The AI Rush by Jean-Baptiste Dumont 3185456 views\nAI and Machine Learning Demystified... by Carol Smith 4385508 views\n10 facts about jobs in the future by Pew Research Cent... 1410128 views\nHarry Surden - Artificial Intellige... by Harry Surden 1062999 views\nInside Google's Numbers in 2017 by Rand Fishkin 1624405 views\nPinot: Realtime Distributed OLAP da... by Kishore Gopalakri... 845948 views\n1. Дисциплінарна відповідальність прокурорів в Україні: Резюме / О. Банчук, М. Каменєв, Є. Крапивін, Б. Малишев, В. Петраковський, М. Цапок. – К.: Москаленко О. М., 2019. – 28 с. Дослідження присвячено вивченню практики притягнення прокурорів до дисциплінарної відповідальності Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів протягом 2017– 2018 рр. У публікації проаналізовано різні аспекти дисциплінарної практики: законодавче регулювання притягнення прокурорів до дисциплінарної відповідальності, відповідність національного законодавства з притягнення прокурора до відповідальності міжнародним стандартам, організаційний аспект розгляду скарг Комісією, чинники, які впливають на ухвалення того чи іншого рішення, судова практика в цій сфері. Видання розраховано на широке коло правників, науковців, співробітників органів право- порядку та всіх, хто цікавиться питаннями реформування органів прокуратури. Підготовку та друк цієї публікації здійснено за підтримки проекту Ради Європи «Подальша підтримка реформи кримінальної юстиції в Україні», фінансованого урядом Данії, та Європейського Союзу в межах проекту «Посилення ролі громадянського суспільства у забезпеченні демократичних реформ і якості державної влади». Погляди та думки, викладені в цій публікації, належать авторам та необов’язково відображають офіційну позицію Ради Європи або Європейського Союзу. © О. Банчук, М. Каменєв, Є. Крапивін, Б. Малишев, В. Петраковський, М. Цапок, 2019 © Центр політико-правових реформ, 2019\n2. ЗМІСТ Передмова���������������������������������������������������������������������������������������������������������������������������4 Ключові висновки дослідження ��������������������������������������������������������������������������������������5 1. Стандарти щодо дисциплінарної відповідальності прокурорів������������������������������7 2. Відкриття та відмова у відкритті дисциплінарного провадження�������������������������8 3. Порядок здійснення дисциплінарного провадження����������������������������������������������10 4. Закриття дисциплінарного провадження�����������������������������������������������������������������15 5. Дисциплінарні проступки прокурорів������������������������������������������������������������������������16 6. Дисциплінарні стягнення за проступки прокурорів������������������������������������������������18 Рекомендації ���������������������������������������������������������������������������������������������������������������������23\n3. 4 ПЕРЕДМОВА Набрання чинності положеннями Закону України «Про прокуратуру» щодо дисциплінар- ного провадження та початок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у 2017 році стало логічним продовженням реформи прокуратури. У цьому дослідженні автори зробили спробу підбити підсумки роботи Комісії за півтора роки, надавши відповіді на такі питання: 1)\tяким чином в Україні реалізована ідея про належну дисциплінарну процедуру щодо прокурорів; 2)\tяк ця процедура впливає на процес перетворення прокуратури на підзвітний і відкри- тий для громадян орган; 3)\tяк запроваджена процедура забезпечує гарантії незалежності для прокурорів у їхній діяльності і захист від незаконних переслідувань усередині системи.\n4. 5 КЛЮЧОВІ ВИСНОВКИ ДОСЛІДЖЕННЯ 1.\tЗ часу набрання чинності в 2017 році положеннями Закону України «Про прокуратуру» щодо дисциплінарного провадження прокурори стали більш захищеними від незакон- ного дисциплінарного переслідування і звільнення. За досліджуваний період удвічі зменшилася кількість прокурорів, притягнутих до дисциплінарної відповідальності. Причиною цього стало запровадження нової дисциплінарної процедури, що передба- чає процесуальні гарантії захисту прав прокурора, яких вони були позбавлені відповід- но до колишньої процедури службових розслідувань і застосування дисциплінарних стягнень. 2.\tДосі зберігаються процедури службових розслідувань та внутрішніх перевірок, які не передбачені Законом. Вони продовжують використовуватися як інструмент по- шуку підстав для позбавлення прокурора премій, а також перевірки обставини дис- циплінарного проступку до відкриття дисциплінарного провадження Кваліфікаційно- дисциплінарною комісією прокурорів, що створює ризики незаконного впливу на прокурорів. 3.\tПодвійний дисциплінарний статус військових прокурорів порушує принцип єдності статусу прокурорів, закріплений Законом, та підриває незалежність частини проку- рорського корпусу. 4.\tДіяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів з розгляду дисциплінар- них проваджень у цілому ґрунтується на вимогах Закону, має тенденцію до послідов- ності і передбачуваності. 5.\tВідсутність відкритого доступу до рішень членів Комісії про відмову у відкритті дис- циплінарного провадження, а також відсутність можливостей їх оскарження може сут- тєво підірвати довіру правничої спільноти і всього суспільства до нового механізму дисциплінарної відповідальності прокурорів. 6.\tПринцип змагальності в дисциплінарному провадженні не забезпечений на достат- ньому рівні, оскільки роль сторони, відповідальної за доведення обставин вчинення дисциплінарного проступку («обвинувачення»), залишається фактично незаповненою, а право на перехресний допит переважно неможливо реалізувати. 7.\tУ діяльності Комісії відсутні правила допустимості доказів, що суперечить принципу юридичної визначеності. Також Комісія необґрунтовано обрала для ухвалення рішень\n5. 6 Ключові висновки дослідження у дисциплінарному провадженні характерний для кримінального провадження стан- дарт переконання «поза розумним сумнівом», що є надмірним для дисциплінарного провадження. 8.\tКомісія допускає порушення принципу верховенства права у випадках відмови притягу- вати Генерального прокурора до дисциплінарної відповідальності, вдаючись до практики закриття проваджень, прямо вказуючи на неможливість застосування до нього дисци- плінарного стягнення. Такий підхід також підриває принцип єдності статусу прокурорів. 9.\tАналіз практики Комісії доводить, що вона проявляє лояльність до прокурорів Генеральної прокуратури України, прокурорів на адміністративних посадах і проку- рорів з прокуратур, розташованих у місті Києві, оскільки тяжіє застосовувати до них непропорційно м’які дисциплінарні стягнення. Але на відміну від судової системи, де Вища рада правосуддя лише у 14% випадків притягує до відповідальності суддів апе- ляційних і касаційних судів, Комісія своєю чергою притягує до дисциплінарної відпові- дальності 36% прокурорів регіональних прокуратур і Генеральної прокуратури України. 10.\tКомісія слідує позиції Вищої ради правосуддя та Верховного Суду у справах про пору- шення антикорупційного законодавства, відмову у відкритті провадження та надання дозволу на оскарження своїх рішень. Водночас така практика Вищої ради правосуддя та Верховного Суду обмежує повноваження Комісії та права заявників, що шкодить процесу притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурорів. 11.\tКомісія не сформувала послідовну практику розгляду дисциплінарних проваджень щодо невиконання або неналежного виконання службових обов’язків прокурорів, зо- крема внаслідок відсутності критеріїв оцінки якості їхньої роботи. 12.\tКомісія приділяє недостатню увагу загальнопревентивній діяльності серед прокуро- рів. Наприклад, вона не доводить на регулярній основі до їх відома узагальнені ре- зультати своєї дисциплінарної практики в розрізі встановлених дисциплінарних про- ступків і застосованих стягнень.\n6. 7 1. СТАНДАРТИ ЩОДО ДИСЦИПЛІНАРНОЇ ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ ПРОКУРОРІВ Основні міжнародні стандарти щодо дисциплінарної відповідальності прокурорів: 1)\tоцінка діяння прокурора має здійснюватися відповідно до закону, кодексу професійної поведінки та інших установлених стандартів, а також з огляду на те, що прокурор пови- нен поважати принципи людської гідності та прав людини і дотримуватися найвищих стандартів доброчесності; 2)\tневідкладний і неупереджений розгляд скарг на прокурорів включає об’єктивний роз- гляд скарги та оцінку діяння прокурора. Дотримання цього стандарту найкраще дося- гається шляхом створення окремого незалежного органу в системі прокуратури, який на постійній основі здійснює розгляд скарг; 3)\tрозгляд скарг за чітко визначеною законом процедурою, яка, у тому числі, повинна від- повідати вимогам справедливості та змагальності. Зокрема, прокурору, щодо якого на- дійшла скарга, повинно бути надано право представити свою правову позицію; 4)\tпрокурор повинен мати право оскаржити в судовому порядку накладене на нього дис- циплінарне стягнення. Рекомендації міжнародних інституцій з удосконалення законодавства та практики у сфе- рі дисциплінарної відповідальності прокурорів в Україні, зокрема, передбачають: 1)\tчітке визначення у законі такої підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, як «порушення правил прокурорської етики»; 2)\tрозширення переліку передбачених законом видів дисциплінарних стягнень із метою підвищення їх пропорційності та ефективності (наприклад, догани різних ступенів, тим- часове зниження заробітної плати, тимчасове відсторонення від виконання службових повноважень тощо); 3)\tзбільшення однорічного строку давності для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності; 4)\tвстановлення загального строку дисциплінарного провадження; 5)\tнадання права представникам громадськості брати безперешкодну участь у відкритих засіданнях Комісії, на яких розглядаються питання дисциплінарної відповідальності прокурорів.\n7. 8 2. ВІДКРИТТЯ ТА ВІДМОВА У ВІДКРИТТІ ДИСЦИПЛІНАРНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Кожна особа, якій стало відомо про вчинення прокурором дисциплінарного проступку (за- явник), може звернутися до Комісії із дисциплінарною скаргою. Член Комісії своїм вмотивованим рішенням відмовляє у відкритті дисциплінарного прова- дження, якщо дисциплінарна скарга не містить конкретних ознак правопорушення, є ано- німною, подана з підстав, непередбачених Законом, або коли особа вже не є прокурором. Винятком є розгляд заяви за результатами проведеної перевірки доброчесності прокуро- ра, оскільки така заява є обов’язковою підставою для відкриття дисциплінарного прова- дження щодо прокурора. Загалом за перший рік роботи Комісії (з 1 липня 2017 року до 1 липня 2018 року) було за- реєстровано 2 046 дисциплінарних скарг. Серед них: •\tу 1 434 (70%) випадках відмовлено у відкритті провадження; •\tу 514 (25,1%) випадках відкрито провадження; •\tу 98 (4,9%) випадках вирішувалося питання станом на дату публікації звіту. Рішення про відмову у відкритті дисциплінарного провадження, ухвалене одноосібно членом Комісії, не оприлюднюється на її веб-сайті. Однак системне тлумачення законо- давства про доступ до інформації дозволяє дійти висновку, що вони, по-перше, повинні оприлюднюватися, а по-друге, у них мають зазначатися персональні дані прокурора з ура- хуванням обмежень, встановлених Законом. Підстави для відмови у відкритті дисциплінарного провадження Найпоширенішою підставою для відмови у відкритті дисциплінарного провадження є скарга на рішення, дії чи бездіяльність прокурора, які не оскаржені в межах кримінального про- цесу. Водночас положення Кримінального процесуального кодексу України встановлюють лише 11 випадків оскарження рішення, дії чи бездіяльності прокурора на досудовій стадії. Усі інші рішення і діяння прокурора можуть оскаржуватися вже під час підготовчого про- вадження в суді. Метою цього обмеження є гарантування розумних строків розслідування і неперетворення досудової стадії на етап цілковитих оскаржень рішень, які не мають вирі- шального значення для прав і свобод осіб та всього провадження в цілому. Але вирішальними в цих випадках є строки, адже дисциплінарне стягнення може накла- датися не пізніше ніж через 1 рік з дня вчинення проступку. А досудове розслідування за\n8. 9 2. Відкриття та відмова у відкритті дисциплінарного провадження відсутності підозрюваної особи може тривати довше – протягом строків давності притяг- нення до кримінальної відповідальності, які становлять 2, 3, 5, 10 і 15 років залежно від тяжкості злочину. Тому можуть виникати ситуації, коли рішення чи діяння прокурора бу- дуть визнані незаконними під час підготовчого засідання в суді через два чи більше роки після їх ухвалення/вчинення, але притягнути до дисциплінарної відповідальності такого прокурора вже буде неможливо. Ще однією поширеною підставою для відмови у відкритті дисциплінарного провадження є відсутність у дисциплінарній скарзі конкретних відомостей про наявність ознак дисциплінар- ного проступку прокурора. Водночас заявник не зобов’язаний надавати правову кваліфіка- цію дій прокурора, а лише вказати об’єктивну сторону проступку (дію або бездіяльність). Неможливість оскарження відмови у відкритті дисциплінарного провадження Рішення про відмову у відкритті провадження ухвалюється членом Комісії одноосібно та не підлягає оскарженню. Згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду відсутність у національному праві можливості оскаржити рішення про відмову у відкритті провадження як розумне обме- ження в процедурі дисциплінарної відповідальності прокурора покликане не переванта- жувати судову систему. Окрім того, згідно з позицією Суду захисту підлягає порушене право особи, якого, на його думку, немає. Водночас статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист, що передбачає можливість звернення до суду за захистом будь-якого по- рушеного права. Крапку в цьому питанні може поставити або зміна практики Верховного Суду, або рішення Конституційного Суду України, який наразі розглядає відповідну конституційну скаргу.\n9. 10 3. ПОРЯДОК ЗДІЙСНЕННЯ ДИСЦИПЛІНАРНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Після відкриття дисциплінарного провадження член Комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. Перевірка може тривати до двох місяців і бути продовжена Комісією не більше ніж на один місяць. Проте Законом не визначено строку, відповідно до якого дисциплінарне про- вадження має бути завершене. Аналіз засвідчив, що в середньому дисциплінарне прова- дження триває близько 100 днів (найдовше тривало 252 дні, найкоротше – 37 днів). За результатами перевірки член Комісії готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Розгляд висновку відбувається на засіданні Комісії. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора від- бувається на засадах змагальності. На засіданні заслуховуються пояснення члена Комісії, який проводив перевірку, пояснення прокурора, щодо якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб. Пропозиції члена Комісії, який проводив перевірку, не є обов’язковими для Комісії. За ре- зультатами розгляду висновку про наявність дисциплінарного провадження Комісія може ухвалити рішення про закриття дисциплінарного провадження у зв’язку із відсутністю у діях прокурора дисциплінарного проступку або, навпаки, накласти на нього дисциплінарне стягнення за результатами розгляду висновку про відсутність у діях прокурора дисциплі- нарного проступку. Для прикладу, за аналізований період Комісія 29 разів (14% випадків) накладала на прокурорів дисциплінарні стягнення за результатами розгляду висновків про відсутність у діях прокурорів дисциплінарних проступків. Рішення в дисциплінарному провадженні ухвалюється Комісією більшістю голосів від її загального складу. За наявності окремої думки член Комісії викладає її у письмовій формі та додає до справи, про що головуючий повідомляє на засіданні. Зміст окремої думки на засіданні не оголошується. Копія рішення Комісії вручається прокуророві, щодо якого воно ухвалено, або в семиден- ний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. А також рішення Комісії, ухвалене за результатами розгляду дисциплінарного провадження, оприлюднюється на її веб-сайті.\n10. 11 3. Порядок здійснення дисциплінарного провадження Службові розслідування, перевірки прокуратур нижчого рівня Дисциплінарне провадження щодо прокурорів не є уніфікованим та здійснюється не лише Комісією. Частково законодавство (у випадку військових прокурорів), але більшою мірою усталена практика органів прокуратури, яка сягає ще радянських часів, фрагментує дис- циплінарне провадження на кілька форм (у частині перевірки обставин імовірного дисци- плінарного проступку). Мова йде про проведення службових розслідувань, а також здійс- нення перевірок прокуратур і так званого надання методичної допомоги прокуратурам нижчого рівня, які традиційно виконують роль такого механізму. При цьому зазначені про- цедури перебувають поза контролем Комісії. За даними Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України, більшість прокурорів притягнуто на підставі їхніх дисциплінарних скарг і скарг керівників регіональних прокура- тур та інших прокурорів (180 з 210 осіб, або 86% від загальної кількості прокурорів, на яких Комісія наклала стягнення). А за дисциплінарними скаргами інших осіб притягнуто лише 30 прокурорів та слідчих прокуратури (14% від загальної кількості притягнутих до дисци- плінарної відповідальності). Незважаючи це, службові розслідування фактично дублюють частину дисциплінарного провадження (перевірку обставин імовірного дисциплінарного проступку) та можуть бути інструментом втручання в процесуальну діяльність прокурора. Адже службові розсліду- вання мають внутрішньовідомчий характер і важко піддаються зовнішньому контролю. Хоча аналіз рішень Комісії й не дозволяє зробити висновок, що службові розслідування масово використовуються для втручання в процесуальну діяльність прокурорів, однак де- які випадки, безсумнівно, мають розцінюватися як втручання у процесуальну діяльність прокурора, яке жодною мірою не ґрунтується на положеннях Закону. Найбільш поширений спосіб втручання, який набув системного характеру, має форму пе- ревірок стану додержання вимог законодавства або стану організації роботи на окремих на- прямах у прокуратурах. Також втручання може відбуватися під виглядом заходів з надан- ня практичної допомоги, заходів аналітичного та/або навчально-методичного характеру. Як свідчить дисциплінарна практика Комісії, результати таких перевірок (заходів) закінчи- лися дисциплінарними стягненнями для 17 прокурорів, що становить 8% від притягнутих до відповідальності осіб. Більшість цих прокурорів є керівниками місцевих прокуратур (15 з 17), їм ставилася в провину неналежна організація роботи підпорядкованих прокурорів у кримінальному провадженні.\n11. 12 3. Порядок здійснення дисциплінарного провадження Необхідно підкреслити, що процедура (порядок) проведення таких перевірок (заходів), пе- редбачена наказом Генерального прокурора, жодним чином не ґрунтується на положен- нях Закону. Окрім того, у таких випадках прокурори, щодо яких проводиться перевірка (захід), не наділені жодними правами чи гарантіями. Докази в дисциплінарному провадженні та їх джерела Оскільки більшість дисциплінарних скарг щодо прокурорів надходить саме від органів прокуратури, то переважно джерелами доказів є матеріали службових розслідувань. У разі, якщо щодо прокурора ведеться досудове розслідування, до матеріалів службового розслідування долучаються матеріали такого кримінального провадження. У дисциплінарному провадженні за скаргою адвоката, судді, представника юридичної особи або фізичної особи джерелами доказів, як правило, є: процесуальні документи кри- мінального провадження; листування з самим прокурором або органом прокуратури/до- судового розслідування; письмові пояснення заявника та/або свідків; аудіозаписи судо- вого засідання. У більшості випадків прокурори, щодо яких здійснюється дисциплінарне провадження, дають свої пояснення (письмово або безпосередньо на засіданні Комісії). Трапляються випадки, коли на засідання Комісії з’являються свідки. Однак поява свідків – це швидше виняток з правила. Така ситуація може змінитися шляхом запровдаження відшкодування свідкам витрат або запровадження системи відеоконференцзв’язку, аналогічної до тієї, яка встановлена в судах загальної юрисдикції. Таку систему можна використовувати як для опитування свідків, так і участі заявника та/або прокурора під час розгляду прова- дження. Це значно спрощує доступ заявників до Комісії, вивільняє час прокурорів, а та- кож зменшує строк розгляду дисциплінарних скарг. Результати негласних слідчих (розшукових) дій як докази в дисциплінарному провадженні Аналіз практики Комісії засвідчив, що в дисциплінарному провадженні неодноразово ви- користовувалися відомості, отримані органами правопорядку негласно (у 25 випадках з 196 рішень про накладення стягнень). У більшості випадків (16 з 25) це було пов’язано з підозрами про отримання прокурорами неправомірної вигоди. Важливо зазначити, що Комісія продовжувала враховувати такі відомості під час ухвален- ня рішень про притягнення прокурорів до дисциплінарної відповідальності навіть після\n12. 13 3. Порядок здійснення дисциплінарного провадження того, як Вища рада правосуддя та Верховний Суд зайняли цілком обґрунтовану позицію, що результати негласної діяльності органів правопорядку можуть бути використані тільки в кримінальному провадженні. Стандарт переконання «поза розумним сумнівом» Під час дисциплінарного провадження Комісія надає перевагу стандарту переконання «поза розумним сумнівом». Зазначений стандарт переконання Комісія обрала з огляду на практику Європейського Суду з прав людини, а саме справу «Гриненко проти України» (Grinenko v. Ukraine). Проте з таким підходом важко погодитися, тому що це не передба- чено Законом. Цей стандарт притаманний кримінальному процесу; він є найвищим з усіх відомих стандартів і навряд чи доцільний при розгляді дисциплінарних проваджень. Зважаючи на зміст проступків і їх правові наслідки, дисциплінарні провадження не потре- бують настільки суворого стандарту переконання.\n13. 15 4. ЗАКРИТТЯ ДИСЦИПЛІНАРНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Комісія уповноважена закрити дисциплінарне провадження у випадку відсутності підстав для накладення дисциплінарного стягнення. Найпоширеніші випадки закриття Комісією дисциплінарних проваджень: невстановлення фактів вчинення прокурором порушення антикорупційного законодавства; невиконання чи неналежне виконання ним окремих службових обов’язків; порушення засад політичної нейтральності; порушення презумпції невинуватості, а також порушення правил професій- ної етики. Також Комісія почала закривати провадження й відмовлятися від встановлення фактів вчи- нення проступку Генеральним прокурором. Причиною цього, на думку Комісії, є неможливість застосувати стягнення на Генерального прокурора після ухвалення рішення про наявність у його діях дисциплінарного проступку. На наше переконання, така позиція Комісії пору- шує низку важливих конституційних засад – принцип рівності громадян перед законом і принцип законності. Закон чітко розрізняє «накладення» і «застосування» дисциплінарного стягнення. Комісія – це орган, який відповідає за «накладення» дисциплінарного стягнення, відповідно, її правомочність у випадку дисциплінарного провадження щодо Генерального прокурора жодним чином Законом не ставиться під сумнів. А питання «застосування» дис- циплінарного стягнення до Генерального прокурора вже лежить поза межами компетенції Комісії. У 2017 році невстановлення факту вчинення прокурором порушення антикорупційного законодавства було найпоширенішою підставою закриття дисциплінарних проваджень. У 2018 році була змінена дисциплінарна практика в цих справах. Комісія слідує позиції Верховного Суду і вважає, що перевірка змісту декларації прокурора, поданої відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», не входить до її повноважень. Це виключні повноваження Національного агентства з питань запобігання корупції. Тобто до компетен- ції Комісії не входить встановлення факту внесення/невнесення або неправильного вне- сення тих чи інших відомостей. Тому ці провадження просто не відкриваються. Менш поширеними підставами, на основі яких дисциплінарне провадження було закрите, є невстановлення факту порушення принципу презумпції невинуватості та принципу полі- тичної нейтральності або навіть закриття провадження за малозначністю діяння.\n14. 16 5. ДИСЦИПЛІНАРНІ ПРОСТУПКИ ПРОКУРОРІВ Наразі найпоширенішим зі встановлених Комісією видом порушень є проступки прокуро- рів, пов’язані з невиконанням чи неналежним виконанням своїх службових обов’язків. Із 210 осіб, притягнутих Комісією за досліджуваний період до дисциплінарної відповідальності, у діяннях 135 (65%) встановлено хоча б один факт вчинення цього порушення. Другими за поширеністю є дисциплінарні проступки, які полягають у грубому порушенні правил прокурорської етики. За досліджуваний період Комісія притягнула до дисциплі- нарної відповідальності за порушення етичних правил 73 осіб (35%). Третьою найбільш поширеною категорією дисциплінарних проступків є дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об’єктивності, неупередженості та неза- лежності. Ці проступки за досліджуваний період вчинили 35 осіб (або 17% від загальної кількості притягнутих до відповідальності). Проблеми кваліфікації дисциплінарних проступків прокурорів Насамперед слід звернути увагу на дотримання Комісією принципу законності під час встановлення факту вчинення прокурором дисциплінарного проступку, адже вона бере до уваги положення наказів Генерального прокурора, які не пройшли державної реєстрації і відповідно до вимог Закону не можуть мати для прокурорів обов’язкового характеру. Інші проблеми: •\tпритягнення до дисциплінаної відповідальності слідчих прокуратури (Комісія не має по- вноважень розглядати провадження проти слідчих за Законом);\n15. 17 5. Дисциплінарні проступки прокурорів •\tспіввідношення дисциплінарних проступків і неналежного виконання прокурорами повно- важень на адміністративній посаді (керівника чи заступника керівника прокуратури) (Комісія не застосовує спеціальну процедуру зверненя до Ради прокурорів або до ке- рівника регіональної чи місцевої прокуратури); •\tспіввідношення кримінального правопорушення (злочину) і дисциплінарного проступку (часткове продовження практики звільнення прокурорів, які є підозрюваними в кримі- нальних провадженнях); •\tвідсутність чіткої визначеності у питанні кваліфікації певних дисциплінарних проступків (наприклад, отримання чи вимагання неправомірної вигоди; залишення зали судово- го засідання без дозволу суду; неповернення (несвоєчасне повернення) володільцям тимчасово вилученого майна; керування транспортним засобом у стані алкогольного сп’яніння; незаконні дії з наркотичними засобами, перебування на робочому місці в ста- ні алкогольного сп’яніння).\n16. 18 6. ДИСЦИПЛІНАРНІ СТЯГНЕННЯ ЗА ПРОСТУПКИ ПРОКУРОРІВ Закон передбачає можливість накладення на прокурора трьох видів стягнень: догани, за- борони на переведення до прокуратури вищого рівня на визначений строк; звільнення. Воно має бути пропорційним та накладеним протягом 1 року з дня вчинення проступку. Пропорційність передбачає необхідність врахування характеру проступку, його наслідків, особи прокурора, ступеня його вини, обставин, що впливають на обрання виду дисциплі- нарного стягнення. Рішення Комісії за наслідками розгляду дисциплінарного провадження є підставою для ухвалення рішення Генеральним прокурором чи керівником регіональної прокуратури про застосування дисциплінарного стягнення до відповідного прокурора. Статистика накладення дисциплінарних стягнень на прокурорів Після набрання чинності Законом і початку роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів прогнозовано значно зменшилася кількість прокурорів, притягнутих до дисци- плінарної відповідальності. Зокрема, за досліджуваний період діяльності Комісії з 1 серпня 2017 року до 1 грудня 2018 року (16 місяців роботи) до дисциплінарної відповідальності притягнуто 210 осіб. Для порівняння: за 2015 рік до дисциплінарної відповідальності притягнутий 381 проку- рорсько-слідчий працівник, а за 2016 рік – 329. Причиною такої ситуації є запровадження на підставі Закону нової дисциплінарної проце- дури, що передбачає процесуальні гарантії захисту прав прокурора, який притягується до відповідальності. За час роботи Комісії застосовано догани в 94 випадках (45% від загальної кількості), ухва- лено рішення про заборону переведення чи призначення у 64 випадках (30%) і звільнено 52 особи (25%). Загалом розподіл усіх накладених Комісією дисциплінарних стягнень за рівнем прокура- тури, де працюють прокурори, такий: 64% (134 особи) притягнутих до відповідальності – прокурори місцевих прокуратур, 25% (53 особи) – прокурори регіональних прокуратур й 11% (23 особи) – прокурори Генеральної прокуратури. Значно збільшилася питома вага тяжких дисциплінарних стягнень, застосованих до проку- рорів. Так, у 2015 році було накладено 335 доган (88% від загальної кількості стягнень) і звільнено 46 осіб (12%), у 2016 році – 287 доган (87%) і звільнено 42 особи (13%). Також за\n17. 19 6. Дисциплінарні стягнення за проступки прокурорів результатами службових розслідувань працівники позбавлялися премій: у 2015 році – 62 рази, у 2016 році – 78 разів. Водночас, за даними Генеральної прокуратури, продовжує існувати паралельна практика до- даткових дисциплінарних заходів (депреміювання). Привертає увагу факт, що кількість випад- ків позбавлення премій у 2018 році (порівняно з 2015 і 2016 рр.) збільшилася майже втричі. На жаль, Комісія легітимізує існування цієї практики і у своїх рішеннях посилається на попередні факти позбавлення премій (депреміювання) за вчинення певних порушень для характеристики особи прокурора, який притягується до відповідальності. Суворість підходу Комісії до покарання також проявляється у виборі строку заборони прокурорам переведення чи призначення. Комісія найчастіше (25 разів, або 39% від усіх випадків накладення цього стягнення) обирала найдовший строк заборони тривалістю 12 місяців; 23 рази (36%) строк заборони становив 6 місяців і 15 разів (23%) – 3 місяці. І лише один раз Комісія встановила строк заборони для прокурора 4 місяці. Привертає увагу факт, що дисциплінарне провадження здійснювалося щодо всіх керівни- ків Генеральної прокуратури, включно із Генеральним прокурором. На двох заступників Генерального прокурора було накладено дисциплінарне стягнення (у вигляді догани). Підстави накладення дисциплінарних стягнень і їх пропорційність Практика звільнення прокурорів за наслідками дисциплінарного провадження свідчить, що це стягнення переважно застосовується за вчинення дій, які порочать звання прокурора і порушення етичних правил, рідше – за порушення правил внутрішнього службового роз- порядку і втручання у службову діяльність іншого прокурора.\n18. 20 6. Дисциплінарні стягнення за проступки прокурорів Прокурор наразі може бути звільнений з посади в органах прокуратури Комісією лише за вчинення діянь, які за своїм змістом посягають на авторитет прокуратури чи порушують публічний інтерес. А от у випадках порушення певного права особи (на свободу, на захист, пра- ва власності, на доступ до матеріалів провадження, на недоторканність особистого життя тощо) Комісія зазвичай не намагається накласти на прокурора найтяжче стягнення. Також простежується непослідовність у накладенні Комісією стягнення у вигляді звільнення прокурора за наслідками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп’янін- ня. Як правило, вчинення цього проступку має наслідком звільнення прокурора з органів прокуратури, але існують винятки. У випадку накладення найлегшого дисциплінарного стягнення (догани) часом проявляється надмірна гуманність Комісії щодо прокурорів, яка фактично неспівмірна із небезпечністю вчинених правопорушень. Так, є непоодинокі випадки, коли серйозні порушення конститу- ційних прав осіб (на недоторканність сімейного й особистого життя, на особисту недотор- канність) мали для прокурорів вельми несуттєві наслідки у вигляді накладення догани.\n19. 23 РЕКОМЕНДАЦІЇ Верховній Раді України: 1)\tуніфікувати дисциплінарний статус військових прокурорів зі статусом інших прокурорів; 2)\tудосконалити відповідно до міжнародних стандартів визначення такої підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, як «порушення правил прокурорської етики»; 3)\tрозширити перелік дисциплінарних стягнень з метою підвищення їх пропорційності та ефективності (використовуючи догани різних ступенів, тимчасове зниження заробітної плати, тимчасове відсторонення від виконання службових повноважень тощо); 4)\tзбільшити однорічний строк давності для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності; 5)\tвизначити загальний строк дисциплінарного провадження. Верховному Суду – переглянути практику в напрямку: 1)\tнадання можливості оскарження рішень про відмову у відкритті дисциплінарного провадження щодо прокурора; 2)\tнадання можливості притягнення Комісією до дисциплінарної відповідальності про- курорів за порушення вимог фінансового контролю за відсутності відповідного рішен- ня НАЗК. Вищій раді правосуддя – переглянути практику в напрямку надання можливості Комісії притягувати до дисциплінарної відповідальності прокурорів за порушення вимог фінансо- вого контролю за відсутності відповідного рішення НАЗК. Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокурорів: 1)\tрегулярно оприлюднювати звіти про дисциплінарну практику в розрізі видів виявле- них дисциплінарних проступків і застосованих стягнень; 2)\tоприлюднювати на офіційному веб-сайті всі рішення членів Комісії про відмову у від- критті дисциплінарного провадження із вилученням відомостей, які дають можли- вість ідентифікувати фізичну чи юридичну особу; 3)\tвідкривати дисциплінарні провадження: •\tза скаргами фізичних і юридичних осіб, незалежно від зазначення всіх ознак складу проступку;\n20. 24 Рекомендації •\tщодо рішень, дій чи бездіяльності прокурора, вчинених у межах кримінального прова- дження і неоскаржених до слідчого судді, якщо їх оскарження не передбачене части- ною 1 статті 303 КПК України; •\tщодо рішень, дій чи бездіяльності прокурора в кримінальному провадженні, скасова- них (визнаних незаконними) слідчим суддею, судом; 4)\tзапровадити можливість участі прокурорів та інших осіб у засіданні Комісії за допо- могою системи відеоконференцзв’язку; 5)\tвідмовитися від використання в дисциплінарному провадженні відомостей, отрима- них у результаті негласної діяльності органів правопорядку, а також у результаті втру- чання у процесуальну діяльність прокурора під час проведення перевірок прокурату- рою вищого рівня стану додержання вимог законодавства та/або стану організації роботи в прокуратурах нижчого рівня; 6)\tнапрацювати критерії оцінки порушення прокурорами презумпції невинуватості, а та- кож принципу політичної нейтральності; 7)\tрозглядати факти необґрунтованого усунення прокурора від процесуального керів- ництва через його неефективність як втручання керівництва в службову діяльність прокурора; 8)\tповідомляти Раду прокурорів України про кожен виявлений факт втручання у процесу- альну діяльність прокурора під час проведення перевірки прокуратурою вищого рівня стану додержання вимог законодавства та/або стану організації роботи в прокурату- рах, які передбачають доступ до матеріалів досудових розслідувань, які ще тривають, як загрозу незалежності прокурорів; 9)\tрозглядати факти отримання прокурорами свідоцтва про право на здійснення певно- го виду професійної діяльності (адвокатської, нотаріальної тощо) як порушення пра- вил етики, а не порушення вимог щодо несумісності; 10)\tвідмовитися від використання в дисциплінарному провадженні стандарту переконан- ня «поза розумним сумнівом» на користь менш суворого стандарту; 11)\tстандартизувати форму своїх рішень у дисциплінарному провадженні; 12)\tпереглянути практику в напрямку: •\tможливості притягнення Генерального прокурора до дисциплінарної відповідальності; •\tвідмови від притягнення слідчих органів прокуратури до дисциплінарної відповідальності; •\tневизнання дисциплінарним проступком неналежне виконання прокурором повнова- жень на адміністративній посаді; •\tневизнаннядисциплінарнимпроступкомфактуобвинуваченняособиувчиненнізлочину; •\tневизнання дисциплінарним проступком втрату прокурором службового посвідчення;\n21. 25 Рекомендації 13)\tвизнавати дисциплінарним проступком лише ті порушення прокурорами службових обов’язків, що прямо передбачені законом або підзаконним нормативним актом, який пройшов установлену процедуру державної реєстрації; 14)\tзабезпечити послідовність й однаковість кваліфікації дисциплінарних проступків, звернувши особливу увагу на отримання чи вимагання неправомірної вигоди; зали- шення зали судового засідання без дозволу суду; неповернення (несвоєчасне повер- нення) володільцям тимчасово вилученого майна; керування транспортним засобом у стані алкогольного сп’яніння; незаконні дії з наркотичними засобами і перебування на робочому місці в стані алкогольного сп’яніння тощо; 15)\tдотримуватися принципу рівності при накладенні дисциплінарних стягнень незалеж- но від посади прокурорів і регіону проходження служби; 16)\tзабезпечувати послідовність накладення стягнень за однакові види проступків у ви- гляді, зокрема, порушення антикорупційних обмежень і порушення правил прокурор- ської етики; 17)\tвідмовитися від непропорційно м’яких дисциплінарних стягнень за виявлені в діяннях прокурорів грубі порушення конституційних прав осіб; 18)\tне враховувати під час розгляду справ факти позбавлення премій як обставину, що негативно характеризує відповідного прокурора; 19)\tдотримуватися встановленого законом однорічного строку давності накладення дис- циплінарного стягнення. Генеральному прокурору: 1)\tзабезпечити державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України всіх наказів норма- тивного характеру Генеральної прокуратури України як затверджених до набрання чинності Законом України «Про прокуратуру», так і затверджених з 2015 року; 2)\tвідмовитися від практики проведення службових розслідувань щодо прокурорів, на- томість надавати підтримку члену Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який перевіряє обставини дисциплінарної скарги, повідомлені в ній; 3)\tпривести процедуру (порядок) перевірок стану додержання вимог законодавства та/ або стану організації роботи в прокуратурах нижчого рівня у відповідність до правил й обмежень у частині підпорядкування прокурорів і виконання наказів, передбачених статтею 17 Закону України «Про прокуратуру»; 4)\tутриматися від ухвалення рішень про позбавлення премій прокурорів як заходу дис- циплінарного впливу; 5)\tвиконувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про накладен- ня дисциплінарного стягнення протягом розумних строків;\n22. 26 Рекомендації 6)\tрозробити та подати на затвердження всеукраїнською конференцією прокурорів си- стему оцінки якості роботи прокурорів, яка стане об’єктивною підставою для оцінки Комісієюневиконанняабоненалежноговиконанняслужбовихобов’язківпрокурорами. Судам – звертатися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінар- ними скаргами щодо прокурорів у випадку їх неприбуття у судове засідання без поважних причин. Генеральній інспекції Генеральної прокуратури України – утриматися від використання службових розслідувань як інструменту для застосування таких заходів впливу на проку- рорів, як позбавлення премій і звільнення з органів прокуратури, до вдосконалення поряд- ку проведення службових розслідувань Генеральним прокурором. Керівникам регіональних прокуратур: 1)\tутриматися від ухвалення рішень про позбавлення премій прокурорів як заходу дис- циплінарного впливу; 2)\tвиконувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про накладен- ня дисциплінарного стягнення протягом розумних строків. Прокурорам Генеральної прокуратури України та регіональних прокуратур – неухильно дотримуватися правил й обмежень у частині підпорядкування прокурорів і виконання наказів, передбачених статтею 17 Закону України «Про прокуратуру», під час перевірок стану додержання вимог законодавства та/або стану організації роботи в прокуратурах нижчого рівня.


Історія адміністративного права України. Основні етапи становлення\nНазвание работы: Історія адміністративного права України. Основні етапи становлення\nОписание: Формування науки адміністративного права в європейських країнах. Ознаки рецепції римського публічного права у становленні сучасного адміністративного права. Становлення і розвиток науки українського адміністративного права. Правове регулювання управління на теренах України в період Середньовіччя і Нового часу. Зародження і становлення наукових засад адміністративного права.\nКафедра адміністративно  правових дисциплін\nз курсу «Адміністративне право України»\nна тему: «Історія адміністративного права України. Основні етапи становлення»\nСтудента 2 курсу 4 групи\nнапряму підготовки 6.0601  «Право»\nспеціальності 6.060101  «Правознавство»\nКлимака Назарія Євстаховича\nКерівник: ст. викладач кафедри Ілюшик О.М\nРозділ 1.Формування основ адміністративного права..........................................................................................................................6\n1.1 Формування науки адміністративного права в європейських країнах. .......6\n1.2 Ознаки рецепції римського публічного права у становленні сучасного адміністративного права...........................................................................................11\nРозділ 2.Становлення і розвиток науки українського адміністративного права...........................................................................................................................\n2.1 Правове регулювання управління на теренах України в період Середньовіччя і Нового часу..............................................................................................................................\n2.2 Зародження і становлення наукових засад адміністративного права............................................................................................................................\n2.3 Українська адміністративно-правова наука і практика на початку 20 століття.......................................................................................................................\n2.4 Українська наука адміністративного права Радянського періоду........................................................................................................................\nРозділ 3.Формування адміністративно-правової науки у незалежній Україні.......................................................................................................................\nСписок використаної літератури .............................................................................\nАналіз сучасного стану вітчизняного адміністративного права, осмислення теоретичних висновків,накопичених у цій сфері,змін у законодавстві за весь період її становлення в Україні,свідчить про те,що на теперішній час наука адміністративного права перейшла на якісно новий рівень,на якому важливого значення набуває завершення формування розуміння її принципів,ролі та значення не тільки для правильного її застосування, але й для забезпечення державного управління в нашій державі.\nАктуальність дослідження. Виникнення правових норм, цілісну сукупність яких ми сьогодні називаємо галуззю адміністративного права, пов'язане з управлінням. Управління виникає тоді, коли суспільство досягає певного рівня розвитку. Воно є результатом піднесення матеріальної та духовної культури. Наука державного управління має тривалу історію, супроводжує людину з перших кроків її соціального розвитку. Тому необхідно знати історію її зародження,основні етапи які вона пройшла за період розвитку і зміни які сприяли утворенню сучасної науки. Актуальність вирішення наукових проблем і практичних завдань забезпечення державного управління в Україні обумовлена новими аспектами в результаті змін законодавства в Україні. Відтак, віддаючи належне результатам наукових пошуків дореволюційних, радянських і сучасних науковців України, Росії, інших пострадянських країн, слід вирішити теоретичні і практичні проблеми забезпечення реалізації науки адміністративного права на практиці.\nОбєктом дослідження є суспільні відносини управлінського характеру, які складаються у сфері виконавчої влади, внутрішньо-організаційній діяльності інших державних органів, а також у процесі здійснення громадськими організаціями, їх органами зовнішніх юридично-владних повноважень. Інакше кажучи, специфіка предмету, методу регулювання та структурні особливості науки адміністративного права під час його багатолітнього розвитку.\nПредметом дослідження є історія розвитку адміністративного права України та основні етапи його становлення.\nМета курсової роботи є поглиблення наукових знань і сприяння вирішенню практичних аспектів застосування адміністративного права як науки державного управління, удосконалення норм законодавства про державне управління, визначення ролі адміністративного права в Україні в різні періоди історії, та його призначення у суспільстві.\nДля вивчення даної теми ставляться наступні завдання:\nОхарактеризувати сутність адміністративного права як науки, галузі права та навчальної дисципліни;\nПроаналізувати основні етапи розвитку науки та особливі риси кожного з них;\n- Обґрунтувати необхідність державного управління для держави;\nМетодологічною основою курсового дослідження становлять загально- наукові та спеціально-наукові підходи і методи пізнання. Найважливішими методами наукового пізнання природи і сутності історії розвитку науки адміністративного права України стали: історико-правовий, порівняльно-правовий, логіко-юридичний, логіко-семантичний методи, також методи системно-структурного аналізу, моделювання, класифікацій. Названий інструментарій допоміг системно дослідити феномен науки адміністративного права, його зміст та вирішення проблем у сфері розвитку теоретичних уявлень про досліджуваний феномен.\nАналіз досліджень та публікацій. Теоретичне підґрунтя курсового дослідження становлять наукові праці українських, російських учених у галузі історії, соціології, теорії держави і права, адміністративного, адміністративно-процесуального, міжнародного права, історії держави і права України. Зокрема серед них слід відзначити таких науковців як Т.О Коломоєць, Ю.П Битяк, В.Б Аверянов, С.В Ківалов, І.П Голосніченко, М.Ф Стахурський, В.К Колпаков,\nО.В Кузьменко, М.Ф Золотарьова та інші.\nНормативну базу дослідження становлять Конституція України, Укази і розпорядження Президента України у сфері державного управління, Постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, закони України які регулюють норми адміністративного права та Кодекс України «Про адміністративні правопорушення».\nРозділ 1.Формування основ адміністративного права\n1.1Формування науки адміністративного права в європейських країнах\nАдміністративне право має давню історію. Перші адміністративні норми з'явилися у правових системах античних держав Заходу, Середнього та Далекого Сходу (закони дванадцяти таблиць, Хаммурапі тощо). Управління супроводжує людину з перших кроків її соціального розвитку.\nВисловлювання про ті чи інші аспекти управління знаходимо у стародавніх документах. Ще давньогрецький філософ Платон обґрунтовував перевагу поділу праці та її спеціалізації. Арістотель відзначав, що у будь-якому державному устрої є три елементи: перший  законодавчий орган у справах держави; другий  магістратури, тобто виконавчі органи; третій  судові органи. Отже, вже в стародавньому світі спостерігалася особлива увага до управління, позаяк і суспільство в цілому, тому що кожна держава була зацікавлена в успішному управлінні власними внутрішніми справами.\nНа прикладах стародавніх Греції, Риму та Єгипту видно, що організація управління завжди була складною справою. Адже необхідно було будувати шляхи і канали, щоб підтримувати належний порядок серед підданих, організовувати військо, охороняти державу від зовнішніх ворогів тощо. Без управління і порядку суспільна діяльність людей неможлива. Тому, простежуючи історичний шлях виникнення засад адміністративного права та відзначаючи тут основні тенденції, наголосимо, що управлінські відносини є однією із первісних складових структури суспільства. У середні віки феодальні держави Європи поступово перетворилися на абсолютні монархії. Внаслідок боротьби буржуазії проти феодалів зароджується так звана “поліцейська” держава [ 3,с 15 ].\nОсобливості державного управління полягають у тих функціях, на виконання яких його спрямовано. Ці функції складають зміст державного управління як\nсамостійної форми діяльності, що має певну мету, однак запланований результат може бути досягнутий лише в разі правильного встановлення завдань управління, забезпечення матеріальними, людськими ресурсами, законодавчою основою.\nДержавне управління як вид соціального управління обовязково містить три елементи: прийняття рішення, його виконання та контроль за реалізацією. Державне управління  це частина державної діяльності, що має своїм основним призначенням здійснення виконавчої влади. Державний характер такого управління полягає в тому, що в процесі реалізуються завдання, функції та інтереси держави. Для його здійснення створюють спеціальні органи, (встановлюються посади), які діють у рамках законів і в межах своїх повноважень [1, с 11 ].\nГрецький варіант походження управління такий: термін «politeja» використовується в працях грецьких філософів і означає взагалі «державне мистецтво». Першооснова вказаного терміна походить від слова polis, тобто «місто  держава» у стародавньому світі (Греція, Рим, Фінікія), яке складалося із самого міста й прилеглих до нього територій. Тобто «поліція»  це управління загальними міськими справами у широкому розумінні.\nПоліцейська держава  це форма абсолютизму, що панувала в Європі з другої половини XVII ст. до початку XIX ст. Характерними рисами поліцейської держави були урядова опіка та втручання в усі сфери життя, відсторонення громадян від участі в державному управлінні, підпорядкування економіки інтересам збільшення державної скарбниці, наявність дуже розгалуженої бюрократії. Розв'язанню завдань поліцейської держави мало слугувати так зване «поліцейське» право [3,с 17 ].\nЯкщо говорити про вчених які визначили витоки «поліцейського» права то до них належить французький вчений Ніколас Деламар (1639-1723). В його «Трактаті про поліцію» (1722) не визначалося поняття «поліція», але було окреслено предмет поліцейської діяльності, виділені її головні риси, тобто ті\nсфери суспільних відносин, які об'єднані поліцейською діяльністю: релігія, звичаї, охорона здоров'я, харчування, публічний порядок і спокій (мир); шляхове господарство, мануфактура (виробництво); службовий персонал; щоденна робота. На основі практики обов'язковою для держави визнавалася діяльність, спрямована на створення державної безпеки та добробуту. Здійснюючи цей обов'язок, органи держави мали право, як вважали ідеологи поліцейської держави, безмежного втручання у приватне життя з метою ощасливлення громадян. Тобто як у науці, так і в практиці обстоювалася доцільність застосування державного примусу не лише для гарантування безпеки, а й створення умов для добробуту громадян. Тобто основним призначенням «поліцейської» держави було створити не тільки умови для безпечного життя громадян але й такі умови щоб сприяли їхньому добробуту. Без з'ясування термінів, які використовувалися поліцеїстами, пояснити суть поліцейського права складно. Центральними поняттями поліцейського права є «благочинство» та «благоустрій». Перше з них багатозначне і протягом тривалого часу змінювалося. Його розуміли і широко, й вузько, а межі, які відділяють його від інших дефініцій, рухомі та не були ніколи остаточно встановлені. Зокрема, під терміном «благочинство» розуміли і безпеку взагалі, й громадський порядок, громадську безпеку, державну безпеку, й загальний правопорядок у державі [3, с 19 ].\nДержавне управління за своїм призначенням становить собою вид державної діяльності, в межах якої реалізується державна влада . Це повністю відповідає системі поділу влади, оскільки кожна гілка єдиної державної влади реалізує повноваження через діяльність відповідних субєктів [1, с 16 ].\nУ XVIII столітті філософія права обгрунтувала принцип, згідно з яким повноваження монарха діяти на власний розсуд обмежуються ідеєю загального добра, а примус передбачає охорону громадського порядку та спокою. Звідси випливає відмінність між «поліцією безпеки» та «поліцією добробуту», що набуло згодом важливого значення. Сфери «добробуту», де заходи примусу не\nдосягають мети, поступово виходять за межі компетенції поліції. Водночас поняття та функції поліції набули надто вузького змісту. Тож функції поліції звелися виключно до безпеки, тобто охорони громадського порядку та спокою. Предметом поліцейського права охоплювалися питання, які повинні бути предметом державного, пізніше  конституційного права, а також фінансового права та політичної економії. Але все внутрішнє управління державою, за винятком військової справи та частково фінансового управління, зводилося до поліції безпеки та поліції добробуту. З розпадом «поліцейської» держави поліція починає втрачати своє загальне значення. Щоправда, поділ поліції на поліцію безпеки та поліцію добробуту залишився. Нові філософські та політичні теорії намагалися поставити поліцію добробуту у вужчі рамки, зводячи діяльність поліції до охорони зовнішньої та внутрішньої безпеки [3, с 22 ].\nЗгідно з перетворення «поліцейської» держави на буржуазну правову державу завдяки ідеям Великої французької революції зумовило новий погляд на управління: воно повинно базуватися на законі та здійснюватися на основі чіткого визначення прав і обов'язків громадян щодо держави та її органів. Адміністративне право в його класичному розумінні виникло тоді, коли Французька революція 1789 р. протиставила всемогутності держави права людини та громадянина, тобто коли революційні перетворення замінили “підданого” на “громадянина”. Адміністративне право  це право, яке регулює діяльність державного владного органу щодо кожного громадянина, причому в такий спосіб, який пов'язує однаковою мірою як громадянина, так і владний орган [3, с 23].\nТаким чином завдяки «буржуазним революціям» прості селяни почали відстоювати свої права, боротися за рівноправя та приймати участь у справах державного управління своєї держави по всій Європі. Становлення такого розуміння державного управління в різних країнах припало на різні історичні періоди. Для країн з абсолютськими монархіями цей період припав на перші десятиліття 19 століття. Характерною рисою цього часу було обмеження сваволі\nадміністрації шляхом запровадження норм права, які гарантували можливість звернення громадян із законними вимогами до державних органів\nВиникнення, становлення і еволюція галузі адміністративного права супроводжувалися формуванням відповідної галузі наукових знань. Попередниками науки адміністративного права вважаються камеральні науки (камералістика) та наука поліцейського права. Перші наукові праці з державного управління з'явилися у XVI ст., коли утверджувалася абсолютна монархія. Ці праці мали теологічний зміст і давали поради правителям, як управляти державою. Метою управління в цю епоху було отримання якомога більше грошей для правителя, монарха. На цих позиціях стояли до початку XVIII ст. камеральні науки. Термін «камералістика» походить від латинського «camera», що означає двірцева, державна, князівська скарбниця. Камералістика  це напрям у розвитку німецької економічної думки XVIIXVIII ст., що передувала буржуазній політичній економії і являла собою сукупність адміністративних та господарських знань з ведення камерального (двірцевого, князівського, у широкому розумінні  державного) господарства. Камеральні науки складалися з трьох основних блоків: політичного блоку, економічної та фінансової політики. Метою камералістики є вироблення рекомендацій управлінського характеру щодо різних галузей управління [3, с 11 ].\nОтже, можна зробити висновок що,розвиток науки адміністративного права започаткувала камералістика. Це  науки про фінанси, економіку, господарство та управління.\nЕпоха Реставрації була свого часу представлена такими вченими-камералістами, як М. Оссе (15061557) та Г. Брехт (15471612). Вони створили у своїх працях ідеальну модель уряду та управління на той час.\nПодальший розвиток камералістики супроводжується диференціацією, виокремленням окремих дисциплін. Так, для формування в подальшому самостійної науки адміністративного права великого значення набуло виокремлення з камералістики науки поліцейського права (або поліцейської\nнауки). Основними представниками поліцейської науки на той час були Н. Деламар, І.-Г.-Г. фон Юсті (1717-1771) та Й. фон Зонненфельс. Як Деламар, так і Юсті розуміли науку в сенсі політики. Юсті, подібно до Деламара, не вивчав ні законодавства, ні управління, але виклав систему теоретичних знань, які обумовлюють добробут. Причини добробуту слід шукати, на думку Юсті, у природних та економічних умовах, у духовному розвитку населення [3, с 12].\nОтже, започаткована у Франції Деламаром, а в Німеччині  Юсті наука про поліцію була теорією політики законодавства та управління. Наприкінці XVIII ст.на початку XIX ст. поліцейська наука продовжувала розвиватися.\nУ Росії ця наука спочатку, за статутом університетів 1835 p., викладалася під назвою «Закони державного благоустрою та благочинства», а згодом (за статутом університетів 1863 р.) дістала назву поліцейського права. Останнє було включено до програм юридичних факультетів університетів. Відповідно вийшли друком курси поліцейського права, в тому числі підготовлені авторами, що працювали на теренах України. Проте об'єкт поліцейської науки не був чітко визначений. Одні поліцеїсти включали до нього фінансове та військове управління, інші  все внутрішнє управління держави, окрім фінансового, судового та дипломатичного [3, с 13].\nПізніше у західноєвропейських країнах була створена система адміністративних судів, яка забезпечувала дотримання законів посадовими особами. У цей період наука адміністративного права почала перетворювалася на самостійну дисципліну. На базі німецької та французької шкіл адміністративно-правова наука почала розвиватись і в інших європейських державах.\n1.2 Ознаки рецепції римського публічного права у становленні сучасного адміністративного права\nВисвітлюючи історичну еволюцію адміністративного права, важливо розібратися у питанні щодо рецепції римського права, адже вона властива усім європейським системам права.\nТермін «рецепція» має кілька значень. У мистецтві, культурі, суспільних науках його трактують як запозичення даним суспільством соціологічних і культурних форм, що виникли в іншій країні або в іншу епоху або як сприйняття одного культурного явища, однієї культури очима іншої. Щодо права рецепцію визначають по-різному, підкреслюючи ті чи інші характерні, на думку авторів, риси. Після ознайомлення зі спеціальною літературою, на перший погляд може здатися, що рецепція є запозиченням більшою чи меншою мірою положень іноземного права. Але тоді виникає питання про доцільність вживання терміну «рецепція» за наявності таких категорій, як «аккультурація», «реставрація», «запозичення», що, як здається, так само чи навіть більш конкретно відображають процес переймання положень чужого права. Це зумовлює необхідність чіткого визначення і розмежування зазначених понять. За основу може бути взяте визначення рецепції як відновлення дії (відбір, запозичення, переробка та засвоєння) того нормативного, ідейно-теоретичного змісту римського права, що виявилось придатним для регулювання нових відносин більш високого ступеня суспільного розвитку. Таке визначення більшою мірою враховує сутність та зміст рецепції. Але, крім того, слід зазначити, що, коли говорять про рецепцію, то йдеться про право, яке є елементом культури, що вже не існує й не має прямих, безпосередніх наступників [2, с 126].\nОтже, можна зробити висновок, що насамперед, рецепція - це відродження системи права, яка існувала раніше. Саме це є ключовим моментом у визначенні цього поняття.\nНа запитання, чому, як правило, йдеться про рецепцію римського права, слід\nдати таку відповідь. По-перше, рецепція як елемент загального процесу відродження цивілізації, що відійшла у минуле, полягає насамперед у впливі більш ранньої, але високорозвиненої системи права на правову систему, що формується у новій культурі. При цьому право минувшини пристосовують до сучасного розуміння права. Такі процеси непоодинокі, й найбільш відома рецепція римського права у контексті історії цивілізацій не є чимось унікальним  достатньо пригадати рецепцію грецького права Стародавнім Римом і створення відомих Законів XII таблиць [3, с 25].\nВизначення рецепції права як складового елементу загального процесу відродження має принципове значення для її розуміння та характеристики. Адже у такому разі на неї поширюється теза про повторюваність ренесансів, які є прикладом історичного феномена, що постійно повторюється. Як слушно зазначав А. Тойнбі, «ревокація» мертвої або застарілої фази живої культури представниками якої-небудь цивілізації - це не унікальна подія історії, а історичний процес, що повторюється. Тому варто вести мову не про «ренесанс», а «ренесанси», як явище культури, що періодично повторюються у процесі розвитку і самовдосконалення людства. Отже, й рецепція (римського чи іншого) права є явищем повторюваним, і слід говорити про «рецепції», а не про одне лише унікальне явище. Мета і кінцевий результат рецепції - створення на існуючій базі чогось нового у сфері культури, права тощо. Навіть якщо вона відбувається у формі, наприклад, прямого запозичення тих чи інших ідей, рішень, правових норм, то ми маємо продукт нової якості, дещо нове, що виникає на новому витку спіралі суспільного розвитку. Що ж стосується реставрації, то вона має на меті відновлення чогось у первісному вигляді саме без змін та доповнень, або, принаймні, без таких доповнень, що могли б змінити первісний стан, вигляд вихідного матеріалу [2, с 127].\nЩо ж стосується надбань римського публічного права, то до них зверталися лише тоді й тією мірою, коли цього вимагали потреби того чи\nіншого державного устрою, форми правління тощо. При цьому на відміну від рецепції римського приватного права, коли сприймався дух та засади останнього, з публічного права звичайно запозичували якісь зовнішні форми, процедури, окремі рішення тощо. В цьому відображається сутність публічного права. Рецепція римського права як явище європейської цивілізації в цілому може відбуватися за різними типами  західним та східним [3, с 26].\nГоловним чинником рецепції права є закономірності загального історичного розвитку. Згідно з ними історія людства є зміною низки цивілізацій, кожна з яких являє собою кластер (жмут) локальних цивілізацій, що відображають історичний ритм рухів народів, етносів з близьким генетичним корінням та долями. Загалом суспільство розвивається синхронно, що забезпечує рух суперциклів по висхідній. Тому людство просувається вперед у часі, у цілому, як єдина система, послідовно минаючи такі світові цивілізації, як неоліт, рання рабовласницька, антична, рання феодальна, індустріальна, постіндустріальна. Оскільки йдеться про розвиток цивілізацій-культур, то кожний новий етап вбирає в себе вищі досягнення попередніх цивілізацій (або відродження останніх, якщо цивілізація загинула або відійшла в минуле котрась з її гілок). Однак треба мати на увазі, що хоча світові цивілізації в цілому розвиваються як єдина система локальних цивілізацій, склад цього кластеру для різних світових цивілізацій неоднаковий, позаяк кожна цивілізація має свою тривалість і почерк циклічної динаміки, виникають і гинуть вони неодночасно. Крім того, швидкість розвитку в епіцентрі та окремої локальної цивілізації можуть істотно не збігатися. За розрахунками фахівців відставання феодальної Росії від епіцентру відповідної світової цивілізації становило 200-300 років [2, с 127].\nЯкщо поглянемо на історію з такої сторони, то цілком логічним виглядає і повторюваність відроджень, неодночасність цього явища. Повторюваність відроджень обумовлюється спіралеподібним розвитком цивілізацій, їхня\nнеодночасність - неоднаковим ритмом розвитку локальних цивілізацій у межах цілого світу.\nАдміністративне право тісно пов'язане з регулюванням управлінської діяльності держави. Державна управлінська діяльність виникла одночасно з виникненням публічної влади, і норми, що регулювали окремі питання управлінської діяльності, з'явилися навіть не у Римі, а у Греції. У Стародавньому Римі відбувався розподіл права на приватне і публічне з врегулюванням окремих відносин поліцейської діяльності. Проте системне правове регулювання цієї діяльності з'являється вже за часів абсолютизму, і відповідні норми об'єднувалися поняттям «поліцейське право». Що ж стосується адміністративного права, то воно сформувалося наприкінці XIX ст. А XX ст. можна визнати часом його своєрідного тріумфу. Адже навіть британські науковці визнавали необхідність і закономірність існування адміністративного права, що у той час формується у межах англосаксонської правової сім'ї загального права. Як відомо, англосаксонська сім'я права відрізняється від континентальної правової сім'ї тим, що має своїм підґрунтям судову практику (прецедентне право) і не знає чіткого поділу права на публічне і приватне [3, с 27].\nУ країнах континентальної правової сім'ї предмет адміністративного права чітко визначений і відмежовується від відносин, що регулюються приватним правом. Зазначені обставини важливо врахувати у процесах поступового посилення євроінтеграційних тенденцій оновлення і розвитку українського адміністративного права. Зокрема, поява в адміністративному праві України таких нових для нього інститутів, як адміністративна юстиція, інститут управлінських (адміністративних) послуг, інститут адміністративного договору, розвиток адміністративного процесуального, утому числі адміністративно-процедурного, законодавства,  усе це свідчить про наявність певних ознак рецепції духу, ідей, головних засад та окремих\nположень публічного права, що сформувалося під впливом західної традиції права [3, с 28].


Вчимося робити манікюр з сердечками | Краса\nВчимося робити манікюр з сердечками\nСьогодні існує велика кількість варіантів, які можуть використовуватися для створення гарного святкового нейл-арту. Ніжні серця – це найбільш популярний малюнок на нігтях на 14 лютого.\nЗвичайно, робити сердечка на нігтях можна і не лише на День Святого Валентина, цей дизайн підійде і на 8 Березня, а також для повсякденного образу.\nЯк створити такий дизайн? Кольори і прикраси.\nДля цього може бути використана техніка розпису голочкою. Набагато швидше й простіше отримати такий малюнок можна за допомогою наклейок, стемпинга. Складним, але не менш красивим способом оформлення манікюру вважається малювання акриловими фарбами вручну.\nТрадиційними кольорами в цьому декорі вважаються всі відтінки рожевого і червоного. Але ви можете використовувати будь-які відтінки лаків – добре виглядають білі, золоті і навіть чорні. Головне, щоб колірна гамма була підібрана грамотно, а лаки гармоніювали один з одним. Для більшого ефекту використовуйте блиск, стрази і блискітки.\nНайбільш легким та швидким способом прикрасити нігтики до Дня Всіх Закоханих є застосування готових елементів декору. Наприклад, полімерна глина фімо, яка може бути різних форм і кольорів. Також є лак з блискітками у вигляді сердець.\nЗробити нейл-арт з фімо легко навіть новачку:\nНа нігтьову пластину наноситься базове покриття.\nПоверх нього наноситься прозорий лак.\nПоки шар не висох, наклеюється фімо і притискається до поверхні зубочисткою.\nПісля того, як покриття висохло, наноситься захисний лак.\nПростий манікюр з сердечками: інструкція.\nСкладіть шматок ізоляційної стрічки навпіл. Виріж невеличке серце.\nПокрий нігті бежевим лаком, дочекайся висихання.\nВізьми 3 лаку для створення градієнта: червоний, рожевий і білий відтінки.\nПросочи ними спонжік або губку, переходячи від темного до світлого.\nНаклей ізоляційну стрічку і пройдися губкою по відкритій частині поверхні.\nЗнімай скотч і нанеси прозоре покриття на малюнок.\nМожна зробити набагато простіше. Якщо вам не хочеться робити градієнт, то просто візьміть який-небудь один лак (наприклад, золотистий) і прокрасьте їм форму.


У Харківській обл. впродовж останніх двох тижнів фіксують зростання рівня хворих на Covid-19 - Новини України - 112 Україна\nУ Харківській обл. впродовж останніх двох тижнів фіксують зростання рівня захворюваності на Covid-19\nЗростання кількості хворих на Covid-19 в області можна пояснити туризмом під час свят\nУ Харківській області впродовж останніх двох тижнів епідеміологи фіксують зростання рівня захворюваності на коронавірус. Про це повідомила завідувачка відділенням особливо небезпечних інфекцій центру контролю і профілактики хвороб Ганна Сухорукова, повідомляє "Суспільне".\n"На останньому тижні ми спостерігаємо зростання захворюваності. Ми це розцінюємо як початок наступної хвилі. Ми його очікували пізніше десь на два-три тижні, але в нашій області він почався трошки раніше. За тиждень в області кількість випадків зросла на 60%, і це за рахунок міста Харкова, бо в місті зростання показників майже удвічі", — сказала Сухорукова.\nЗа словами жінки, зростання кількості хворих на Covid-19 в області можна пояснити туризмом під час свят.\n"Дуже багато людей подорожували на ці свята: і на католицьке Різдво, і на Новий рік. Навіть всередині країни ми спостерігаємо — до нас прийшла хвиля із заходу. Можливо, там вже циркуляція інших штамів", — сказала Сухорукова.\nНагадаємо, Міністерство охорони здоров'я України прогнозує нову хвилю коронавірусу вже в кінці цього місяця.\nТакож за прогнозами інфекціоністки Ольги Голубовської, Україну чекає надзвичайно різке зростання захворюваності Covid-19.\nЯк повідомлялося, минулої доби в Україні виявили 5 429 нових випадків інфікування коронавірусом, ще 219 осіб померли.\n#Харківська область #Харківська обл. #коронавірус #пандемія коронавірусу #епідемія коронавірусу #спалах коронавіруса #коронавірус в Україні


Після декількох годин блокади Малиновського районного суду, Євгенія Мєфьодова - злочинця, який брав активну участь у сепаратистських мітингах в Одесі та був заарештований після заворушень в центрі міста 2 травня 2014 року, відвезли в ізолятор тимчасового утримання. Там він чекатиме суду щодо обрання запобіжного заходу.\nНова справа заведена за ст. 129 КК України (погроза вбивством). Потерпілим у новій справі виступає головний свідок звинувачення, Олександр Посміченко.\nНагадаємо, Посміченко був перекваліфікований з обвинуваченого в потерпілого після того, як пішов на угоду зі слідством і раніше вже заявляв про погрози на свою адресу з боку своїх колишніх союзників, але імен не називав.


Мубарака засудили до трьох років в'язниці за корупцію | NTER.NET.UA - Территория новостей\nМубарака засудили до трьох років в’язниці за корупцію\nСуд у Єгипті засудив колишнього президента країни Хосні Мубарака до трьох років в'язниці за звинуваченням у незаконному привласненні державних коштів. Про це повідомляє Reuters. «Суд вирішив відправити Мухаммеда Хосні Мубарака до в'язниці на три роки», - сказав суддя.\nСини екс-президента Гамаль і Аля, визнані винними за аналогічним звинуваченням, отримали по чотири роки в'язниці. Суд також оштрафував всіх трьох на загальну суму майже три мільйони доларів, а також засудив їх до відшкодування заподіяної державі шкоди в розмірі 17,6 мільйона доларів, пише Associated Press.\nЦе справа про корупцію пов'язано з реставрацією президентських палаців. Екс-президента та його синів звинуватили в розкраданні виділених на ремонт з держскарбниці 18 мільйонів доларів. Судовий процес почався в лютому цього року.\nЗараз колишньому президенту 86 років, з серпня 2013 року він проходить лікування в одному з військових госпіталів у Каїрі.\nУ лютому 2011-го в Єгипті почалися масові виступи проти Мубарака, який перебував при владі близько 30 років. Основною рушійною силою революції стало проісламський рух «Брати-мусульмани». Незабаром після повалення він був заарештований, йому пред'явили звинувачення в корупції, зловживанні владою і вбивствах демонстрантів. Частина звинувачень з нього зняли. Це стало підставою, щоб Мубарака звільнили. Тим не менше справу про загибель демонстрантів все ще не завершено - у 2012 році екс-президента засудили до довічного ув'язнення, однак процес був спрямований на новий розгляд, оскільки вердикт опротестували і прокурори, і захист. По цій справі Мубарак перебував у в'язниці більше двох років, а за законом Єгипту більше цього терміну тримати підозрюваних під вартою без вироку не можна. З-за поганого самопочуття частину часу під арештом він провів у лікарні.


Орхідея - догляд за орхідеєю в домашніх умовах\nГлавная / Рослини / Орхідея, догляд за орхідеєю в домашніх умовах\nОрхідея, догляд за орхідеєю в домашніх умовах\nОрхідея, як справжня аристократка – тендітна і витривала. Засуху, голодування, недолік уваги вона перенесе з гідністю і квітучим виглядом. А ось від надлишку піклування може зачахнути. Яким повинен бути догляд за орхідеєю в домашніх умовах, щоб створити їй комфортну обстановку? Труднощі вирощування для новачків обумовлені незнанням особливостей характеру екзотичної гості.\nОсновний зміст статті:\nЩо робити під час і після цвітіння?\n5 головних принципів життєдіяльності\nПерший досвід вирощування екзотичних квітів у кімнатній культурі був негативним – їх намагалися розводити так само, як і наземних представників флори. Лише зрозумівши біологічні особливості эпифитного способу життя, флористи зуміли приручити незвичайну рослину, навчилися правильно піклуватися про них.\nЩоб розібратися, як доглядати за орхідеєю в домашніх умовах, розглянемо принципи життєдіяльності рослини в природному середовищі існування.\nІнтенсивне розсіяне освітлення – основний фактор змісту орхідних рослин. Судячи з фото епіфітів в природі, до сонця вони прагнуть все життя, піднімаючись по стовбурах дерев, але з прямими променями не стикаються. Листя розсіює світло, захищає рослину від палючого впливу.\nПерепад між денною і нічною температурою необхідний щоб запустити фотосинтез. Якщо у рослин помірних широт газообмін здійснюється в день, то у орхідних – вночі. Це захисний механізм, що запобігає надмірному випаровуванню вологи. Листя почнуть поглинати вуглекислий газ, необхідний для фотосинтезу, лише відчувши, що повітря стало прохолодніше.\nЭпіфітам не потрібен ґрунт, зате треба багато повітря. Покривна тканина корінця (веламен) нагадує губку. Він не може сам припинити поглинати вологу, тому щоб не почалися процеси гниття, потребує постійного провітрювання.\nВисока вологість повітря компенсує відсутність стабільного джерела вологи. В умовах квартири виконує роль накопичувача субстрат. Зміна сезонів з рясних дощів на спекотний період навчила орхідеї накопичувати вологу (м'ясисті листя, стебла, псевдобульби, покривні тканини коренів).\nКімнатна культура «запрограмована» на чергування поливів з періодами просушування. Невелика «засуха» стимулює цвітіння. Перед цвітінням за орхідеєю рекомендується піклуватися так, щоб вона повірила, що сезон дощів закінчився, і з'явилися комахи, необхідні для запилення квіток.\nПораада! Як тільки на квітконосі утворилися бутони, бажано не змінювати місце розташування горщика по відношенню до світла. Інакше, це призведе до скорочення терміну цвітіння, передчасного скиду квітів.\nОблік цих факторів дозволяє оптимізувати догляд за орхідеями – наблизити до природного середовища вирощування, якісь речі компенсувати за рахунок адаптивних здібностей рослини. Складові комфортного утримання умовно можна об'єднати в три блоки:\nзабезпечення життєдіяльності (полив, підживлення, пересадка)\nоблік видових особливостей\nКрасуня орхідея і догляд за нею в домашніх умовах після магазину\nРішення проблеми, як ефективно доглядати за орхідеєю і добитися яскравого і тривалого цвітіння, починають з того, що новосела поселяють і облаштовують.\nСвітло потрібне розсіяне, з помірною інтенсивністю. Надлишок сонця веде до перегріву коренів, опіків на листках. Ще згубніший його недолік – орхідея перестає рости, марніє, не цвіте.\nЯк же правильно вибрати місце?\nВікна з південною і південно-східною експозицією дають багато світла, особливо влітку. Якщо іншого варіанту немає, орхідея в горщику буде відчувати себе комфортніше на деякому видаленні від південного вікна. Для затінення скла використовують пергаментний папір, тінь створить тюль.\nЗахідні і південно-західні вікна – кращий варіант для багатьох видів орхідних. Сонце сюди заглядає у другій половині дня, коли його промені більш щадні.\nПівнічна сторона дуже темна. Щоб рослина розвивалося на північних вікнах, стане в нагоді підсвічування люмінесцентною лампою. Виняток становить тіньовитривала Камбрія, деякі види Пафиопедилумов, Масдевалия.\nДіапазон температур, при яких орхідеї відчувають себе комфортно – 18–27⁰ в день, 13–24⁰ вночі. Як доглядати за орхідними з урахуванням видової переносимості низьких або високих температур?\nДо групи теплолюбних квітів які переносять спеку до 35⁰С, не настільки сприйнятливих до відсутності коливання денних і нічних температур відносяться Фаленопсис, Дендробіум, карликова Ванда, Пафиопедилум.\nКрасуня Каттлея, фото якої зачаровує, Цимбідіум, Одонтоглоссум люблять помірні температури, які не перевищують в день 22⁰ С, а в нічний час – 15–16⁰ С.\nЩе більш холодолюбиві – Камбрія, Масдевалия, Мільтонія, звиклі в природному середовищі до прохолодного клімату з високою вологістю повітря.\nПоряд з дотриманням теплового режиму, кімнатна культура потребує припливу свіжого повітря, особливо влітку. Він виконує теплорегулюючі функцію, підсушує коріння, наповнює субстрат киснем.\nВ будинку важливо навчитися підтримувати оптимальну вологість повітря. Для новачків знайомство з доглядом за орхідеями краще починати з видів, менш вимогливих до цього параметру. В квартирі з показником вологості 40-50% буде чудово рости Фаленопсис, Каттлея, Цимбідіум, Пафіопедилум, Камбрія, Онцидіум. Більш високий рівень вологості (75-90%) важливий Ванді, Мильтонії.\nВ спеку посилюється випаровування вологи по всій поверхні рослини. Компенсують її підвищенням вологості навколишнього повітря. В квартирних умовах використовують побутовий зволожувач, кімнатний фонтан, ємності з водою, намочені шматки тканини, розставлені і розкладені поблизу. У спекотний період догляд доповнюють обприскуванням з пульверизатора, дощуванням, поєднуючи їх з провітрюванням. Інакше тепле вологе середовище спровокує появу грибкових і бактеріальних захворювань.\nВідповідний посуд – важливий елемент догляду за орхідеєю. Існує думка, що прозорий контейнер важливий для росту і фотосинтезу кореневої системи. Це помилка – корінню є важливим не світло, а повітря, матеріал же має значення для зручності утримання орхідеї в горщику.\nФлористи з задоволенням використовують поліпропіленові горщики. Вирощування орхідей новачкам краще починати з них. Пластик добре тримає вологу, коріння рослини не переохолоджується. А головне, зручніше контролювати ситуацію з субстратом і корінням. Для додаткового повітрообміну горщики перфорують – проробляють отвори по стінках контейнера. Ідеально підходить для Фаленопсиса, Дендробіуми.\nЦимбідіум, Камбрію, Пафіопеділум, Онцидиум, інші різновиди з псевдобульбами вирощують в глиняному посуді. Її переваги – повітропроникність, рівномірний розподіл вологи по субстрату, стійкість горщика. Оптимальний варіант форми – висота дорівнює діаметру. Виняток становить Цимбідіум, для його могутнього і довгого кореневища потрібен високий вазон.\nПривабливо виглядає на фото Ванда в скляній вазі. При виборі для неї ємності краще форми, що дозволяють містити кореневище всередині, а листову частину і квіти зовні. Це не так ефектно, зате правильно, з точки зору життєдіяльності рослини.\nЯкщо в природі опорою і джерелом корисного гумусу виступає стовбур дерева, в домашніх умовах цю функцію виконує ґрунт, що складається з шматочків соснової кори, моху, торфу, деревного вугілля. Завдяки повітряній структурі, він забезпечує аерацію коріння, накопичує і поступово віддає вологу, харчування. Про поживності субстрату судять по потужності кореневої системи. Чим вона бідніша, тим більше повітряних коренів у рослин – вони, як щупальця, розповзаються в пошуках харчування і води. Компактна коренева система свідчить, що ваша улюблениця всього отримує вдосталь.\nПорада! Як доглядати за субстратом, якщо вода для поливу жорстка? Використовуйте посадкову суміш з шматочками торфу. Корисна добавка сповільнить окислення, її вистачить на 2-3 роки до чергової пересадки.\nПравила догляду за орхідеєю в домашніх умовах\nПравильно організовані умови утримання – основа грамотного догляду за орхідеями в будинку. Особливо важливий полив.\nВода – другий за важливістю (після світла) фактор, від якого залежить здоров'я і квітучий вигляд представників родини орхідейних. На індивідуальне споживання вологи впливають видові особливості, інтенсивність освітлення, випаровування, склад ґрунтової суміші, фаза вегетації.\nФаленопсис, Мільтонія, Пафиопедилум, Цимбідіум, Камбрія люблять, щоб субстрат був вологим, але не мокрим. Воліють повне висихання посадкової суміші перед черговим поливом Дендробіум, Каттлея, Одонтоглоссум, Онцидіум.\nВлітку, чим вище температура повітря, чим яскравіше сонячне світло, чим сильніше випаровування, тим частіше потрібен полив. Взимку рекомендовано скорочення поливів до мінімуму (1-2 рази на місяць).\nВеликокусковой субстрат без торфу і моху висихає швидше, а ґрунт який містить сфагнум, напіврозкладені шматочки кори, тримає вологу довше.\nЗменшують кількість поливів в період спокою. Щоб відбулася закладка квіткової бруньки, рослина повинна відчути настання посухи, отримати своєрідний поштовх до цвітіння.\nПорада! Вода для поливу краще м'яка – дощова, відфільтрована, дистильована, по температурі на кілька градусів тепліша, ніж навколишнє повітря. З водних процедур ефективний полив зануренням, обприскування по субстрату і зворотному боці листя, купання під душем.\nДогляд буде неповним, якщо не поповнювати запас поживних речовин, важливих для росту і цвітіння. Удобрювати правильно – значить, слідувати правилам.\nПідгодовувати тропічну гостю в проміжку між цвітіння з інтервалом 1 раз на 2-3 тижні. Коли починається новий ріст, застосовуйте добрива з співвідношенням NPK на користь азоту, в період закладки квітконосу – акцент на калій і фосфор.\nУдобрювати можна тільки по вологому субстрату, щоб корінці не отримали хімічного опіку.\nНе удобрюйте під час цвітіння – запасу мінеральних елементів, отриманих напередодні, вистачить на 3-4 місяці. Виключіть підгодівлі взимку і на період спокою.\nДля засвоєння поживних елементів потрібне середовище з низькою кислотністю, не засмічена мінеральними солями. За субстратом теж рекомендується доглядати – регулярно промивати дистильованою водою, а кислий і засолений – міняти.\nРік після пересадки Фаленопсис, Каттлея, Цимбідіум, Мільтонія, Камбрія можуть обійтися без підгодівлі. Мінералів в ґрунтовій суміші достатньо для життєдіяльності. Догляд для них обмежується регулярними поливами і обприскуваннями.\nДо підкормки чутлива Ванда. Так як вона росте без субстрату, обприскування кореневища потрібні щоденні, кожне третє зрошення рекомендують проводити з добривами.\nПід час цвітіння за рослиною потрібно правильно доглядати. Полив рекомендують рясний, підгодівлі припиняють. Після цвітіння потрібен короткочасний період спокою, потім починають активно – поливати, удобрювати, пересаджувати. Квітконіс після висихання обрізають повністю або до першої живої бруньки. Він цілком здатний дати нове покоління квітів.\nПравильно доглядати за орхідеєю при домашньому утриманні складно, на перший погляд, особливо для новачків. Розуміння прийде, як тільки ви навчитеся відчувати вихованку, бачити і розшифровувати сигнали, які вона подає.\nДивіться ще одне цікаве відео про догляд за орхідеями.\n5 февраля 2017 Павел 594 просмотра\nТеги: орхідея, квіти, домашні, вазон\nSocialka © 2018


Май 2016 — Всеукраїнський журнал "Лісовий вісник"\n31/05/2016 От: kor2 Из: Цікаво\nВ народному календарі 1 червня — день Івана Довгого. Прикмети першого літнього місяця розшифрують погоду на найближчі дні, а також покажуть довгостроковий прогнозю Весна цього дня вмивається, літу в пояс кланяється. Якщо на Івана Довгого …\n26-й місячний день Це день помилкового зваблювання власними досягненнями: ви можете грішити марнославством і гординею. Ні в якому разі не йдіть на невиправданий ризик — авантюри протипоказані. Утримайтеся від активної діяльності. Відпочинок, розслаблення, медитації — …\n31/05/2016 От: kor2 Из: Новини, Офіційно, Україна\n30 травня у Державному агентстві лісових ресурсів України відбулася колегія під головуванням Першого заступника Голови Державного агентства лісових ресурсів України Христини Юшкевич та за участі Міністра аграрної політики та продовольства України Тараса Кутового. У ході …\nДержлісагентство має стати ініціатором змін у лісовій галузі, – Тарас Кутовий\n31/05/2016 От: kor2 Из: На часі, Офіційно, Україна\nДержавне агентство лісових ресурсів України і вся лісова галузь потребує реформ. Напрацювати та здійснити їх нам необхідно спільно з працівниками галузі. На цьому наголосив Міністр аграрної політики та продовольства України Тарас Кутовий під час колегії …\n31/05/2016 От: kor2 Из: На часі, Природа і ми, Світ, Світ тварин\nВлада Таїланду в понеділок, 30 травня, почала перевезення тигрів зі скандально відомого буддійського тигрячого монастиря в провінції Канчанабурі. Як повідомляє Bangkokpost, планують перевезти всіх 137 тигрів, що залишилися на території монастиря. У день планують транспортувати …\n31/05/2016 От: kor2 Из: На часі, Природа і ми, Резонанс, Світ\nСуд Уйского району Челябінської області РФ визнав двох місцевих жителів винними в незаконному полюванні на сарн і призначив їм штраф. Про це ТАСС повідомили в прес-службі регіональної прокуратури. «Вони визнані винними в скоєнні злочину, передбаченого …\nПоблизу Грибовицького сміттєзвалища тріснула дамба з гудронами (відео)\n31/05/2016 От: kor2 Из: Львівська обл., На часі, Передачі, Резонанс, Україна\nДамба з гудронами, що розташована неподалік від місця зсуву на Грибовицькому сміттєзвалищі під Львовом, може бути небезпечною для регіону. У дамбі наразі є сотні тисяч тонн небезпечних відходів. Тому техніка працює і на ній. «Всю ніч …\nОбвал на звалищі під Львовом\n31/05/2016 От: kor2 Из: Львівська обл., На часі, Резонанс, Україна\nПід завалами на Грибовицькому сміттєзвалищі виявилися троє рятувальників і еколог, працівник львівського комунального підприємства «Збиранка». Як передає кореспондент УНІАН, подробиці рятувальної операції під час брифінгу розповів міський голова Львова Андрій Садовий. «На сьогоднішній день ми …


відбулось засідання комісії з питань містобудівної діяльності району\nУманська РДА » Новини » відбулось засідання комісії з питань містобудівної діяльності району\nСьогодні під головуванням першого заступника голови райдержадміністрації Сергія Жорницького відбулось засідання комісії з питань містобудівної діяльності району.\nЗа результатами засідання комісії було затверджено детальний план території з метою розміщення пекарні в селі Паланка та сонячної електростанції в адміністративних межах Дмитрушківської сільської ради за межами села Собківка.\nРозглянуто питання, щодо виготовлення детального плану території для розміщення виставочно-торгівельного центру на території ПОСП «Уманський тепличний комбінат» в адміністративних межах Родниківської сільської ради. В даному виставочно-торгівельному центрі будуть реалізовувати продукцію комбінату та продукцію фермерських господарств Уманського району. В результаті обговорення комісією даного питання було надано дозвіл на виготовлення детального плану території під розміщення даного об’єкту.\nКрім того було розглянуто питання щодо надання дозволу на розроблення детального плану території під розміщення магазину-кафе, мийки самообслуговування, шиномонтажу, зарядки для електромобілів в адміністративних межах Родниківської сільської ради. За результатами розгляду з урахуванням того, що дана земельна ділянка розташована при в’їзді в місто Умань комісією було вирішено надати замовником декілька варіантів ескізних розробок розміщення об’єктів на даній території на наступне засідання комісії.\nОдним із питань порядку денного комісії було надання дозволу на виготовлення детального плану території щодо розміщення заводу по переробці насіння соняшника в адміністративних межах Полянецької сільської ради. Передбачається виготовлення олії до 100 тон на добу, орієнтовна кількість робочих місць - 30. За результатами розгляду даного питання комісією прийнято позитивне рішення.


Мешканцю Голопристанського району в результаті вибуху саморобної бомби відірвало ноги » Новини Голої Пристані\nНовини Голої Пристані » Новини району » Мешканцю Голопристанського району в результаті вибуху саморобної бомби відірвало ноги\nАвтор: Журналіст від 30-01-2018, 14:15\nПобачивши, що саме має намір змішувати приятель, охоронець жахнувся, але міксер все-таки видав. Однак в комплекті з переноскою для підключення техніки за межами території підприємства. Влаштувавшись біля дороги, чоловік занурив міксер в відро і почав їм орудувати. Мабуть, в ході роботи проскочила іскра і саморобна бомба вибухнула. Причому рвонуло так, що чоловікові відірвало обидві ноги, і він стік кров'ю - помер ще до приїзду машини швидкої допомоги. А якби підрив такої кількості суміші стався в приміщенні олійниці, яку охороняв знайомий загиблого, будівлю б просто рознесло по цеглинці.\nПоліція Голопристанського району розпочала кримінальне провадження за статтею 115 КК України (умисне вбивство, що сталося внаслідок нещасного випадку). У Чулаківці ж просто не розуміють, навіщо їх загиблому земляку знадобилася бомба. Він ніколи не відрізнявся ні агресивністю, ні схильністю до криміналу. Батько двох маленьких дітей мав кристально чисту репутацію, вважався зразковим сім'янином і користувався повагою односельчан. Навіщо йому знадобилася бомба такої потужності ми, швидше за все, так ніколи і не дізнаємося. Адже навіть охоронцеві, у якого позичав міксер, він цього не сказав.\nВ одному із сіл Голопристанського району вирують справжні любовні пристрасті\nУ одному із сіл Голопристанського району киплять романтичні пристрасті. Причому вони досягли такого напруження, що примирити учасників «любовного трикутника» не в змозі навіть поліція. Все почалося банально: від\nУ ліс ходять багато людей: грибники, мисливці, рибалки або просто любителі природи. Часто, захопившись лісовими доріжками або пейзажами , заходять далеко углиб лісу. Ніхто не захищений від нещасного випадку на лоні природи. Заблукати


Черкасців, які викрали телефон в одному з магазинів міста, затримали – "ДЗВІН"\n24 листопада у Черкасах затримали чоловіка та жінку, які скоїли крадіжку мобільного телефону 19 листопада. По даному факту слідчими відкрито кримінальне провадження за ст. 185 ККУ, повідомляють в пресслужбі поліції.\nЄ ймовірність того, що дані особи скоїли ряд правопорушень та в злочинах не зізнаються.\nПросимо черкащан, які постраждали від незаконних дій даних осіб, звернутися із заявами до Черкаського відділу поліції, що на Пастерівській, 104.\nЗазначимо, що особи вважаються невинуватими доти, доки їхня вина не буде доведена згідно із законом. У разі відсутності доказів — затримувати громадян на більш як три години, поліція не має права.\nНагадаємо, що в правовій практиці є поширеною презумпція невинності – правовий принцип, за яким особа, яка підозрюється у скоєнні злочину або правопорушення, вважається невинною до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили (ст. 62 Конституції України).


Архів новин за 28.02.2014 / Центральний\nАрхів новин за 28.02.2014\nЦими вихідними у всіх християнських церквах відбудеться об'єднана молитва за Україну\nПриєднуватися до неї упродовж тижня закликали полтавців у різних куточках центральної частини міста. Як виникла така ідея, дізнавалися наші кореспонденти.\n28 лютого 2014, 17:39\nПолтаву відвідав український актор, драматург, письменник і телережисер Валентин Тарасов\nЩе у 90-х роках він брав участь у зйомках фільму «Кайдашева сім'я», що проходили у Хорольському районі, пізніше – як актор приїздив до нашого міста на гастролі разом із Дніпропетровським театром, неодноразово бував на Полтавщині як режисер програми «Жди меня». Проте цього разу Валентина Тарасова привело на нашу землю зовсім інше, що саме – знають наші кореспонденти.\n28 лютого 2014, 17:40\nЗгадували Великого Кобзаря і в обласній бібліотеці імені Івана Котляревського\n28 лютого 2014, 17:41\nБагато своїх творів Тарас Шевченко написав на Полтавщині\nТут він товаришував із Євгеном Гребінкою, родинами Закревських, Лук'яновичів, Рєпіних. До 200-річчя з Дня народження письменника у Краєзнавчому музеї півготували виставку «Шевченко і Полтавщина». Вона – частина однойменного проекту, в рамках якого в області відбудуться різні заходи, присвячені життю і творчості Кобзаря.\nМолоді українці потерпають від невиліковної хвороби – розсіяного склерозу\nОсобливо, попереджають медики, від осінньо-весняних загострень недуги. У Полтаві з цим боряться у спеціальному Центрі на базі обласної клінічної лікарні імені Скліфосовського. Тут залучають у рамках держпрограми пацієнтів до профілактичної терапії, яка допомагає зменшувати загострення та жити повноцінно. До чого може призвести порушення кровообігу головного мозку та як розпізнати складне захворювання – дізнавалася Інна Безугла.\nНовини Спорту від 28 лютого 2014 року\n28 лютого 2014, 23:41


Як святкують Новий Рік в різних країнах. – Туристична агенція "МАРКО" Коломия | Туризм, Гарячі тури, Авіа, Візи в Коломиї\nПропонуємо вашій увазі добірку цікавих звичаїв з різних країн світу.\nІталія. Італійці новорічній ночі віддають всі почесті: тут обов'язково одягають червону спідню білизну. Незалежно від матеріалу - шовк, вовна або бавовна, червона білизна обов'язкова як для чоловіків, так і для жінок. Це обіцяє щастя, перш за все, в любові. Після півночі традиційно їдять сочевицю. Вона, завдяки своїй формі, приносить багатство в сім'ю.\nІспанія. Іспанці з'їдають опівночі рівно дванадцять ягід винограду - під кожен удар курантів. Тому, хто збився з рахунку, в наступному році нібито не пощастить. Тому супермаркети незадовго до новорічної ночі пропонують упаковки з рівно 12-ма ягодами. Перед тим, як випити в честь нового року шампанського, іспанці кладуть в келих золоте кільце - це теж обряд на щастя. І, також як італійці, чоловіки і жінки носять в новий рік червону спідню білизну.\nБолгарія. Болгари зустрічають новий рік ударами по спині. Для цього вони прикрашають одну гілку вишні, а потім використовують її в якості жезла. З нею діти ходять в новий рік від дверей до дверей і покривають вдячних жителів ударами. Це повинно принести багатство і здоров'я - але іноді це просто боляче.\nЧехія. Забобонні чехи традиційно їдять коропів в новорічну ніч. Поширений звичай ділити яблука і по малюнку насіння передбачати майбутнє. Якщо розташування насіння нагадує зірки, все буде добре, якщо хрест - загрожує біда.\nСША. Американці, зокрема, у південних штатах, на новий рік їдять сочевицю, а саме - суп з сочевиці. Вважається, що вона приносить гроші та удачу. Деякі навіть вдаються до добровільного домашнього арешту на кілька днів під гаслом «Ніхто нікуди не піде». Відповідно, ніхто не повинен залишати будинок - лише для того, щоб не викидати холодний суп з сочевиці, що залишився від попереднього дня. Хто все-таки ризикне і піде з дому, тому загрожує рік, повний невдач.\nАргентина. В аргентинців є особливо оригінальний звичай - позбавлятися від старих документів. Вони рвуть їх в останній день року на дрібні шматочки і кидають як конфетті в новорічну ніч з вікна. Отже, всюди утворюються символічні звалища.\nІзраїль. Rosh Hashana - так називається початок року в Ізраїлі і супроводжується гучним звуком баранячого рога. Через пронизливий звук люди повинні приходити до покаяння. Підсолоджувати свято яблуками з медом, медовим пирогом і солодким морквяним пудингом, який на їдиші називається Meren.\nЯпонія. Як і китайці, японці чистять свої будинки перед настанням нового року до блиску. Рівно опівночі по всій країні годинники на храмах б'ють 108 разів - щоб виселити 108 людських пороків і старий рік. Напередодні нового року ліплять пельмені з клейкого рису («Моті») і їдять вранці. Це обіцяє довге життя. Але не завжди: оскільки пельмені дуже клейкі, вони застрягають в горлі у деяких невдах, які через це вмирають. А 1998 рік був у цьому плані рекордним: було зафіксовано 21 смерть.\nВеликобританія. Британці зустрічають новий рік хлопавками - менше в приватному порядку, а частіше через організовані величезні феєрверки, наприклад, на колесі огляду «London Eye». Хто тут з віскі, хлібом і шматком вугілля в руках постукає у двері, повинен бути впущений в будинок. Це приносить щастя (і гостей).\nФранція. Затишні французи відзначають свято досить спокійно. Феєрверків не запускають, в кращому випадку, на паризьких Єлисейських полях. Натомість французи збираються в новорічну ніч з друзями на вечерю, п'ють шампанське, насолоджуються фуа-гра та устрицями.\nАвтрія. У Відні традиційно танцюють, звичайно ж, вальс. Перед собором Святого Стефана підривають петарди, їдять сир і п'ють шампанське. Нерозумно тільки, що тут шанують звичай бити порожні пляшки об ноги людей, що веселяться поруч. А якщо хто від шоку впаде, може отримати важкі травми від осколків.\nНімеччина. Німці дуже люблять феєрверки, петарди, так звані батареї, ящики з безліччю ефектних хлопавок і світлових ракет. Причини традиції - у вигнанні злих духів: вони не повинні прийти в новий рік. Також німці підтримують звичай ворожіння на свинцю. При цьому свинець спочатку плавиться, а потім опускається в холодну воду. Сформована фігура трактується: серце або кільця обіцяють щастя в любові.


Стаття про рибу сазан - Rivnefish\nНазва латиницею: Cyprinus carpio\nНазва англ: Common Carp\nНазва народна: Дикий короп\nСазан – предок всіх сучасних карпів це житель великих річок. Люди років з 300 тому смекнули, що дана риба дуже швидко росте і легко акліматизовується до нових умов життя. Не останній фактор відіграло мабуть й те, що одна доросла самка може відкласти до двох мільйонів ікринок! Живуть сазани більше 30 років. Відрізняються від всіх інших коропів довгою формою тіла і неймовірною силою(особливо дикі мешканці річок).\nТакож хороший результат може дати закидання кормушки під самі комиші десь під дальнім островом. А взагалі потрібно читати водойму, і знайти добові тропи ходів коропів, місця стоянок для харчування. Звичайно це справа не одного дня на рибалці, потрібно роками вивчати улюблену водойму 🙂