – вона залишилася на папері.\nНагадаю, що в 2007 – 2009 працювала так звана "група Яковенко", в якій зібралися мабуть найкращі українські знавці шкільної історії і методик викладання (Наталя Яковенко – професор НаУКМА, одна з провідних українських та європейських істориків, – ред.). Тоді випрацювали концепцію "олюдненої" історії, такої версії минулого, де більше йшлося про історію повсякденності, про історію людей, а не лише держав, страждань і поневірянь. Табачник скористався пропозиціями групи аби критикувати наявну схему шкільної історії, але не став їх втілювати. Зрештою, для нього усі питання такого характеру були пов’язані з політичним інтересом.\n- Прийнята нещодавно програма несе якісь докорінні зміни?\n- Програма, яка з'явилася зараз, де-факто не нова, це підредагований варіант старої. І це ж не вся програма – лише старші класи. Структурно вона побудована так само, як і всі попередні програми. Вона й надалі містить рудименти радянської структури викладання історії: спершу соціально-економічні питання, потім політичні, і нарешті за "залишковим принципом" освіта, наука, культура і розвиток суспільства загалом.\n- А що є нового?\n- "Нове" - це просто повернення того, що вилучили за Януковича, такий собі мікрореванш. Відновлено позицію про Голодомор як геноцид. Серйозно розширена історія націоналістичного руху – достатньо поглянути на персоналії, які там зазначені. Наявні спроби вписати в українську історію постаті радянського часу, це слід вітати, утім це теж було раніше.\nПродовжується лінія "української Другої світової війни, але більш виразно. Цікаво й те, що в історію України вписується Крим тих часів коли він ще не мав політичного відношення до України – згадується "похід Болбочана" на півострів (досить специфічний епізод, який перетворюється на масштабну подію) та Кримська АССР 20-30-х років, що тоді була у складі тодішньої Російської Федерації. При чому, вона подана поруч з Молдавською автономною республікою, яка була в складі України.\nЯкщо повертатися до фундаментальних речей – ми бачимо, що й надалі домінує політична історія. Знову бачимо страждальницьку версію, де Україна фігурує як жертва. Як і раніше це мілітаризована історія. Більше уваги приділяється героїчному наративу – від Крутів до ОУН та УПА Щоб віддати данину сучасним тенденціям,– у програмі окремими рядками є повсякдення історія. Але знову-таки це лишається на маргінесах.\nІСТОРІЯ, ЯКУ ЗАРАЗ ВИКЛАДАЮТЬ У ШКОЛАХ - ЦЕ ДЕПРЕСАНТ\n- Засади, на яких має бути вихований громадянин України цими підручниками, відповідають задекларованому шляху розвитку України?\n- Якщо йдеться про "європейський вектор", то можна віднайти тенденцію до багатокультурності, яка представлена радше як намір. Історія України залишається історією етнічних українців, інші етноси і культури, які тут існували століттями, маргіналізовані. Наведу приклад: в матеріалі про двадцяте століття згадується трагедія кримських татар. Але тепер з цим матеріалом треба узгодити те, що розповідають про кримських татар в матеріалі про сімнадцяте століття, де вони мають, скажімо так: не дуже привабливий вигляд – без будь-якого конкретно-історичного пояснення.\n- Якщо взяти за приклад питання кримських татар, як, на Вашу думку, воно мало би бути подане, щоб не викликати міжнаціональних суперечностей, не плутати учнів, але й не замовчувати неприємні сторінки?\n- У курсі шкільної історії сучасні поняття переносяться на явища і події 200-500-річної давнини. Наприклад, пишуть про "права людини" стосовно першої половини ХХ століття, а тоді навіть такого поняття не існувало. Про Пилипа Орлика пишуть як про автора "першої європейської конституції", транслюючи сучасне розуміння конституції на початок 18 століття. Це називається анахронізми.\nТак само і у випадку кримських татар – у 17 століття переносяться сучасні поняття. Треба дітям пояснити, що тоді українці, як ми їх зараз називаємо, не були тими українцями, яких ми знаємо сьогодні – зі своєю державою, газетами і тотальною грамотністю. Якщо говорити про кримське ханство, то треба пояснити, що це була державне утворення, яке існувало за законами того часу і мало свої інтереси. Так само, як тогочасна козацька держава, яка не була державою в сучасному розумінні. Тому якщо згадувати, що татари збирали ясир, то не треба розповідати нісенітниці про те, що работоргівля була основою господарства Кримського ханства. І не забувати про те, що козацькі гетьмани також торгували рабами і "давали квоту" на ясир. Тоді буде баланс і стане зрозуміло, що історія складніша, ніж подається за схемою "наші" здійснюють походи, "вони" - загарбують і грабують. Треба пояснювати явища і події в термінах тієї епохи, коли вони жили і "розшифровувати" ці терміни. Інакше виходить гра в одні ворота: козаки – це визволителі, а кримські татари – загарбники і зрадники. В такому разі виникає проблема з інтеграцією кримських татар в українську націю. Так і було раніше. Лише зараз кримські татари стали раптом "своїми" - через загальновідомі обставини.\n- Є шанс, що концепція неполітичної історії буде прийнята у найближчі 10 років?\n- Немає. В принципі неполітичної історії принаймні на рівні підручників не існує. До того ж ми в стані війни, тому й надалі залишатиметься тенденція до культивування мілітарних сюжетів, змагань, "великих подій". Звичайно, вчителі можуть на свій розсуд викладати історію людей, але на рівні державної політики очевидно, що в підручниках далі утримуватиметься ідея, що, з одного боку, Україна – це об'єкт зазіхань, а з іншого – культивуватиметься героїчний наратив, і все це в упаковці вічних змагань – до речі, дуже нагадує радянсько-марксистську концепцію, яка представляла рушієм історії класовий конфлікт. Там змагалися класи. У нас змагаються нації, держави.\n- Та й постає питання: чи в умовах війни неполітизована концепція викладання історії потрібна?\n- Якщо дивитися на ситуацію, виходячи з логіки подій, то в умовах війни, звісно, не потрібна. Війна передбачає мобілізацію – психологічну й політичну. Та я не став би говорити, що таку мобілізацію забезпечують підручники. Для цього є інші засоби. Зрештою, є "мінстець". Завдання шкільної історії справді певною мірою полягає в тому, щоб виховувати патріотів. Але патріотизм має бути дієвим, коли ж він базується на ідеї, що нас століттями гнобили і зраджували, можуть виникати проблеми з ідентичністю. На жаль, та історія, яку зараз викладають в школі, виховує комплекс меншовартості і агресивності з чітким усвідомленням того, що українці постійно є жертвою. Шкільний курс розповідає: що українці не жили, а виживали, їх постійно гнобили, вони боролися проти гноблення, їх гнобили сусіди, імперії, Радянський Союз. Не думаю, що це створює сприятливий психологічний старт для подальшої біографії. Тому й у випускників шкіл переважно ставлення до історії України як до предмету скажімо так, "неоднозначне". Водночас не можна перетворювати шкільну історію на пропаганду. Вона має навчати критичному мисленню.\nУ СВІДОМОСТІ ЛЮДЕЙ, ЯКІ Є ПРОМОУТЕРАМИ ПРИЙНЯТОЇ ПРОГРАМИ, ПАНУЄ 19 СТОЛІТТЯ\n- На такій історії вже виховане не одне покоління. Яким чином це свого часу можна буде подолати?\n- Здається, хтось із чехів сказав: "Університет – це те місце, де вас вчать сумніватися у тому, чого вас навчили в школі". Тому, можливо, саме університет має таку функцію. У свідомості людей, які є промоутерами прийнятої шкільної програми, панує 19 століття: це "великі події": війни, революції, видатні постаті, діячі, це антикварні уявлення про націю як про спільноту мови і походження.\nМоже все ж таки треба більше людської історії: як жили люди на рівні повсякденності, як вони думали, як відчували, як будували своє життя, як розвивалося їхнє особисте життя на тлі "великих подій"? Треба показати, що українці – працьовитий народ, який здатний виживати в серйозних умовах і при цьому ще й зберігати свою ідентичність.\nЄ ще одна проблема. Україна стала сучасним, модерним суспільством у 20 столітті, модернізація відбулася в радянські часи: майже 100% грамотність, потужна індустрія, космічні програми, потужна освітня система, сучасні кордони. Подобається це комусь чи ні, але історія у нас така: модерною нацією українці стали за радянських часів. Це не оціночне судження, це констатація очевидного факту. Як подавати цей період в школі, якщо політична кон’юнктура пхає в бік заперечення усього досвіду "комуністичного минулого"? Як пояснити культурну розмаїтість України, яка склалася у сучасних межах з дуже різних регіонів з різними традиціями, історією, ментальністью, склалася саме в радянський період? Зрештою, якщо радянськи період викладати як безперервну історію репресій, голодоморів, утисків, жертв, то як пояснити те, що на вході в незалежність Україна була "другою серед рівних", а її потенціал був таким, що прихильники незалежності очікували тотального процвітання? Про те, як ми скористалися цим потенціалом, я делікатно промовчу, це не тема нашої розмови.\n- Вам дорікнуть, що люди, виховані на "мирній" оптимістичній історії, у випадку небезпеки не будуть готові захистити свою державу – попросту не матимуть такого прикладу.\n- Вже давно сформувалася альтернативна версія історії, яка так само може виховувати патріотів, які будуть готові захищати свою країну. Але не тому, що вони прочитали в підручниках, як хтось когось різав і душив, а тому, що вони прочитали в підручниках, що в нашій державі живуть підприємливі, талановиті, здатні до самоорганізації люди. Готовність захищати батьківщину не виховується депресухою та й навіть розповідями про великі перемоги.\nМілітарну історію не потрібно зовсім викреслювати, але "людської" історії треба зробити більше. Щоб це були не просто прізвища та портрети Бандери, Шухевича та Грушевського, а щоб це були живі люди. Діти мають бачити, що ці люди страждали, сперечалися, сподівалися, думали, сміялися, залицялися і так далі. Зрештою, якщо вже дуже хочеться, можна і треба розповідати про страждання і поневіряння і показувати життєздатність, витривалість людей. Я можу запевнити, що це буде не менш патріотична історія, ніж та, де українців гноблять усі, хто поруч, а українці або терплять, або гинуть.\n- Чи не здається Вам, що річ не у тому, що суспільство не сприймає концепцію "оптимістичної" історії України, а у тому, що воно про неї не знає. Адже переважно про її існування відомо лише фахівцям.\n- Як на мене, йдеться не про зміну знаку: песимістичної на "оптимістичну". Історія – це не "те, як воно було", а те, як її написали історики. А ті, що пишуть для школи, пишуть те, на що є запит, хоча у нас і надалі в підручниках домінує запит 1990-х.\nОтже, йдеться не про "оптимістичну", а про цікаву історію. Історію, яка будить думку. Де постаті на сторінках підручників – це не пам’ятники і "видатні діячі", "пророки", а живі люди. Де відбувається контакт і взаємний вплив різних культур, цивілізацій. Де українці не стогнуть під гнітом, а потім ріжуть гнобителів, а цікавляться й іншими речами.\nТакі зміни реалізують не за рік і не за два. Для цього потрібна спадковість у владі, щоб кожен новий міністр не змінював курс викладання історії й не підлаштовувала його під свої ідеологічні шаблони. Є дуже багато чинників протидії. Етнонаціональний наратив виписували у 1990-х. Він сформувався, а потім почалося: у 2005 році перелаштували підручники, у 2010 – також. Зараз нібито "нова" програма, яка зовсім не нова. Переробляти треба не під ідеологічну кон'юнктуру, а під підвищення якості, під зміну змісту і методів викладання.\n- З тих людей, які сьогодні займаються реформуванням освіти, Ви бачите людей, які розуміють необхідність відходу від політизованої історії, які у майбутньому можуть забезпечити спадковість влади?\n- Якщо говорити про топ-менеджмент в Міносвіти, ці люди зараз змушені більше думати про структурні зміни. Вони вирішують завдання, щоб, по-перше, утримати освіту від деградації, а по-друге, запустити структурні реформи, які починають працювати через кілька років. Наприклад, досі не прийнятий "Закон про освіту". Тому питання суто "ідеологічного" характеру зараз не у фокусі Міносвіти. Десь рік тому ухвалили програму національно-патріотичного виховання, але як на мене, вона настільки однобічно ідеологізована, що краще б її не ухвалювали.\nВ професійному середовищі істориків є чимало тих, хто готовий працювати на зміну концепції історичної освіти, є багато учителів, які готові по-новому викладати історію, виходити за рамки етноцентричної історії. Є організації, такі як "Нова доба", які давно працюють над подоланням етнічної ексклюзивності шкільної історії. Зрештою варто повернутися до обговорення концепції "олюдненої" історії, саме обговорення, а не затвердження. Але зараз політична кон’юнктура проти цього.\nКоли історія України це історія боротьби і поразок від сильніших хижаків то треба так і писати. Історія України це боротьба за видивання, а не якісь висмоктані з пальця досягнення "радянських" людей. Треба так і писати що були часи коли Україна була майже знищена і тільки відчайдушна боротьба героїв змушувала будівників різноманітних російських імперій цти на поступки.\nВидавати за українські досягнення досягнення російської імперії якій українці вимушено або добровільно служили це ідіотизм. Це все одно щоб якісь курди видавали за досягнення курдів якогось еолаборціоніста-курда який ствп турецьким генералом і мочив тих самих курдів. Є народи які історичних причин ставали робочим матеріалом для інших народів і не треба прикидатись що так не було з українцями. Давайте яничарів запишемо ще в досягнення.\nАвтори які хочуть записати в досягнення вклад совків, видати зросійщену совкову міську культуру шансону і попси за те з чого нам треба заново почати жити- це вороги гірші за тих які відкрито воюють проти України.\nЯк на мене, то взагалі нічого нового у "новій" програмі нема. Тому що, як тут помічено, в одній "шпигун", в іншій - розвідник.\nТреба взагалі відмовитись від концепції " затвердженого" підручника. Але, ясна справа - повинні бути викладачі, які можуть вчити без привязки до офіціозу. Вони є? Позбутися синдрому " а якщо перевірка". Історія у молодших класах повинна бути оглядова - Старий Світ, Новий світ. Що діялось в один ітой же час у різних регіонах. У старших класах можна добиратись до аналітичного погляду - все ж доросліші стають, і не обходити страшні факти і своєї, і чужої.\nПіднімемо Україну!!! А кацапи нехай подихають....\nУкраїнська історія вимагає грунтовного перегляду та аналізу. Особливо її "джерельна" база, яка формувалась у останні три століття на основі єзуїтських, масонських та московських компілятів, при здійсненні тотального нищення усього слов'янського та українського ( http://www.anvsu.org.ua/index.files/Articles/Virchenko1.htm ).\nНині проходить наступний етап війни проти України, якій мав попередній сплеск у 16-17 століттях.\nПро це фільм у двох частинах, "Берестечко. Битва за Україну":\nчастина 1 - https://www.youtube.com/watch?v=T11hwiZfPD8\nчастина 2 - https://www.youtube.com/watch?v=1DVUkzSWYJM\nПро це говорить і реакція на вказаний фільм з боку істориків, таких як Юрій Мицик, відповідь яким дають автори фільму:\n- стаття "Знущання над історією України тривалістю у триста років (відповідь на статтю Юрія Мицика)" -\n- стаття "Кого та що захищає Юрій Мицик (про частину 2 фільму «Берестечко. Битва за Україну»)? -\nЦензор.НЕТ › Резонанс › Общество › НОВА ПРОГРАМА ІСТОРІЇ УКРАЇНИ ДЛЯ ШКІЛ: ІСТОРІЯ ЖЕРТОВНИХ ГЕРОЇВ ЧИ ТАЛАНОВИТИХ ПЕРЕМОЖЦІВ?


Чутливі зуби. Здоров'я - Новини Рівного та області — Рівне Вечірнє\n03.09.2018 19:30 Адміністратор\nЦе досить поширене явище, яке можуть викликати звичайні речі, наприклад, жорстка зубна щітка чи надмірне споживання солодощів. Підвищена чутливість може минати з часом без лікування або ж бути наслідком природних процесів в організмі.\nНайчастіше чутливі зуби викликає: карієс; злам зуба; зношеність пломб; захворювання ясен; зношеність емалі зуба; оголення кореня зуба; використання жорсткої зубної щітки та неправильна техніка чищення; надмірне споживання кислих продуктів, газованих напоїв і солодощів; агресивне відбілювання зубів.\nУ домашніх умовах рекомендовано використовувати зубні пасти з вмістом нітрату калію, обов’язковим є застосування зубної щітки з м’якими або екстрам’якими ворсинками або ж електричної щітки. Варто відмовитися або мінімізувати вживання кислих продуктів, газованих напоїв, продуктів із високим вмістом вуглеводів. Але ці поради не замінять консультації зі стоматологом.\nПопередня стаття Хворих, які задихаються, попросили почекати на формальності\nНаступна стаття Де краще — зверху чи знизу?


На Рівненщині люди викидають трупи тварин посеред лісу. ФОТО | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\nНа Рівненщині люди викидають трупи тварин посеред лісу. ФОТО\n01 березень, 15:38\nУ селищі Демидівка Рівненської області люди викидають трупи домашніх тварин на смітник або посеред лісу.\nТушки здохлих поросят, і навіть корів та коней валяються на стихійних сміттєзвалищах, або просто по серед лісу, пише Район.Демидівка.\nРозкладаючись, рештки звірів поширюють вірусні хвороби.\nУ відділі житлово-комунального господарства Демидівської селищної ради розповідають, що така ситуація триває більше року.\n«Спершу самі виїжджали на місце і спалювали туші свиней. Попіл закопували. Неодноразово просили людей не робити так, попереджали про адміністративну відповідальність. Селяни не зважають. Провели власне розслідування, втім вдалося встановити особи лише двох порушників. У одних господарів кінь здох від старості, вони й вивезли його труп до ліси. Інші викинули труп корови на смітник. Викликали обох на комісію, і в якості покарання оштрафували на тисячу гривень. Буває, здохлих поросят кидають просто на узбіччі дороги», – говорить начальник відділу ЖКГ Василь Бурець.\nВід чого саме померли тварини – невідомо. Втім, запевнять ветеринари, ознак чуми фахівці не виявили. Припускають, що звірі могли здохнути від тешени, або неправильної годівлі та утримання.\n«Всі скотомогильники в районі законсервовані. Наші співробітники постій стежать, аби туди не звозили трупи свійських тварин. Селищна рада підписала договір із костопільським ветсанзаводом про те, що вони безкоштовно забиратимуть у людей трупи тварин на утилізацію. Проте люди чомусь не користуються цією послугою», – каже начальниця Демидівського районного відділення Головного управління Держпродспоживслужби у Рівненській області Леся Петрук.\nВарто наголосити, що рештки загиблих тварин поширюють небезпечні інфекції, які вражають людей та живність – туберкульоз, бруцельоз та інші. Недуги поширюються повітряно-крапельним шляхом. До того, розкладаючись, рештки тварин псують грунт, поверхневі води та повітря.\n«У Законі визначений порядок поводження із рештками загиблих тварин. Трупи в жодному разі не можна викидати на смітники чи залишати просто неба. За неналежну утилізацію господарів мають право притягнути до адміністративної відповідальності. Сума штрафу коливається від 25000 до 96000 гривень. Розглядати справу та накладати штраф можуть головні державні інспектори ветеринарної медицини. За псування земель громадянам передбачений штраф від 340 до 1360 гривень. Якщо ж подібне правопорушення вчинив підприємець, сума штрафу збільшується від 850 до 1700 гривень. Окрім адміністративної, за викидання трупів тварин передбачена й кримінальна відповідальність», – пояснює адвокат Валентин Дупак.\nТеги: рівне, тварина, труп\nНа Рівненщині труп пенсіонера погризли щурі\n29 вересень, 2017, 00:14\nНа Волині знайшли труп чоловіка\n06 грудень, 17:40\nНа трасі «Луцьк-Рівне» автомобіль на смерть переїхав пішохода\n05 грудень, 11:33


Як передає Укрінформ, про це йдеться у зверненні, яке опублікувала випускниця КНУ Олена Нікуліна в Фейсбук.\n"Ми, ініціативна група випускників та студентів Київського національного університету імені Тараса Шевченка, звертаємося до вас із проханням ініціювати позбавлення Олександра Григоровича Лукашенка звання почесного доктора Київського національного університету імені Тараса Шевченка", - йдеться у зверненні.\nНа переконання його авторів, Лукашенко не є прогресивним державним і політичним діячем та не заслуговує на високе звання почесного доктора.\nДиплом почесного доктора Київського університету ім. Шевченка Олександр Лукашенко отримав у 2009 році.\nУ ніч на понеділок, 10 серпня, у містах Білорусі розпочалися акції протесту проти фальсифікації виборів. Силовики жорстоко розганяють протестувальників, застосовуючи гумові кулі, світлошумові гранати й водомети. З початку протестів були затримані 6,7 тис. осіб. У лікарні потрапили не менше 250 осіб.\nБілорусь Лукашенко Університет Шевченка


Конвертувати галон (рідин США) в км³ (галон (рідин США) в кубічних кілометр)\nгалон (рідин США) до км³\nгалон (рідин США) до кубічних кілометр\nСкільки кубічних кілометр у 1 галон (рідин США)?\n1 галон (рідин США) = 0,000 000 000 003 785 411 784 кубічних кілометр [км³] - Калькулятор вимірювань, який може використовуватися для конвертації галон (рідин США) в кубічних кілометр, тощо.\nКонвертувати галон (рідин США) в кубічних кілометр (галон (рідин США) в км³):\nЗа допомогою цього калькулятора можна ввести значення, яке потрібно конвертувати, разом з оригінальною одиницею вимірювання; наприклад, '269 галон (рідин США)'. При цьому можна використовувати повну назву одиниці або її абревіатуру. Потім калькулятор визначає категорію одиниці виміру, яку потрібно конвертувати, в даному випадку це 'Об'єм'. Після цього він конвертує введене значення у всі відомі йому відповідні одиниці. У отриманому списку ви обов'язково знайдете конверсію, яку ви спочатку шукали. В якості альтернативи, значення, яке потрібно конвертувати, можна ввести наступним чином: '59 галон (рідин США) в км3' або '41 галон (рідин США) до км3' або '32 галон (рідин США) -> кубічних кілометр' або '75 галон (рідин США) = км3' або '55 галон (рідин США) в кубічних кілометр' або '79 галон (рідин США) до кубічних кілометр'. Для цієї альтернативи калькулятор також відражу визначає в яку одиницю конкретно потрібно конвертувати початкове значення. Незалежно від того, яку з цих можливостей ви використовуєте, він зберігає громіздкий пошук відповідного списку в довгих списках вибору з безліччю категорій та підтримуваних одиниць. Все це калькулятор робить за нас за долю секунди.\nКрім того, калькулятор дозволяє використовувати математичні вирази. В результаті, можна не тільки порахувати числа між собою, наприклад, '(57 * 52) галон (рідин США)'. Але різні одиниці вимірювання можуть бути з'єднані між собою безпосередньо в конверсії. Це може, наприклад, виглядати так: '269 галон (рідин США) + 807 кубічних кілометр' або '91mm x 60cm x 62dm = ? cm^3'. Одиниці виміру, об'єднані таким чином, природно, повинні збігатися і мати сенс у даній комбінації.


Київський автопарк оновлять автобусами і тролейбусами | ПромПолітІнфо\nКиївський автопарк оновлять автобусами і тролейбусами\nНайближчим часом парк київського громадського транспорту отримає 6 нових автобусів і 17 тролейбусів, повідомив заступник голови КМДА Дмитро Давтян.\nКрім того, зараз подана заявка на поставку 20 нових трамваїв у 2017 році, розповів Давтян.\nТакож він нагадав, що для реалізації першого етапу рекомендацій експертів «Всесвітнього банку» з побудови транспортної моделі Києву необхідно додатково придбати 235 автобусів.\n«В минулому році було придбано 50 автобусів МАЗ. В цьому році вже підписаний договір на поставку 100 нових великогабаритних автобусів, 60 автобусів “Богдан”, 47 трамвайних вагонів і 20 тролейбусів», – додав Давтян.\nКМДА повідомляє, що станом на жовтень 2017 рухомий склад наземного громадського транспорту Києва становить 330 автобусів, 195 автобусів маршрутного таксі, 397 тролейбусів та 439 трамвайних вагонів, з яких 47 мають частково занижений рівень підлоги.\nТеги: автопарк, важливі новини, Київ, КМДА, оновлення, ПромПолитИнформ\nУ Швейцарії, першою в Європі, збудують випробувальну лінію Hyperloop, яка використовуватиметься для досліджень надшвидкісного вакуумного наземного транспорту. Про це повідомляє The Local із посиланням на заяву Швейцарської федеральної залізниці, передає ПромПолітІнформ. «Швейцарія, першою в Європі, отримає випробувальну… Продовження…\n«Укрзалізниця» в 2019 році планує підняти ціни\nКомпанія «Укрзалізниця» планує підвищити тарифи на вантажні і пасажирські перевезення в Україні в 2019 році. Про це повідомляє ПромПолітІнформ з посиланням на пояснювальну записку до консолідованого проекту фінансового плану «Укрзалізниці» на 2019 рік. Згідно з фінпланом, в наступному році… Продовження…\nЄвропейський інвестиційний банк і Європейський банк реконструкції і розвитку виділяють 176 млн євро на новий проект з покращення безпеки руху в Україні. Про це повідомив глава представництва Європейського інвестиційного банку в Україні Жан-Ерік де Загон… Продовження…\nНаглядова рада Укрзалізниці має визначитися з головою правління компанії до кінця грудня\nКабінет міністрів на засіданні у середу затвердив план дій з корпоративного управління «Укрзалізниці» і зобов’язав щомісяця інформувати уряд про його виконанні, передає портал ПромПолітІнформ. «Що стосується протокольного рішення про стан виконання реформи корпоративного управління «Укрзалізницею»…… Продовження…


Розслідування трагедії під Кам’янським – на контролі Президента\nШестеро дітей, які постраждали внаслідок вибуху на дитячому майданчику в селі Пашена Балка, отримують усю необхідну допомогу. Вони перебувають у дитячій обласній лікарні у Дніпрі. Президент України Володимир Зеленський, який наразі здійснює візит до Канади, взяв ситуацію під особистий контроль. Про це після наради в облдержадміністрації повідомив т. в. о. голови Дніпропетровської ОДА Дмитро Батура.\n«Нині постраждалим від вибуху надають усю необхідну медичну допомогу. Президент знає про ситуацію і взяв під контроль розслідування трагедії. Він вважає неприпустимим, коли на смітнику діти знаходять снаряд і граються ним на дитячому майданчику. Глава держави підкреслив, що мають бути з’ясовані всі обставини трагедії та притягнуті до відповідальності винні особи», – наголосив Дмитро Батура.\n«Двоє хлопців – у реанімації в тяжкому стані. У них – мінно-вибухові травми, проникаючі поранення. Дітей вже прооперували, – повідомив в. о. директора Дніпропетровської дитячої обласної лікарні Олександр Хитрик. – Ще четверо дітей у стані різної тяжкості – у травматології. У них переломи та осколки. Двох із них також прооперували».\n1 липня, близько 20:00, у селі Пашена Балка Дніпропетровської області стався вибух. На дитячому майданчику розірвався снаряд, який діти принесли зі смітника, що поруч. Ведеться слідство.


Урок християнської етики в 11 класі "Поняття молитви як спілкування християнина з Богом" (урок) - Презентації та публікації\nУрок християнської етики в 11 класі "Поняття молитви як спілкування християнина з Богом" (урок)\nВолицька ЗШ І-ІІІ ст. Сокальського району\nЛуцик Світлана Михайлівна\nТема: Поняття молитви як спілкування християнина з Богом.\nМета: розкрити дітям необхідність молитви у житті людини як вияв внутрішньої потреби, показати важливість Богослужіння для моральності людини, розповісти про види молитов, ознайомити з молитвою за Україну та народ,виховувати вдячність Богові за дар віри, потребу молитви у житті людини.\nНаочність: вислови про молитву, образ Ісуса на Оливній горі.\n1. Вітання, налагодження контакту з дітьми\nІІ.Актуалізація знань, перевірка вивченого\nІІІ. Мотивація навчальної діяльності (на дошці чітко записана тема уроку, вчитель оголошує мету уроку).\nВчитель: Щоб вдалося радикально відмовитися від зла, недостатньо лише посту. Остаточне утвердження людини в добрі можливе завдяки постійному перебуванню в ньому через молитву.Молитва є налагодженням постійного контакту людини з Богом як найповнішим Добром. «Молитва належить душі, як дощ землі»,-писав св. Кюре з Арсу.Молитовний контакт оновлює людину : вчить її споглядати, прислухатись, ніжно торкатись, куштувати, промовляти. Спілкуючись з Богом, людина осягає дар спілкування, навчається реагувати на невидиме в людях, осягає спокій, перебуваючи в якому здатна адекватно реагувати на життя і на його обставини.Молитва вчить людину мислити, впорядковуючи дотеперішній хаос і плутанину думок.Їх невпорядкованість, у свою чергу,спричиняє невпорядкованість життя людини.Так , через молитву людина повертається до свого нормального стану.\nМолитва – це корм (їжа) для нашої душі.Так само , як наше тіло щодня потребує для життя поживи, так і душа потребує молитви.Святий Августин повчав: «Молитва – це ключ до всіх скарбів Божої доброти». Молитва - розмова Божих дітей з Господом Богом. Молитися треба набожно, тобто з думкою лише про Бога, бо хто молиться розсіяно, байдуже, не може бути вислуханий Богом.Так само, коли хочемо, щоб якась людина нас вислухала, то мусимо уважно звертатися до неї.Ще більшу увагу вимагає від нас Господь Бог.Якщо людина уважно , ревно молиться, то Бог її вислухає. Найкраща наймиліша Богу молитва ,яку навчив людей сам Ісус Христос, це – «Отче наш» (Мт.6,9-13; Лк.11,2-4)\nМолитися потрібно зранку, коли тільки встали, вечером перед сном, перед всякою важливою справою, перед їдою і після неї, в Церкві і всюди. Так, як голівка соняшника завжди обертається до сонця, до його животворного проміння, так і людина у всіх своїх потребах, клопотах, журбах словами і думками звертається до Бога, бо як говорить прислів’я: «Без Бога - ні до порога».\nМабуть , немає такого християнина християнина, який би не знав про необхідність молитви.Молитва є внутрішня і зовнішня, в залежносі від її висловлювання; колективна і особиста;прохальна, подячна, хвалебна (побудова схематичного рисунка на дошці, залучаючи до роботи учнів)\nПРАЦЯ В ГРУПАХ.\nПоділити клас на три групи, роздавши їм відповідні завдання.\nЗавдання перше:-пояснити, якою має бути особиста молитва\n- Розкрийте суть слів: «Молитва проста,спонтанна,повільна,переможна »\n-Розкрийте зміст слів: «Молитва щира,біблійна,визначена часом,витривала »\n-Розкрийте суть слів: «Молитва пристосована, спільна,в Святому Дусі,пережита». (Додаток №1)\nЗавдання друге:-у Святому Письмі знайдіть і поясніть виховну роль молитви у розвику людини.\nЗавдання третє:-дайте відповідь на питання.\n-У якій притчі Ісус нас навчає , що треба молитися завжди, і не занепадати духом? (Притча пронесправедливого суддю)\nЗавдання четверте:-що на вашу думку є молитва? Наприклад, для Святої Терези з Ліз’є ,- « Молитва – це порив серця, простий погляд, звернений до неба, це крик вдячності і любові – як у випробуванні, так і в радості», для Івана Луцика ,- «Молитва – це плуг, яким оремо ниву серця під посів покаяння», для Святого Пімена Великого,- «Злі помтсли – це вогонь, а водою на нього є молитва».\nВчитель: Ісус Христос у Новому Завіті вимагає від людей: «Треба завжди молитися й не переставати».Бо саме молитва дає християнинові ясність розуму, спокій духу, перемогу над пристрастями, мужність у стражданнях і надію вічного щастя.\nОЗНАЙОМЛЕННЯ ДІТЕЙ З МОЛИТВОЮ ЗА УКРАЇНУ\nМи – українці, не повинні бути байдужими до долі нашого народу, до долі нашої держави. Однією із молитов за Україну є музичний твір «Боже, Великий, Єдиний, нам Україну храни ». Музику до якої написав Микола Лисенко, а слова Олександр Конинський у 1885 році. Цю молитву називають церковним гімном. (Прослуховування молитви за Україну)\nЄ така повчальна історія . Було це давно , ще у Стародавньому Римі. Працював один чоловік перевізником. Якось підійшов до нього вчений і попросив перевезти його на той бік річки. Сіли в човна. Помічає напис на його веслах: «Ore et labore», що в перекладі з латинської означає: «Молись і працюй». Вчений вголос висловлює свої думки: Навіщо тобі молитись, яка з того користь? Ти – людина праці, налягай на весла. Треба було на обидвох веслах написати: Працюй і працюй». Нічого не відповів перевізник, та якось непомітно випустив з руки весло, на якому було написано : «Молись». Закрутило човном, понесло за швидкою течією. «Що ти робиш? Ми зараз потонемо!» - закричав вчений. Весляр вправно оволодів ходом човна, вони щасливо добрались на протилежний берег річки. І сказав тоді простий чоловік: «Ось бачиш, пане, що може трапитись з людиною, коли вона тільки працює і не потребує у своєму житті молитви».\nВчитель допомагає учням самостійно зробити підсумок, що молитва необхідна людині, як вода землі. Вона є невід’ємною частиною життя кожного християнина. «Чи ми отримуємо те, про що просимо,- чи ні, будемо ревно молитися і дякувати не лише за отримане, але й тоді, коли не отримуємо, тому що й неотримання, якщо з Волі Божої, не менше корисне, як і отримання».(О. Юліан Катрій).\nДати відповідь на питання «Чим є для мене молитва?»\nБог хоче, щоб ми говорили з ним, як з Тим, Хто любить нас і знає, як з членом своєї сім’ї.\n«Без мене ж ви нічого чинити не можете» (Йо. 15,5) – сказав Ісус, тому маємо молитись протягом всього дня і у всій нашій діяльності, коли навчаємось у школі, їдемо в транспорті, готуємо їсти чи гуляємо з друзями.\n«Слухавши, будь скорий, а відповідавши – повільний».(Сир. 5,11).\nЦар Соломон молився при посвяченні храму в Єрусалимі такими словами «…Вислухай з неба… ти, що знаєш серце кожного, бо ти єдиний знаєш серце кожного, бо ти єдиний знаєш серце синів людських» (2 Хр. 6,30)\nБог знає наші серця, знає нас краще, ніж ми самі. Він хоче допомогти нам, бо знає всі наші потреби і реально оцінює нашу ситуацію, але від нас потребується відвертість, чесність, щирість у молитві.\nМолитва бере свій початок із Святого Письма, як ріка із джерела. Святе Письмо – збірник правдивих шедеврів молитов різних людей: Авраама, Мойсея, Давида, Анни, Марії, Ісуса – Господнього сина.\nМолитва визначена часом.\nСкільки часу протягом дня виділяємо для Бога?Це дуже важливе питання. «Бо де твій скарб, там буде і твоє серце» (Мт.6,21). Щоб наше серце було з Богом, мусимо привчати себе до регулярного проведення часу з ним в молитві (обов’язкова ранішня, вечірня молитва).\nКожен з нас повинен шукати саме свій спосіб молитви. Молитва мусить бути пристосована не лише до конкретних обставин, але й до нас особисто, маємо знайти для себе такий спосіб і форму молитви, яка буде підходити нам найбільше.\nМолитва особиста і спільна.\nОснова нашого християнства – особиста молитва. Ми потребуємо молитись самі, але і в спільноті, бо спільна молитва нам необхідна, щоб підтримати молитву особисту. Святе Письмо містить унікальний збірник молитов – книгу Псалмів. Псалми виражають молитву народу Божого. Вона стосується, як тих хто молиться, так і всіх людей.\nМолитва в Святому Дусі.\n«Дух Святий – «жива вода», яка у серці , що молиться, «стримує життя вічне» (Йо.4, 14).Дух Святий в потрібні моменти нагадує нам те, що сказав Ісус, надихає молитись за певних людей чи конкретні потреби.\nПротягом дня варто роздумувати про те,що Бог дає нам в молитві, аналізувати причинно – наслідкові зв’язки між подіями і нашими молитвами.\nМи повинні молитись переможно. По вірі нашій дається нам. Ми учасники перемоги Ісуса, тому наша молитва – це частина нашої перемоги. Ми маємо молитися розуміючи, що все залежить від Бога, але діяти так, ніби все залежить від нас.\nПророк Даниїл протягом трьох тижнів молився за свій народ. На 21 –й день йому з’явився ангел і сказав, що Данилова молитва була вислухана вже в перший день, але решта днів молитви були необхідними для зміни ситуації, для боротьби в духовному світі.(Дан.10, 12-14).


Сковорода для млинців Kamille Velbert Діаметр 22см з мармуровим антипригарним покриттям придбай дизайнерський посуд тільки в ⏩ Madler\nСковорода для млинців Kamille Velbert Діаметр 22см з мармуровим антипригарним покриттям\nМлинцева сковорода Kamille Velbert Ø22см. Низькі борти дозволяють швидко посмажити млинці, оладки, яєчню, приготувати тонкі і смачні тости. А смак і зовнішній вигляд млинців в першу чергу залежать від якісної сковороди. Сковорода Kamille Velbert виготовлена з пресованого алюмінію з внутрішнім антипригарним покриттям Marble. Інноваційний протипригарне покриття дозволить готувати з мінімальною кількістю жиру і масла, що дуже важливо для здорового харчування. Ваші млинці, не пригорять і не пристануть до поверхні. Крім того, це покриття екологічно чисте, воно не шкодить Вашому здоров'ю і витримує температури до 400 градС. Висока стійкість до подряпин і стирання. Бакелітова ручка майже не нагрівається і не ковзає в руці. Індукційне дно дозволяє сковороді швидко і рівномірно нагріватися, довше тримати тепло. Годиться для будь-яких типів плит, включаючи склокерамічні і індукційні плити.


10 продуктів, які любить підшлункова залоза | Сім’я і дім \nПідшлункова залоза бере участь відразу у двох життєво важливих функціях організму: травній та гормональній. Вона виробляє ферменти, що беруть участь в перетравленні їжі, і гормони, які регулюють обмінні процеси в організмі.\nБудь-яке пошкодження підшлункової призводить до тяжких наслідків і тривалого, іноді довічного, лікування.\nАпигенін, що міститься в брокколі, захищає тканину підшлункової залози від патогенних впливів. Для отримання максимальної кількості корисних поживних речовин слід вживати брокколі в сирому вигляді або злегка відварену на пару.\nНагадує за своєю хімічною формою підшлункову залозу, батат захищає її, забезпечуючи повільне надходження цукру в кров і позбавляючи травну систему від надмірного навантаження.\nТопінамбур називають земляною грушею або єрусалимським артишоком. За зовнішнім виглядом цей коренеплід схожий на корінь імбиру, а за смаком нагадує солодку картоплю. Наземна частина земляної груші виростає до 2-4 метрів і має схожість з соняшником. Вживання топінамбура сприяє нормалізації обмінних процесів і зняття запалення в підшлунковій залозі. Крім того, сік цього коренеплоду перешкоджає розвитку цукрового діабету, а також запобігає розвитку атеросклерозу, що при панкреатиті є частим явищем.\nЧорниця незамінна для тих, хто страждає на цукровий діабет. Чай з листя чорниці, як і свіжі ягоди, знижує вміст цукру в крові та стимулює роботу підшлункової залози. Використовуючи чорницю в складі різних зборів, можна позбутися від вогнищ запалення в підшлунковій залозі, а також очистити печінку і поліпшити виділення жовчі. При загостренні панкреатиту вживати чорницю допускається лише в перетертому вигляді й після термічної обробки.\nЗ огляду на те, що при захворюванні підшлункової залози медики рекомендують значно знизити вуглеводну частину харчування, страви з гречаної крупи займуть гідне місце в раціоні хворого. Водночас гречка не позбавлена рослинної клітковини, яка сприяє нормальному травленню, очищенню кишківника і виведенню токсинів. Гречка вважається одним з найпопулярніших продуктів, які допомагають при лікуванні панкреатиту. Вона дозволена з п’ятого дня після початку дієти, коли больові симптоми зменшуються. З гречки готують в’язку кашу, яку після відварювання ретельно протирають. Вживати таку страву потрібно без масла, солі або цукру.\n9. Червоний виноград\nЧервоний виноград – відмінне джерело ресвератрола, потужного антиоксиданту, який рятує клітини від вільних радикалів. Ресвератрол зміцнює кровоносні судини й зменшує запалення. Ця речовина також знижує загибель клітин (апоптоз) при раку підшлункової залози.\n10. Корінь солодки\nЦя лікарська трава вже давно використовується при численних проблемах зі здоров’ям, у тому числі при проблемах з підшлунковою залозою. Відвар кореня солодки є сильним протизапальним засобом, він може зменшити біль і набряк, які часто бувають при панкреатиті. Рекомендується пити три або більше чашок чаю з коренем солодки кожен день або приймати добавки. Необхідно знати, що у деяких людей при прийманні засобів з солодки підвищується тиск. Проконсультуйтеся з лікарем до її приймання або регулярно міряйте тиск крові.\nДієтологи вважають, що зберегти здоров’я підшлункової залози допомагає помірний підхід до харчування. Раціон повинен включати в себе нежирне м’ясо і рибу, оливкову олію, каші, овочі та фрукти, компоти та киселі, підсушений білий хліб, кисломолочні продукти. Виключити з раціону слід алкоголь, каву, копченості, солодощі та здобу.\nПідшлункова залоза виключно важлива для життєдіяльності всього організму. Тому при виникненні больових відчуттів в цьому органі необхідно якомога швидше звернутися до лікаря. Адже краще запобігати хворобі, ніж потім довго і виснажливо її лікувати.


Вони усиновили нікому не потрібного хлопчика, а він врятував їх доньку. Історія про справжню родину\n29-09-2018 15:03 | У світі\nІрина йшла на роботу, було вже 10 годин ранку, вона хотіла зрізати через сквер, але щось її зупинило, вона постояла біля входу хвилину і пішла по довгій дорозі, її шлях лежав через їдальню. Поруч з їдальнею сидів хлопчик років чотирьох, він опустив голову і щось шепотів, Ірина порівнялася з хлопчиком і мимоволі почула його слова:\n- Я не хочу що б мама пила, я не хочу так, я хочу іграшок і багато їжі! Я не хочу що б мама пила!\nІрина присіла навпочіпки поряд з малюком і запитала:\n- Малюк, тебе як звати? Ти загубився?\n- Мішка я, не загубився, мама сказала тут сидіти!\n- А вона давно пішла?\n- Щойно, вона в магазин пішла, зараз прийде!\nІрина продовжила свій шлях, увечері робота зроблена, Ірина відправилася додому, вона спеціально пішла через їдальню, вечорами там випікали дуже смачні булочки, майже весь час вона купувала їх. Підходячи до їдальні, Ірина знову побачила на лавці Мішку, він з сумом проводжав поглядом батьків з дітьми, Ірина підійшла до хлопчика і заговорила:\n- Привіт, Мішка, ти мене пам'ятаєш?\n- Мама знову в магазин пішла?\n- Вона ще не повернулася!\n- Як не повернулася, адже час вже пізній! Ходімо в їдальню, ти голодний, напевно, я тебе нагодую!\nМішка сумно усміхнувся і встав, Ірина взяла булочок і купила, що він хотів, Ірину вразило бажання хлопчика:\n- А можна мені гречку і компот?\nІрина ледь не розплакалася, він не попросив ні булочок, ні тістечок, а саме гречку і компот, вони посиділи, поїли. Мішка розповів про себе, йому п'ять років, але він міркує вже як дорослий, він живе в маленькій кімнатці з мамою, яка постійно випиває і водить чоловіків. Мішка ні кому не потрібен, вранці він іде на ринок і приходить тільки ввечері, там є добрі тітки, вони його підгодовують, а він в свою чергу допомагає їм перебирати фрукти і овочі, інформує Ukr.Media.\nІрина відправилася у відділ поліції до чоловіка, все розповіла, а через тиждень до Мішки прийшли органи опіки і забрали його в дитячий будинок, через кілька місяців матір позбавили батьківських прав, а Мішка вперше за п'ять років, їв п'ять разів на день і дивився мультики перед сном.\nІрина приїжджала в дитячий будинок кожен день, попутно вона збирала документи на усиновлення. Ірині пощастило, так як її чоловік, Микола, полковник поліції, процедура усиновлення пройшла швидко, через два місяці Мішка вже жив вдома у великій дитячій кімнаті, в якій було море іграшок.\nМикола зразу прив'язався до Мішкі, виявилося, що у них багато спільного. Микола дуже любив малювати, Мішка теж, Микола любив шахи, Мішка теж у свої п'ять років грав непогано. Мішка розповів, що його навчив грати мамин чоловік, це був єдиний чоловік, який і займався з ним і годував його, а іноді вони навіть ходили в парк, але через два місяці мама його вигнала.\nТак само Микола любив нічні прогулянки по місту або посидіти на даху, а Мішка коли темніло сідав на вікно і дивився вдалину. Микола став брати Мішку на нічні прогулянки, незабаром вони зовсім подружилися і у них не залишилося ніяких таємниць. Микола записав Мішку до школи єдиноборств і навчав захищати слабких, а ще він купив цуценя вівчарки через поліцейський кінологічний центр.\nІрина не могла нарадуватися на своїх чоловіків, а незабаром вона дізналася, що вагітна. Ця новина окрилила всіх. Микола просто літав від щастя:\n- У мене є найкращий син, ще б улюблену дочку і щасливіше нас нікого не знайдеш!\nМішка прямо стрибав від радості, вперше за півроку він назвав Ірину мамою:\n- Мамо, роди, будь ласка, сестричку, я буду про неї піклуватися і захищати її! А якщо все таки народиться братика, я буду її вчити захищати слабких!\nІрина пишалася своїми хлопцями, вагітність пройшла не дуже спокійно, у визначений термін народилася здоровенька дівчинка Соня. Мішка сам обирав ім'я, він навіть спеціально навчився читати щоб знайти найкрасивіше ім'я для сестрички.\nМинав час, Мішка дійсно дбав про сестричці. Він годував її, навіть купав, якщо мама дозволяла. Дівчинка підросла, їй виповнився рік і вони вирішили відсвяткувати його в парку розваг. Сонечка побачила мильні бульбашки і побігла за ними, тут з боку звідкись взялась собака, вона скалилась і бігла прямо на дитину! Мішка не злякався і побіг навперейми до собаки, дорослі навіть не встигли відреагувати.\nВелика, зла собака накинулася на Мішку, Микола кинувся рятувати сина, а Ірина кинулася до малої та вхопила її на руки. Микола зміг потягти Мішку від собаки, швидка допомога, реанімація, травми від собаки були дуже серйозні, лікарі не могли сказати чи поправитися Мішка чи ні.\nЧерез кілька днів Мішка прийшов в себе, як раз Ірина чергувала біля ліжка сина, його перший питання зворушило Ірину:\n- Сонечка жива?\n- Не переживай синку, з Сонечкою все в порядку, ти справжній чоловік, справжній боєць, я пишаюся тобою! Але прошу, не роби так більше, ти нас з татом налякав!\nЧерез два місяці Мішка повернувся додому, Сонечка дуже сильно скучила за братиком, вона ходила за ним по п'ятах майже два тижні, а коли Мішка йшов на заняття, вона кожні п'ять хвилин бігала до дверей і питала:\n- Скоро, зовсім скоро твій братик повернеться!\nЖиття Діти Родина Неймовірна історія Усиновлення


«Шапіто повертається». Провальний візит...\n«Шапіто повертається». Провальний візит Зеленського в США\nФото з вільним джерелом\nПісля провального візиту в США Володимир Зеленський був настільки непроханий, що американці примудрилися навіть «помилитися» і назвати Зеленського Левінські, відразу викликавши асоціації із знаменитою, але куди більш щасливої, ніж президент України, Монікою.\nОточення Байдена проти Зеленського\nУ випадку з Зеленським ми бачимо, що оточення (керівники Офісу президента і МЗС) переконали його, що з Байденом треба обов'язково зустрітися і жорстко поставити перед ним неприємні запитання майбутнього України. Очевидно, ці «інтелектуали» вважали, що весь американський народ стурбований українськими проблемами і президенту США буде важко після Афганістану продемонструвати імпотентність ще й на українському напрямку.\nНасправді ж американському народу (крім кількох тисяч дожили до наших днів втікачів бандерівців і їх нащадків) немає ніякого діла до України. Але навіть американська бандерівщина при всій своїй потомственої русофобії і при тому, що її представники практично змогли монополізувати український напрямок в Держдепі, правила гри знає. Вони голосно виступають тільки тоді, коли український напрямок в тренді. Якщо ж воно виявляється засунутим в дальній кут через непотрібність (через безперспективність) «мужні борці» за «українську Україну» вважають за краще не відсвічувати. Як, наприклад, не відсвічує сімейство Ющенко, в якому дружина Катерина не просто американська громадянка, але один з високопоставлених чиновників (які служили в різних відомствах, в тому числі і в Держдепі) і відповідали за український напрямок.\nАмериканцям в той момент скандал був не потрібен, і вони пообіцяли, що Байден запросить Зеленського в Вашингтон відразу ж після того, як повернеться з Європи (де він зустрічався як з російським президентом, так і з британським прем'єром і з лідерами провідних країн ЄС).\nВ Україні запрошення до Вашингтона вважається настільки сакральним, що там навіть не здогадалися поцікавитися, чому б Зеленський не підскочити числа 17 липня прямо в Женеву. Щоб не відкладати спілкування з Байденом в довгий ящик. Американці ж, вирішивши свою проблему - не допустивши скандалу напередодні російсько-американської зустрічі у верхах (до неї була прикута увага всього світу, і тоді-то Київ якраз мав хороший шанс на те, що його претензії не залишаться непоміченими), - спробували від Зеленського звільнитися.\nЙому спочатку дипломатичною мовою м'яко натякнули, що його не дуже-то хочуть бачити в Вашингтоні, змістивши заплановану зустріч з середини липня на другу половину серпня. За офіційною версією Держдепу, Зеленський неправильно зрозумів Байдена, його обіцяли прийняти «до кінця літа». Потім, не дивлячись на істерику Києва, Байден домовився з Меркель про спільну позицію по «Північному потоку - 2», не поцікавившись думкою України з цього приводу.\nЧи вдалося Володимиру Зеленському переконати власну опозицію, яка загрожує влаштувати йому спекотну осінь, що США заборонили його ображати? Ні. Але ж і реалізація погроз з боку опозиції не стільки залежить від США, які давно вже демонстративно вмили руки.


ОСIННI ФЕСТИВАЛI: КРОК ВПЕРЕД, ДВА КРОКИ НАЗАД | Газета "Подолянин"\nЗ настанням осенi – фестивальної пори у Кам’янцi – сюди починають з’їжджатися поцiновувачi масштабних дiйств.\nЧерез непередбачувані труднощі у бажаючих щось провести в Кам’янці 31 серпня заступник міського голови Олег ДЕМЧУК зібрав організаторів усіх заходів, аби домовитися і скласти графік їх проведення.\nПерша і головна новина фестивалю – історичної реконструкції «Терра-Героїка» не буде. Натомість у нас проводитиметься своєрідний збір реконструкторів «Кам’янець – земля героїв». Орієнтовно це будуть останні вихідні вересня. 120-150 учасників, які виявили бажання самі себе фінансувати, будуть, в основному, з\nФестиваль «Острів Скарбів» відбудеться 30 вересня – 3 жовтня, але поки не визначено конкретно, які з творчих фольклор-них колективів до нас приїдуть. Військово-історичне товариство любителів фортифікацій у рамках фестивалю теж проведе свої заходи у Руській брамі. Буде представлено зріз середньовічної культури, ремесел, бойового мистецтва ХIII-ХV ст.\n1-3 жовтня пройде I Всеукраїн-ський фестиваль вільних людей «Free Humans Fest». Організатори мріють зробити його щорічним місцем збору та відпочинку всіх, хто пише музику, захоплюється творчістю, займається бойовими мистецтвами, вивчає глибини людського внутрішнього світу і любить екстремальні види спорту. Участь у заході візьмуть представники Федерації екстремальних тренінгів, Української федерації танців, Федерації масажу, Української федерації йоги, школи етнічних барабанів «Там-там», школи капоейри та ін.\nТакож 14 жовтня планується провести парад наречених.\n«Терра-Героїкою» втрати цієї осені не закінчуються. Через неспроможність міста забезпечити газом теплові аеростати чемпіонат України з повітроплавання «полетів» до Феодосії.


Виїзне засідання колегії районної державної адміністрації в Преображенці. – Чаплинська районна державна адміністрація\n07 березня 2018 року в селі Преображенка під головуванням Олександра Бурейка, голови районної державної адміністрації, за участю голови районної ради Володимира Бериславського відбулося виїзне засідання колегії районної державної адміністрації. В роботі колегії взяв участь депутат Верховної Ради України – Федір Негой.\nУчасники зібрання заслухали звіт Преображенського сільського голови Володимира Артюшенка про діяльність виконавчого комітету Преображенської сільської ради по виконанню делегованих повноважень за 2017 рік та низку питань, які стосувалися життєдіяльності району.\nЖителі Преображенки мали змогу задати Народному депутату України ряд питань, які найбільше хвилюють громаду. Після завершення засідання Федір Федорович Негой провів особистий прийом громадян, під час якого довго обговорювали різного роду проблеми села.


Репетитори початкової школи, Житомир. Індивідуальні уроки від репетиторів і викладачів початкової школи\nРепетитори з початкової школи у Житомирі\nПоказано 6 викладачів початкової школи, Житомир. Всього репетиторів в базі: 8353\nПочаткова школаПідготовка до школи Хімія БіологіяГеографія +2\t90 грн. за 60 хвилин\tЖитомир, Житомирська область\tМісце занять:\tна дому у репетитора\nФомюк Ольга Анатоліївна\nПочаткова школаІсторія Підготовка до школи Правознавство +1\t60 грн. за 60 хвилин\tЖитомир, Житомирська область, район Богунський, Проспект Миру 17\tМісце занять:\tна дому у репетитора\nПочаткова школаУкраїнська мова Підготовка до школи Російська моваЛітератураПідготовка до вступу в внзПсихологіяФілологіяЛогопедіяФразеологія +7\t120 грн. за 60 хвилин\tЖитомир, Житомирська область, район Королівський, Шевченко 37\tМісце занять:\tпо скайпу, на дому у репетитора, виїзд до районів (Богунський, Королівський)\nЛанова Сніжана Миколаївна\nПочаткова школа\t40 грн. за 60 хвилин\tБердичів, Житомирська область, Є.Старікова, 4\tМісце занять:\tна дому у репетитора, виїзд до районів\nПочаткова школаАнглійська мова Українська мова Німецька моваРосійська моваЛітератураПравознавство +4\t40 грн. за 60 хвилин\tЖитомир, Житомирська область, район Богунський, улица Магазинная 13\tМісце занять:\tна дому у репетитора, виїзд до районів (Королівський)\nПочаткова школаМатематика Українська мова Підготовка до школиРосійська моваПсихологіяНяніКаліграфіяШахиОрфографіяФонетикаДефектологіяМорфологіяПравила дорожнього рухуФразеологіяБібліографія +13\t50 грн. за 60 хвилин\tЖитомир, Житомирська область, район Богунський\tМісце занять:\tпо скайпу, на дому у репетитора, виїзд до районів


Приміщення Житомирського онкологічного диспансеру може в будь-який момент розвалитись | Новини\nПриміщення Житомирського онкологічного диспансеру може в будь-який момент розвалитись\nПриміщення Житомирського обласного онкологічного диспансеру знаходиться в аварійному стані і може розвалитись. Про це говорилося на черговому засіданні обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій.\nСьогодні обласний онкологічний диспансер має найгірше приміщення серед обласних онкодиспансерів України. Будівлі Житомирського обласного онкодиспансера введені в дію у 1964 році проектною потужністю 120 ліжок.\nЗабезпеченість онкологічними ліжками одне з найнижчих в Україні і складає 1,64 ліжка на 10 тис. населення області. По Україні цей показник складає 2,55 на 10 тис. населення. Дефіцит ліжкового фонду складає 60%. У зв'язку з цим значна кількість онкологічних хворих області лікується в закладах загальнолікарняної мережі, що не дає можливості забезпечити комплексне та комбіноване лікування і негативно впливає на виживання хворих та підвищує смертність населення від злоякісних новоутворень.\nТаким чином, єдина в найбільш постраждалій від Чорнобильської аварії в області спеціалізована лікувальна установа онкологічного напряму вимушена існувати у фізично та морально застарілих, аварійних приміщеннях. У діючих будівлях постійно проводиться поточний ремонт. За потреби та виходячи із реальних фінансових можливостей, виконуються роботи з капітального ремонту окремих вузлів, ділянок, мереж, конструкцій, переобладнання приміщень.\nАле навіть такі кроки не забезпечують належного функціонування лікувального закладу. Така ситуація загрожує обваленню стін, перекриття та будівель в цілому, що створює небезпеку для життя та здоров'я працівників, хворих та відвідувачів. Враховуючи те, що кількість захворювань щороку збільшується, диспансер не може надати хворим якісні медичні послуги згідно з існуючими нормами та термінами.\nОбласною державною адміністрацією проведено значну роботу щодо вирішення питання будівництва обласного онкологічного диспансеру. При цьому за рахунок видатків з обласного бюджету виготовлено проектно-кошторисну документацію “Будівництво (добудова) приміщень Житомирського обласного онкологічного диспансеру”.\nВраховуючи таку ситуаці, на комісії було вирішено підготувати звернення до Кабінету Міністрів України про виділення коштів з державного бюджету.


Окупанти "пояснили", чому на кримських пляжах порожньо\nВиявляється, просто була холодна погода\n17 червня 2016 13:42\nПро це пише Depo.Кіровоград з посиланням на проросійське кримське видання "Примечания".\nПро погодні умови заявив "міністр курортів і туризму Криму" Сергій Стрельбицький.\nЗа його даними пляжі Криму будуть повністю готові до курортного сезону в середині червня. "Вже інтенсивно йде подача документів і видача дозволів на експлуатацію пляжів, - розповів "міністр", - думаю, що до цього терміну пляжі республіки будуть в повному обсязі готові до зустрічі наших відпочивальників".\nАномально холодна погода, яка спостерігалася в травні і шторми, за словами Стрельбицького, не дозволили активно зайнятися підготовкою пляжів. Та й туристів через це було спочатку менше, ніж у 2015 році. Однак перший тиждень червня продемонстрував зростання кількості відпочивальників у порівнянні з минулим роком.\nНагадаємо, за "вщерть заповненими" кримськими пляжами можна спостерігати в режимі онлайн.


01.09.2017 | Нове життя\nВ рамках відзначення 26- річниці Дня незалежності України у суботу, 19 серпня, відбулося урочисте відкриття Пам’ятного знаку, який встановлено на Смерековому камені з нагоди віднесення букових пралісів НПП «Зачарований край» до Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Урочиста церемонія відбулася за участі голови райдержадміністрації Олександра Горіна, в.п. голови райради Володимира Половки, директора НПП «Зачарований край» Івана Піняшки, заступника […]\nАндрій Брич – людина, котра шукає пригод. Гори – хоббі, яке зацікавило хлопця близько 6 років тому (зараз йому 32). Побував Андрій багато разів в Карпатах (зокрема на г. Петрос, Говерла, Горган Ілемський, Манчул Кукул, Гимба), а найяскравіші враження залишилися від протяжного маршруту в Туреччині «Лікійська стежка». Виплеск адреналіну та відчуття, які охопили від 12-ти […]\nДнями на території Іршавського районного військового комісаріату відбулися урочистості з нагоди відправлення на строкову військову службу призовників з району. Указом Президента № 178 від 7 липня стартував позачерговий призов до Національної гвардії. Для проходження служби на строкову військову службу до Національної гвардії України відправляють придатних за станом здоров’я до військової служби громадян України чоловічої статі, […]\nДнями відбулося чергове засідання комісії з питань захисту прав дитини при Іршавській райдержадміністрації. Засідання провів заступник голови РДА Іван Мошкола. На розгляд комісії було винесено питання, що безпосередньо підлягають компетенції служби у справах дітей. В ході роботи, членами комісії було розглянуто такі питання: доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав мешканця с. Білки стосовно його малолітнього сина, доцільність/недоцільність […]\nМинулого тижня в редакції газети «Нове життя» побувала колишній її літпрацівник Ольга Фрідман, яка тепер проживає в Ізраїлі. Редактор районки Василь Шкіря та Ольга Лазарівна згадали ті часи, коли починали тут свою трудову діяльність. Комп’ютеризація часопису зробила свій значний крок вперед. Як позитив, вона зазначила, що газета в теперішніх непростих умовах навчилася не виживати, а […]