14 тиждень вагітності - докладний календар. Розвиток плода, відчуття мами, на 14 тижні вагітності. Розмір живота та рекомендації для вагітних на 14 тижні.\nКулінарний сайт » Діти » Вагітність і материнство » Календар вагітності - 14 тиждень. симптоми, розмір живота, обстеження, розвиток плода на 14 тижні вагітності.\nОсь і настав той час, коли матуся вже бачить довгоочікуваний животик. Тепер уже всі помітять, що скоро в їхньому будинку народитися щастя. Можна приміряти одяг для вагітних і радувати себе новими покупками. Звичайно, хода вагітної може навіть змінитися, але жінка приймає це з великою радістю, адже це ознаки того, що вона є хранителем нового життя і все в її поведінці має бути націлене на створення сприятливої обстановки для свого малюка. Іноді жінці може здатися, що вона відчуває, як її малюк штовхається, але відчути ворушіння в такому ранньому терміні можливо тільки при другий чи третій вагітності. Які ще нові ознаки зберігаються на 14 тижні вагітності?\nЗміни в організмі матері на 14 тижні вагітності\nНа цьому тижні матка знову продовжує зростати, готуючи для дитини новий простір. Вважається, що 14 тиждень сприятливий для проведення тестів. Зовнішній вигляд вагітної змінюється. Вона розквітає, починає рости животик. З'являється рум'янець. Також на цьому тижні можуть з'явитися пігментні плями, також збільшується ніс і губи. Це пов'язано зі збільшенням вироблення гормону росту. Підвищується потовиділення, починають рости волосся в небажаних місцях. Однак засмучуватися не варто. Це все наслідок того, що у вас все протікає добре, функції гормонів виконуються повною мірою, отже, можна і трохи потерпіти, головне, щоб дитина розвивалася. До того ж, всі ці неприємні моменти зникнуть після пологів.\nСимптоми і відчуття на 14 тижні вагітності\n14 тиждень - це час, коли вже ніщо не турбує жінку. Погане самопочуття, нудота залишилися десь там. Далеко. Тепер вона все більше починає прислухатися до себе, намагаючись зрозуміти, чи спить там її крихітка, або вивчає матусю зсередини. Звичайно, іноді можуть пристати дружелюбні подруги, які зможуть таке розповісти, що волосся дибки стає. Це і страшні розповіді про важкі пологи і про те, як псується фігура після вагітності. Однак не варто звертати увагу. Це заздрість до Вашої красі і внутрішньому сяйву. Якщо і виникають побоювання, пов'язані з пологами. Те заспокойте себе тим, що Ваша дитина сподівається на Вас, і Ви в жодному разі його не можете підвести.\nВиділення з піхви стали все більш інтенсивніше. Це пов'язано з активністю гормону естрогену. Вагітна повинна стежити за тим, щоб ці виділення не мали кров'яних відтінків. Інакше, доведеться звернутися до лікаря. Якщо це жовтуваті виділення з різким запахом, то це може стати ознакою інфекції. Тільки лікар зможе з'ясувати, які порушення у вагітності відбулися і як з цим боротися. Переривання вагітності на другому триместрі дуже мала, але все ж слід перестрахуватися.\nДитина росте, це вже не маленький ембріончік з великою головою, а чоловічок з правильним тулубом, з ручками та ніжками. Дитина рухається, але це спонтанні рухи, неусвідомлені. Якщо при огляді акушер намагається прищепити плід, то він починає »тікати». Дитина також намагається рухати нижньою щелепою. Так як обличчя дитини вже практично сформовано, то він може рухати головою, гримасувати, відкривати і закривати рот. На 14 тижні рідко, коли УЗД буде складно розпізнати, хлопчик у Вас чи дівчинка. Варто відзначити і початок функціонування нирок і сечового міхура. Тепер дитина може кожні 45 хвилин виділяти сечу в навколоплідні води.\nОбстеження, аналізи на 14 тижні вагітності\nВище було відмічено, що 14 тиждень є прекрасним часом для проведення багатьох аналізів. Якщо в роду вагітної народжувалися дітки з синдромом Дауна. Або з іншими генетичними захворюваннями, то саме час відвідати лікаря-генетика, який зможе виконати всі необхідні тести, що дозволяють заспокоїти майбутню матір.\nТакож на 14 тижні плановий огляд у гінеколога. Тут виміряють вагу, окружність живота, поміряють тиск. Результат УЗД, який був зроблений на попередніх тижнях, ожжет дозволити лікарю визначити приблизну дату передбачуваних пологів. Якщо у матусі і є які-небудь сумніви і питання, вони повинні бути озвучені. Це дозволить лікарю більше дізнатися свого пацієнта і зрозуміти, що ж його турбує. Мама отримає відповіді на свої питання і може бути спокійною за свою дитину.\nХарчування і режим дня на 14 тижні вагітності\nТак як токсикоз залишився позаду, то сьогодні жінка може дозволити з'їсти собі практично все. Вона вже переносить запахи і може спокійно приготувати свою улюблену страву. У більшості випадків вагітна не змінює своїх кулінарних пристрастей. Це можуть бути всі ті ж консервовані закачування варення і компоти. Але слід чітко усвідомлювати, наскільки ці термооброблені продукти не тільки марні, але й шкідливі дитині. Ніякого другосортного харчування. Це можуть бути тільки свіжі фрукти і овочі, приготовані тільки на пару, що дозволяє їм максимально зберігати свої корисні властивості. Недбалості при виборі продуктів харчування бути не повинно. Задумайтесь про користь кожного спожитого продукту. Тільки так можна буде говорити про надходження в організм тільки корисних речовин.\nКалендар вагітності - 16 тиждень. симптоми, розмір живота, обстеження, розвиток плода на 16 тижні вагітності.


Працівників Кіровоградської філії Суспільного найбільше цікавить майбутня формула роботи та ймовірні скорочення - Суспільне мовлення\nПрацівників Кіровоградської філії Суспільного найбільше цікавить майбутня формула роботи та ймовірні скорочення\nЗаступниця директора виконавчого Кіровоградської філії ПАТ «НСТУ» Олена Кваша — про реформування ОДТРК на суспільне мовлення, очікування колективу та реакцію місцевої влади на реформу.\nРеформа Суспільного триває. І за формою, і за наповненням. До кінця 2017 року буде проведено конкурс на керівників філій ПАТ «НСТУ», яких тепер буде двоє: менеджер і продюсер. Саме це нове керівництво разом із правлінням НСТУ розпочне структурні зміни на регіональних мовниках — створення хабів та бюро. Сайт «Суспільне мовлення» продовжує знайомити читачів із життям філій після створення ПАТ «НСТУ» (в січні 2017 року — Ред.). Особливо цікаво, як тепер представники влади сприймають колишні ОДТРК.\nНині Кіровоградська філія, яку очолює директор виконавчий Вадим Мурований, — це 160 працівників, із яких 61 журналіст. Локальне телебачення в цій області не дуже розвинене, тому це одна з філій, чий контент реально дивляться місцеві жителі.\nЗа словами заступника директора департаменту взаємодії з філіями НСТУ Дмитра Грузинського, телеканал має свіжу аналогову ліцензію на 24 години мовлення; її, як і іншим філіям, переоформляли на початку цього року на ПАТ «НСТУ». У них для максимального покриття по області аж 12 частот (у різних частинах регіону). Згідно з ліцензійними умовами, у філії з 24 годин мовлення має бути чотири години на добу програм власного виробництва. На практиці вони виробляють навіть трохи більше, в середньому 4 години 48 хвилин оригінального контенту щодоби. Формат телеканалу, згідно з ліцензією, — інформаційно-розважальний, фільмопоказ. На обласному радіо — стандартні чотири врізки по 50 хвилин.\nНа думку заступниці директора виконавчого Кіровоградської філії ПАТ «НСТУ» Олени Кваші, робота на філії кипить, налагоджується тісніший зв’язок із аудиторію. Натомість влада, за словами Олени, починає їх сприймати «як щуку у ставку», хоча гроші на висвітлення діяльності цього року ще виділила.\nНе приховує Олена і труднощів, які завжди виникають при реформуванні, але сприймає вона їх, на відміну, від багатьох, із оптимізмом. «Питання налагодження контактів завжди виникає в процесі створення нового механізму. Ці ситуативні труднощі треба проходити швидко і з посмішкою», — каже вона. Серед питань, які хвилюють найбільше, — подальша формула співпраці та чи будуть скорочення. «Серед питань, що хвилюють, на першому місці — подальша формула роботи, чи будуть скорочення, чи будуть люди працювати в штаті, чи потрібно відкривати власні підприємства (ФОПи) чи громадські організації», — каже Олена. Але на філії роблять усе можливе, щоб отримати роз’яснення від керівництва, запрошують на зустріч Зураба Аласасію, проводять скайп-конференції з Києвом, зробили інформаційний стенд. Водночас самі виступають з ініціативами: оголосили збір пропозицій та ідей від працівників філії.\n— Олено, скільки наразі працівників у штаті філії НСТУ в Кропивницькому? Скільки з них журналістів? Чи було скорочення цього року?\n— У штаті Кіровоградської філії ПАТ «НСТУ» 160 працівників, із них 61 журналіст.\n— Скільки загалом у вас проектів на телебаченні й радіо? Чи запускали цього року нові проекти? Скільки годин власного мовлення? Які маєте ліцензії? Скільки у вас прямоефірного мовлення?\n— Маємо 20 телевізійних програм і проектів (12 годин на добу). Радіо — 45 програм (140 хв. на день). Три ліцензії — дві на телевізійне мовлення (цифра, аналог) та одна — на радіо. Із 4,5 годин власного мовлення — три — це прямоефірне. Згідно з ліцензією, звісно, маємо 24 години. Нових телевізійних проектів у новому телевізійному сезоні не запускали. Готуємо з редакційною радою пакет пропозицій на 2018 рік. У перспективі готові виготовляти (й на обмін, у тому числі) дитячі вікторини, ранкове шоу, маємо обладнання й досвід зйомок спортивних, культурних подій: вистави, концерти тощо. Можемо їх транслювати через супутник наживо.\n— Чи налагоджена комунікація з керівництвом ПАТ «НСТУ» (правлінням, генпродюсерами та ін.)? Чи були у вас тренінги цього року?\n— Комунікація налагоджена. Маємо тісний зв'язок із суспільно-політичною редакцією, редакцією новин. Це одні з найбільш відповідальних сегментів роботи, найактивніших, на нашу думку. Нещодавно почав активно розвиватися й культурно-просвітницький напрямок. Також є співпраця. Звісно, її новий механізм проходить етапи становлення, вибудовується зручна для всіх учасників модель взаємодії. Для новинарів — це один формат — щопонеділкові спілкування по скайпу. Суспільно-політична редакція працює в різних формах — і листування, й конференції, й телефонні консультації. У тих, хто працює над культурними проектами, інші форми. У будь-якому випадку, тішить те, що відбувається пошук живих — не бюрократичних форм спілкування, хоча і бюрократичні константи є, але такі, без яких не може існувати такий великий механізм як ПАТ. Живою складовою процесів реформи, безумовно, є тренінги й комунікаційні зустрічі. Такі були вже й на нашій базі — суспільно-політичний сектор, робота з джерелами та ін., й наші співробітники долучалися до навчань, що проходили на базі головного офісу.\n— Як сприйняв колектив філії новину про структурне реформування філій і перетворення їх на бюро та хаби? А також про вибори керівництва філій на конкурсі? Ваш колектив хотів би стати хабом чи бюро? Чи є в колективі охочі взяти участь у конкурсі на посади менеджера, продюсера і шеф-редактора новин?\n— Будь-які процеси, що змінюють звичні для людей речі, викликають запитання. Якщо не інформувати людей про зміни, їхні причини, то можуть виникати не тільки запитання, а й спротив. У нашому випадку було зроблено все можливе для того, щоби працівники розуміли поточну ситуацію та перспективи. Для цього відбуваються щопонеділкові зустрічі з колективом з інформуванням про реформу та її перебіг, звісно, і свої поточні справи ми розглядаємо :) Створено інформаційний стенд. Саме для уникнення міфів про суспільне та його мету наш колектив (ще практично на початку реформи) запросив на зустріч Зурабі Аласанію, працівники мали можливість чути першу особу. Це вносить ясність. «Хаб» і «бюро» викликали запитання й певний острах, але водночас вони стимулюють колектив проявити свої сили й можливості. Відбувся певний аудит. Це на користь. Інформація про конкурс оприлюднена й на наших нарадах, той, хто має амбіції, — має всі можливості.\n— Які питання найбільше хвилюють членів колективу? У вас уже обрана редакційна рада філії. Чи розглядала вона якісь питання?\n— Серед питань, що хвилюють, на першому місці — подальша формула роботи, чи будуть скорочення, чи будуть люди працювати в штаті, чи потрібно відкривати власні підприємства (ФОПи) або громадські організації. Поступово, в рамках можливого, всі до таких викликів готуються. У нас є домовленості з Асоціацією підприємців щодо консультування наших співробітників у сфері створення підприємств. Водночас інформація про підвищення заробітної плати 2018 року, безперечно, викликала позитивні оцінки й очікування.\nРедакційна рада обрана, питань, що розглянули, не так багато, але вони важливі, а саме — план дій на 2018 рік. Оголосили збір пропозицій та ідей від працівників філії, запросили до участі журналістів з інших видань.\n— Ви згодні з тезою, що філії можуть виробляти 3,5 години якісного власного мовлення? Відповідно зі Стратегією голови правління Зураба Аласанії, філіям вироблятимуть новини, ранкове шоу та щоденне ток-шоу. А програмний директор ПАТ «НСТУ» Дар’я Юровська зазначила, що також можуть бути додаткові формати — різні в кожній філії, якщо вони пройдуть через процедуру пітчингу та захисту й матимуть необхідні для виробництва ресурси. Який додатковий контент, на ваш погляд, ви могли би якісно виробляти?\n— Тезу про 3,5 години власного якісного мовлення у філій вважаємо такою, що відповідає дійсності, та водночас не відкидаємо й можливості збільшення до 4,5 — за рахунок виготовлення програм іншого сегменту — дитячих, просвітницьких, культурно-мистецьких, але за умови їх високої якості. Наша філія забезпечує сьогодні саме такий обсяг — 4,5–5 годин. Скоротити до 3,5 годин ми готові. Сьогодні ефір наповнений нашими програмами, концертами місцевих колективів, виставами, а також окремими проектами, що виготовляються іншими філіями. Співпраця з іншими філіями теж є. Вона активна в суспільно-політичному сегменті. Створено класний майданчик у Facebook, де редакції інформують про теми своїх ток-шоу, шукають експертів. Намагаємося бути корисними колегам, і самі завжди раді підтримці колег.\n— Чим заповнюєте ефір окрім власного виробництва? Чи є у вас співпраця з іншими філіями НСТУ?\n— До речі, до поділу ефіру на сегменти «ранкове шоу», «новини», «щоденне ток-шоу» ми прийшли у 2010 році, це було не так просто, був і спротив, і нерозуміння багатьма працівниками телекомпанії, ба навіть глядачі не все хотіли сприймати, тому позиції, що зазначені у Стратегії Зурабі Аласанії, нам дуже близькі за ідеологією та формою.\nПітчинг — цікава форма, сприятиме певній конкуренції на ринку регіональних телекомпаній.\n— Чи маєте інтерактивний зв'язок зі своїм глядачем, слухачем? Чи запустили новий сайт? Чи представлені ви в соцмережах?\n— Зв'язок з аудиторією, безумовно, тримаємо, це найголовніша цінність місцевого мовника. Тому намагаємося бути завжди на зв’язку через телефон, пошту, соціальні мережі. Запровадили анкетування для відвідувачів соцзабезів для того, щоб виявляти гострі теми для соціально незахищених категорій населення, проводимо зустрічі у форматі «фокус-груп» із представниками різних сфер, щоб мати матеріал для аналізу — чи правильно ми рухаємося, коли обираємо ті чи інші формати, теми. Достатньо успішний проект, що базується на прямому зв’язку з глядачем і слухачем — «Радіомайдан». У першу чергу це радіопрограма з телефонним зв’язком, але ми три роки тому додали до неї телевізійну версію і збільшили аудиторію. Маємо свої сторінки у Facebook, запустили оновлений сайт. Експериментуємо з Telegram, розміщуючи анонси наших, ранкового шоу. Звісно, за технологіями й соціальними медіа — майбутнє, прагнемо, щоб усі працівники могли себе в цій сфері реалізувати.\n— Чи є у філії проблеми з переоформленням майна й землі на НСТУ?\n— Проблем із переоформленням у нас не було.\n– Ви особисто ввійшли до робочої групи при НСЖУ, яка має розглядати проблемні питання реформи суспільного. Чи є такі питання саме на вашій філії? З якими філіями найбільше співпрацюєте?\n– У нас таких проблем, про які йшла мова на зустрічі, не було і, сподіваюсь, не буде. Питання налагодження контактів - завжди виникає в процесі створення нового механізму. Ці ситуативні труднощі треба проходити швидко і з посмішкою. Співпраця є з Херсоном, ТРК «Карпати», РТБ та іншими.\n— Як сприйняла місцева влада Кропивницького створення Суспільного? Чи давала влада кошти 2017 року на висвітлення діяльності?\n— Місцева влада була поінформована про ті зміни, що відбуваються в нашій системі, ми попередили й місцеве самоврядування, й виконавчу владу про нові форми взаємодії, зокрема і про те, що угод про висвітлення діяльності як форми співпраці вже не буде. Такі угоди були й діють до кінця 2017 року. Висвітлення діяльності влади в рамках таких угод відбувалося шляхом створення відеоматеріалу із відбивкою «реклама». Що до сприйняття владою реформи, то складно дати оцінку, мабуть, починають нас сприймати як щуку у ставку.\nФото надане Кіровоградською філією ПАТ "НСТУ"\nКропивницький, реформування ОДТРК


У Конотопі 38 нових випадків коронавірусу за добу | Новини\nУ Конотопі 38 нових випадків коронавірусу за добу\nЗгідно з інформацією Конотопського міськрайонного відділу ДУ «Сумський обласний лабораторний центр МОЗ України» та КНП «Конотопська ЦРЛ ім.ак.М.Давидова» станом на 10.00 17.11.2020 зареєстровано 38 нових лабораторно підтверджених випадків захворювання на COVID-19 серед мешканців м.Конотоп та 16 серед мешканців Конотопського району.\nВсього з 14.11.2020 по 17.11.2020 зареєстровано 92 нових лабораторно підтверджених випадків захворювання на COVID-19 серед мешканців м.Конотоп та 33 серед мешканців Конотопського району.\nОдужавших з 14.11.2020 по 17.11.2020: 35 мешканців м.Конотоп та 3 Конотопського району.\nЛетальних випадків, пов’язаних з захворюванням на COVID-19 за минулу добу в КНП «Конотопська ЦРЛ ім.ак.М.Давидова» не зареєстровано.\nНа даний час в м.Конотоп та Конотопському районі хворіють на COVID19 – 758 осіб з них: 618 м.Конотоп та 140 Конотопського району.\nНа стаціонарному лікуванні перебувають 36 хворих на коронавірусну інфекцію (в тяжкому стані - 5, середньої ступені тяжкості - 31) в тому числі:\n- 32 хворих м.Конотоп;\n- 4 хворих Конотопський район: с.В.Самбір, с.Попівка, 2 чол.с.Дубов’язівка.\nНа амбулаторному лікуванні перебуває 722 осіб, в тому числі:\n- 586 осіб м.Конотоп,\n- 136 осіб Конотопському району.\nПомерли за весь період з початку епідемії (з березня 2020 року) - 33 особи: 27 мешканців м.Конотоп, 6 мешканців Конотопського району.\nЗа весь період з початку епідемії (з березня 2020 року) підтверджених випадків по м.Конотоп і Конотопському району - 1334 в т.ч.:\n- 1098 в м.Конотоп,\n- 236 в Конотопському районі.\nВсього одужали з початку епідемії (з березня 2020 року) – 543 особи, з них: 453 мешканця м.Конотоп, 90 Конотопського району.Кількість направлених тестів на ПЛР дослідження – 6561, отриманих результатів – 6457.


Щоб 16-річний юнак вижив, потрібно 50 тисяч доларів. - Новини Рівного та області — Рівне Вечірнє\nПавло Мамчур уже місяць лікується в онкогематологічному відділенні обласної дитячої лікарні. У вересні лікарі поставили хлопцю страшний діагноз – міелодиспластичний синдром. Якщо протягом трьох місяців йому не зроблять пересадку кісткового мозку, хворобу не вдасться зупинити і дитина помре від раку крові.\n16-ть Павлові із села Колодязне Березнівського району виповнилося у липні. Минулого року, закінчивши 9 класів у школі, він розпочав навчатися у Соснівському профліцеї. Продовжити цього року навчання не зміг.\n- Ми приїхали до Рівного купити штани і сорочку, - розповідає мати хлопця Лариса Мамчур. – А заодно вирішила зайти у діагностичний, щоб Пашку обстежили. Влітку він різко втратив п’ять кілограмів і змінився на обличчі – частина була білою, а інша жовтою. Терапевт у діагностичному, тільки глянувши, одразу зрозуміла, що хвороба серйозна. Ми без черг поздавали аналізи і нам поставили попередній діагноз – лейкоз. Направили в онкогематологію, куди з «Охматдиту» прийшло підтвердження, що у Паши - міелодиспластичний синдром. Хвороба дуже рідкісна. Тільки одна-дві людини хворіють на сто тисяч населення. Вилікувати хворобу можна, трансплатувавши кістковий мозок. В Україні такі пересадки роблять тільки від родичів, мій кістковий мозок сину не підходить. Родина знайшла клініку у Туреччині, яка погодилася прийняти Павла і зробити пересадку, проте коштуватиме операція близько 50 тис. доларів. Таких коштів родина не має. Лариса ж бо виховувала двох синів сама. - Батько Павла покинув нас, коли я була на сьомому місяці вагітності, відтоді сина навіть не бачив, а нині ще й відмовляється підписувати документи, аби надати дозвіл на вивіз дитини за кордон, - розповідає жінка. – Мені важко це зрозуміти, йдеться ж про порятунок сина... Не прошу у нього коштів, проте сподіваюся, що небайдужі люди нам допоможуть. Лікарі дають Паші три місяці. Якщо протягом цього часу не зробити пересадку, буде запізно. Цими вихідними аналізи у нього вже погіршали… 2 жовтня у старшого брата Павла мало бути весілля. Через хворобу родина святкування скасувала. Молодята тільки повінчалися. - Пашка у мене великий трудівник і, що вже там, красень, - додає мама хлопця. – Медсестри заходять у палату і все питають, де він такі брови й очі взяв красиві. До хвороби 90 кілограмів важив, спортом займався, тож м’язи наростив такі, що сорочку було важко знайти. Гіршати йому стало з весни, спати часто вдень почав, я ще навіть дивувалася і все списувала на підлітковий вік... А тепер він не хоче на вулицю виходити, бо не може підійнятися сходами і йому стає соромно за себе… Наразі родина зібрала на лікування 90 тис. грн. Аби допомогти Павлові, не вистачає ще чимало коштів. Рідні просять допомогти врятувати юнака. Перерахувати кошти можна на рахунки мами, Мамчур Лариси Володимирівни, у «ПриватБанку»: Гривня: 5168757312641865 Долар: 5168757314013741 Євро: 4149497865025656 Телефони мами: 0669456433, 0988203878.\nПопередня стаття Гуляйте! Хомко пригощає!\nНаступна стаття Дякуйте, що не спалили!\nАдреса для листування з редакцією: [email protected]m


Парад Переможців: фільм про Велику Перемогу\n9 травня 2020 року на телеекрани вийшов фільм «Парад Переможців», присвячений першому в історії Параду Перемоги 24 червня 1945 року. За Велику Перемогу була сплачена Велика ціна: мільйони загиблих і жахливі ріки крові забарвили нашу планету в червоний колір. «Парад Переможців» розповів аудиторії раніше невідомі факти про Великий Параді. Слова про першомий Парад Перемоги письменника Леоніда Леонова, наведені у фільмі, до сих пір викликають трепет у сучасників:\n«Нинішнє наше торжество є перш за все торжество Людини, яка з боєм відстояла своє людське звання».\nЯк проходив Великий Парад\nСпеціально до Параду 1945 року в Москві з Берліна був доставлений Прапор Перемоги, встановлений бравими радянськими солдатами над Рейхстагом. Парадом командував маршал Костянтин Рокоссовський, а приймав захід маршал Георгій Жуков. Всього в історичному Параді Перемоги взяли участь понад 35 тис. військових і 1850 одиниць військової техніки.\nМіфи про Парад\nХодять чутки, що Йосип Сталін сам хотів приймати Парад Перемоги. Деякі люди стверджували, що Верховний головнокомандувач навіть впав з коня під час репетиції, тому доручив приймати Парад маршалу Жукову. Насправді, сам Георгій Жуков не хотів приймати Парад Перемоги. Справа в тому, що приймати Парад необхідно було не на машині, а верхи на коні. Маршал вважав себе «занадто старим для подібної авантюри». Жуков навіть пропонував прийняти Парад самому Сталіну:\n«Я занадто старий для цього, а Ви - молодший за мене будете. Може, Ви і приймете»?\nНезважаючи на всі вмовляння, Парадом все ж керував Жуков. На щастя, обійшлося без інцидентів і жодний кінь під час Параду не постраждав.\nТакож існує думка, що Джульбарс - собака собака мінно-розшукової служби - був на Параді. На Параді на шинелі Сталіна пронесли легендарного пса Джульбарс, який допомагав розмінувати території країн Європи - Угорщину, Чехословаччину, Румунію і Австрію. Але в даному фільмі ми також не побачили підтвердження даного факту.\nДля багатьох не секрет, що Прапор Перемоги на параді 1945 року так і не з'явилося. Організатори Параду хотіли, щоб Штурмовой прапор 150-ї Ідрицької стрілецької дивізії несли Михайло Єгоров, Мелітон Кантарія і Степан Неустроев - ті, хто поставив Прапор над Рейхстагом. Однак через поранення і важких боїв солдати так і не змогли на репетиціях показати гідну стройову виучку. Три героя спостерігали за Парадом з трибуни.\nРаптово оркестр на Червоній площі затих і вийшла колона радянських військових, несла опущені нацистські штандарти. Прапори нацистських підрозділів, потерпілих розгромної поразки, винесли на головну площу нашої Батьківщини. Всього з 900 прапорів, доставлених до столиці Москви, до Параду було відібрано 200. До переліку штандартів увійшла не тільки символіка нацистів, а й прапори кайзерівської Німеччини. Прапори під барабанний дріб були кинуті до підніжжя мавзолею.\n«Це було символічне поховання не тільки гітлерівського нацизму, а й поваленої силою нашого зброї німецького мілітаризму, який в XX столітті розв'язав дві Світові війни», - йдеться у фільмі.\nЯк розповідає фільм, ідея винесення прапорів ворога належала особисто Йосипу Сталіну:\n«Треба з ганьбою повалити їх до ніг переможців»!\nСпочатку, багато фронтовиків відмовлялися брати ворожі прапори в руки. Коли офіцери пояснили сенс майбутнього церемоніалу, солдати приступили до репетицій. Під час тренувань солдати замість прапорів кидали на землю великі дерев'яні жердини з такою силою, що вони розбивалися на друзки.\nЧесть офіцерів не дозволила брати німецькі прапори голими руками. Наші солдати несли штандарти в рукавичках. Коли прапори німців спалювали, в багаття кинули і рукавички, в яких військові перебували під час ходи. Цим наші браві солдати показали свою ненависть до фашистського режиму і констатували остаточний розгром німецької ідеології.\nФільм «Парад Переможців» був створений, щоб нащадки шанували пам'ять Великого Подвигу нашої Батьківщини. Нація, що не пам'ятає історію, не має шансу на існування. Зберігаючи пам'ять про героїзм, ми доводимо, що зусилля наших дідів були не марні, і торжество істини над нацистською ідеологією зберігається і донині. Чим частіше подібні фільми будуть виходити, тим більше сучасна молодь буде цікавитися історією і шанувати пам'ять про подвиг.\nМені подобаються такі статті\nЧудові факти :)


Опис: Мобільний гіперзвуковий пальник (МГЗП) нового покоління призначений для ефективного поновлюючого ремонту поверхонь різноманітної техніки та обробки інших об’єктів (очищення поверхонь, розрізання каменю, бетону, металу та нанесення захисних покриттів) як у стаціонарних, так і у польових умовах. Матеріальні затрати для працездатності одного МЗГП: •\tповітря – не більше 320 м3/год; •\tкеросин – не більше 8,7 кг/год; •\tабразив (пісок, дріб, карбід кремнію, зернистістю 80, 100) – до 80 кг/год; •\tпорошок металу (для нанесення покриттів) – (6…7) кг/год; •\tтиск подавання робочих компонентів: 0,6…0,7 МПа. Працездатність сопел Лаваля МГЗП – не менше 240 годин при вартості одного сопла $15. Вартість МГЗП нижча за вартість аналогів ~ на 30%. Лабораторія має обладнання першого покоління, виготовлене згідно патенту України 2000 року. Розробка нового покоління має now-how.\nКоментарі до стадії готовності: Варіант МГЗП першого покоління був на ринку. Він доступний для демонстрації. Варіант МГЗП другого покоління знаходиться на етапі доробки концепції виготовлення та патентування пристрою


Особистості 27 грудня 2013\t 27 грудня 2013\nВасиль Мицик родом із повстанського села Ілова, весільний музика, поет, заядлий рибалка, а займається, на перший погляд, не чоловічим заняттям - разом із дружиною Мартою вишиває сорочки. Та ще й які...\nОрнаменти солярних знаків князівських ще дохристиянських часів, а скільки вишито сорочок з символікою ОУН-УПА. Таку сорочку вдягнеш і вже не зможеш стати манкуртом.\nРазом із дружиною виховують двох донечок, Василь живе у с. Вільхівцях, часто бере участь у культурно-просвітницьких заходах у районі, разом з учасниками музичного гурту його можна побачити на весіллях. Та попри все, основне його захоплення - це художня вишивка. Він відтворює, повертає із забуття давно відомі українські узори, а також вигадує нові, авторські. Остання і найновіша серія вишиванок від подружжя Василя та Марти Мициків – вишивка на спортивну тематику: емблеми української футбольної збірної України, ФК «Динамо» й львівської команди «Карпати», поєднані з вишитими узорами.\n- Родом я з повстанського села Ілова. У цих краях комунізму не було ніколи, тут досі панує потужна енергетика.\nБабця Катерина, мамина мама, була дуже веселою, хоча стала інвалідом й скоро овдовіла, але вона була надзвичайно позитивною людиною. Біля її подвір’я через дорогу стояла лавка, туди сходилися мало не з усього села, говорили, співали, вишивали, було дуже дружно. Прабабця по маминій лінії походить з Боринич. Прадіда теж пам’ятаю, він був на витівки мастак, все щось придумав, щоб когось здивувати, потішити, весельчак, жартівник. Татова родина з Ілова, мамина - зі Стільська. В цих краях сама природа надихає, час ніби зупиняється. Часто навідуюся у ці місця, відпочиваю душею.\nБабця Катерина навчила співати, вишивати, вірші писати. Дуже хотіла, щоб я був священиком, з дитинства привчала, водила до церкви. І тепер ходжу, співаю на хорах. Бабця вишивала, мама моя шила. Тому не дивно, що мене віддали вчитися на майстра швейного обладнання.\nБабуся майже до кінця життя шила людям подушки, перини, різні речі, дуже то любила. Мені, коли одружувався, сорочку вишиту подарувала разом з піснею.Д зберігаю текст тої пісні, а сорочку бережу як оберіг. Мама сорочку дарувала, бабця співала так зворушливо, що ціле весілля плакало. Були в тій пісні такі слова: «Не дивуйся, Марто, що на свято я вдягнув сорочку не по моді» (так чогось вона вважала, що це не модно). Зараз часи змінилися, вишиванка стала святковою сорочкою і модним трендом, набуває побутовості, її вдягають і у будні.\n- Ти думаєш від того втрачається її цінність?\n- Аж ніяк. Наприклад, у Західній Україні вишитий одяг носили в неділю, у свята, а на Східній мало хто знав, що таке вишиванка. Сьогодні ж навпаки. З Донецька, Луганська багато людей до мене дзвонять, пишуть, просять вишити щось таке особливе з національною символікою. До речі, з Дніпропетровська нещодавно попросили до шлюбу зробити їм жіночу й чоловічу сорочки з оунівською атрибутикою. Мало того, вони ще й замовили дитячу таку ж для п’ятирічного сина.\n- Все ж щось перевертає людську свідомість?\n- Так, щось повертає людей в історію, повертає до їх роду, коріння.\n- Ти побачив, що сьогодні вишивка набуває популярності, стає затребуваною, і тому вирішив цим займатися?\n- Та ні, я завжди вишивав. У мене своїх вишитих сорочок більше десяти, які я сам собі вишив, і з калинами, і тризубами, і «псячими будами», і «доріжками», і різними орнаментами, все що хочеш. А перша моя вишивка, пам’ятаю, то була подушка. Бабця дала мені «забивати» зелений фон, на якому вишита голова коня. Бабця вишила коня, а мені дала забивати тло. Завжди на канікули приїжджав, сидів і вишивав.\n- Ідея з сорочками з націоналістичною символікою як зародилася?\n- Я вже працював у легкій промисловості, був навіть інженером виробництва, працював у солідних фірмах. Потім криза… Мав свій бізнес. Але настала криза, все закрилося. Довелося щось інше починати, щось шукати. Чомусь зупинились на вишивці. Собі почали вишивати, десь-колись на замовлення, на весільні гурти, так потрошки. Але це для мене не заробіток, а швидше самореалізація, це щось для душі. На комп’ютері собі моделюю вишивки, поєдную узори, вигадую свої, редагую. Сам малюю, запозичую, комбіную. Є багато узорів, які не придумаєш, вони побутували з давніх-давен, та ж сама сварга, «псячі буди», це навіть не десять століть тому до нас прийшло. Дуже часто зустрічаються бандерівки, правда, це вже ближча історія. Повстанці, не всі, але мали при собі сорочки на випадок смерті, в які їх вдягали хоронячи. Є така пісня, що побутує на Сколівщині, «Чорна кошуля». Кошуля – сорочка, яка закривається на один бік. Шилася з домотканого полотна чорного кольору червоними шерстяними нитками, вишивалася бандерівськими ромбами, такий візерунок мали з собою повстанці.\nБагато орнаментів запозичено з язичницьких часів, вони по-своєму неповторні, прекрасні, тим більше, що несуть сильну енергетику.\n- Ти досліджуєш історію вишивки?\n- Цікавлюся постійно, є багато архівних джерел, дещо черпаю з Інтернету, їжджу до старих людей.\n- У цій справі тобі допомагає дружина?\n- Так. Дружина – моє натхнення. Вона шиє, вишиває, сама за освітою технолог швейного виробництва, має розуміння, колосальний досвід. Дивиться на людину й може сказати, який фасон, якого кольору одяг їй пасуватиме.\n- Спільне захоплення вас об’єднує?\n- І об’єднує, і сварить, (Сміється). Під час роботи виникає багато дискусій, бувало сваримося, але зате вкінці виходять неповторні речі.\nЯкось наш побратим попросив пошити сорочки для його родичів, які мали приїхати з Франції. Марта розпитує, хто вони, чим займаються, захоплюються, щоб бодай якийсь психологічний портрет скласти, бо ж людей не бачили, не знаємо, як виглядають. Вони мали приїхати на День Незалежності, а ми, виходить, «з повітря» мали пошити для них вишиванки. Сидимо два дні, придумуємо, може те, може так, може так. Все ж зупинилися на тризубах січових стрільців з мечем жовто-блакитної барви на білому домотканому полотні. Гості приїхали, вдягнули і вже не хотіли знімати.\n- Ви берете для своїх виробів лише натуральну тканину?\n- Це домоткана тканина. Я зупинився на румунському виробнику, хороша якість. Білоруське полотно теж має ніби добру структуру, але є подекуди потовщення, тому коли вишивати одразу на тканині, то хрестики не лягають рівно. В нас же робота акуратна.\nНа фестивалях часто присутній зі своїми вишивками в Зашкові, Ямельниці та інших містах. Мене вже всюди знають із моєю патріотичною символікою: знаки - ідея нації, кельтські хрести, сварги.\n- Чи були зауваження, мовляв, чому використовуєте поганські узори?\n- Були, звісно. Але цьому дуже просте пояснення. У мене є багато побратимів не християн, особливо в Закарпатті. Вони пояснюють це тим, що християнство нам було свого часу теж насильницьке нав’язане Володимиром Великим. Гадаю, мають право на свою позицію. Наскільки я знаю цих людей, то нам, християнам, до них далеко. Вони настільки тверді, віруючі, емоційні, сильні, зв’язані з природою, що важко собі уявити. Вони відчувають природу, її красу цінують. До того ж: ну який це німецький хрест, коли він існував тисячі років до Гітлера?! Інша справа, що Гітлер шукав і що розумів під цим знаком.\nВзагалі особливо не приділяв уваги таким речам.\n- Крім того, що вишиваєш, ще й займаєшся музикою?\n- Маю весільний гурт. З музикою пов'язаний з дитинства. З 1 по 5 клас мене батько «запхав» у музичну школу. Не хотів ходити, дуже не хотів. Потім в 15-16 років кавалєрка, гітара. Словом, музика стала захопленням, яке згодом, як і вишивка, припало до душі. Взагалі вважаю, що вишивка, пісня, культура – це ті зерна, які поступово відродять нас, українців.


18 березня яке сьогодні свято і чого не можна робити | СЬОГОДНІ\nДізнайтеся про принципові свята і події 18 березня в історії\n18 березня, 06:28\nСьогодні субота, 18 березня. Цей день є 77-м в григоріанському календарі. До кінця року залишається 288 днів. Іменинники: Адріан, Давид, Георгій, Іван, Марк, Костянтин, Кирило, Федір, Микола, а також Іраїда.\n"Сегодня" пишуть, яке православне свято відзначають українці 18 березня 2019 року. Крім цього, ми розповідаємо про найцікавіші та найважливіші події, які сталися в історії в цей день, а також про головні прикмети на 18 березня.\nУ цей день віруючі православні шанують пам'ять мученика Адріана Пошехонского, Ярославського, мученика Конона Ісаврійського. Також 18 березня церква згадує знайдення мощей благовірного князя Феодора Ростиславовича Чорного. Триває Великий піст – 8-й день.\nЯкщо в лісі з'явилися перші проліски – можна починати працювати в полі.\nГарний день для догляду за кімнатними рослинами, пересадки герані та розмарину.\nЯкщо чоловік з дружиною вип'ють вино з корицею, їх почуття будуть міцними і потужними.\n18 березня слід пом'янути тих, хто помер неприродною смертю, і помолитися за тих, хто пропав, щоб вони знайшлися живими.\nЦікаві та важливі події в Україні та світі 18 березня\n1892 – засновано Кубок Стенлі – приз для кращої хокейної команди.\n1900 – заснований голландський футбольний клуб "Аякс".\n1917 – заарештований цар Микола II.\n1931 – США компанія Schick почала виробництво перших електричних бритв.\n1946 – У Вашингтоні був відкритий Всесвітній банк.\n1965 – відбулася прем'єра художнього фільму "Гранатовий браслет" за мотивами повісті Олександра Купріна.\n1988 – в Південно-Африканській Республіці був виготовлений найбільший буханець хліба в світі вагою 1,43 тонни.\n1979 – Адам Левін, музикант.\n1980 – Олексій Ягудін, фігурист.\nДень святого Патріка 2019: історія і традиції свята Великодень 2019: вихідні дні в Україні Всесвітній день сну: як привітати своїх друзів До Дня добровольця в різних містах України пройшли яскраві флешмоби: опубліковані відео


«Сусіди побачили налякану дитину і викликали поліцію» - Новини України\nЯк передає Zaxid.net, 11-річну дівчинку, яка залишилася без батьківського піклування, працівники служби у справах дітей з інтернату віддали у сім'ю в с. Зимна Вода біля Львова, де нездорова психологічна атмосфера. Дитина уже два місяці у новій родині, але не почувається захищеною. Сусіди чують її плач, у сім'ї дорослі часто влаштовують бійки. Після появи у соцмережах відеоролика з наляканою дитиною, працівники служби у справах дітей Пустомитівського району заметушилися.\nДівчинка зі сльозами і криком вибігає з хати і біжить у бік вулиці, але вийти не може, бо хвіртка і брама на замку. Сусіди викликали працівників соціальної служби села, працівників міліції. На відео 11-річна Валерія нагадує перелякане зайченя: вся труситься, боїться говорити, не знає, у кого шукати захисту.\n«Ці відео зняли сусіди, що поруч живуть, і вже не вперше чули, як ця дівчинка плаче. В цей день вони викликали поліцію, швидку і наших представників соціальної служби. Дитина була в жахливому стані, плакала, тряслась і взагалі боялась говорити. На дитину оформили опіку вже кілька місяців, за цей час вона жодного разу не гуляла на вулиці, не бавилась з сусідніми дітьми», - пише у пості на Facebook мешканка Зимної Води Люба Назар.\nПоки працівники служби у справах дітей Львівської ОДА, які знають про цей інцидент, з'ясовують його причини, ZAXID.NET провів своє невелике розслідування.\nДівчинка – не сирота\n11-річна Валерія, про яку іде мова – не сирота. У неї є батьки, але вони позбавлені батьківських прав. У неї є рідний дідусь. За його словами, доньку позбавили прав на дитину через те, що вона наркоманка. Батько дівчинки також позбавлений прав на дитину.\n«Змалку Валерію виховували ми з дружиною, донька рідко появлялася. Ми жили в селі Кам’янко-Бузького району. Але сталося так, що дружина захворіла, спершу лікувалася у психіатричній лікарні, тепер перебуває у закладі для психічних хворих. І тоді Валерію забрали в інтернат», – розповів ZAXID.NET Валерій Скочиляс.\nЗа словами дідуся, він не оформив опіку над внучкою, бо працівники служби у справах дітей йому сказали, що у нього нема відповідних умов для проживання дитини. Чоловік визнає, що умови в селі ненайкращі. Окрім того, він працює далекобійником, часто їздить у відрядження.\n«Поки Валерія була в інтернаті, я забирав її на канікули, вихідні. Та відколи у неї з’явився опікун, зробити цього не можу», – каже Валерій Скочиляс.\nПрацівники Зимноводівського сільського центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді розповіли ZAXID.NET, що опікункою дівчинки стала мешканка Зимної Води Любов Д. Дівчинка переїхала жити до неї лише у червні цього року.\n51-річна опікунка дівчинки незаміжня, своїх дітей не має. Разом із своєю матір'ю і братом вона мешкає в приватному добротному будинку, у хаті чисто, у дівчинки є своя кімната. Житлово-побутові умови для дитини більш, ніж хороші. Але психологічна атмосфера, яка панує в цій родині, явно несприятлива для виховання дічинки-підлітка.\nТакож неодружений брат Любові Д., за словами сусідів, зловживає алкоголем. У родині, як твердять сусіди, часто виникають сварки, бійки. І свідком сімейних розборок є дівчинка. І такі розбірки тривають у родині не один рік, про них знають у сільській раді, сільському центрі соціальних служб, поліції, тож дивно, що працівники служби у справах дітей Пустомитівського району, віддаючи дитину, не поцікавилися, яка атмосфера панує в цій родині.\n«До пані Люби жодних претензій нема, дівчинка ніколи не скаржилася на неї. Але жінка працює, а Валерія залишається з бабусею, а ось між ними порозуміння нема. У бабусі гора претензій: це зламала, це порозкидала, неслухняна, неакуратна тощо. У дівчинки свої претензі]: це їй не дозволяють, це забороняють, все робить не так», – розповіла ZAXID.NET фахівець сільського центру Ірина Дацько.\nДівчинка замкнута, мало говорить, здебільшого на запитання відповідає «так» або «ні». І вона в новій родині лише два місяці, тож період адаптації ще не завершився. І він, як твердять спеціалісти, для дитини з інтернату може тривати не то що місяці, а роки. До того ж, як розповіли і дідусь, і соцпрацівники, дівчинка інколи може спеціально зробити якісь збитки. Це її внутрішній протест на нерозуміння її потреб, інтересів.\n«Відколи дитина з'явилася в цій сім’ї, у нас практично не було дня, аби хтось з сусідів не приходив і не питав, як могли віддати дитину в цю родину. Але наш центр не вирішує цього питання. Ми лише допомагаємо таким родинам», – пояснює ZAXID.NET фахівець сільського центру Наталія Олинець.\nІнцидент, який зняли на відео, стався у неділю, 4 серпня. Сусіди побачили заплакану налякану дитину і викликали працівників центру соціальних служб села, поліцію. Дівчинка сказала, що хоче поїхати до свого дідуся. Як тільки йому зателефонували, він відразу приїхав на внучкою, але у понеділок Валерію знову відвезли до опікунки, бо згідно з законом саме вона відповідає за дитину.\n«Я хочу стати на захист пані Люби. Найлегше налетіти на людину, але може краще спробувати допомогти, зрозуміти. І дівчинка, і її опікунка лише звикають одна до одної, вчаться жити разом. Скоро 1 вересня, дівчинка піде до школи, менше буде вдома з бабусею, з’являться друзі, може все й налагодиться, – розмірковує у розмові із ZAXID.NET каже депутат сільської ради Андрій Кос. – Там бабуся робить багато біди. Я був в цій родині, коли вивчав житлово-побутові умови, в яких житиме дитина. Умови чудові: всюди чисто, акуратно, прибрано. А замок на хвіртці? Нині в Зимній Воді більшість хвірток і брам на замку. Може є можливість брата, що п’є, віддати на примусове лікування, бо саме через нього там крики-бійки».\nАдаптація дітей з інтернатів може тривати роками\nПісля тривожного відео у соцмережах керівник служби у справах дітей Львівської ОДА Володимир Лис виїжджав у середу, 7 серпня, у с. Зимна Вода, розмовляв з сусідами, опікункою, дівчинкою.\n«Законних підстав вилучати дівчинку з сім’ї учора не було. З відео, яке кинули у соціальні мережі, можна було зрозуміти, що знущаються з дитини. Але це не так, там є конфліктна сімейно-побутова ситуація між дорослими. І цей конфлікт, зі слів сусідів, триває роками, хоч жодних офіційних документів з поліції, заяв-скарг від сусідів мені не надали, – каже ZAXID.NET Володимир Лис. – Який вихід? Соціальні працівники будуть вести соціальний супровід дитини, з нею працюватиме психолог. Сусідам залишив свій телефон. Якщо ситуація повториться, поставимо питання про припинення опіки над дівчинкою. Опікунку також попередив, що дитина має виховуватися у нормальній атмосфері. Якщо цього не буде, дитину з сім’ї заберемо».\nОпікунка дівчинки Любов Д. відмовилася від спілкування. Причини не пояснила. Зі слів працівників сільського центру соціальних служб стало відомо, що Валерію вдома жінка не залишає, а бере з собою на роботу.\nДідусь Валерії повідомив ZAXID.NET, що він вже почав збирати документи, аби оформити опіку над внучкою. Йому 62 роки, він працює і отримує пенсію. Зараз у нього є цивільна дружина, яка готова допомогти чоловікові виховувати дівчинку. У неї є приватний будинок у Житомирській області з усіма умовами і вони планують жити там.\n«У мене є деякі наколки на руках, у молоді роки зробив, тож працівники служби у справах дітей вимагали принести довідку про відсутність судимості. Жодної судимості у мене нема. З міліцією ніколи не мав жодних проблем, хіба з працівниками ДАЇ за перевищення швидкості», – каже Валерій Скочиляс.\nЦивільна дружина Олена підтвердила, що готова допомогти виховувати дівчинку.\n«Я знаю Валерію, вона не раз була у нас до того, як оформили над нею опікунство. Так, вона інколи могла зробити дрібні капості, хоча не вважаю, що при її вихованні треба запастися неабияким терпінням. До дівчинки треба знайти правильний підхід, врахувати її вік і те, що вона пережила», - сказала вона ZAXID.NET.


Брайан Кренстон і Анджеліна Джолі зіграють у фільмі про горилу Івана\nБрайан Кренстон і Анджеліна Джолі об'єднають зусилля на знімальному майданчику фантастичного фільму під назвою "Єдиний у своєму роді Іван" ("The One and Only Ivan"), який збирається знімати студія Walt Disney.\nУ основі проекту опиниться однойменний твір письменниці Кетрін Епплгейт, опублікований видавництвом HarperCollin в 2011 році. Ілюстрована новела присвячена горилі по кличці Іван, а оповідання ведеться саме з точки зору тварини. Провівши 27 років за скляними стінами свого вольєру в торговому центрі, Іван звик до людей, що спостерігають за ним. Він майже ніколи не думав про життя в джунглях. Замість цього Іван займає себе телебаченням, своїми друзями Стелою і Бобом і живописом. Але коли він зустрічається з Рубі, слоненям, спійманим в дикій природі, він виявляється вимушений поглянути на свій дім і своє мистецтво іншими очима.\nКренстону дісталася роль власника торгового центру, який кривдить тварин і примушує їх виступати на потіху покупців. Джолі озвучить слониху Стелу, а роль самого Івана виконає номінант на премію Американської Кіноакадемії Сем Рокуелл.\nЗнімальний графік картини і її можлива дата виходу в прокат доки не уточнюються.\nДжей Ло захопила знімком в рожевому міні 02.03.2018\n48-річна американська співачка і актриса похвалилася стрункими ніжками\nЗірка "Світу Дикого Заходу" у фарбах описала своє згвалтування 02.03.2018\nАмериканська актриса Еван Рейчел Вуд виступила в Конгресі США, в подробицях розповівши про те, як була згвалтована\nЕлізабет Херлі похвалилася підтягнутою фігурою у бікіні 02.03.2018\nЗірка рекламує власну лінію купальників\nЕмбер Хьорд випадково показала новий подарунок Ілона Маска 02.03.2018\nНещодавно папрарацці вдалося засікти Ембер Херд поряд з новим подарунком Ілона Маска - автомобілем Tesla, вартість якого перевищує $800 тисяч доларів


Повторювач повороту, на крило, лівий / правий Китай на Чері Амулет A11-3731010 потрібно купити? Низька ціна 35 грн в магазині CHERY.NET.UA\n→ Повторювач повороту, на крило, лівий / правий Китай\nПовторювач повороту, на крило, лівий / правий Китай Чері Амулет A11-3731010\nАвтомобільну запчастину повторювач повороту, на крило, лівий / правий китай можна використовувати для ремонту автомобіля Чері Амулет. A11-3731010 розроблений для сервісного та технічного обслуговування.\nВідправимо ваше замовлення вже СЬОГОДНІ в будь-яку точку України, при замовленні до 16-00 з ПН-ПТ, СБ до 14.00. Все для ремонту китайських авто в одному магазині! Повторювач повороту, на крило, лівий / правий Китай - Надається 14 днів гарантії на обмін або повернення.\nПовторювач повороту, на крило, лівий / правий Китай. Артикул: A11-3731010\nПовторювач повороту, на крило, лівий / правий Китай на Амулет\nA11-3731010 • Повторювач повороту, на крило, лівий / правий Китай • Chery Amulet вибирають:\nКрыло переднее правое Чері Амулет


Віл. Моя боротьба. читати книгу онлайн на Букнет\nВіл. Моя боротьба.\nУ тексті є:хвороба, любовний трикутник, кохання і біль\nПодобається 91 Нагородити 1\n#568 в Сучасний любовний роман\nПублікація: 10.07.2020 — 25.01.2021\nЗміст Частина 1. Знайомство. Розділ 1. Зустріч, яка змінить все. Розділ 2. Університет і знахідка. Початок кінця? Розділ 3. І знов до стадії торгу?! Розділ 4. Прокидаючись поряд... Розділ 5. Я повинен зупинитися. Розділ 6. Так буде краще для тебе. Розділ 7. Ти все правильно зробив. Розділ 8. Дякуємо за надію. Розділ 9. Ми ніколи не будемо разом, пробач. Розділ 10. Забудь мене. Частина 2. Боротьба радикальними методами. Розділ 11. Brigham and Women's Hospital: прибуття і старі друзі. Розділ 12. Тим більше стимулу боротися... Частина 3. Реабілітація. Розділ 13. Яке право ти маєш жити з серцем моєї дочки? Розділ 14. Його щоденник і моє рішення. Частина 2. Боротьба радикальними методами. Розділ 15. Результати тестів і шокуюча правда... Частина 3. Реабілітація. Розділ 16. Паранойя під прицілом і відверті розмови. Розділ 17. Діти та стадії сприйняття. Частина 4. «Beantown». Others. Розділ 18. Літаки. Частина 0. Записи з щоденника "Дні плюс". Розділ 19. Хочу хотіти жити... Частина 4. «Beantown». Others. Розділ 20. Діма. Перезавантаження. Частина 4. «Beantown». Others. Розділ 21. Макс. Я просто опинився не в тому місці і не в той час і тому заслуговую на ген більше, ніж вони. Частина 0. Записи з щоденника «Дні плюс». Розділ 22. Як я захворів на ВІЛ. Частина 4. «Beantown». Others. Розділ 23. Somewhere I Belong. Частина 4. «Beantown». Others. розділ 24. Stich Ins Glück. Ляльковий пластмасовий рай. Частина 3. Реабілітація. Розділ 25. З тобою мені не страшно. Частина 5. Останні двері. Березень. Розділ 26. План і Дейв. Частина 2. Боротьба радикальними методами. Розділ 27. Підсумки і нові цілі. Частина 6. Відповідальність. Розділ 28. Зустріч. Частина 6. Відповідальність. Розділ 29. Олена Прекрасна. Частина 6. Відповідальність. Розділ 30. Постріл. Частина 6. Відповідальність. Розділ 31. Прерогативи і нове життя. Частина 6. Відповідальність. Розділ 32. Я відпускаю тебе... Частина 7. В тісному родинному колі. Розділ 33. Зустріч з родиною. Частина 8. Саша. Розділ 34. Особиста незалежність. Частина 9. Розділ 36. Відверті розмови. Розділ 37. Поки ми можемо ось так зустрічати світанки, ще не все втрачено... Розділ 38. Хрещення і мій новий хейтер. Розділ 39. Я люблю її і хочу бути з нею... Розділ 40. Побачення. Розділ 41. Остаточне рішення. Розділ 42. Я хочу звільнитися. Розділ 43. Сповідь другу і плани. Слова від автора та новини про продовження! Продовження(непряме) вже на сайті! Книга "Мій Дегустатор" Анонси!\nАнотація до книги "Віл. Моя боротьба. "\nМолодий студент, хворіючий на ВІЛ, майже здається під натиском невиліковної хвороби і готовий змиритися з неминучим кінцем. Однак, в його житті з’являється нова дорога людина, яка не дає йому так просто програти хворобі. Терапії, радикальне лікування, обман, стежка, вбивство? На що готова людина заради того, щоб бути з тим, кого кохає? Любовний трикутник, зобов'язання, хвороблива дружба, реальні факти про ВІЛ, радикальні методи лікування, відносини з батьками і родичами, смерть друзів. Тут буде все це.\nЯкщо роман сподобався — підпишись.\nСпін-оф про Яру знайдете за цим посиланням\nДоброго дня. Цікава книга. Ніколи не читала про ВІЛ залежних, їхні думки, почуття. Але мені здається не зовсім закінчена історія Саші і Влада, хотілося щасливого кінця. Дякую.\nХолод Влада, Книгу прочитала. Дякую за історію. Якщо у Влада розвинуте чуття і він зфотографував Кіра в той самий момент, він згодом складе пазл. Є зав*язка для нової історії）\nКнигу прочитала. Дякую за історію. Якщо у Влада розвинуте чуття і він зфотографував Кіра в той самий момент, він згодом складе пазл. Є зав*язка для нової історії）\nЦікаво що буде далі\nОксана Андріїшин, як швидко)) чекаю на остаточний відгук)) поділіться думками!))\nЦікавий початок історії\nОксана Андріїшин, =)))) круто)) цікаво почути думки щодо цього сюжету)) це був мій перший написаний СЛР))\nДуже класна книга.Читала на одному подиху.!!\nОля Канюка, Олю, клас, радію, що вам сподобалось)) підписуйтесь на мою сторінку, читайте спін-оф і продовження про Яру, а також запрошую вас до своїх новинок — роман про війну між реальними та віртуальними відносинами "Вісім бажань" https://booknet.com/uk/reader/vsm-bazhan-b325569?c=3236762 та СЛР з елементами детектива і бойовика, написаний в співавторстві з хлопцем, автором Тарасом Мельником https://booknet.com/uk/reader/osobista-vendeta-b331904?c=3317890)) З ним ми розігруємо всі сцени між нашими персонажами)) Підписуйтесь на мою сторінку, читайте, я буду рада бачити ваші коментарі ))\nанотація хвилююча, бажаю Вам, щоб все задумане вдалося)))\njanetka, Вітаю! Радію, що книга сподобалась!\nбуду рада, якщо почитаєте й інші мої книги)) підписуйтесь на мою сторінку, якщо подобаються мої романи)))\nНаприклад, зараз в процесі викладки отакий роман:\n:) читайте мою новинку, буде весело і цікаво, обіцяю))\nЯкось, насправді, ніколи не задумувалася про те, що відчувають люди з ВІЛ і як їхнє життя перетворюється на щоденну боротьбу. Психологічно важко сприймати те, що молоді люди, сповнені життєвої енергії, стають приреченими на смерть...Тішить лише те, що все ж таки лікування дало свої плоди і гг зміг перебороти цю важку недугу, яка внесла корективи в його життя. Тому потрібно такі історії рекомендувати до шкільної програми,щоб застерегти підлітків від непоправних помилок в майбутньому. Дякую Вам за книгу!)\nВіталіна Побережник, Вітаю! Радію, що книга сподобалась!\nНічого не зрозуміло, але дуже цікаво. Сподіваюсь в книзі про Яру все роз'ясниться\nТіа Кузь, Вітаю! Радію, що книга сподобалась!\nрозділ 37 розмова Ярини з Ольгою звернення як до хлопця )\nKv Kv, ахаахах)) навпаки! кажіть все що можете, це мені дуже допоможе) цей роман писався дуже давно... десять років тому аж) ) А от "Мій дегустатор" вичитаний краще)))) Вам має сподобатись...)) Там про навчання дегустуванню вина і не тільки...)))\nдуже дивна ця Яра невже їй байдуже на рідного брата невже в неї якась псохологічна травма ... адже уявити себе всесильною і вершити долі інших, а бачити галюцінацію свого брата це вже натяк що не все гаразд з її кукушкою .... її ж треба було в клініці не тільки від наркотиків лікувати , а ще й психіку підкоригувати незавадило)))))\nKv Kv, ахахаха)) і вся наступна книга про неї)) і про те, як вона шукає себе))) "Мій дегустатор"))\n7 частина переписка Влада з Сашою " мати з братом приїхали " а Яра ---- сестра))))\nKv Kv, :)))))\nОт чому в них така непроста дорога до щастя . Ця жахлива хвороба, важке непевне лікування , смерть друзів , а тепер і поранення . Схоже випробування ніколи не закінчаться ....\nKv Kv, Не буду спойлерити, але трохи заспокою...)) скажу просто — не бійтеся)))\nНадзвичайно важко читати роздуми та згадки про своє життя всіх тих хворих які усе готові віддати за кілька років життя. Усі мають різні історії кожен свою , але всі вони приречені однією недугою.\nKv Kv, Це мене дуже радує))))) ніщо не може порадувати краще, аніж такий читач, що також живе твором, хоч ці пару днів поки читає...) чим в більшій кількості уяв оживе Влад, тим щасливіше буду я....))))\nОх, дуже важко читати чужий щоденник , а ще важче коли це щоденник людини яка точно знає що її майбутнє вимірюється кількома роками самотності та відсторонення((((((\nKv Kv, ваші коментарі реально роблять мене щасливою)) Ця робота є одним з двох моїх найулюбленіших моїх романів, тому за неї і її розуміння читачами особливо переживаю...\nмені дуде не зручно можливо я знову щось недо зрозуміла , але знацшла в тексті оговорку як звернення про дівчину як про хлопця..... можливо це автовиправлення абож я щось не зрозуміла...)))\nKv Kv, є, дуже дякую))\nЗізнаюсь , що насправді було трохи лячно читати саме цю книгу.... зараз навколо нас стільки небезпек через які ми можемо будь-коли та будь-де підхопити вірус який безжально підкошує в усіх куточках землі ... стільки негативу повязаного з цим , що якось дуже хотілося уникнути ще додаткового неприємного осаду.... та всеж попри всі так звані страхи вирішила прочитати цю книгу , бо страх що так і не зможу дізнатися про що ж саме вона пересилив увесь негатив ..... сподіваюсь на краще ))))))\nKv Kv, все не так страшно, повірте і просто читайте)) а я буду чекати на відгуки :))) ваша думка, як мого постійний читача для мене є дуже важливою і цікавою.\nСкладна історія. Не лише в моральному план. Кінець не зрозуміла, то в пішла читати «Мій дегустатор», щоб поояснити все. Але все ж не розумію чого всі помішані на Владиславі\nСтася Павлів, а от продовження, "Мого дегустатора", писала вже в більш "зрілому" віці))) пару років тому +—, крім того, зараз злегка шліфую/редагую\nякщо ти маєш ради чого жити - ти будеш повсти на череві але будеш хотіти жити. це правда.\nRuslan B, так! Так воно і є! дякую за відгук!\nІсторія життя багатьох людей які пізнали дно. Нажаль дуже мало тих хто зумів побороти себе. Дуже повчальна книга особливо для молодого покоління. Чекаю продовження\nОля Нік, Дякую за коментар! Саме в такому дусі ця книга і задумувалася.\nПродовження буде вже наступного тижня)\nНе на таке закінчення я сподівалася. Думала, що Влад та Саша будуть, нарешті, разом, а не лише в думках Влада.)) Таке враження, що історія не закінчена....це неначе щось комусь розповідаєш і раптом на пів-слові зупинився...)) Не ображайтеся, Владо за те, що озвучила свою думку. Бажаю Вам творчого натхнення та всього найкращого. Дякую.))))))\nАнна Багирова, ну в принципі так і є\nбо буде друга частина ж)) спін-оф)\nі там про Влада також буде) Просто не головним)\nБо треба таймскіп тут)) Щоб все вирішилося)) Воно не могло вирішитися прямо тут. Саша ще неповнолітня\nВладо, що це? Розшифруйте мені цю останню проду. Я три рази прочитала і нічого не розумію. Нащо Ярі підсилати до Влада Олю, Олену, Кирила. Це вона ледь не вбила Сашу? У неї що, шизофренія?\nАнна Багирова, Саме про Яру буде вся наступна частина, тож розшифровувати не можу) Завтра останній розділ, а потім якщо буде достатньо бажаючих, я виставлю книгу про неї і дегустатора)) Там все поступово стане на свої місця))\nЯ ж писала, що це шведська сім'я. Оля любить, Олена щойно зізналася, що теж не проти стати його коханою... ха-ха-ха...це просто якийсь нонсенс. Всіх обіймає, всіх цілує, аж противно. Він когось з цих дівчат по-справжньому кохає? Він буде терпіти без сексу до вісімнадцятиріччя Саші, коли є, наприклад повнолітня Оля під боком? Я в шоці!)))))))\nХолод Влада, Отож бо й воно, що МАЙЖЕ особливо не мають шансів, але то діло поправиме, одного разу може і піддатися спокусі. Тим паче, що всі дівчата красиві, а фізіологія чоловіків така, що довго без інтиму вони не можуть.\nЧому це Яра так настроєна не дуже дружелюбно до Саші. Прямо при ній треба було вичитувати Владу за Олю, нагадувати йому, що вона в нього закохана стільки років.)) Це така ревність і їй не подобається Саша?)) А ще у мене таке питання: скільки ще буде глав до завершения??))) Дякую та чекаю наступну главу.)))))\nАнна Багирова, вже майже кінець)) цього тижня завершиться все)) так, це ревність)) бо брат постійно з усіма підряд... Х))) А за неї саму не дуже переймався=((\nЯ просто в шоці від цієї шведської сім'ї! Влад, як султан, з усіх боків дівчата і всі для нього "дорогі". Безхребетний! Олену також приручив та закохав у себе. Фу!!!))))//\nАнна Багирова, ахахахах))) ну недовго так буде, недовго))) залишилося всього 6 розділів)))\nБільше не хочу коментувати, скажу лише одне: Влад нехай відпустить і Сашу, так як відпустив Олю, а сам нехай живе з тією, якою так сильно захоплюється, а саме з Оленою! Все! Мудак він!\nХолод Влада, Так ми з нею близнючки! Хіхі!\nЯ в шоці. Влад буде жити разом з Оленою??? На Сашу уже забив??? Не його дитина виявилася дорожчою за власне кохання??? А про Сашу він подумав, чи то вже неважливо??? То він хворий ще й на всю голову!!!\nХолод Влада, Та яке йому до цього діло? Відмовились батьки від Олени чи ні, це не його справа! Не такими вже й друзями вони були з тим Дімою! Всіх хворих він не обігріє і не захистить! Про Сашу треба подумать, якщо вона ще щось для нього значить! Бо я так зрозуміла, Саша буде шукати себе. Виходить вони разом не залишаться!. Я розчарована!\nІ що тепер? Саші нав'яжуть Кирила? Одні проблеми! Дістало! Постійні каруселі! Коли це все закінчиться??? Якщо чесно, вже й продовжувати читати перехотілося!))))\nАнна Багирова, =))) ахххаха))) У Олі ще буде інший кавалер )))) Олена... ну там теж в принципі нічого такого) Вона просто робить все заради своєї дитини)))\nЩось мене напрягає ця Олена. Прямо вчепилася у Влада, гладила по голові, як свого хлопця. А Влад погодився навіть записати себе батьком, якось це дивно.)) А якщо ця Олена потім буде вимагати від нього, щоб він жив з нею і з "їхньою" дитиною? Влад такий наївний чи просто й сам не знає, що йому потрібно. Може Саша, може Оля, а може вже й Олена??? Він всіх любить. Щось я починаю розчаровуватися у Владові! Чекаю на продовження.))))\nАнна Багирова, Ахахха)) він кохає Сашу, але за дитиною обіцяв подивитися х) просто не дуже задумується як воно зі сторони х) скоро зрозуміє\nОх, вже є перші втрати знайомих Влада!)) Те, що йому розповіла дівчина Діми, вразило його, адже Влад всі балачки стосовно їх, як пари, сприймав як жарт...а насправді...)) Але добре, що вилікувався сам! Тепер є шанс бути з Сашею, як пара, закохана пара. Це Чудово.)) Шкода тільки Олю, вона ж також кохає його. Боляче їй буде дивитися на їхнє щастя. Дякую, Владо, та чекаю наступну главу.)))))))\nАнна Багирова, та ні)) не закохається прямо щоб закохатися...))) загалом, то треба читати Х))\nНевже Оля стане між Владом та Сашею? Дитину від нього хоче, любить дуже. Мені це не подобається. Хочеться щоб Влад вилікувався і був щасливим з Сашею!)) Дякую, Владо, та чекаю наступну главу!))))))\nАнна Багирова, В житті не завжди все нам подобається... ех)) Оля дійсно любить його...\nМені здається, що дівчат, куди б вони не переїхали, знайдуть мстиві родичі дівчини, серце якої б'ється у грудях Олі.)) І як їм вийти з цієї пастки цілими та неушкодженими?!)) Дякую та чекаю наступну главу.)))))))\nАнна Багирова, Цілими та зовсім неушкодженими може і не вийти... :(\nТак важко читати роздуми та мрії хворих на ВІЛ.)) Це страхіття, а не життя... відчувати себе вигнанцем, якого зневажають та засуджують!)) Чекаю на продовження історії. Дякую.)))))\nАнна Багирова, так воно і є... Я б хотіла, щоб люди хоч трошки задумувалися про те, що їх життя насправді не таке погане, як вони інколи думають.. Напевно саме в цьому і є один з важливих посилів цієї книги)) Не рахуючи того, що ще треба боротися за своє щастя і життя, навіть не дивлячись на те, як складно жити...\n"Гарна" філософія у Макса, Маринку любить, але ген не віддасть...адже ж він хоче жити. А то в ходить, якщо віддасть Марині ген і як же тоді він буде її любити, бо не виживе. Охохо! Звичайно, Максим захворів через переливання крові і він не такий грішний як Влад та Діма, але вони також хочуть жити, усвідомивши свої помилки! Так складно це все. Чекаю на продовження. Дякую!))))))\nАнна Багирова, так, на жаль, в житті постійно так. Будуть ті, які отримають щось "за блатом". Будуть ті, хто буде вважати цих "блатних" шахраями і буде ненавидіти їх... А вони... Всі вони просто хочуть жити. Вони, на відміну від більшості людей, розуміють ціну кожного місяця, кожної хвилини життя...\nТак хочеться, щоб Влад отримав шанс на стосунки з Сашею. Але гарантій ніяких немає!)) Дякую, Владо, та чекаю наступну главу!))))))\nАнна Багирова, так, гарантій немає... рада, що ви зі мною, Владом та Сашею, Аню)))\nМарині невтямки, що Влад, навіть з таким діагнозом, зміг покохати дівчину, у якої зі здоров'ям немає ніяких проблем. А здорова дівчина покохала Влада з такою страшною хворобою.)) Їй боляче визнати, що він щасливий, а вона самотня та розчарована!)) Тим паче, що Влад їй подобається. Чекатиму наступного продовження. Дякую, Владо!)))))))))\nАнна Багирова, ^_____^ викладу в неділю))) Дякую за відгук))) а за 10—15 хвилин викладу розділ "Магічного кохання"))\nНе знаю що написати...а одне й те саме писати не хочеться!)) Чекатиму на продовження.)))))))\nАнна Багирова, :) дякую, Аню)))\nХочеться, щоб катавасія з погрозами припинилася!) Тривожно за дівчат.) Материнське горе від втрати дитини, то страшне...воно затьмарює розум і хочеться тільки одного - помсти!)) Чекатиму з нетерпінням на продовження. Дякую, Владо!)))))\nАнна Багирова, О, катавасія припиниться, але не так скоро... ) і не так легко і безнаслідково...\nДобре, що Оля розповіла Саші про погрозу.)) Сподіваюся все обійдеться і ніхто не постраждає!)) Чекатиму наступного продовження!)))))\nАнна Багирова, :) Саша, як донька міліонерів, також стикалася з переслідуванням, тож вона точно зможе допомогти...\nПрийшла в рамках марафону)))\nІдея доволі цікава, адже такі теми актуальні в усі часи. Проте написано досить легко і мені сподобалось)))\nОднозначно буду читати далі)\nАна-Марія Еріш, Клас)) це дуже радує))) буду чекати ще коментарів)))\nА ось і проблемка незабарилася! Тепер та жінка не залишить Олю в спокої...і її, як матір, можна зрозуміти!)) Оля має комусь сказати про погрозу!)) Інакше підставляє під загрозу не тільки своє життя, а й життя Саші!)) Дякую, Владо, та чекаю на продовження!,)))))))\nАнна Багирова, Все правильно кажете, Аню)) Вже оновлено)\nВладо, не кидайте Влада!!! Де проди? Чому перестали викладати їх? Чекаю на продовження!///////////\nХолод Влада, Фух! Дякую! Втішили!)))\nдрами наразі дуже актуальні, приклад навіть того, що вчора був визнаний переможцем конкурсу "Кохання і місто" саме драматичний твір! Тому у Вас, авторе, усі шанси на успіх!\nІсторія цікава, але важка. Сюди треба любителів драми. Сподобалась так звана «медична складова» твору. В героїв та їх вчинки віриться\nЦе марафон читання)\nТема хронічної хвороби для мене дуже близька та трохи тяжка, тому вибачаюсь, мабуть не дочитуватиму) Історія написана цікаво, легко. Єдине - зачіпалася за слова-росіянізми (як їх зараз називають), типу "ладно" та "по сторонах". Ну і трохи одруківок. Та це не страшно!)\nСподіваюсь, у Влада та Олі все буде добре) Натхнення Вам!)\nІнка Вікторова, Давайте)) Сметаніна Анфіса я там)) дякую\nХочеться, щоб Влад потрапив в число щасливчиків та вилікувався, хоча це й з області фантастики!)) Чекатиму на продовження. Дякую!)))))))\nАнна Багирова, :) післязавтра буде продовження)\nО, вже й друзів зустрів! Тепер скучно не буде! А ще є якась Марина, з якою Влад спав! Гарна компанія! Сподіваюся, що він візьметься за лікування з усією відповідальністю! Дякую, та чекаю на продовження!✨\nНе знаю...я настільки прониклась до Влада зі співчуттям, а тепер якось моя думка змінилася!)) Значить Ольгу йому можна любити, піклуватися про неї, але ж вона також не хвора на ВІЛ, як і Саша!)) Навіщо тоді він дав надію Саші з самого початку? Навіщо???))) Це не по-чоловічому....він егоїст, який вважає, що може розпоряджатися життям інших, не звертаючи уваги на їхні почуття!)) Чекатиму на продовження.))))))\nАнна Багирова, Все добре))) я рада, що ви так слідкуєте за цією історією!))) завтра продовження\nПрочитав два розділи і, що можу сказати.\nІсторія цікава. І на початку, тобто перший розділ дав мені в багато чому задуматися.\nАле, якось не моє читати такі історії. Ну любовні миті життя і все таке.\nВибачте, але читати продовжувати, я врятлі буду.\nІ не засмучуйтесь, це лише, я не читаю такі твори. А, я - 1% із усіх читачів сайту.\nПродовжуйте писати. Історія гарна.\nВсе, що, я можу зробити, то, це запропонувати читати вашу історії моїй жінці. Вона прихильник таких сторій.\nНемеш Іван, :) дякую за ваш відгук))\nОу, дуже дякую Владо!!!❤ Несподівано і дуууже приємно!)) Я завжди проживаю разом з героями всі їхні почуття і відчуття!☘❤ Інакше, який сенс тоді читати книгу, якщо не відчуваєш героїв!)) Чекатиму на продовження. Сподіваюся операція пройде успішно)) Але, разом з тим, мене хвилює любов Олі до Влада.)) Як розірвати цей трикутник? Хто потрібен Владу - Саша чи Оля? Інтрига ще та!)))))\nАнна Багирова, ой... з цим коханням завжди так... Але ж вона не може змусити себе не кохати його. Серцю не накажеш =((( Ну а щодо Влада... тут казати нічого не буду)) щоб не спойлерити =)\nРозіграш для моїх підписників!\nПривіт =) У мене вже майже 100 підписників і мене це дуже радує)) Давно замовила для своїх топових підписників невеличкий бонус-сюрприз, який саме нещодавно прилетів для мене з Китаю в кількості 10 шт((підказка, воно маленьке, зв'язане з книжечками і читанням))) Тож оголошую!)) За тиждень(або 2, все залежить від вашої активності) я оберу максимум десять найактивніших своїх підписників і відправлю їм по маленькому подаруночку від мене :))) вже точно можу сказати одного такого підписника - це Анна Багирова! Вона завжди переживала все з моїми героями і точно є моєю топовою читачкою))) Ще дев'ять місць топових читачів поки що точно не визначені))) Тож, якщо є бажання отримати сюрпризик на початку серпня - запрошую моїх читачів не просто тихо читати і мовчати, а активно коментувати розділи моїх книжок))) Дуже хочеться почути вашу думку, а не просто бачити кількість підписників...))) Нові підписники теж можуть брати участь)) Головний критерій відбору - тільки ваша активність на моїй сторінці ;))


Світильник точковий Levistella 705A26\nГоловна Світильники точкові>Точкові світильники з акрилу>Світильник точковий Levistella 705A26\nКод товару: 705A26\nСтельовий світильник з акрилу Levistella 705A26 - недорогий, сучасний точковий світильник, виготовлений з якісного акрилового пластика, бурштинового кольору.\nВикористовується світильник для точкового освітлення і підсвічування домашнього і комерційного інтер'єру. Точковий світильник 705A26 бурштинового кольору можна встановлювати в пластиковий, гіпсокартонний, рейковий, дерев'яний і натяжні стелі.\nБурштиновий точковий світильник круглої форми в діаметрі 95 мм, товщина світильника від стелі 7 мм. Установче Вирізний отвір у стелі для світильника мінімальне 55 максимальне 70 мм. У центрі світильника держатель для лампи алюмінієвого кольору, що б в світильник вставити лампу потрібно алюмінієве кільце відкрутити.\nПереваги світильника Levistella 705A26:\nСвітильник круглий 705A26:


Рішенням цього завдання й покликаний зайнятися амніоцентез, що являє собою дослідження (тест) зразка амніотичної рідини, узятої з того «резервуара» який оточує плід.\nДля проведення дослідження потрібно зовсім невелика кількість цієї рідини, не більше тридцяти мілілітрів, забір якої відбувається за допомогою введення в матку через черевну порожнину тонкої голки, маніпуляція проводиться при проведенні обстеження ультразвуком. Це дослідження проводять, наприклад, у випадку присутності генетичного ризику й тому подібних показань.\nАмніоцентез здатний визначити наявність у майбутньої дитини таких вроджених патологій, як синдром Дауна, хромосомні відхилення й т.д. Проведення даного обстеження практично не небезпечно й для плода, і для вагітної жінки, а тому, якщо є присутнім ризик наявності в дитини генетичних недуг, передумовами до яких можуть послужити вік матері, що перевищує тридцять п´ять років, або ж відхилення, виявлені в період проведення ультразвукового обстеження, наявність генетичних патологій у сім´ї, народження попередньої дитини з уродженими дефектами.\nБезумовно, дане обстеження не дає можливості виявити наявність всіх вроджених патологій, але у випадку присутності схильності батьків до деяких з них, воно дозволяє визначити такі, як синдром Дауна, серповидно-клітинну хворобу, м´язову дистрофію, фіброзно-кістозную дегенерацію й т.д. Крім цього амніоцентоз дозволяє визначити дефекти нервової трубки, тобто тих захворювань, які викликані дефектами розвитку головного й спинного мозку, у тому числі, ущелину хребта й аненцефалію.\nА за допомогою ультразвуку, що використається під час амніоцентезу, є присутнім можливість установити наявність уроджених дефектів, які не визначає амніоцентез, до них ставляться: розщеплене піднебіння, ущелина губи, клишоногість, серцеві дефекти.\nНа жаль, є й такі вроджені дефекти, які просто неможливо встановити за допомогою проведення обох процедур.\nПри цьому амніоцентез можна сміло назвати найбільш точним способом визначення статі дитини задовго до його народження.\nУ деяких випадках дане дослідження проводиться в третьому триместрі вагітності, воно покликано визначити стан легенів дитини, особливо це важливо в тих випадках, коли лікарі передвіщають можливість передчасних пологів.\nТакож, у певних ситуаціях амніоцентез дозволяє визначити наявність або відсутність інфекції в амніотичної рідини.\nУ які строки призначається проведення такого обстеження?\nЯк правило, відбувається подібне між п´ятнадцятьома й вісімнадцятьома тижнями вагітності.\nРезультати амніоцентоза відрізняються своєю високою точністю, без малого, цей показник становить практично сто відсотків.\nА не одержання результату може бути пов´язане з наявністю проблем технічного характеру, або ж за умови не одержання необхідної кількості амніотичної рідини або при відсутності росту кліток, які були взяті для проби, при їхній культивації.\nЯк уже говорилося раніше, небезпеки для здоров´я матері й плода амніоцентоз практично не становить, існує лише мала ймовірність того, що можуть виникнути які-небудь ускладнення вагітності, наприклад такі як, передчасні пологи, інфікування, але відбувається подібне лише у винятково рідких випадках.\nБезумовно, майбутня мати має право відмовитися від проведення такого дослідження, адже перед його проведенням з жінкою проводить бесіду генетик, що і повідомляє їй про всі недоліки й переваги даної процедури. Так що жінка під час бесіди або після її має повне право на прийняття позитивного або негативного рішення.\nЯкщо ж вагітна приймає позитивне рішення, то при підготовці до амніоцентезу за допомогою антисептика їй обробляють невелику ділянка черевної області. Передбачено й проведення місцевої анестезії (знеболювання) для того, щоб звести можливий дискомфорт до мінімуму.\nЗа допомогою застосування ультразвуку лікар визначає розміщення плода й плаценти, потім уводить тонку, порожню голку в черевну область, через матку потрапляючи в амніостичну «сумку», якнайдалі від плода. Таким чином, вдається зібрати невелика кількість амніотичної рідини, що і відправляється в лабораторію для проведення аналізу.\nПід час проведення процедури або ж після її можливо виникнення в жінки невеликого почуття дискомфорту або кольок, але вони не відрізняються вираженою інтенсивністю.\nПо закінченню процедури вагітній жінці краще присвятити день, що залишився, відпочинку, відмовитися від будь-яких спортивних занять, не піднімати важкого, вагою більше десяти кілограмів, бажано відмовитися й від занять сексом.\nЯкщо ж виникає необхідність, то кожну четверта година можна приймати ацетамінофен, що дозволить придушити дискомфортні відчуття. Уже наступного дня після проведення процедури можна відновити звичні заняття, якщо лікарем не будуть дані рекомендації іншого плану.\nЯкщо ж після проведення амніоцентезу в майбутньої мами спостерігається підвищення температури, поява піхвових виділень, кровотеч, кольок і біль у животі, то їй необхідно терміново звернутися за медичною допомогою. Як правило, результати проведеного дослідження, будуть готові через дві-три тижні.\nЯкщо по закінченні даного часу майбутню маму не сповістили про результати, то їй варто звернутися до лікаря.\nОпублікувано : 27 березня 2010 | Переглянуто : 4084 | обговорити на форумі


Вісім способів гартування. | kolosok7\nЗдоров'я будь-якої людини приблизно на 70% залежить від його способу життя. Само собою, якщо починаючи з дитинства привчити дитину до різноманітних оздоровчим процедурам, то це благотворно вплине на імунітет малюка, а, отже, і на його здоров'ї.\nЦілком можна почати прищеплювати звичку до здорового способу життя саме з загартовування! Тим більше що літо, як пора року, найбільш підходить для цього. Перед початком загартовування слід порадитися зі своїм педіатром, бо окремі способи загартовування підходять не для кожної дитини. Педіатр надасть допомогу у визначенні доцільності різних методів загартовування для дитини залежно від її віку та стану здоров'я.\nСлід також мати на увазі, що всі процедури необхідно проводити регулярно, при цьому поступово збільшуючи їх інтенсивність і тривалість.\nОтже, серед основних способів загартовування можна виділити наступні:\n1. Спосіб «Холодної плями»\nПо завершенні купання в досить великій ванні відкрити кран з\nхолодною водою (не більше ніж на хвилину). Дитина в цей момент\nрозташовується на іншому кінці ванни. Далі мама повинна взяти\nмалюка під руки (вода при цьому йому по груди) і прокатати по\nнабіглої холодній воді. Спочатку це робиться одного разу.\n2. Спосіб повітряних ванн\nЯк правило, повітряні ванни проводяться перед початком купання, або при переодяганні дитини. Цей спосіб загартовування передбачає перебування малюка голяка. Повітряні ванни будуть більш ефективними, якщо повітря в кімнаті буде прохолодним (слід заздалегідь провітрити), і при їх проведенні в сукупності з масажем або гімнастикою.\n3. Ходьба босоніж\n4. Загартовування за допомогою прогулянок на свіжому повітрі\nДитині необхідно навіть взимку гуляти щонайменше 3 годин на день, влітку - ще більше. Легкий вітер і сильний дощ не повинні бути перешкодою!\nБажано почати з сухих обтирань і плавно переходити до обтирання за допомогою вологого рушника. Процедуру необхідно проводити в наступному порядку: починаєте з ніг і просуваєтесь вище.\n6. Загартовування в сауні або лазні\nПершу процедуру слід проводити не більше 5 хвилин, під час неї дитину необхідно посадити на саму нижню полицю. Пізніше, по виходу з лазні або сауни малюка бажано напоїти, оскільки разом з потом організм втрачає рідину у великій кількості.\nЗагартовування подібним способом слід застосовувати після купання. Перед тим як вийти з ванної, дитина піддається обливанию холодною водою. Для немовлят використовується вода з температурою нижче на 1-2 градуси тієї, в якій проводилося купання. Надалі зі збільшенням віку різниця температур може доходити до 12-15 градусів.\n8. Загартовування за допомогою контрастного душу


Було зовсім не до музики, – співак Стас Шурінс відверто розповів, чому взяв творчу паузу - TIMES.ORG.UA\nЛатвійський співак Стас Шурінс, який виграв вокальний проект «Фабрика зірок-3», повертається на велику сцену. Артист вирішив відверто розповісти, чому він змушений був взяти творчу паузу та як вона повпливала на його життя.\nВ інтерв’ю журналу Viva Стас Шурінс поділився, що під час творчої паузи він перебував у Німеччині. Там артист віддав чимало сил на облаштування помешкання, де й оселилась його сім’я. Водночас композитор писав пісні, які увійдуть до його нового альбому.\nЧитайте також: Христина Соловій презентувала новий кліп «Про весну», навіяний дитячими спогадами: відео\n«Ці кілька років в Німеччині я займався підготовкою нового альбому, а заодно облаштовував свій побут. Я робив ремонт, оформляв сад, обживався після переїзду, адаптувався до іншого менталітету. Писав пісні іншим артистам, щоб забезпечити свою сім’ю», – розповів Стас Шурінс.\nОкрім цього, артист назвав й іншу причину, яка змусила його зробити перерву у творчості. За словами Стаса Шурінса, його дружина мала проблеми зі здоров’ям, тому на час реабілітації він вирішив присвятити весь час їй.\nМоїй дружині була потрібна тривала реабілітація через серйозні проблеми зі здоров’ям, власне, це теж послужило причиною моєї творчої паузи, оскільки в той період було зовсім не до музики. Зараз я готовий до повернення, я сумую за Україною, за своїми прихильниками, тому буду радий, якщо ми знову частіше зустрічатимемося на концертах,\nКремль снова считает потери: стало известно, кто заменит пророссийского Аграмунта в ПАСЕ


Новий щорічний фестиваль започаткували у Харкові - «Слобідський край»\nНовий щорічний фестиваль започаткували у Харкові\n05.06.2015 13:21 Культура\nКнижковий фестиваль Kharkiv BookFest проходитиме наприкінці весни.\nПро це повідомив один із головних ініціаторів проведення цього нового проекту президент Групи компаній «Фактор» Сергій Політучий.\n- По-перше, ми переконалися, що такий фестиваль необхідний харків'янам, які не тільки активно цікавилися різними заходами і брали участь у них, але й на фінальному ярмарку купували книги цілими пакетами. По-друге, ми побачили, що фестиваль важливий для професіоналів і може зробити вагомий внесок у розвиток книжкового ринку України в цілому, — відзначив Сергій Політучий.\nЧитайте також: НА ПІДТРИМКУ УКРАЇНСЬКОЇ КНИГИ ВИДІЛЕНО ВДВІЧІ БІЛЬШЕ КОШТІВ\nОрганізатори фестивалю запевняють, що цей захід не збирається конкурувати із львівським Форумом видавців і київським Книжковим арсеналом. Натомість Харківський фестиваль покликаний доповнювати їх, визначаючи роль Харкова як найбільшого центру книговидання і преси України.\nНагадаємо, цього року фестиваль проходив із 15 по 30 травня. У його рамках засідала Книжкова Рада за участю представників влади, бізнесу і закордонних фахівців. Зокрема цього року гостем фестивалю став віце-президент Франкфуртського книжкового ярмарку - другої найбільшої у світі книжної виставки, Тобіас Фосс, який розповів німецькі рецепти успіху для українських видавців.\nДо слова, під час Книжкової Ради фахівці предметно обговорили ідею створення в Україні Інституту Книги. Вони також пообіцяли сформувати низку пропозицій українському уряду щодо створення на вітчизняному ринку прозорих умов розподілу бюджетних коштів, реформування бібліотечного господарства, участі в міжнародних виставках, популяризації читання тощо.\nДовідка. Kharkiv BookFest задуманий як серія відкритих для публіки подій, об'єднаних книжковою ідеєю. Цього року під час фестивалю, окрім Книжкової Ради, відбулися низка інших заходів: виставка книжкових ілюстрацій, спеціальна екскурсія історичними літературними місцями, кіноперегляди, літературні й поетичні вечори, книжковий ярмарок у саду Шевченка, концерт місцевих музикантів. Другий Kharkiv BookFest має пройти наступного травня.


Зерна на Житиомирщині вистачить і на хліб, і на експорт | Новини\nЗерна на Житиомирщині вистачить і на хліб, і на експорт\n13:06, 25 серпня 2015 р.\nУ цьому році в області продовольчого зерна зібрано більше, а якість його дещо краща (на відміну від минулорічного – немає масової зараженості фузаріозом). Проте ціни на зерно залежать від ситуації на світовому ринку. Проте, пропозиція пшениці на світовому ринку зерна перевищила його очікування, що вплинуло на ціну.\nОстанній тиждень ситуація з цінами стабілізувалася. Станом на 19.08.2015 середні ціни реалізації зернових культур в області становлять (грн/т):\n– пшениця 3 класу – 3020 (вище минулорічної на 820 грн/т або 37 %);\n– пшениця 6 класу – 2820 (вище минулорічної на 970 грн/т або 52 %);\n– ячмінь 3 класу – 3030 (вище минулорічної на 1000 грн/т або 49 %).\n– кукурудза – 2950 грн/тонну(вище минулорічної на 1350 грн/т або 84 %);\n– ріпак – 8250 грн/тонну (вище минулорічної на 3950 грн/т або 92 %).\nЦіна на продовольче жито – до 3000 грн/т, що більш ніж вдвоє вище минулого року (було 1400 грн/т).\nЗгідно з розробленим на 2014/15 маркетинговий період балансом зерна, з вирощеного і зібраного урожаю на харчові потреби жителів області буде використано до 150 тис. тонн продовольчого зерна, у тому числі для хлібопечення, виробництва макаронів, використання у домогосподарствах – 125,1 тис. тонн, для виробництва круп 12,8 тис. тонн. При зібраному врожаї 660,1 тис. тонн продовольчі потреби населення області будуть задоволені у повному обсязі.\nЗа січень-липень 2015 року за межі області відвантажено 262 тис. тонн зерна, що на 163,5 тис.тонн (38 %) менше ніж за відповідний період 2014 року, з нього на експорт прямими поставками за межі України – 23,8 тис.тонн та 238,2 тис.тонн поставлено з метою експорту в морські порти Одеси і Миколаєва.\nУ структурі реалізації зерна за 7 місяців 2015 року найбільше реалізовано кукурудзи – 221,1 тис. тонн (84,5% від загальної реалізації), сої – 19,6 тис. тонн (7,5%).\nПроте, на сьогодні, відповідно до чинного законодавства, не створюються на відміну від попередніх років державні та регіональні ресурси зерна, які у період різких цінових коливань давали можливість здійснювати інтервенційні поставки борошна хлібозаводам та мінімізувати зростання цін на хліб. За ініціативою голови облдержадміністрації Сергія Машковського управління агропромислового розвитку підготувало лист до Мінагрополітики про клопотання перед Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України щодо відновлення формування регіональних і державних ресурсів.\n#житомирщина #зерно #експорт #хліб


Корм Nutram рекомендований для стерилізованих кошенят і кішок\nNutram Ideal Weight Control Cat Food для стерилізованих котів\nСтерилізація незмінно призводить до гормональних змін. Коти перестають проявляти інтерес до протилежної статі і повністю перемикають його на їжу. Тварина починає багато їсти, стає менш активною, тому швидко набирає вагу. В результаті це може привести до ожиріння і проблемам, з ним пов'язаними. Тому дуже важливо не упустити момент і вчасно купити корм для стерилізованих котів і кішок. Ветеринари рекомендують корм канадського виробництва Nutram.\nОсобливості корми для стерилізованих котів\nУнікальній склад мінерального комплексу.\nВключає спеціальні добавки, з метою профілактики сечокам'яної хвороби.\nУ кормах для стерилізованих котів більш низький вміст жирів, що допомагає стежити за вагою тварини. При цьому ніколи не завадить додати в життя тварини додаткового фізичного навантаження: купіть іграшки для кішки і частіше з нею грайте, щоб ваша улюблениця не відчувала себе самотньо.\nА про правильне харчування вже подбав канадський виробник Nutram, який займається виробництвом кормів холістик класу.\nУ кішок і котів після кастрації і стерилізації може спостерігатися схильність до виникнення - МКБ, в цьому випадку ми можемо рекомендувати будь-яку лінійку кормів Nutram для кішок, так як всюди, у всіх рецептах є профілактика виникнення МКБ - наявність оптимальної комбінації журавлина і насіння селери.\nКанадська якість, оптимальні комбінації інгредієнтів і оптимальна засвоюваність - це три головні якості корму, які виділяють продукцію компанії серед інших виробників. Ветеринари і власники домашніх вихованців усього світу вже давно перейшли на холістик корми, віддавши перевагу продукції компанії Nutram. І сьогодні така можливість є у кожного з вас!\nСьогодні купити продукцію канадського виробника можна в Одесі, Харкові, Києві, Дніпрі та інших містах України.\nNutram - з турботою про вашого вихованця!


Поцілунок закоханих: нове фото з весілля принцеси Беатріс - JetSetter\nПоцілунок закоханих: нове фото з весілля принцеси Беатріс\nНе втомлюємося милуватися образом нареченої.\nовгоочікувана церемонія весілля принцеси Беатріс та італійця Едоардо Мапелло Моцці відбулася в липні в каплиці All Saints at Royal Lodge у Віндзорі. Тоді серед почесних гостей були бабуся та дідусь нареченої — королева Єлизавета II та принц Філіп, а сьогодні в мережі з’явилися нові фото з церемонії.\nЦі знімки мати нареченої Сара Фергюсон відправила шанувальниці королівської родини.\n«Ми дуже раді вітати Едо в нашій родині. Дякуємо йому за любов і відданість Беатріс», — зазначила розчулена Сара в листі.\nНагадаємо, що Едоардо освідчився Беатріс із обручкою від Shaun Leane. Майбутній чоловік принцеси є засновником компанії Banda тасином італійського аристократа Алессандро Моцці.\nЕдо вже був одружений, а для Беатріс це перший шлюб. До вівтаря принцеса йшла у вінтажній сукні бабусі від Norman Hartnell, а доповнила образ діадема Queen Mary, яку Її Величність надягала в день власного весілля у 1947 році.


Легендарний Гокінг — людина, яка 55 років перемагала саму смерть\nЕксперти переконують, що навіть після смерті Стівен Гокінг ще дасть про себе знати\nВранці 14 березня у своєму будинку в Кембриджі на 77-му році життя помер один з найвідоміших учених світу, фізик-теоретик Стівен Гокінг. Протягом 55 років він страждав на бічний аміотрофічний склероз. Попри страшну хворобу, яка жорстоко руйнувала його тіло, Гокінг жив на повну – робив видатні наукові відкриття (чорні діри, теорія великого вибуху тощо), викладав, виступав з доповідями, спілкуючись зі світом за допомогою комп'ютера з синтезатором мови, спеціально сконструйованого для нього компанією Intel.\nСтівен Гокінг розсував межі можливого не лише в професійному житті. Він жив повним життям - двічі одружувався, і, навіть, двічі розлучався. Зі своєю першою дружиною, Джейн Уайльд, він побрався за два роки після того, як йому діагностували хворобу. Гокінг згадував, що тоді це стало для нього “тим, заради чого варто жити”. У Стівена та Джейн народилась донька й двоє синів. Утім, після 26 років шлюбу вони розлучилися. Згодом Гокінг одружився вдруге.\nКоли Гокінгу перевалило за 70 років, він багато міркував про глобальні проблеми людства, і навіть передрікав його загибель протягом найближчих ста років. Але при цьому був переконаним оптимістом: “Є безліч сценаріїв того, як може загинути все живе на маленькій планеті. Але я оптиміст. Ми точно досягнемо зірок”. Власне, у 2017 році у вигляді голограми Гокінг з’явився на форумі YES-2017 у Києві, де звернувся до українців: “дивіться на зорі, а не під ноги, будьте допитливими”. А також побажав більше свободи.\nУкрінформ вирішив нагадати, чим запам'ятається легендарний Стівен Гокінг, який внесок в науку зробив та, власне, як йому вдалося півстоліття водити за ніс смерть?\nФізичні вади — не перепона для людини, якщо вона не падає духом\nОбраз ученого в інвалідному візку, який досліджує найнезвичайніші властивості Всесвіту, нікого не залишив байдужим. Утім, про хвороби Гокінга якщо і варто говорити, то лише для демонстрації сили волі людини та її безмежних можливостей. Ще в 1963 році в Гокінга діагностували бічний аміотрофічний склероз. Це хронічне захворювання центральної нервової системи надалі призвело до практично повного паралічу. Хоча вчені були здивовані, що професор Гокінг майже півстоліття прожив у такому стані, адже з бічним аміотрофічним склерозом люди довго не живуть.\nЗ кінця 1960-х років він почав користуватися візком. У 1985 році Гокінг після запалення легенів захворів на трахеостомію, внаслідок чого втратив здатність говорити. Тоді ж учений почав користуватися синтезатором мови, а з 1997 року — комп'ютером, яким можна керувати за допомогою датчика, закріпленого в мімічному м'язі щоки. Але весь це час він не тільки працював, а й вів активний спосіб життя. “Я хочу показати, що фізичні вади — не перешкода для людини, якщо вона не падає духом”, - сказав Гокінг.\nВідомий український вчений-нейрохірург та громадський діяч Микола Поліщук розповів Укрінформу, що за свою багаторічну практику ні разу не бачив, щоб людина з хворобою Стівена Гокінга прожила більше ніж 2-3 роки. На його думку, це медичний феномен.\n-- Бічний аміотрофічний склероз — це важке невиліковне захворювання центральної нервової системи, яке призводить до паралічу кінцівок і атрофії м'язів. Лікування може лише уповільнити розвиток хвороби. У більшості випадків, хворі через кілька років помирають від відмови легенів. Форми хвороби є різні. Стівен Гокінг хворів однією з найскладніших — шийного відділу спинного мозку. Чесно кажучи, для мене це дивовижний медичний феномен. Адже за багаторічну практику я бачив багато людей з такою ж хворобою, але не можу пригадати, щоб хтось, кому поставили діагноз у 21-річному віці зміг дожити до 76-ти. Як йому це вдалося? Тривале життя Гокінгу забезпечували різноманітними методами. Це і штучна вентиляція легень, і оксигенація організму, і профілактика захворювань і далі за списком. Утім, не лише особливий догляд допоміг астрофізику. Жага до життя, надлюдська сила волі прикутого до крісла Гокінга просто вражає. Думаю, будь-хто інший, маючи подібну хворобу, попросив би вже евтаназію, адже, повірте, словами не можливо описати наскільки важко живеться під пресом такої хвороби. Будь-хто інший, тільки не Гокінг. Що стосується того, чи наблизилися вчені до розробки ліків проти аміотрофічного склерозу. Звичайно, робота над розробкою ведеться. Та на сьогодні йдеться лише про підтримувальну терапію або сповільнення розвитку захворювання, а не про виліковування.\nВід великого вибуху до чорних дір: чим запам’ятався "легендарний Стіві"\nОднак все це не було доведено, через що Гокінг так і не отримав Нобелівську премію. Тим не менш, навіть попри брак доказів, опитані нами експерти цілковито переконані, що ідеї англійського астрофізика мають величезне значення для науки. Приміром, завідувач кафедри квантової теорії поля фізичного факультету КНУ Станіслав Вільчинський каже, що, можливо, гіпотези Стівена Гокінга поки що не всім зрозумілі, але вчений ще дасть про себе знати:\n“Стівен Гокінг вважається одним з основоположників квантової космології – він успішно застосовував термодинаміку для опису чорних дір та став одним з найавторитетніших фахівців у цій галузі. У 70-х роках фізик висунув гіпотезу про те, що чорні діри малої маси втрачають енергію, випускаючи випромінювання за своїм горизонтом подій, і, врешті-решт, “вмирають” (це явище отримало назву “випромінювання Гокінга”). Крім того, Гокінг допускає існування паралельних світів, у яких об'єктивна дійсність, яка спостерігається людиною – лише одна з безлічі можливих, а в 2016 році назвав мікроскопічні чорні діри практично необмеженим джерелом енергії.\nЗвичайно, про Стівена Гокінга можна розповідати годинами. Утім, хочу наголосити, що навіть його смерть нічого не змінить. Навпаки, легендарний астрофізик ще дасть про себе чути. Можливо, через 10, 20, а то й навіть 100 років. Адже його геніальні ідеї випереджають час. Очевидно, що нині вони не всім зрозумілі, але з великими так завжди. Згадаймо того ж Альберта Ейнштейна, якого вже 63 роки немає з нами, але його геніальні теорії спрацьовують дотепер. Приміром, зовсім нещодавно вчені знайшли гравітаційні хвилі в просторі й часі, які німецький фізик передбачив ще 100 років тому”.\nСхожу думку висловив і експерт незалежного аналітичного центру Український Інститут майбутнього Микола Скиба, додавши, що Стівен Гокінг був не просто геніальним фізиком, а людиною, яке змусила людство замислитися над проблемою розвитку сучасних технологій - штучного інтелекту:\n“Звичайно, людство запам’ятає Стівена Гокінга як відомого астрофізика, котрий вивчав теорію великого вибуху, чорні дірки тощо. Утім, хочу додати, що це людина комплексного, стратегічного мислення, яка через математичний аналіз розуміла такі речі, на які інші просто не звернули б уваги. Приміром, Гокінг входив до ініціативної групи з питання штучного інтелекту, неодноразово попереджаючи, що стрімке зростання можливостей мислячих машин несе небезпеку для людства. Ще ж і надто, штучний інтелект, на його думку, може означати кінець людської раси, якщо суспільство не відшукає спосіб контролювати його розвиток. Шкода, що ми втратили таку людину”.\nЗробити науку популярною, доступною для кухонних розмов\nПопри те, що Гокінг був з головою занурений у дослідницьку діяльність, він докладав також чимало зусиль задля популяризації науки. Він написав багато книжок про Всесвіт і космологію. Одна з найпопулярніших його «Коротка історія часу: Від великого вибуху до чорних дір», опублікована у 1988-му, яка згодом стала бестселером. Книга перекладена десятками мов і видана загальним тиражем понад 10 мільйонів примірників. У передмові до книги було написано: “Мені сказали, що кожна вміщена у книзі формула зменшить удвічі кількість покупців. Тоді я вирішив взагалі обходитись без формул. Щоправда, наприкінці я таки написав одне рівняння – знамените рівняння Ейнштейна E=mc²”.\nКрім цього, у 2007 році спільно зі своєю донькою Люсі, фізик видав художню дитячу книжку “Таємний ключ Джорджа до Всесвіту” — історію про пригоди хлопчика, який усупереч забороні батьків, захоплюється технологіями й досягає успіху в науці.\nТакож про Стівена Гокінга зняли кілька біографічних стрічок. У драматичному фільмі BBC “Гокінг” роль професора виконав Бенедикт Камбербетч (відомий за роль Шерлока Холмса), за що його номінували на премію BAFTA. У 2014 році Стівен Гокінг став героєм ще однієї стрічки — “Теорія всього”, де науковця зіграв Едді Редмейн. Стрічку номінували на багато нагород, а Редмейн отримав “Оскара” за найкращу чоловічу роль. Сам Гокінг запам'ятався глядачам роллю в одному з епізодів телесеріалу “Теорія великого вибуху”, де фізик зіграв самого себе.


У Тернополі гостя на очах у жінки вбила її чоловіка — ПроЗахід новини\nУ Тернополі гостя на очах у жінки вбила її чоловіка\nОпубліковано: 15:54, 12.02.2015\nУ Тернополі 21-річна подруга жінки на смерть побила її 54-річного чоловіка. Трагедія сталася після того, як подруги зустрілися на ринку і молодша завітала в гості. Чоловік вже спав та згодом приєднався до подружок, які пригощалися випивкою за жіночою розмовою.\nВідтак господар вирішив “поприставати” до гості, однак та дала відсіч, вдаривши його в обличчя. Потому сварка розгорілася. Молода жіночка штовхнула господаря і почала з усіх сил гамселити його по всьому тілу руками й ногами, пише “Україна кримінальна”.\nПримітно, що дружина потерпілого навіть не намагалася вступитися за нього. Коли ж справу було завершено, жіночки спокійно пішли у кафе пити каву, залишивши нещасного стікати кров'ю.\nУвечері, коли “благовірна” повернулася до дому, чоловік ще був живий і навіть попросив пити. Та на ранок його тіло вже охололо. Медики константували множинні гематоми на голові і обличчі, зламані ребра і ураження внутрішніх органів, які виявилися несумісні з життям. У лікарні чоловік помер.\nНападницю затримали й помістили у СІЗО. Ведеться слідство.


У Львові автобус врізався у дерево і перекинувся: кількість постраждалих зросла до 19 осіб (фото)\nУ Львові кількість постраждалих внаслідок ДТП з пасажирським автобусом зросла до 19 осіб.\n14:41, 23 жовтня 2016\nЗа словами очевидців, водій уникнув наїзду на пішохода, який перебігав дорогу / Фото facebook.com/igor.zinkevych\nПро це УНІАН повідомили в управлінні охорони здоров`я Львівської міської ради (УНІАН: раніше повідомлялося про 13 постраждалих).\nЗокрема, станом на 12.00 до лікарень Львова доставлено 19 постраждалих внаслідок зіткнення пасажирського автобуса з деревом.\n«До лікарень доставлено 19 осіб, вже прооперовано чотирьох. Двох неповнолітніх доставлено у дитячу лікарню: у 17-річного хлопця перелом великогомілкової кістки із зміщенням, у 16-річної дівчини кровотеча в ділянці гомілки», - йдеться в повідомленні.\nСеред постраждалих семеро львів`ян, дані інших потерпілих встановлюються.\nЯк повідомляв УНІАН, сьогодні, 23 жовтня, о 09.20 на вулиці Зеленій у Львові рейсовий автобус сполученням «Львів – Романів» врізався в дерево і перекинувся.\nЗ місця події госпіталізували водія і 12 пасажирів, з них двоє неповнолітніх.\nЗа попередніми даними поліції, водій автобуса не впорався з керуванням.\nВодночас очевидці події зазначають, що ДТП сталося через те, що водій намагався уникнути зіткнення з пішоходом, який раптово вибіг на дорогу.\n"Водій на всій швидкості врізався у дeрeво. Чeрeз пeрeднє скло вилeтіла жіночка, двeрима притиснуло дeкількох людeй, дужe багато постраждалих, щe одній пані повністю розірвало ногу, водія так і нe змогли дістати з крісла（він прийняв удар на сeбe", - написав у Facebook співробітник ГУНП у Львівській області Ігор Зінкевич.