З мережі Archives - Canis-club\nДодому З мережі\nЗ мережі admin - 19.11.2020 0\nКожен прагне до того, щоб його робота приносила прибуток і була корисною людям. Теж стосується і сайтів. Де б ви не перебували, вам обовязково знадобиться розкрутка сайтів Київ http://аweb.ua/.\nЛюдині, далекій від інтернет-технологій, всі існуючі сайти здаються неповторними і дуже різноманітними. Для тих же, хто зіткнувся з необхідністю створити і запустити власний ресурс, вибір обмежується всього двома категоріями: сайт, створений на основі шаблону, або ресурс, що має ексклюзивне виконання.\nЯк правило, створення будь-якого інтернет — сайту передбачає задоволення двох цілей, які переслідує творець. По — перше, це створення унікальної інформаційної бази, яку можна використовувати для пошуку тієї чи іншої інформації та здійснення купівлі тих чи інших товарів і послуг.\nДизайн — це перше, що кидається в очі відвідувачам вашого сайту, а зустрічають, як відомо по одягу». Існує чимало думок з приводу того, яким повинен бути дизайн, а яким ні.\nLanding Page є окремою сторінкою інтернету, яка розроблена в рекламних цілях під конкретну пропозицію продукції або товару. На сторінці міститься вся необхідна інформація про товар, і користувач повинен вирішити взяти саме ваш товар.\nЯк не дивно це звучить, але знаменита приказка «Зустрічають по одягу... » актуальна і тут. І це абсолютно виправдано, адже ваш сайт відвідують живі люди, які хочуть бачити навколо себе красу і естетику.\nДоброго часу доби, читачі upgoing.ru сьогодні мені б хотілося злегка торкнутися таку тему як IT-аутсорсинг. Ну хоча б просто тому, що один мій дуже хороший друг глибоко занурився в цю тему і зараз на цьому досить непогано заробляє.\nСервер або ж серверна станція – це спеціально зібраний компютер, що знаходиться під управлінням спеціалізованої серверної операційної системи, такий компютер працює цілодобово і в домашніх умовах виконує функції файлового сховища (забезпечує доступ до файлів, що знаходиться на ньому, всім членам сімї), дозволяє отримувати доступ до підключеного до нього принтера з різних компютерів, що знаходяться в складі локальної мережі, а також надає доступ до інтернету всім користувачам.\nВ одній із стародавніх книг сказано, що спочатку було слово. На сьогоднішній день дана істина є незаперечною. Слово керує всіма процесами життєдіяльності людини.\nКожен web-майстер хоче зробити свій сайт популярним. Але просто так, сайт таким стати не може. Для досягнення цієї мети треба розкручувати сайт. Вивчаючи способи просування сайту, для початку варто визначити, що саме потрібно від ресурсу.


Анатолій Катренко: Місто не повинно страждати\nПристрасті навколо невдалої спроби провести 9 червня сесійне засідання Кіровоградської міської ради не стихають досі. Свою точку зору висловлює заступник голови фракції "Народовладдя" Анатолій КАТРЕНКО:\n— Відразу зауважу, що ніхто з учасників мітингу не мав на меті зірвати сесію міської ради, а тим більше погрожувати депутатам фізичною розправою.\nІз самого початку про свій намір пікетувати приміщення міської ради заявили освітяни і медики — заручники міського бюджету.\nПро мітинг, що планується, комуністи дізналися вже згодом від охочих взяти участь у ньому. Таких звернень було так багато, що бюро міськкому Компартії України не могло не відгукнутись і чи не в останній момент вирішило підтримати проведення мітингу.\nПозиція людей, що прийшли до сесійної зали і яких звинувачують тепер у здійсненні психологічного тиску, проста і чесна: негайно прийняти міський бюджет. Жодного політичного підґрунтя. Суто економічні вимоги.\nМене обрали депутатом міської ради уже вшосте. І повірте, ще ніколи міський бюджет не був так ретельно підготовлений і узгоджений. Він розглянутий і прийнятий усіма депутатськими комісіями, міськвиконкомом, куди, до речі, входили і голосували "за" й представники фракції "Трудова Україна". І ось тепер ця фракція пропонує альтернативний проект бюджету, який ніхто, окрім них, не бачив.\nДумаю, саме виборці мають пряме право спитати у своїх обранців: чому місто занепадає?\nНаприклад, на добудову котельні лікарні швидкої медичної допомоги саме в результаті рішення депутатської більшості не виділено жодної копійки. А ця котельня має загальноміське значення, бо буде давати тепло не лише лікарні, а й прилеглим мікрорайонам.\nМісто не може жити без фінансування, в умовах заблокованого депутатською більшістю бюджетного процесу. Тому обурення виборців можна зрозуміти.


Політ нормальний, або як живеться без психологів • Психолог Микола Кідер\nЗ’ясуємо для початку: що означає «нормальна» людина? Які в неї риси або характеристики? Чи є нормальною людина, яка протирає до блиску всі поверхні в приміщенні? Чи людина, яка полюбляє їсти їжу, приготовлену виключно на відкритому полум’ї? Чи це вже якісь «дивності»? А як вам таке, коли у чоловіка відбувається ерекція виключно під час контакту/споглядання бюстгальтера? Коли звички стають чимось не зовсім нормальним, а то й хворобливим?\nУ медицині (і у класичній психіатрії зокрема) все досить зрозуміло, чітко і просто: якщо у людини НЕМАЄ хвороби, значить, вона є здоровою. Куди простіше? У вас або болить горло, або ні. Третього, як то кажуть, не дано. Або у вас є висипи на шкірі, або їх немає. Або ви розмовляєте з зеленими чортами, яких бачите тільки ви, або ні. Ще раз: логіка в медицині від протилежного => відсутність хвороби і є здоров’ям (у нашому випадку – нормальністю).\nІсторично і середньостатистично\nСоціологія каже, що норма – це те, чого найбільше. Статистично. Без жодних додаткових підказок або перекручень. Якщо якихось півтора століття тому було нормально не мити руки, а зараз усі миють – значить, мити руки тепер «нормально» (точніше було б сказати, звісно, гігієнічно, але то пусте). Три-чотири століття тому було нормою у скрутні часи неврожаю з’їдати свою маленьку дитину, і ніхто навіть бровою не повів би. А зараз до таких… дій – вкрай агресивно-негативне ставлення. І так далі.\nСоціум сам вибудував певні норми, частина з яких стала законами. Той, хто їх порушує, стає «не таким», «не нормальним»: грабіжником, вбивцею, маньяком, гвалтівником… За такі “промахи” в поведінці є справедливе покарання. Адже закони, хай вони не ідеальні і діряві, але скріплюють наше суспільство, не дозволяючи людям робити речі, які, можливо, їм би хотілося.\nАбо які були нормою трохи раніше в історії. Як, до прикладу, секс із малолітніми. Так, страшний злочин, розбещення. Проте якихось 200-300 років тому дівчину у віці 11-14 років видавали заміж за старигана. Думаєте, чоловік (законний чоловік!) чекав ще 6-7 років, щоб дівчина стала жінкою? Ой, навряд. Проте тоді це була норма. Відповідно, нікого не хвилювало. Тепер уже розібралися, що секс із малолітніми – розбещення. Проте якщо сексуальний акт відбувається між двома неповнолітніми, то це… уже не так і погано, адже факту примушування (розбещення) не було, а була обопільна згода.\nТут питання ще складніше, оскільки виключно гуманітарне. А що гуманітарніше поняття, то більше у нього трактувань. Біхевіорист скаже, що нормальною є людина без якихось фізичних вад (близько до медицини), як, наприклад, енурез, заїкання чи компульсивні рухи. Разом з тим, вищевказані вади не є проблемою назвати людину «нормальною» у психоаналітичній школі. Проте психоаналіз відносить «за межу норми» людей із нарцисизмом, і їм відмовляють у терапії (не просто так відмовляють, адже психоаналіз на них не діє). І так далі. Скільки шкіл, стільки поглядів.\nАле у всіх психологічних школах «нормальною» вважається людина, яка, до прикладу, не чинить ні собі, ні іншим жодної психологічної та фізичної шкоди. Людина, яка відповідає віковим закономірностям розвитку: у +- 1 рік вже ходить і починає говорити, у молодшому шкільному віці знає букви і стає здатною до навчання, у підлітковому віці у дівчат починаються менструації (від 10 до 15 років), а у хлопчиків – полюції. І так далі. Значні відхилення від цих рамок свідчать, що людина (або її тіло) не є повністю здоровою.\nПроте крім фізичного, є і психологічний аспект цього питання, і саме йому присвячені ці роздуми. Як «нормально» впоратися з сильним стресом? Як «нормально» пережити смерть близької людини або той факт, що ваш будинок згорів? Як лишитись «нормальним», попри нерозділене кохання (один із трьох основних факторів підліткового суїциду)?\nІ хто насправді не стикався з такими проблемами? Чи є такі люди, які не ховали своїх рідних (хоча б дідуся чи бабусю)? Або які закохались, а через кілька років побрались, і все життя прожили душа в душу? Чи ще простіше, чи є такі люди, які в дитинстві ніколи не билися з іншими дітьми, або у них не відбирали іграшку? А всі такі події – це такі собі рубці, шрами, травми на нашій свідомості (душі, якщо бажаєте).\n«Я виріс без оцих ваших психологів – і нічого, нормально!»\nА ти справді вважаєш, що ти – нормальний? Що тобі дійсно нічого не «коле»? Що твої рани – затяглися?\nУявіть перелом кінцівки. Хворого невідкладно доставляють в лікарню, де лікар «складає» кістку і гіпсує на час зцілення-заживання. Якщо спеціаліст правильно поставить кістки – кінцівка після одужання буде функціонувати, як слід.\nА припустимо, що кінцівка зрослась сама. Що хворий не зміг/не захотів піти у лікарню, і тіло почало зцілюватися самостійно. Як думаєте, в якому стані буде кінцівка «на виході»?\nСильний стрес – фігурально і є перелом. І так, справді, кожен із нас пережив (і ще переживе) багато складних, болючих до сліз подій у житті. І залежно від того, наскільки важким був стрес, настільки сильний удар, вивих чи перелом ви отримали.\nІ уявіть, мало хто з нас зміг потрапити в той самий момент до “костоправа”, щоб він склав усе, як годиться.\nДо речі, ви знаєте, що буває, якщо лікар виявить, що ваша кінцівка погано функціонує, бо неправильно зрослася кістка? Він її знову ламає і «складає» заново, щоб тканини зрослися знову, але на цей раз – правильно.\nНормально – бути здоровим\nНа моє тверде переконання, «немає нетравмованих, є ті, кого не втішили» (цитата однієї з основоположників моєї школи психотерапії, Дженей Уайнхолд).\nНасправді, немає різниці, до психолога якої школи ви підете. Завдяки їх (шкіл) різноманіттю ви можете знайти фахівця, який підійде саме вам. Закликаю вас – сходіть на терапію. На довгу чи коротку, з серйозним складним питанням чи ні – неважливо. Просто розпочніть і подивіться, чи змінюється ваше життя, поки ви в контакті з психологом. І якщо ви знайшли «свого» – результати не змусять себе довго чекати.\nНе можу закінчити статтю без… мабуть, попередження. Костоправ буквально ламає ту кістку, яку треба вилікувати, тоді складає її, а потім – реабілітація, на яку потрібен час. Процес… відчутний, а точніше – болісний. Так і з психологом. Навіть прислів’я є: краще плакати у психолога, ніж сміятися у психіатра. Недарма.\n#психолог_кідер #психолог_онлайн #психічне_здоровя #норма\nPrevious Previous post: Пара та стосунки в ній\nNext Next post: Заперечення. Злість. Торг. Депресія. Прийняття.


Про це у Тисмениці на Прикарпатті заявив п’ятий Президент, лідер партії «Європейська Солідарність» Петро Порошенко.\n«За останню добу помер 141 українець, а за останній місяць Україна втратила майже 2,5 тисячі людей. Хіба можна на це реагувати так, як Зеленський під час свого виступу в парламенті? Приїхав і, не встаючи з «теплої ванни», заявив про те, що Україна чудово підготувалася до коронавірусу. Він не бачить на 100% заповнених лікарень, куди лікарі сімейні, швидкі допомоги не можуть покласти хворого у важкому стані? Він не бачить відсутності тестів, кисню, пульсоксиметрів? Він не бачить черги по 2 тижні, щоб зняти КТ?», – говорить Порошенко.\n«Єдине, що добре виходить у цієї зеленої влади, це запроваджувати червоні зони. В березні, коли були лічені хворі на всю країну, вони запровадили карантин, вбили економіку, зупинили роботу простих людей в крамницях, ресторанах, туристичному бізнесі, а самі, хапаючи людей по парках, сиділи у «Велюрах», демонструючи, що це є вища каста», – нагадав Петро Порошенко.\nЧитайте також: Не може бути! Рейтинг президента Зеленського продовжує падати\n«Вони з березня місяця не знайшли можливості подбати про страхування лікарів, забезпечити їх засобами індивідуального захисту. Палець об палець не вдарили для підтримки малого та середнього бізнесу, щоб зберегти робочі місця, які були створені за останні 5 років», – констатує Порошенко.\nПорошенко зауважив, що влада бореться за лайки і голоси, а треба боротися за життя українців. «6 тисяч 700 українців захворіли за останню добу – і це при тому, що Україна знаходиться на останньому місті в Європі за кількістю тестів. Реальна кількість тих, хто захворів, більша», – говорить Порошенко.\n«У нього все добре, він живе в іншій країні, в іншому світі. В той час, коли біля кожного українця лежить «нерозірваний снаряд». І сьогодні важко знайти людину, у якої не захворів би друг чи родич. А це означає, що кожен з нас і всі ми в дуже серйозній небезпеці», – наголошує п’ятий Президент.


Чим стійка відрізняється від амортизатора 2018 - TopInfoWeb.com\nБез справного амортизатора погіршується контроль підвіски з пружиною, передчасно зношуються покришки, спостерігається неефективне гальмування і управління, поганий контакт дороги і покришок, не контролюється належним чином вирівнювання коліс в русі, відбувається розгойдування і підстрибування, зношуються інші системи автомобіля і втомлюється водій. Пружина може бути присутнім (наприклад, в передньому амортизаторі у Toyota Mark 2), а може й не бути в конструкції (наприклад, в Toyota Corolla, це так званий "олівець" - задній безпружинний амортизатор).\nАмортизатор до змісту ↑\nЦе цілий вузол, шарнірно з'єднує колеса і кузов пристрій, силовий елемент автомобільної підвіски. У стійці опора часто сполучена з демпфером (головною складовою амортизатора) і пружиною. Покликання стійки - утримувати вагу автомобіля, підтримувати потрібну орієнтацію коліс по відношенню до кузова, передавати кузову сили зчеплення покришок з дорожнім покриттям. Стійка здатна приймати бічні навантаження в значних розмірах завдяки посиленому штоку і корпусу. Великий діаметр штока і складний сплав демпфера - причина дорожнечі стійки. Стійка - основний елемент підвіски Мак-Ферсона. Пружина біля стійки може бути присутнім (наприклад, в передній стійці Toyota Corolla) чи ні (наприклад, в передній стійці Suzuki Escudo).\nСтойка до змісту ↑\nСтойка замінює верхню кульову і верхній важіль. Цей вузол жорстко кріпиться внизу на два болта (або більше), зверху кріплення в поворотний пристрій, у штока великий діаметр. Амортизатор ж кріпиться через сайленблоки знизу і в неповоротні пристрій зверху, діаметр штока маленький. Амортизатор приймає навантаження уздовж осі і працює на разжатие. Стійка розрахована на різноспрямовані навантаження і працює як на разжатие, так і на стиск. Стійка більш вимоглива до технічного контролю, в разі поломки автомобіль практично не управляємо. Класичні радянські автомобілі можуть доїхати до СТО або гаража з несправними амортизаторами або навіть взагалі без них. Стійка завжди дорожче амортизатора. Це пов'язано зі збільшеним діаметром штока.\n←Різниця між окладом і зарплатою\nРейтинг інвестиційної популярності компаній на біржі ММВБ→\nКуди жителю Росії поїхати відпочивати з домочадцями або в гордій самоті? Можна розробити власний маршрут, а можна скористатися рекомендаціями журналу National Geographic Traveler, який опублікував рейтинг кращих місць для відпочинку в 2016 році. Ось топ-7 найпопулярніших туристичних напрямків в нинішньому році.\nРізниця між хетчбеком і універсалом Вибираючи автомобіль, людина керується безліччю факторів, в числі яких вартість транспортного засобу, марка, модель авто, і, звичайно, тип кузова. Останній фактор відіграє чи не вирішальне значення, тому що від нього безпосередньо залежить комфорт і можливість правильної експлуатації автомобіля.


Держави Центральної та Східної Європи - Уроки\nМета: сформувати уявлення учнів про розвиток держав Центральної та Східної Європи; створити умови для розуміння причин гуситських війн; розглянути перебіг подій гуситських війн; установити зв’язок між розвитком світського та релігійного життя людини; дати характеристику постаті Яна Гуса; розвивати вміння учнів порівнювати держави Центральної та Східної Європи; висловлювати власну думку щодо спрямованості та значення гуситських війн.\nОсновні поняття та назви: Великоморавська держава, Чеська держава, гусити, чашники, таборити, угри (мадяри), Угорська держава, «Золота булла», Польська держава, сейм, магнати, шляхта, «Посполіте рушення», Велике князівство Литовське.\nОсновні дати та події: 863 р. — розробка слов’янського алфавіту, близько 1000 р. — виникнення Угорської держави, 1385 р. — Кревська унія, 1410 р. — Грюнвальдська битва, 1415 р. — страта Яна Гуса, 1419—1434 рр. — гуситські війни, 1526 р. — Чехія у складі Австрії, 1526 р. — втрата Угорщиною незалежності.\nІсторичні постаті: Кирило, Мефодій, Симеон І Великий, Вацлав, Вратислав ІІ, Карл І (IV), Ян Гус, Ян Жижка, Арпад, Іштван І, Міндовг, Матяш І Корвін, Ягайло, Мешко І, Болеслав Хоробрий, Казимир ІІІ.\nОчікувані результати: учні навчаться: називати дати утворення Великоморавської держави, Угорщини, Польщі та Великого князівства Литовського, Грюнвальдської битви, гуситських війн, Кревської унії; показувати на карті територію Чехії, Угорщини, Польщі, Великого князівства Литовського, перебіг гуситських війн; застосовувати й пояснювати на прикладах основні поняття та терміни; описувати найвизначніші битви; наводити приклади формування європейських держав; порівнювати держави Центральної та Східної Європи; висловлювати власне судження щодо спрямованості та значення гуситських війн.\nУчні здають на перевірку підготовлені кросворди, твори-роздуми, реферати тощо за темами «Візантія. Арабський світ», «Європейські держави в добу Середньовіччя».\n1. Що вам відомо про слов’ян?\n2. Коли з’являються перші згадки про слов’ян?\n3. Як позначилося на слов’янах Велике переселення народів?\nПояснити учням назву теми «Слов’яни та їхні сусіди», ознайомити їх із кількістю годин, відведених на її вивчення, формою проведення уроку узагальнення знань тощо.\n1. Перші держави західних слов’ян. Виникнення слов’янської писемності.\n1) Розселення слов’янських племен.\n2) Велика Моравія та виникнення слов’янської писемності.\n3) Болгарське царство.\n2. Чеське королівство. Ян Гус і гуситські війни.\n1) Виникнення Чеської держави.\n2) Ян Гус.\n3) Гуситські війни.\n3. Угорщина. Польське королівство в X—XV ст. Велике князівство Литовське.\n2) Велике князівство Литовське.\nЩо об’єднало всі верстви чеського народу під час гуситського руху?\n1. Перші держави західних слов’ян. Виникнення слов’янської писемності\n1) Розселення слов’янських племен\nСлов’яни відіграли велику роль у формуванні нової середньовічної європейської цивілізації. На початку нашої ери слов’яни жили між Віслою та Дніпром. Протягом VI—VII ст. відбувалося Велике розселення слов’ян. Вони зайняли значну територію й об’єдналися в три групи — західну, східну і південну, від яких беруть початок сучасні слов’янські народи. Західні слов’яни — поляки, чехи, моравани, померяни, полаби, лютичі; південні слов’яни — серби, болгари, хорвати, словени; східні слов’яни — українці, росіяни, білоруси.\nСлов’яни жили й у Північній Європі; у басейні річки Лаби (нині Ельба) проживали полабські племена, а на узбережжі Балтійського моря — поморські. Проте їхні землі були захоплені німецькими феодалами та колонізовані вихідцями з Німеччини. Поступово культура, мова, звичаї полабів і поморів зникли, пристосовуючись до традицій колонізаторів. Поморські та полабські слов’яни були асимільовані.\n2) Велика Моравія та виникнення слов’янської писемності\nУ ході боротьби з племенами аварів на землях сучасної Чехії та Моравії виникла перша держава західних слов’ян — князівство Само. Свою назву вона отримала від імені її засновника — правителя Само. Із літописів відомо, що Само спочатку був франкським купцем, вів торгівлю зі слов’янами, а потім став їхнім військовим вождем. У 623 р. він об’єднав окремі племена для боротьби з аварами, а після перемоги над ними був обраний князем. Держава слов’ян — князівство Само — проіснувала 35 років і розпалася в 658 р. після смерті князя. Вона відіграла важливу роль у становленні державності слов’ян та боротьбі із загарбниками.\nУ першій половині IX ст. між середнім Дунаєм і верхів’ями Лаби та Одеру на частині території сучасної Словаччини та Чехії виникає держава західних слов’ян — Велика Моравія, або Великоморавська держава. Від самого початку їй довелося боротися з франками, які намагалися підкорити землі слов’ян-язичників. Засновником Великої Моравії вважають князя Моймира (822—846 рр.). Проте у 846 р. король Людовік Німецький скинув Моймира й посадив на княжий трон його племінника Ростислава (846—870 рр.), який почав боротьбу за незалежність. У пошуках підтримки він звернувся до Візантії з проханням направити місіонерів для проповіді християнства. У той час Велика Моравія об’єднувала землі моравів, чехів, полабських слов’ян, польських племен, слов’ян Паннонії та Словаччини.\nУ 863 р. в країну прибули греки із Солуні — брати Мефодій та Кирило (справжнє ім’я Константин, ім’я Кирило він узяв перед постриженням у ченці). Брати здобули освіту в Константинополі, вільно володіли македонською мовою. Для поширення християнської віри вони створили слов’янський алфавіт. Оскільки слов’янської абетки не існувало, братам довелося вигадати букви слов’янського алфавіту, тому що ні грецькі, ні латинські букви не підходили (вони не передавали шиплячих). Так виникає перший слов’янський алфавіт — глаголиця. Проте букви глаголиці виявилися доволі складними, і пізніше її замінила інша абетка — кирилиця (названа на честь братів), яка була простішою. Кирилицею в наш час користуються українці, росіяни, білоруси й болгари. Слов’янською мовою брати Кирило та Мефодій переклали Біблію та богослужбові книги. Проповідь християнства братами мала великий успіх, тисячі моравів і чехів прийняли хрещення. Почалося створення церкви, не залежної від німецького єпископа, що занепокоїло німецьке духовенство. Брати поїхали до Папи Римського, щоб відстояти свою діяльність. Проте в Римі Кирило помер, а його брат зумів домогтися дозволу вести богослужіння слов’янською мовою. Проте, незважаючи на дозвіл Папи, після повернення до Моравії Мефодій був ув’язнений, його звільнили лише за особистим наказом самого Папи Римського. У 885 р. Мефодій помер, і німецьке духовенство розпочало переслідування його послідовників. Деякі учні Кирила та Мефодія перебралися до Болгарії, де продовжили поширення слов’янської писемності. Із Болгарії слов’янська абетка проникла й у Київську Русь.\nНімецький король знову захопив Великоморавську державу та доручив управління двом німецьким маркграфам, що викликало спалах повстання. Великій Моравії вдалося вибороти незалежність, проте великоморавський князь Святополк визнав себе васалом німецького короля та звернувся за підтримкою до Папи Римського. До країни прибули представники папського престолу, учнів Кирила та Мефодія вигнали з країни, богослужіння слов’янською мовою майже припинилися.\nПісля смерті князя Святополка почалася боротьба за владу між його синами. А в 906 р. в ослаблену міжусобицями країну вторглися угри (мадяри), і Великоморавська держава припинила своє існування.\n3) Болгарське царство\nВід VІ ст. на землі, які належали Візантійській імперії на Балканському півострові, із-за Дунаю почали переселятися племена південних слов’ян. Під тиском зовнішніх ворогів у першій половині VII ст. вони об’єднуються в «Союз семи племен», який відбивав напади аварів та Візантії.\nУ VІІ ст. під тиском хозарів розпадається Велика Булгарія (держава, яка була створена шляхом об’єднання болгарських племен і займала територію на північ від Кавказьких гір у степу між Дунаєм і Волгою). Частина болгарських племен на чолі з ханом Аспарухом переселяється за Дунай. У 681 р. (після розгрому візантійських військ імператора Костянтина IV Погоната в 680 р.) була заснована держава, яка дістала назву Перше Болгарське царство (681—1018 рр.) зі столицею в новозбудованому місті Пліска. Більшість населення новоствореної держави становили слов’яни, і болгари поступово розчинилися серед них.\nТериторія Першого Болгарського царства за наступників хана Аспаруха збільшувалася. У 864 р. хан Борис І стає християнином та бере титул царя. Хрещення Болгарії дає новий поштовх у розвитку держави. Невдовзі сюди прибувають вигнані з Великої Моравії учні Кирила та Мефодія, які активно поширюють слов’янську абетку та богослужіння слов’янською мовою.\nНайбільшого розквіту Перше Болгарське царство досягає за часів правління Симеона І Великого (893—927 рр.). Територія Болгарії в ці часи охоплювала більшу частину Балканського півострова (від Будапешта, північних схилів Карпат і Дніпра на півночі до Адріатичного моря на заході, Егейського моря на півдні та Чорного моря на сході). Хоча цар Симеон Великий народився й виріс у Константинополі, проте Візантія стала його головним ворогом. Він п’ять разів ходив на Царгород (слов’янська назва столиці Візантії Константинополя) та домігся виплати Візантією данини. У 919 р. Симеон І узяв титул «царя і самодержця всіх болгар і греків» і ромейського цесаря. Багато уваги приділяв цар і розвитку культури. За часів його правління і виникає кирилиця. Болгарська церква стає незалежною, будуються палаци та храми. Був створений «Ізборник» — енциклопедія, що містила відомості з богослов’я, історії та філософії. Серед болгар поширюється грамотність.\nПісля смерті Симеона І Великого Болгарія почала занепадати, і в 1018 р. Перше Болгарське царство було підкорене візантійським імператором Василем II Болгаробійцем.\nПонад 100 років перебувала Болгарія у складі Візантії, проте в 1185 р. болгари зуміли відродити свою державу. Друге Болгарське царство проіснувало до кінця ХІV ст. і загинуло в боротьбі з Туреччиною.\nСкладіть стислий конспект розповіді про перші держави західних і південних слов’ян.\nЗахідні слов’яни: поляки, чехи, моравани, померяни, полаби, лютичі;\nпівденні слов’яни: серби, болгари, хорвати, словени;\nперші держави: VІІ ст. — князівство Само, середина ІХ — кінець Х ст. — Великоморавська держава, VІІ ст. — Болгарське царство;\nслов’яни до кінця І тис. н. е. сповідували язичництво;\nпоступове поширення християнства;\nкнязь Ростислав запросив до Візантії проповідників християнства;\n«солунські брати» — Кирило та Мефодій: проповіді православ’я, створення слов’янської абетки, переклад із грецької церковних книг.\n2. Чеське королівство. Ян Гус і гуситські війни\n1) Виникнення Чеської держави\nСлов’яни на території сучасної Чехії з’явилися у V ст., витіснивши кельтські племена. На чеських землях виникає перша слов’янська держава — князівство Само у VІІ ст., а в ІХ—X ст. чеські землі входили до складу Великоморавської держави. У 845 р. чехи приймають християнство, а у 863 р. до цих земель прибувають та починають свою діяльність брати Кирило та Мефодій.\nПісля розпаду Великої Моравії під ударами мадярів (угрів) племена чехів, що проживали на річці Влтава, об’єдналися в племінний союз, який очолювали князі Пршемисловичі. Засновником правлячої династії став Пршемисл, який, за легендами, був землеробом та одружився з дівчиною зі знатного роду. Так на початку Х ст. виникає Чеська держава з центром у Празі.\nНайвідомішим із роду Пршемисловичів був князь Вацлав (921—935 рр.). Він сприяв поширенню християнства та визнав себе васалом німецького короля Генріха І Птахолова. Проте це викликало незадоволення знаті, і в результаті заколоту, на чолі якого стояв його рідний брат Болеслав, Вацлав був убитий. Згодом князя зарахували до святих католицької церкви.\nВід самого початку виникнення Чеська держава постійно перебувала під загрозою німецького вторгнення. У 973 р. в Празі виникає підпорядковане Риму єпископство. Чехія то перемагала, то зазнавала поразок; вона то ставала васалом, то виборювала незалежність. У 1085 р. Чехія стає королівством, коли імператор Генріх IV за допомогу в боротьбі проти Папи Римського надав чеському князю Вратиславу ІІ (1061—1092 рр.) королівський титул. Проте вона залишалася залежною від німецького імператора.\nВід другої половини ХІІ ст. Чехія увійшла до складу Священної Римської імперії, а від ХІІІ ст. відбувається посилення Чеського королівства в межах імперії. Проте в ХІV ст. Чехія внаслідок боротьби за королівський престол розпадається, а чеську корону отримує німецький імператор.\nВід 1310 р. королем Чехії став німецький імператор Ян Люксембурзький, який мало опікувався чеськими землями, вимагаючи тільки гроші для поповнення скарбниці. Саме в ці часи Чехія стає центром видобутку срібла.\nСин Яна Люксембурзького Карл І, навпаки, дуже багато уваги приділяв Чехії, зробивши її політичним центром Священної Римської імперії. Він піклувався про розвиток торгівлі та ремесла, будував палаци та фортеці, монастирі та храми. За його наказом у 1348 р. був відкритий Празький університет. Невдовзі він стає німецьким королем, а згодом — імператором Карлом IV. Через деякий час він підтвердив незалежність Чеського королівства «Золотою буллою». Проте у своїх діях Карл ІV спирався на німецьких переселенців.\nУ чеському суспільстві загострювалися проблеми — наростав конфлікт між чехами та німцями (німці мали більше прав), збільшувалося невдоволення католицькою церквою. У результаті виник рух, який спирався на національні та релігійні прагнення чехів, що дістав назву гуситського на честь чеського проповідника Віфлеємської каплиці в Празі, професора та першого ректора Празького університету Яна Гуса (1371—1415 рр.).\nЯн Гус виступив із критикою пороків духовенства — зажерливості, хабарництва та ін. Він назвав Папу Римського антихристом за продаж індульгенцій і церковних посад. Зміни в церковному житті він убачав шляхом підкорення церкви королю, секуляризації (реквізиції церковних багатств і земель), скасування продажу індульгенцій та плати за обряди, переведення богослужіння на чеську мову.\nПроповіді та діяльність Яна Гуса здобули підтримку в чеського народу, проте викликали незадоволення духовенства. Папа викликав проповідника на церковний собор, що відбувався під головуванням імператора Сигізмунда в місті Констанці, на якому Яну Гусу запропонували зректися своїх поглядів. Коли він відмовився, його заарештували за звинуваченням у єресі, незважаючи на охоронну грамоту, видану імператором. 6 липня 1415 р. Яна Гуса стратили. Також було відлучено від церкви весь чеський народ.\n3) Гуситські війни\nСтрата Яна Гуса та відлучення цілого народу від церкви стали приводом до вибуху повстання, яке дістало назву гуситських війн.\nУ гуситському русі брали участь представники всіх верств чеського суспільства, але кожна з них мала власні причини для участі в повстанні. Чеські феодали намагалися збільшити свої багатства, прагнули брати участь в управлінні державою та були незадоволені втручанням церкви. Міщани вимагали здешевлення обрядів, скасування десятини, участі в самоврядуванні, вигнання іноземців (німців). У селянства боротьба за реформу церкви поєднувалася з антифеодальним рухом. Але всі верстви населення поєднувала боротьба проти засилля німців та намагання реформувати церкву.\nТрохи пізніше, після початку повстання та перших успіхів, гусити розпалися на дві течії — таборитів (радикальний напрямок, що дістав назву від укріплення на горі Табор, який закликав до будівництва Царства Божого на землі та вважав за необхідне проведення соціальних реформ; здебільшого був представлений біднішим населенням) та чашників (поміркована група, яка представляла інтереси рицарів, заможних городян та частини ремісників і закликала до поміркованих реформ церкви, зокрема, вимагала дозволу причащатися чашею всім мирянам, а не лише духовенству, звідки й пішла назва течії).\nПовстання розпочалося в 1419 р. у Празі та поширилося по всій Чехії. Після смерті короля Вацлава гусити заявили, що імператор Сигізмунд, який мав успадкувати престол, не отримає чеської корони. Королівська влада практично була ліквідована. Усе стерно влади перебрав на себе сейм, у якому засідали представники всіх станів. Відбулися зміни і в церкві — конфісковано всі церковні землі, скасовано десятину, проведено реформування обрядів.\nПодії в Чехії викликали серйозні занепокоєння як католицької церкви й особисто Папи Римського Мартіна V, так і імператора Священної Римської імперії Сигізмунда. За благословенням Папи Римського проти гуситів були організовані хрестові походи, але всі п’ять походів завершилися повним провалом — рицарські війська щоразу зазнавали поразок. Гусити створили чудову армію, яка використовувала незвичну для того часу тактику: поєднання возів та вогнепальної зброї. Вози, на яких розташовувалися гармати, сковувалися ланцюгами й утворювали своєрідну фортецю — вагенбург. Крім того, гуситами керували геніальні полководці того часу — Ян Жижка (під час боїв утратив зір, але навіть сліпий продовжував управляти арміями), Прокоп Великий та Прокоп Малий.\nУ 1420 р. було засноване місто-фортеця на горі Табор у Південній Чехії, що стало центром повстанського руху. І вже в серпні цього самого року повстанці під керівництвом Яна Жижки здобули перемогу над стотисячною імперською армією поблизу Праги на Витковій горі. Гусити не тільки відбивали навали рицарів, а й самі здійснювали походи в Угорщину, Австрію, Німеччину, до Балтійського моря, проте вони не мали сил для утримання завойованих територій. У 1422 р. із Великого князівства Литовського до гуситів прибув великий загін з українців, росіян та білорусів, який близько восьми років воював із хрестоносцями.\nПеремоги гуситів дозволили досягти цілі, які стояли перед поміркованими гуситами — чашниками. Вони вважали, що потрібно завершати війни, проте таборити наполягали на продовженні реформ. Суперечки між таборитами і чашниками призвели до відкритої сутички. У 1424 р. військо чашників було розбите Яном Жижкою в Мелешівській битві. А через десять років, у 1434 р. в битві під Ліпанами таборити зазнали поразки. Гуситські війни завершилися, хоча укріплення на горі Табор трималося до 1452 р.\nОсновною причиною поразки гуситів була відсутність єдності серед повстанців, до того ж економіка країни була розорена постійними війнами. Разом із тим гуситські війни мали і свої наслідки, які були закріплені рішеннями Базельського собору в 1434 р. — чехи отримали власну церкву, населення Чехії припинило сплачувати десятину, богослужіння почало вестися чеською мовою, церква не відновила свої празькі володіння. Католицька церква втратила вплив на чеське суспільство. Гуситські війни сприяли становленню чеської нації та ствердженню національної гідності, розвитку чеської мови. Проте гуситські війни призвели до значних людських втрат і певного занепаду в економіці.\nОпрацюйте матеріал підручника та карток про Чеське королівство та гуситські війни: Чеське королівство (І група), Ян Гус (ІІ група), причини гуситських війн, течії в гуситському русі (ІІІ група), перебіг гуситських війн (IV група), причини поразки та наслідки гуситських війн (V група), проаналізуйте його та зробіть висновки.\nРозпад Великої Моравії;\nугри (мадяри) захопили землі словаків;\nЧехія — окреме князівство;\nкнязь Вацлав із роду Пршемисловичів: зміцнення єдності країни, поширення християнства, визнання залежності від Німеччини;\nстолиця — місто Прага;\n1085 р. — проголошення Чехії королівством;\nдруга половина ХІІ ст. — Чехія входить до складу Священної Римської імперії;\nХІІІ ст. — посилення Чеського королівства;\nХІV ст. — розпад Чехії, початок боротьби за королівський престол, у результаті якої чеська корона дістається німецькому імператору.\nПроповідник Віфлеємської каплиці в Празі, професор і перший ректор Празького університету;\nкритикував пороки духовенства — зажерливість, хабарництво та ін.;\nназвав Папу Римського антихристом за продаж індульгенцій і церковних посад;\nйого пропозиції: церква має підкоритися королю, відібрати в церкви багатства та землі, скасувати продаж індульгенцій та плату за обряди, перевести богослужіння на чеську мову;\n1415 р. — на соборі в Констанці був звинувачений у єресі та страчений.\nКартка № 3 Причини гуситських війн, течії в гуситському русі\nчеські феодали: намагання збільшення власних багатств, незадоволення втручанням церкви в управління державою;\nміщани: прагнення здешевлення обрядів, скасування десятини, участь у самоврядуванні, вигнання іноземців;\nселяни: прагнення реформування церкви, боротьба за яке поєднувалася з антифеодальним рухом.\nтаборити (напрямок дістав назву від укріплення на горі Табор) — радикальна група, яка закликала до будівництва Царства Божого на землі; здебільшого входили бідніші представники населення;\nчашники (символ — чаша, звідки й походить назва течії) — поміркована група, яка вимагала дозволу причащатися чашею всім мирянам, а не лише духовенству; представляла інтереси рицарів, заможних городян і частини ремісників.\nПЕРЕБІГ ГУСИТСЬКИХ ВІЙН\n1419 р. — повстання в Празі — початок гуситських війн;\n1420 р. — заснування міста-фортеці Табор. Імператор Священної Римської імперії Сигізмунд і Папа Мартін V проголосили хрестовий похід проти повстанців (загалом відбулося п’ять хрестових походів);\nсерпень 1420 р. — перемога повстанців під керівництвом Яна Жижки над стотисячною імперською армією поблизу Праги на Витковій горі;\n20-ті — початок 30-х рр. ХV ст. — походи таборитів в Угорщину, Австрію, Німеччину, до Балтійського моря;\n30 травня 1434 р. — поразка таборитів у битві під Ліпанами; завершення гуситських війн.\nвідсутність єдності серед гуситів;\nдомовленість чеських феодалів-католиків та поміркованих (чашників) з імператором;\nкраща озброєність і навченість армії хрестоносців;\nрозорення економіки країни постійними війнами.\n1434 р. — Базельський собор частково задовольнив вимоги гуситів: чехи отримали право на власну церкву, населення Чехії припинило сплачувати десятину, богослужіння почало вестися чеською мовою, церква не відновила свої празькі володіння.\nАрмія гуситів була навчена вести бойові дії і вдень і вночі, у будь-яку погоду. Згідно з військовим статутом, польові укріплення із зчеплених між собою возів мали впиратися в природні перешкоди та по можливості встановлюватися на високих місцях.\nГусити в битві зазвичай вичікували атаки рицарської кінноти та зустрічали її вогнем своєї численної артилерії, кулями аркебуз і пищалей, стрілами з тупими бронебійними наконечниками. Коли справа доходила до рукопашної сутички, то тут у бій вступала піхота. Розбитого ворога гусити переслідували та знищували, у той час як рицарі після виграного бою не переслідували втікачів, а грабували вбитих, поранених і полонених противників.\nГусити не перевершували своїх ворогів ні кількістю, ні якістю гармат, гармати лежали непокритими на спеціально пристосованих для цього возах і залізними кільцями були закріплені на міцних дерев’яних майданчиках. Коли вагенбург виїжджав, дула гармат зверталися назовні, але в цьому положенні їх не можна було ні повертати, ні змінювати кут піднесення. Процес заряджання був складним і тривалим. У русі та під час атаки ці гармати були майже непридатними, але гусити могли ними користуватися, оскільки вся їх тактика ґрунтувалася на вичікуванні атаки. Як тільки ворог наближався на досить близьку відстань, усі гармати давали одночасний залп, і це справляло, зрозуміло, сильне враження, причому враження було значно більшим, ніж сама дія. Отже, перевага гуситської зброї полягала не стільки у власне зброї, скільки в гуситській тактиці.\nПоступово Ян Жижка створював і кінноту. Щоправда, ця кіннота ніколи не була значною та не могла боротися з ворогом самостійно, але виявлялася корисною для підтримки піхоти. Зазвичай вона встановлювалася всередині вагенбургу, у глибині, і спрямовувалася через тильний вихід, у той час як піхота робила вилазку через передній. Об’їжджаючи вагенбург, кіннота прагнула атакувати противника біля флангів або ж переслідувати його звідси.\nРазом із тим вагенбург був дуже громіздкий і навіть як виняток не міг застосовуватися при наступі. Але незважаючи на однобічність використання лише для оборони, вагенбург відігравав усе ж таки надзвичайно велику роль, оскільки він, з одного боку, сприяв силі дії далекобійної зброї, зокрема вогнепальної, а з другого, що особливо важливо, — завдяки йому проста піхота без обладунків, із холодною зброєю (навіть із такою, як палиця і ціп) набувала самостійного й великого значення.\nЗміцнення вагенбургу, вилазка і, нарешті, перемога, — усе це надавало гуситам величезну моральну силу, яка вела далі, щоправда, не до утворення організованої піхоти, яка рішуче наважилася б вступити в бій із рицарями у відкритому полі, без прикриття вагенбургу, але все ж таки до часткових наступальних дій за сприятливих обставин, що, у свою чергу, при характері армій противника було достатньо для успіху, а часом і для створення гуситами репутації непереможних.\n3. Угорщина. Польське королівство в X—XV ст. Велике князівство Литовське\nЗемлі між Тисою та Дунаєм у давнину мали бурхливу історію. Паннонія (так називали частину земель Угорщини) входила до складу Римської імперії. Велике переселення народів змінило картину — гуни витісняють римлян та угорські землі входять до складу Гунської імперії, а після її розпаду тут оселяються германські племена (остготи, лангобарди й гепіди), потім у VІ ст. до Паннонії приходять авари, які включають ці землі до складу Аварського каганату. Наприкінці ІХ ст. територію теперішньої Угорщини населяли слов’яни й авари, і вона входила до складу Східного Франкського королівства, Першого Болгарського царства та Великої Моравії.\nНаприкінці ІХ ст. з Північного Причорномор’я через Карпати вторглися кочові племена угрів (мадярів, угорців), які розгромили Велику Моравію, захопили Паннонію. Угрів очолював вождь Арпад, який став родоначальником першої князівської (пізніше королівської) династії Угорщини, а цю подію мадяри називають «знайденням Батьківщини».\nСпочатку угри вели кочовий спосіб життя, однак усю першу половину X ст. угорські кіннотники спустошували й грабували землі Італії, Франції, Німеччини, доходячи навіть до Ютландії. Проте після поразки від імператора Оттона І в 955 р. угорці припинили напади та перейшли до осілого способу життя.\nНаприкінці Х ст. князь Іштван І Святий (997—1038 рр.) об’єднує угорські племена та за допомогою німецьких рицарів починає хрестити угорців. Відзначаючи його діяльність у поширенні християнства, Папа Римський Сильвестр II прислав Іштвану І королівську корону, і в 1000 р. він був коронований. Пізніше церква проголосила Іштвана святим (і досі в Угорщині відзначають 20 серпня — День Святого Іштвана). Для зміцнення держави Іштван І провів низку реформ — видав збірку законів, здійснив адміністративну реформу (уся територія держави була поділена на комітати (округи), на чолі яких стояли ішпани (жупани), що представляли короля та збирали податки; такий адміністративний поділ країни з перервами проіснував аж до ХХ ст.). За часів правління Іштвана І до Угорщини була приєднана частина Словаччини.\nВід середини ХІ ст. Угорське королівство охопила міжусобиця. Великі феодали дедалі більше перебирали владу на себе, а королівство занепадало. Королівська влада була слабкою, головну роль відігравав сейм (де засідали барони та магнати), який обирав короля. Це привело до виникнення руху серед середніх та дрібних феодалів, із яких здебільшого складалася королівська влада та які стали основою для формування нового прошарку суспільства — дворянства (шляхти). Саме вони домоглися від короля прийняття в 1222 р. «Золотої булли», яка містила гарантії дотримання свобод і вольностей усіх знатних людей, обмежувала права короля, магнатів та іноземців. Крім того, остання стаття «Золотої булли» надавала право чинити опір королю, якщо він не виконуватиме своїх обіцянок. Незважаючи на всі внутрішні негаразди, Угорське королівство проводило активну зовнішню політику. Королівство мало тісні зв’язки з Київською Руссю, донька великого князя київського Ярослава Мудрого Анастасія була одружена з угорським королем Андрашем І. Були підкорені землі Славонії та Хорватії, поширена влада на Далмацію. Спроби підпорядкувати Галицько-Волинське князівство зазнали невдачі. Угорці продовжували воювати з Німецькою та Візантійською імперіями.\nРозвиток держави перервався монгольською навалою. У 1241 р. на угорських землях з’явилися монгольські війська хана Батия. Біля села Могач угорці були повністю розгромлені. Проте раптово в 1242 р. монголи залишили Угорщину, і король Бела ІV почав відновлювати країну, зміцнюючи її обороноздатність. Будувалися кам’яні замки, виникали та розвивалися міста, що мали статус «вільних королівських міст» (більшість населення яких становили німецькі переселенці). Найбільшим містом була Буда.\nНа початку ХІV ст. після смерті останнього представника династії Арпадів у країні знову почалися міжусобиці. Тільки обрання в 1301 р. Карла Роберта (1301—1342 рр.) із неаполітанської гілки Анжуйської династії відновило порядок. Король провів низку реформ, які сприяли економічному розвитку країни. У зовнішній політиці він віддавав перевагу дипломатії, у 1335 р. у Вишеграді був украдений військово-торговельний союз між Угорщиною, Чехією та Польщею, який близько 200 років впливав на розвиток регіону. За нащадка короля Лайоша І Великого Угорщина більше розв’язувала проблеми за допомогою війська. Були приєднані землі Сербії, Боснії та частини Болгарії. Проте держава опинилася в оточенні ворогів, і всередині Угорщини знову запанували магнати.\nУ 1387 р. королівський престол посів Сигізмунд Люксембурзький (1387—1437 рр.), який приборкав магнатів і відновив порядок. Проте на кордонах Угорщини з’явилася нова загроза — турки-османи. У 1396 р. під Нікополем угорська армія була розбита і держава перейшла до оборони. Проте Сигізмунд домігся свого обрання німецьким, чеським королем, а згодом й імператором Священної Римської імперії. Крім того, він домовився з австрійськими Габсбургами щодо принципів взаємонаслідування престолу.\nРозвитку Угорського королівства сприяв король Матяш І Корвін (1458—1490 рр.), правління якого вважається золотим періодом держави. Він був розумною людиною, високоосвіченим і мудрим правителем, відважним воїном, підтримував розвиток наук і мистецтв. Проте на територію країни невпинно прямувала турецька армія, яка в 1526 р. розбила угро-чеське військо та окупувала Східну Угорщину, а Західна Угорщина була захоплена Австрією.\n2) Велике князівство Литовське\nПерші згадки про Литву належать до початку ХІ ст. Тривалий час литовці не мали єдиної держави, а жили племенами та були язичниками. Одним з основних чинників, який привів до об’єднання литовських племен, став наступ рицарів-хрестоносців. У 30-ті рр. ХІІІ ст. відбулося об’єднання литовських племен князем Міндовгом. Він воював із Тевтонським і Лівонським орденами та Галицько-Волинським князівством, прийняв християнство (спочатку це було католицтво, але потім він зрікся його), підтримував тісні зв’язки з Олександром Невським і Данилом Галицьким та був убитий у 1263 р. внаслідок заколоту.\nНаступне піднесення Великого князівства Литовського належить до періоду правління князя Гедиміна (1316—1341 рр.), який знов об’єднав землі, продовжував воювати з німецькими рицарями, приєднав землі Західної Русі та боровся з Москвою в союзі з Твер’ю. За часів Гедиміна відбулося утвердження спадковості княжої влади.\nКнязь Ольгерд (1345—1377 рр.) разом зі своїм братом Кейстутом об’єднав литовські землі та провадив боротьбу за розширення Великого князівства Литовського. Він розбив війська Тевтонського ордену, здобув перемогу над монголами під Синіми Водами та приєднав Київське, Чернігівське князівства, здійснив три невдалі походи на Москву.\nВелике князівство Литовське мало свої особливості: власне литовців у князівстві було мало, більшість складали слов’яни (русичі), християнство було поширене слабко. Для письма використовували руську мову. Серед населення князівства панували руські традиції та звичаї.\nПісля смерті Ольгерда розгорнулася боротьба між його синами за престол, до того ж брат Ольгерда захопив Вільно. Переможцем у боротьбі вийшов Ягайло. У цей час у Польщі королевою було проголошено Ядвігу, дочку померлого угорського короля Людовіка Великого. Польські магнати запропонували Ягайлу одружитися з Ядвігою та об’єднати держави. У 1385 р. було укладено Кревську унію (1385 р.), відповідно до якої Ягайло обіцяв приєднати землі Великого князівства Литовського до Польщі та охрестити литовське населення. У 1386 р. Ягайло одружився з королевою Ядвігою, узявши ім’я Владислава, та став польським королем. Проти унії виступили литовські магнати на чолі з Вітовтом і домоглися її скасування, проте після поразки від монголів під Ворсклою вона була відновлена, але на рівноправній основі.\nМіж річками Одером, Віслою і Вартою проживали західнослов’янські племена, які в другій половині ІХ ст. об’єдналися навколо племені полян із центром у місті Гнєзно за правління князівської династії П’ястів, першим відомим польським князем із якої був Мешко І (963—992 рр.). Він підкорив своїй владі племена, які жили вздовж Вісли, й утворив Польську державу. Князь разом зі своєю дружиною прийняв християнство за західним зразком.\nЙого син — Болеслав І Хоробрий (992—1025 рр.) завершив об’єднання польських земель. Він значно посилив позиції християнської церкви, навіть було створено власне архієпископство, а в 1025 р. Болеслав І прийняв титул короля. Він постійно втручався у справи Чехії, Німеччини, Київської Русі.\nПісля смерті Болеслава І Польське королівство послабилося. А в 1139 р. польський король Болеслав III Кривоустий розділив свої володіння між синами на чотири князівства, що стало початком розпаду королівства на окремі частини, початком феодальної роздробленості.\nНове піднесення Польщі відбулося за часів Владислава І Локетека (1306—1333 рр.), який знову зібрав польські землі та був проголошений королем.\nОстаточне об’єднання польських земель відбулося за правління Казимира ІІІ (1333—1370 рр.). Король провів реформи для зміцнення держави: країна була поділена на воєводства, запроваджувалася єдина грошова одиниця — краківський гріш, робилися спроби утворити єдине військо, було видано збірку законів. За часів правління Казимира ІІІ була знищена Галицько-Волинська держава, і до складу Польщі увійшли Галичина та Волинь. Проте він так і не зумів створити сильної королівської влади, чому перешкоджали магнати, а пізніше і шляхта. Підтримки в містах король не мав, тому що більшість жителів були німцями та євреями.\nНаприкінці ХІV ст. династія П’ястів припинила своє існування. Намаганнями магнатів із Великим князівством Литовським у 1385 р. була укладена Кревська унія, і польським королем став Ягайло, заснувавши Ягеллонську династію. За часів його правління об’єднана польсько-литовсько-руська армія розбила Тевтонський орден у Грюнвальдській битві в 1410 р. (пізніше орден став васалом Польщі).\nОпрацюйте матеріал підручника та підготуйте коротку розповідь про становлення однієї зі слов’янських держав: Угорщини (І група), Великого князівства Литовського (ІІ група), Польщі (ІІІ група).\nЗемлі між Тисою та Дунаєм у давнину заселяли слов’яни;\nкінець ІХ ст. — через Карпати вторглися кочові племена угрів (мадярів) і розгромили Велику Моравію, захопили Паннонію (нинішня Угорщина);\nугри становили загрозу для всієї Західної Європи та припинили свої набіги тільки наприкінці Х ст.;\nблизько 1000 р. — угорський князь Іштван об’єднав племена та став королем;\nв Угорщині поширилося католицтво;\nХІ—XІІ ст. — війни з Німецькою та Візантійською імперіями;\n1222 р. — «Золота булла» (привілеї та пільги феодалам);\n1241 р. — вторгнення монголо-татар;\nУгорське королівство підкорило Далмацію, Південну Хорватію;\nміста не впливали на життя держави;\nкоролівська влада була слабкою, головну роль відігравав сейм, який обирав короля;\n1526 р. — турецька армія розбила угро-чеське військо та окупувала Східну Угорщину;\nЗахідна Угорщина була захоплена Австрією.\n30-ті рр. ХІІІ ст. — об’єднання литовських племен князем Міндовгом: війна з Тевтонським і Лівонським орденами, прийняття християнства, підтримування зв’язків з Олександром Невським та Данилом Галицьким;\nкнязь Гедимін (1316—1341 рр.): повторне об’єднання земель, боротьба з німецькими рицарями, приєднання земель Західної Русі, боротьба з Москвою в союзі з Твер’ю;\nОльгерд (1345—1377 рр.): здобув перемогу над Тевтонським орденом, розбив монголів під Синіми Водами, приєднав Київське, Чернігівське князівства, здійснив три невдалі походи на Москву;\nлитовці ставали меншістю;\nхристиянство було поширене слабко;\nписемна мова — руська;\nпоширення руських звичаїв і традицій.\nМешко І (963—992 рр.): об’єднав племена навколо Вісли, прийняв християнство (католицтво), уклав союз зі Священною Римською імперією;\nБолеслав І Хоробрий (992—1025 рр.): завершив об’єднання польських земель, посилив позиції християнської церкви, прийняв титул короля Польщі, втручався у справи Чехії, Німеччини, Київської Русі;\nБолеслав ІІІ: поділив країну між синами, що стало початком феодальної роздробленості;\nВладислав І Локетек (1306—1333 рр.): повторне об’єднання польських земель;\nКазимир ІІІ (1333—1370 рр.): здійснення реформ для зміцнення держави (поділ країни на воєводства, запровадження єдиної грошової одиниці, видання збірки законів тощо);\nслабка королівська влада;\nсильний вплив магнатів та шляхти (середні та дрібні феодали);\nвлада належала сейму, де кожен мав право «вето»;\n1385 р. — Кревська унія.\nУчні за допомогою підручника розпочинають складання порівняльної таблиці про слов’янські держави в часи Середньовіччя.\nВизначте, які з перелічених особистостей були правителями Польщі, а які — Великого князівства Литовського.\n1) Мешко І, 2) Казимир ІІІ, 3) Болеслав ІІІ, 4) Владислав І Локетек, 5) Гедимін, 6) Ольгерд, 7) Міндовг.\nВідповідь: Польща — 1, 2, 3, 4; Велике князівство Литовське — 5, 6, 7.\nПрочитайте уривки із джерела та дайте відповіді на запитання.\n…Клір не вчить, а псує народ своїм розбещенням, пов’язаним із багатством. Так, треба відняти в нього багатство! Наступники Христа повинні бути бідними, як апостоли. А вони, навпаки, тільки про те й думають, як би збільшити свої багатства...\n…Забери в собак кістку — вони припинять гризтися: забери майно в церкви — не знайдеш для неї попа.\n…Чехи у Королівстві Чеському за законом… і за вимогою природи повинні бути першими в посадах, так само як французи у Франції і німці у своїх землях…\n1) Проти кого були спрямовані проповіді Яна Гуса?\n2) До кого звертався Ян Гус?\n3) Який вплив мали проповіді Яна Гуса?\n1) кордони Чехії;\n2) місто Прагу;\n3) територію Угорщини та Польщі в періоди їх найбільшого розквіту.\nСлов’яни відіграли велику роль у формуванні нової середньовічної європейської цивілізації.\nСлов’янські держави (Болгарія, Чехія, Польща, Угорщина та Велике князівство Литовське) мали великий вплив на Європу, її політику, економіку та культуру.\nПодії в Чехії (гуситські війни) стали початком великого процесу, який дістав назву Реформації.\nУсі верстви населення Чехії поєднувала боротьба проти засилля німців та намагання реформувати церкву.\n1. Підручник: 1, § 17; 2, § 17; 3, тема 4. § 1.\n2. Продовжте складання порівняльної таблиці про слов’янські держави в часи Середньовіччя.\nВітаємо вас на сайті ForFun.pp.ua! Зараз ви переглядаєте матеріал під назвою "Держави Центральної та Східної Європи", із категорії "Уроки", який є складовою архіву нашої безкоштовної бібліотеки. На сторінках нашого сайту ви знайдете багато матеріалів: ГДЗ, творів переказів, конспектів, презентацій, ДПА, ЗНО, методички, посібники до уроків та багато іншого. На сайті доступний швидкий пошук та безкоштовний доступ до будь-якого матеріалу. Легкого навчання та викладання!


Викриття місії ОБСЄ: Приховування правди про війну в Донбасі (DONi News Documentary) • DONi Press - Donetsk International Press Center\nОБСЄ позиціонує себе як нейтральна сторона, яка спостерігає за конфліктом e Донбасі, представники якої повинні з перших вуст повідомляти про щоденні події. Але чи так це? Чи справді звіти ОБСЄ є надійними, точними та об'єктивними, як вони і повинні бути?\nВи чули про драматичну ситуацію у Зайцевому, мирному селищі, розташованому поблизу лінії фронту в Горлівці, що в Донецькій Народній Республіці?\nПротягом останніх тижнів і місяців, Зайцеве і більш ніж тисяча його жителів щодня перебували під обстрілом Збройних Сил України зі знарядь усіх можливих калібрів.\nСильно зруйноване селище протягом багатьох місяців було без електрики і газу. Через щоденні атаки на Зайцеве було дуже важко, практично неможливо доставити гуманітарну допомогу жителям селища. У той же час були зроблені спроби надати допомогу й забезпечити жителів, які живуть у дійсно пекельних умовах, найнеобхіднішим.\nВійна в Донбасі триває, але факт у тому, що моніторингова місія ОБСЄ і їх щоденні звіти замовчують події, особливо в селищі Зайцеве, яке, як заявляють місцеві захисники, піддається щоденним масованим обстрілам української армії, підрозділами Правого Сектора, татарами і навіть західними найманцями .\nКоманда DONi News пильно стежила за роботою ОБСЄ і особливо Голови Моніторингової місії, Олександра Хуга в Зайцевому. Під час зйомок у селищі, його околицях і на оборонних позиціях Донецької армії, команда DONi News також була обстріляна українськими військовими.\nЦей ексклюзивний документальний матеріл розкриє правду про бої під Донецьком і в мирних населених пунктах, дасть деякі необхідні відповіді про дії ОБСЄ, а також підніме ряд нових, серйозних питань про приховану війну в Донбасі.\nВикриття місії ОБСЄ: Приховування правди про війну в Донбасі\nДиректор: Янус Путконен\nОператор: Роман Гнатюк\nКоманда новинного агентства: Катерина Катіна і Вітторіо Ранджелоні\nwww.dninews.com, квітень 2016\nХарків'яни, близькі по духу народу Донбасу в боротьбі проти фашизму, повинні підніматися з колін і вставати на боротьбу за свої ...\n«Ситуація у зоні відповідальності Народної міліції продовжує залишатися напруженою і має тенденцію до загострення! За добу зафіксовано 4 факти порушення ...


Стабілізатор напруги СНОПТ 1,0 кВт однофазний Придбати Стабілізатори СНОПТ- Ціна: 4 695\nСтабілізатор напруги СНОПТ 1,0 кВт однофазний\nНомінальна потужність при Uвх 220В, кВт - 1.0\nМаксимальна потужність при Uвх. 136В, кВт - 0.7\nМаксимальна потужність при Uвх. 278В, кВт - 1.3\nМаксимальна напруга включення, В - 262 < br /> Відхилення вих. напруги від ном. при Uвх 146-262В +/- 2.5%\nМаса, кг - 5.5\nГабаритно установчі розміри, мм - 170x140x250


Депутати облради відмовили компаніям, що хотіли отримати у користування родовища базальту та бурштину - Лента новостей Ровно\nДепутати облради відмовили компаніям, що хотіли отримати у користування родовища базальту та бурштину\nКак передает charivne.info, Фото прес-служби облради\nДепутати Рівненської облради на позачерговій сесії розглянули питання щодо погодження надання надр у користування київській компанії «Терабут компані» з метою видобування базальтів Великомидського родовища, що знаходиться у Костопільському районі, а також погодження надання надр у користування Державному підприємству «Бурштин України» з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки бурштину на ділянці надр у 49 квадраті Цепцевицького лісництва ДП «Володимирецьке лісове господарство».\nПерше питання достатньої кількості голосів депутатів не набрало. За пропозицію депутата Миколи Кучерука – щоб надати погодження фірмі, проголосували 12 депутатів. За пропозицію депутата Володимира Валявки (відмовити) проголосували 33 депутати.\nЗі слів депутата Володимира Валявка, «екологічна» комісія вирішила приватній фірмі відмовити, бо представники компанії не приїхали, також є заперечення місцевої громади та обласної державної адміністрації.\nТакож депутати не підтримали й друге питання. Місцеві жителі, як розповів Володимир Валявка, місцеві жителі - не проти діяльності ДП «Бурштин України, однак, у депутатів виникли питання щодо проведення громадських слухань та підписання інвестиційної угоди.\nПредставник «Бурштину України» Костянтин Ващенко переконував депутатів, що у геологічне вивчення готові вкластися американські інвестори: Ми – єдине підприємство, яке має ліцензійний пакет на видобуток та зробило повну рекультивацію. Чому ми хочемо туди увійти? Ми виконуємо постанову уряду №1063, що стосується відновленням земель, пошкоджених незаконним видобутком. Ми думали, що нам виділять бюджетні кошти, але бюджетних коштів бракує. Тому вирішили залучити іноземного інвестора. Ми хотіли залучити американську компанію.\nБільше мільйона доларів американська компанія завела в Україну. Все готово. Вони декілька місяців потерпають від наших не дуже швидких рішень. Вони хотіли почати роботу у травні місяці, але не було вашої згоди. Тому вони зараз утримують велику охорону, платять зарплату інженерам, працівникам. Це прямі збитки для них.\nМи залучали і китайців, але вони відмовились. Вони посилались на бюрократичні перепони. Вони побачили, як довго американці збирали документи. І, м’яко кажучи, перелякались. А американці ще тримаються.\n-Тут будуть американські гроші, які будуть отримувати люди з цього району, - казав представник "Бурштину Україна".\nОднак, за погодження надання надр у користування проголосувало – лише 3 депутати.\nЗа відмову – 40 депутатів. В цілому – 43 депутати.\n- Якби вони провели свої слухання, уклали з громадою угоду, побудували б, наприклад, ФАП, тоді, я думаю, не було б проблем, щоб надати їм дозволи на видобування базальту та бурштину, - прокоментував відмову голова Рівненської облради Олександр Данильчук.


Організатор злочину казав про список з 30 осіб, яких планують прибрати окрім Бабченка. Тому правоохоронці вирішили інсценувати загибель журналіста, щоб отримати цей перелік.\nПро це "Українській правді" повідомили в Генеральній прокуратурі України, пише «Є!».\n“ "Аби довести до фінальної крапки факт замовлення і виконання замовлення, а потім отримати від замовника той самий список із 30 осіб, мали інсценувати", - пояснила УП речниця генпрокурора Лариса Сарган.\nЧитайте також: Бельгія та Литва розкритикували Україну за спецоперацію щодо «вбивства» Бабченка