Sirena 38 vs Finngulf 36 - Purjehdus - Suomi24 Keskustelut\nSirena 38 vs Finngulf 36\nKumman valitsisit ja miksi? 80- luvun lopun veneitä tarkoitan.\nSirenan, jos tarvitsee tilaa. Finngulfin, jos miehistö pidemmillä reissuilla on 2-4 h. Ainakin oma perstuntuma on, että Finngulf on hieman laadukkaampi ja pitää arvonsa paremmin.\nEn kumpaakaan, vaan tuosta välistä v. 1990 Södergrenin Finngulf 37:n, jollainen näkyy olevan myynnissä nettiveneessä. Sekä ulkonäkö että sisustus näyttää positiivisessa mielessä Balticin kopiolta. Runko pitäisi vielä maalata tummansiniseksi. En ole veneen myyjä.\nTuo sama vene on "sold" -statuksella DeValk:in sivuilla Hollannissa. Mikähän kuvio menossa ? Hollannin myyntihinta ei ole näkyvissä...\nVanha FG 37 on yllättävän "epäonnistunut" sisätiloiltaan vaikka on yritetty tehdä tuore lähestymistapa. Tarkoitan tällä sitä, että 37 jalkaiseksi esim. onneton seisomakorkeus kautta linjan kaikki on tosi ahdasta ja pientä jne.\nFG36 on siitä hyvä, että siinä tietää mitä saa. Toisaalta jos vaihtoehdot on FG 37 vanha tai FG 36, niin ottaisin kuitenkin tuon FG 37:kan, vaikka tiedostan sen puutteet. Molemmat purjehtii hyvin - 37 vähän nopeammin.\nGulffi, Sirena on harvinaisuus. En ostaisi.\nOnneksi kaltaisiasi on niin monta. Siksi minä sain niin edullisesti vielä harvinaisemman, mutta kaikin puolin erinomaisen veneen. Ostakaa ihmeessä edelleen niitä samoja kuin naapurillakin on. Tosin en tule olemaan ostajana markkinoilla, minulla on jo vene.\nTässä ketjussa on mainittu kolme venettä, joiden hintataso on melko erilainen. Sirena on noista selväsi halvin ja FG 37 selvästi kallein. Veneiden järjestys on sama myös suunnitteluvuoden, leveyden ja käytännön tilavuuden suhteen. Sirenassa varalaitaa nostettiin jossain vaiheessa. Varsinkin ennen sitä seisomakorkeus oli niukka ja yhteys takakajuuttaan vaikea.\nItse valitsin 2000-luvun vastaavan veneen noiden sijaan. Seisemässä vuodessa noiden hinnat ovat tippuneet enemmän kuin 2000-luvun halvimpien CR-veneiden. Nyt siis valintatilannetta voi pitää tasapuolisempana, mutta ainakin itse valitsisin edelleen sen 2000-luvun veneen. 80-luvun lopun FG 36:n hinnalla saa mm. First 36.7, Dufour 34, Bavaria Match 35/38, eikä hintaero ole kovinkaan suuri Dehler 36, Dehler 34/35SV, FG33, X-332/362 jne.\nVarmasti monelle hyvä vaihtoehto tuollainen tuoreempi paatti. Kannattaa kuitenkin miettiä tarkkaan käyttötarkoitusta. Me päädyimme 2000 luvun alun veneeseen, mutta pohjoismaalaiseen. Syynä oli se, että First oli surkea istumakaukaloltaan perhekäyttöön ja muovinen, Bavaria muovinen - Dehler 36 liian kallis, X-362 vanhahtava, eikä vaikuttanut kovin hyvin tehdyltä. Ylipäätään kaikki nuo uudemat veneet vaikutti "hutaisten" tehdyltä. Esim. Elan 37 laatutaso ja rakenteet ei todella vakuuttaneet. Itse olisin halunnut dehlerin, mutta ikävä kyllä hyvien yksilöiden hinnat olivat yli 100 t€. Romuja oli myynnissä halvemmalla.\nNyt on vähän painavampi vene, mutta esim kölin kiinnitys ja runkorakenteet on luokkaa yli riittävän. Nopeudessa häviämme päivämatkalla n. 15 - 30 min raasereille, mutta uskon, että meno on meillä mukavampaa ja tiikkinen sisusta, sekä mietityt yksityiskohdat, jotka ovat vaatineet paljon käsityötä kestävät aikaa.\nAinut huono puoli tuossa sisustassa meillä on, että jos jotain isompaa pitää joskus korjata, niin joutuu isoon urakkaan sisustan purussa. Toisaalta kaikki on irrotettavissa niin, että osat voi laittaa jälleen yhteen (ehkä ;) )- lakkaus jne. Noissa monissa uusissa on erilaisia kuoria liimattuna niin, että niitä ei käsittääkseni siististi oikein voi purkaa.\nMe ostimme veneen vuosi sitten. Viime kesä oli meidän eka kausi.\nLoppujen lopuksi suurin syy tämä veneen hankintaan oli löytää vene, jonka omistaja oli pitänyt sitä uskomattoman hyvin. Ko. vene oli hänen viides vene ja se unelma vene, jolla hän seilasi eläkeikään asti. Kunnon takia joutui myymään. esim. kaikki manuaalit jne. löytyvät arkistoituna, sekä huolto-ohjeet.\nMikä tekee Firstin istumalaatikosta surkean perhekäytössä? En itse huomaa siinä mitään erikoista. Tosin kokemukseni perhekäytöstä on rajallinen.\nMielikuvani on, että edellämainituista First olisi heppoisimmin tehty. Todennäköisesti riittävän hyvä normaalikäyttöön, mutta ei yhtään yli. Olen lukenut, että telakoinnissakin pitää olla normaalia tarkempi, jotta kaikki paino ei ole kölillä. Hyvin purjehtiva vene kyllä ja itselleni ei olisi edes liian muovinen.\nJoakimin kanssa samoilla linjoilla. 85 tuhannen pyynti on aivan tolkuton 28 vuotta vanhasta veneestä, jossa on paljon alkuperäistä, esim tämä FG 37. Samoin 70 tuhannen pyyntihinnat FG 36:a. Uudempaa vaan katsomaan!\nFG 37 on mielestäni hyvin varusteltuna ja pidettynä 70 t€ vene ja FG 36 vastaavasti hyvä kuntoisena 60 t€ vene. Eiköhän noissa ole juuri tuon verran tinkivaraa - olettaen, että kunto on erinomainen.\nTinkivara on aina olemassa. Normaalisti 5-10 pinnaa, tapauskohtaisesti sitten useita kymmeniä prosentteja.\nTalouden parantuminen ei valitettavasti pysäytä harmaantumisilmiötä ja harrastajamäärä laskee.\nVuosi vaihtuu ja myymättä on edelleen kymmeniä ellei satoja jo vuosia myynnissä olevia pursia jotka eivät ihan oikeasti kiinnosta ketään. Silloin ei voi puhua mistään normaalista tinkivarasta.\nJokainen pursikauppa on omanlaisensa ja jokainen joka saa myydyksi yli kaksikymmentävuotta vanha purtensa hän saa ja hänen pitää olla onnellinen.\nMarkkina ei ole myyjän puolella ja harrastajien harmaantuminen jatkuu kuten arvoisa nimimerkki Econ.msc nasevasti toteaa.\nJos kauppaa haluaa oikeasti tehdä niin vanhat suositukset on edelleen voimassa. Vene siistin kuntoon ja hintapyynnöstä 25% pois. Ja siihen se ”normaalitinkivara” päälle. Sitten voi olla toivoa saada purtensa myydyksi.\nTälläkin palstalla käsitelty Swan 371 on vain yksi monista esimerkeistä mikä on pursien käypä hinta näinä päivinä. Toteutuneen myyntihinnan ja alkuperäisen hintapyynnön välinen ero oli todennäköisesti yli 50%.\nHyvät, hyvin hoidetut ja realistisesti hinnoitellut purret liikkuvat, muut eivät.\nOliko tähän jotain faktaa tueksi, vai tuuliko tuon korvaasi kuiskutteli?\nFaktana kelpaa, että yli 50 keur hintaista kalustoa on myynnissä enemmän kuin vuosi sitten. Ja moni ollut myynnissä kauan, jopa vuosia.\nNiin, kuinka paljon on myynnissä? Kuinka moni on ollut yli vuoden myynnissä?\nOlisi kohtuutonta myyntilaitaa kohtaan laittaa esimerkkejä. Mutta markkinatoimijat tietävät tämän ja haavelijoille asia selviää myyntilaidalla.\nOngelman voi välttää hinnoittelemalla paatin kohtuudella, menee kaupaksi jos on lisäksi hyvä tai erinomainen. Mieluummin erinomainen tai sitten halpa.\nHyvän kotikasvatuksen saaneena en TOD . ala listaamaan yksityishenkilöiden nimiä noista raukoista jotka vuosikausia pursiaan kaupittelevat. On heillä jo tarpeeksi vaikeaa ja rankkaa jo muutenkin.\nVai onko sinulla parahin Bossu sellainen käsitys, että 80-90 luvun pursien kauppa kävisi kuumana?\nYhden esimerkin kuitenkin suostun antamaan ja se BO:n listoilla jo pitkään roikkunut todellinen pursien klassikko ja kaunotar, nimittäin Olle Endelainin suunnittelema OE 36 joka vuodesta toiseen odottaa sitä ensimmäistä tarjousta.\nJos joku on tosissaan harkitsemassa 80-90 luvun klassikon ostamista niin kannattaa muistaa, että sellaisesta saa helposti , halusi tai ei, elinikäisen kumppanin ( vrt. diabetes, verenpainetauti, HIV) jonka loppusijoituspaikkaa joutuu perikunta aikanaan pohtimaan.\nEiköhän jokainen vene, myös 2010-luvun vene, ole aikanaan vailla loppusijoituspaikkaa. Turha veneitä on verrata ihmistä vaivaaviin tauteihin, oli ne sitten itse hankittuja tai veren perintönä saatuja.\nOkei, yksi veneyksilö mainittu. Tämä keskustelu etenee sitten, kun on joku otos myytävänä olevista veneistä olemassa. Ehkäpä jo 30-50 satunnaisesti valittua venettä, joista tiedetään myyntiaika, pyyntihinta ja kauppahinta antaa hyvän kuvan. Sitä odotellessa.\nTuo Swan 371 hinta tosiaan tippui reilusti ja oli pitkään myynnissä. 2017 meni kuitenkin seurastani kaupaksi kaksi 80-90 luvun venettä, jotka olivat tuota pienempiä, mutta kalliimpia. Sinä olisit taatusti pitänyt niitä pahasti ylihintaisina (siis lopullista kauppahintaa), mutta kuitenkin toinen meni muutamassa viikossa ja toinen muutamassa kuukaudessa. Olivat toki hyvin pidettyjä hyväkuntoisia veneitä. Toisesta jopa maksettiin enemmän kuin omistaja oli maksanut muutama vuosi aiemmin.\nEi markkina siis täysin kuollut ole, mutta huonokuntoisia voi olla vaikea saada kaupaksi. En ihmettelisi, jos joku maksaisi hyväkuntoisesta 80-luvun lopun FG36:sta yli 60 tonnia.\nHienoa kuulla, että pursikauppa käy. Ehkä kaikki myytävät purret eivät edes päädy Nettiveen tms. palstoille.\nToisaalta olen varmaankin jo kyllästymiseen asti kertaa toistellut, että oikein hinnoitellut hyvät ja hyväkuntoiset purret vaihtavat omistajaa.\nOn harmillista, että BO lopetti myymiensä pursien myyntihintojen ilmoittamisen jo jokin aika sitten. Sieltä olisi löytynyt faktaa millä tasolla toteutuneet myyntihinnat todellisuudessa ovat.\nKaikella ystävyydellä parahin Bossu.\nKummassa sinulla on ongelmia: lukemisessa vai ymmärryksessä?\nLiitän tähän linkin josta voit ihan itse ryhtyä seuraamaan käytettyjen pursien markkinaa: https://www.nettivene.com\nHarmillista, että mitään luotettavaa tilastoa ei käytettyjen pursien kaupasta ole saatavissa.\nUusia pursia rekisteröitiin tammi-kesäkuussa neljä kappaletta tietää Trafi kertoa. BO on myynyt kuluvana vuonna hieman yli 50 purtta mikä on hieno saavutus.\nBossusta en tiedä, mutta Tuulan ongelma on hyvin ilmiselvästi hurja luottamus mutuun. Aivan varmasti voi löytää 50 venettä, jotka ovat roikkuneet myyntilistoilla pitkään, yhden sellaisen tiedän tuttavapiiristäkin. Ovatko ne 50 sitten todiste mistään mihinkään suuntaan, on aivan eri asia. Toisaalta yksi ainoa välittäjä on myynyt 50 venettä, eikä todellakaan ole ainoa veneitä myynyt taho. Jos Tuula ei ole täysin mutu-tunnelmissa, hän varmasti osaa heti sanoa, moniko niistä BO:n välittämistä on 2000-lukulaisia ja montako 80-luvulta.\nJa kumpi nyt sitten oli totta, se että 80-luvun veneestä pääsee eroon yhtä helposti kuin HIVistä, vai se että hyväkuntoiset ja oikein hinnoitellut menee aina kaupaksi. Oikea hinta on sitten jotain, jolle ei mitään määritelmää ole. Joakimin kertoma todistaa, ettei hinnan ole tarvinnut romahtaa.\nKaikissa markkinatilanteissa jää ylihintaiset käsiin, etenkin kun nettivene on melkein ilmainen. Ei se kerro mitään markkinoiden tilasta. Hinnat on tippuneet viime vuosina, mutta onko markkinat nyt nousemassa on ihan hämärän peitossa, eikä se selviä nettivenettä tuijottamalla. Jos jaksaa merkitä ylös ilmoitetut kauppahinnat, niin se kertoisi jo jotain, muttei kukaan ole varmaan jaksanut tehdä niin? Joku botti osaisi ne kyllä kaivaa.\nSiitä juurikin on kyse. Oikeasta hinnoittelusta. En ole koskaan mitään muut yrittänyt väittääkkään.\nOikeasta hintatasosta olen monen kanssa ilmeisesti eri mieltä, mutta tapahtunut tosiasia kuitenkin on, ja nyt on pakko olla hieman omahyväinen, käytettyjen pursien hintapyynnöt ovat suurelta osin tippuneet 20-30%.\nVielä pari vuotta sitten Joneista, Targoista, Finnsailereista, Maestroista ja monista muista mielestäni laadukkaista suomiveneistä pyydettiin reippaasti yli 60k€ kun nyt näiden hintapyyntitaso on laskenut noin 40tk€ oon. Luultavasti näistäkin hintapyynnöistä kauppaa tehtäessä vielä tingitään.\nEn ikävä kyllä usko, että käytettyjen pursien markkina olisi nousussa. Omaa surullista kieltään purjehduksen vetovoimasta kertoo uusien purjeveneiden rekisteröinti.\nMyin 31 jalkaisen -80 luvun lopun matkapurjeveeni nettiveneen kautta 2016 lopussa. Myyntiaika oli 3 kuukautta ja hinnoittelu agressiivinen ja kaupat tuöivat lähes pyyntihintaan. Tämä oli taustoitus.\nSilloisen nettiveen myynti-ilmoituksen id:n perusteella nettiveneessä on tällä hetkellä 75 sellaista vuoden -80 jälkeen valmistettua yli 8 metristä purjevenettä myynnissä joiden ilmoitus on luotu ennen syyskuuta 2016.\nKaikkiaan sellaisia veneitä on 358 eli noin 20% niistä on ollut myynnissä vähintään 16 kuukautta. Paljon vai vähän - minusta paljon jos haluaiisn myydä irtainta kuten vene.\nÄsh laskin väärin. Omaani vanhempia ilmoituksia on 105 eikä 75 en näemmä osaa kertolaskua. Eli noin 30% nettiveneessä olevista yli 8 metrisistä vuoden 1980 jälkeen tehdyidtä purjeveneistä on ollut myynnissä vähintään 16 kk tai ollut myynnissä ensimmäisen kerran samalla ilmoituksella vähintään 16 kk sitten.\nKun ei kerran ole faktaa niin niin silloin on pakko tukeutua omaan asiantuntimukseen toisin sanoen mutuun.\nOma arvioni markkinoiden tilasta perustuu pitkään asian harrastukseen ja rakkaudesta lajiin.\nEnsimmäisen purtemme ostimme jo 1982 jolloin tilanne oli ihan oikeasti se, että myytäessä käytetyn purren arvo oli markoissa sama kuin sen hankintahinta. Se oli hienoa aikaa joka kesti vuosituhannen loppuun.\nVuodesta 1982 alkaen olen seurannut pursimarkkinaa enemmän tai vähemmän aktiivisesti.\nNettivene muutti markkinaa paljon ja koska se on ilmainen myyntikanava ja helppo käyttää niin siellä on myynnissä kaikenlaista kalustoa, enemmän tai vähemmän vakavassa mielessä.\nOsa myyjistä varmasti yrittää manipuloida markkinaa asettamalla pyyntihinnat tarkoituksella astronomiselle tasolle. Tai sitten myyjillä ei ole tarvetta oikeasti myydä purttaan.\nBOn myymistä veneistä noin parikymmentä on 80-luvulta, kymmenkunta 90-luvulta ja loput sitten tämän vuosituhannen kalustoa.\nBO alan ammattilaisen osaa hinnoitella myytävän kaluston oikealla hinnalla. Silti heidänkin sivuilla roikkuu myymättömiä pursia vuosikausia. Siitä huolimatta että he myös laskevat radikaalisti hintapyyntöjä jos kauppa ei käy.\nEn allekirjoittaisi, että tuo "käytetyn purren arvo oli markoissa sama kuin sen hankintahinta" aika kesti 1982-1999. 90-luvun alkupuolen lama-aikaan ei veneistä saanut hankintahintaansa. Vastaavasti 2000-luvun alkupuolella sai hyvinkin hankintahintansa. Käytetyt olivat luultavasti kaikkein kalleimmillaan 2000-luvun alussa ja hinnat säilyivät kovina 2008 alkaneeseen seuraavaan lamaan saakka.\nTuosta voi jo päätellä, että käytettyjen hinnat seuraavat melko tarkasti uusien myyntiä, joka oli varsin pientä 90-luvun alussa ja koko 2010-luvun. Suurena erona on markkinoiden globalisoituminen, jonka takia Saksan ja Hollannin suurten markkinoiden hintataso aika pitkälti määrää hintatason Suomessa. 80- ja 90-luvulla veneen hakeminen ulkomailta oli niin harvinaista, ettei se vaikuttanut hintatasoon.\nIlman globalisoitumista käytetyt varmasti kallistuisivat taas kun uusien myynti joskus piristyy, kuten tapahtuin 90/00-luvun taitteessa. Piristyykö uusien myynti enää kunnolla ja estääkö globalisoituminen käytettyjen hintojen nousun on sitten toinen juttu. Käytettyjen ja uusien hintaero on kuitenkin nyt todella suuri.\nFG36 muuten maksoi -87 395 tonnia ja -89 425 tonnia eli euroissa 65-70 tonnia. Hyvin lähelle tuota tasoa on hyväkuntoisten hintataso edelleen. BO:ssa myynnissä -88 75 tonnia ja -93 67 tonnia. 3/2004 kevätpörssissä noita oli -90 97 tonnia ja -89 93 tonnia.\nOlet Joakim varmasti oikeassa ja voin heti antaa periksi tuon ajanjakson pituuden suhteen jolloin veneistä sai myydessään hankintahinnan verran rahaa. Olet analysoinut tilanteen tarkemmin ja paremmin kuin minä.\nJos käytettyjen veneiden hinnat seuraisivat uusien myyntiä niin viimevuosina toteutuneiden lähes olemattomien uudishankintojen lukumääriin vaikutus pitäisi korreloida voimakkaammin käytettyjen hintoihin. Nyt on tapahtunut jonkinlaista korjausliikettä jonka arviointia sekoittaa se, että kahden samanmerkkisen 80-luvun veneen kunnossa ja varustelluissa voi olla todella merkittäviä eroja. Toinen seikka mikä vaikuttaa hintoihin on purjehdusharrastuksen vetovoiman hiipuminen tai ainakin heikkeneminen.\nKävimme Lauttasaaren Uivassa katsomassa Hanse 315ttä ja se hämmästytti meidät suurilla sisätiloillaan, ainakin jos vertaa samanmittaisiin 80-luvun veneisiin ja Hansen ulkomittoihin. Hinta on alkaen n. 80tk€ ja täysin varustellun saa n. 100tk€lla.\nKun vanhenee ja voimat vähenee alkaa ihan vakavasti miettimään pienempää ja uudempaa purtta.\nTällainen artikkeli löytyi. Siinä on kaivattua faktaa ja vahvistaa kyllä Tuulan näkemystä. Purjeveneitä myydään keskimäärin 180 päivää nettiveneessä ja moottoriveneitä 80.\nKysymys on äärettömän mielenkiintoinen itselleni, sillä olen omistanut molemmat venemallit. Purjehdimme ensin 6 kesää Sirenalla ja nyt käytössä on FG36. Toki meidän FG on aivan viimeisiä valmistuneita, 90-luvun lopusta. Veneessä on siis eri takila ja uudempaa tekniikkaa kuin nyt kyseessä olevissa vanhemmissa Finngulfeissa.\nMoni tuossa aiemmin ehdotti jo, että älä osta kumpaakaan, vaan harkitse vielä jotain muuta venettä. Ihan relevantti vastaus varmaan monelle, riippuen siitä mitä haluaa. Moni purjehtii tyytyväisenä Bavarialla, eikä silloin osta Sirenaa tai Finngulfia. Ja päinvastoin. Oletan, että tiedät mihin olet rahasi laittamassa.\nMainitsit hakevasi 80-luvun lopun venettä. Markkinoilla olevat Sirenat ovat pääosin 80-luvun alusta. Siksi ne ovat nyt jo varsin iäkkäitä veneyksilöinä. Ikä tuo monenlaisia ongelmia tullessaan. Ei ole sinänsä Sirenan vika, jos veneessä on 35 vuoden käytön jälkeen monenlaista pientä tai isompaakin murhetta. Tästä yksinkertaisesta syystä Sirenat ovat pääosin reilusti Finngulfia halvempia. Tietysti myös merkin arvostus on erilainen ja se näkyy väkisin hinnassa.\nSirenaa on tehty 2 eri sisustuslayoutilla ja niissä on pieniä eroja. Kaikkein vanhimmissa myös luukkutallin rakenne oli erilainen ja tämä vaikuttaa sisäänkäynnin seisomakorkeuteen. Lisäksi mallisarjat viimeisimmät, varalaidaltaan korotetut 385-versiot ovat ihan reilusti tilavampia sisältä kuin alkuperäiset. Jos löydät siistin 385-mallin, jota on asianmukaisesti päivitetty ja varusteltu, käy kiinni!\nSirena (siis ennen korotusta) on nykymittapuulla hyvin ahdas ja askeettinen vene. Se ei kuitenkaan tarkoita, että se olisi huono valinta, jos veneellä on tarkoitus purjehtia ja viettää kesäiltoja sitloodassa. Vene on omimmillaan kevyissä saariston vaihtelevissa tuulissa. Avomeripurjehdus ei ole erityistä juhlaa. Märkä ja herkkä vene. Sisätiloissa perähytti käytävineen jakaa mielipiteitä. Säilytystilaa on paljon 80-lukulaiseksi. Pentterissä kelpaa kyllä perheenkin ruoat kokat. Me olimme todella tyytyväisiä Sirenaan.\nFG36 on sisältä reilusti isompi vene. Sekin tietysti nykymittapuulla pieni ja ahdas. Perähytti on yllättävän pieni. Puutyö on hienompaa kuin Sirenassa ja ylipäätään tietynlainen laadukkuus tulee joka kohdasta vähän enemmän esille. Vene on raskaampi ja merikelpoisempi. Vene ei ole millään tuulilla erityisen nopea, mutta kiva purjehtia joka tapauksessa.\nVeneet ovat siis yllättävän erilaiset, vaikka suunnittelija on sama ja rungossa jotain samaa. Hintalappu ehkä ratkaisee: vaikka veneet olisivat saman ikäiset, ne eivät varmaan ole saman hintaiset. Sirenassa voisit saada siten jossain suhteessa enemmän vastinetta rahalle. Toisaalta Finngulfeja usein on varusteltu ja huolettu enemmän, yksilötason poikkeuksiakin tietysti löytyy. Finngulfissa pohdittavaksi jää vielä panostaminen 90-luvun lopun malleihin, joissa on modernimpi takila ilman barduunoita.\nItse hain samanlaisen ja super siistin valloista.\nTuo Greatboatxox :n ostos näytti todella hyvältä. Itse ostin kanssa juuri 1978 37 jalkaisen vanhan skandin kerratakseni lapsuuden ja nuoruuden purjehdusoppeja. Lokakuu-tammikuu on hyvää aikaa ostaa käytetty purkkari. Meinaatko purjehtia tuon kotiin vai pakkaatko merikonttiin ja haet Vuosaaresta?\nMerikontin sisäleveys n. 2,3 m. Ei taida mennä konttiin kuin palasina.\nJaa, ja onko tuo hakemasi Baltic 37 nyt myynnissä Kirkkonummella?\nPurjehdus oli 2 vuotta sitten. 4 amerikkalaisen purjehtijan kanssa.\nMiten kävi veron ja tullin kanssa? Katselin jokin aika sitten tullin sivuja ja ei EU-veneissä oli tulli ja alv ja kohtelu% ihan sama oliko uusi vai käytetty.\nRekisteröinnissä sinulla tuskin oli ongelmia kun vene on EU:ssa valmistettu.\nJep-jep. Hinta on kohillaan..\nuusittu kone näyttää jo 'sisäänajetulta' ja aitoa patinaa on runsaasti. Hiomista ja lakkaamista riitttä. Ihan kaikki on siis läpikäytävä. Purjeet on kuin marttaliiton lakanan viikkausliitteestä, jos nyt myynti kuvat on 20v sisältä. Kyllä siinä 100 K€ seisoo sitten.\nParilla tonnilla saa paitsi kaikki lakat ja hiomapaperit, myös tarvittavat koneet täydellistä sisäremppaa varten. Meikäläistä suolaisemmat olosuhteet näkyvät kyllä vielä varsin uuden moottorin ulkopinnalla, voi siistiä muutamalla kympillä, jos tuntuu tarpeelliselta. Purjeet ovat dacronia, kuvista ei juri muuta näe.\nHintaa oli todella laadukkaalla ja kauniilla tonnarilla saman verran kuin tavallisella puolitonnarilla. Ei takuulla huono ostos. Ainoa riski on kerrosrakenteen tila, joka on joissain yksilöissä pettänyt. Omat perusteeni olla ostamatta olisivat aivan toiset. Ne liittyvät puhtaasti lay-outiin.\nTäydelliseen sisäremppaan kuuluu paljon muutakin kuin puupintojen uudelleenkäsittely. Kuvissa osa puupinnoista näyttää aika pahalta. Riittääkö siklaus/hionta ja lakkaus vai meneekö myös viilu vaihtoon paikoitellen?\nIlmoituksessa sanottiin " well maintained, well updated". Vaikea olla samaa mieltä kuvien perusteella. Lähes kaikki heloitus, elektroniikka, liesi jne. alkuperäistä, köysistö pääosin vaihtokunnossa, purjeista ei edes mainita mitään.\nAika paljon pitäisi vaihtaa ja tarkistaa ennen kuin uskaltaisin tuon purjehtimalla tänne tuoda. Laivalla tuotuna rahtikustannus lienee lähellä veneen hintaa? Mahtaako joku oikeasti maksaa hyväkuntoisista näin paljon: http://www.yachtworld.com/boats/1978/Baltic-37-3148682/Germany#.WnQ2ynyYM54\nEikös tuolle joudu tekemään CE sertifioinnin, vaikka onkin aikanaan Suomessa tehty?\nTot noin. Eli 2 k€ itse tehtynä. Purjekerta tohon on n. 7-10 k€. Jos kosketaan seisovan rikin kulutusosiin (rulla et al.) ja käytetään pinkkaa niin toinen mokoma menee ASAP. Pohjaan menee 2-3 k€, jos vaihdetaan läpiviennit niin tupla. Autopilotti et al. elektroniikka niin 10 k€. Lämppäri ja eristetyt kanavat 4-5 k€. Kylkien AWL-gripmaalaus on 5-10 k€ ammattimaisesti suoritettuna.\nOstohinta 25k€ + päivitykset 40 k€ + jokerit + hakureissu x esim. 4 henk niin ei se 100 k€ kaukana ole.\nJa ei se mulla niin paljon maksanut kertoo vain sen ettei kaikkea päivityksiä ole tehty. Ja jos mastosta löytyy jotain sanomista niin se on 10-15 till. Reckmanin rullalaite yksin maksaa jo 5- 7 k€, jos Baltic tasolla koristellaan.\nOli muuten syksyllä Suomessas tuollainen baltic 37 (paremmassa kunnossa) pyynnillä 39ke. (https://www.nettivene.com/purjevene/baltic/690012)\nToki kansi tuossakin varmaan spragailee jo.\nKirjoitin sääntöjen vastaisen viestin :-/\nIlmeisesti kopipastaa englannin kielellä ei sallita?\nLaitoin vain ilmoituksen "full specs" luettelosta purjetiedot, kun en voi tajuta miten pitää ostaa purjeita veneeseen jossa on hyväkuntoiset hiilikuitupurjeet (iso + 3 genuaa)? Lisäksi 5 spinnua ja blooperi. Kuten esittelytekstistä ilmenee, niin edellinen omistaja on kisannut, ja purjesetti sen mukainen. Mutta ilmeisesti ei yhtään rullattavaa keulapurjetta eikä rullalaitetta?\nJa kulahtaneen näköinen vene, tiikit poistettu kannesta mutta onko korjattu kansi muuten jos on vuotanut, jne... Eipä ole ostoryntäystä odotettavissa.\nMiksi pohja pitäisi laittaa, näytti kuvissa kisakuntoiselta. Ja 2-3 tonnia läpivientien vaihdosta? Eikä mikään viittaa siihen, että Balticin pronssiset läpiviennit pitäisi vaihtaa. Kuvissa kyljet eivät näytä maalia kaipaavan. Kulutusosia ja elektroniikkaa voi vaihtaa ajan kanssa ja tarpeen mukaan. Rullalaitteen laittaa, jos rullan haluaa, minä en laittaisi.\nSisällä liki kaikki pinnat pitäisi hioa ja lakata. Yhdessä monista kuvista näkyi alue, joka vaatisi perusteellisempaa kunnostusta.\nTää on hyvä. Se on vaan pohja laitettava 1978 veneeseen. gelcoatista lähtien, että usko jää sandwitchin hyvinvointiin.\nMinäkin tein 1975 talon 100 kM. Ja tein 1985 500 kM ja sekä 1995 800 kM ja sitten se maksoi 2000 1000 kM.\n2018 tehdään 500 k€:lla kaupunkitontille talo, pl. pk seutu.\nIlman luottamusta ei kauppa käy ja ostajaa näy. Opetus on, että budjetti kusi joka kerran . Myös omistamissani veneissä. Tyhmää. Mutta kun se paatti siinä haalistuu ja viruaa. jos ei jotaan tee. Ja vanhat vempaimet on aina huonompia kuin uudet, pl. VP:n uudet mallit.\nAtlanti on hupaa moottorin lisäksi köysistölle ja ruttoakin voi rungossa nähdä useammin.\nMistä ihmeestä nämä hinnat. Jos teet itse, työtunteja menee paljon (0€/h) ja osat, lakat, välineet maksasta satasissa pikemminkin kun tuhansissa\nOnko sinulla jokin perusteltu syy olettaa, ettei pohjalle ole tehty mitään -78 jälkeen? Ja toisaalta, jos ei ole, onko syytä olettaa jotain kauheaa tapahtuvan lähimmän 10 v kuluessa? Osmoosi olisi nostanut ruman päänsä jo kymmeniä vuosia sitten.\nOma talo on vuodelta -45 ja jo ostaessa tiesi, että vain katot, seinät ja lattiat pitää laittaa, muu oli kunnossa. Ostosta on nyt kulunut 30 v ja viimeinen laittamista vaatinut kohde tuli laitettua pari viikkoa sitten. Veneellä oli ostaessa ikää 10 v, nyt yli 30 v. Sinä aikana on menneet uusiksi purjeet osittain pariinkin kertaan, moottori ja liki koko kansiheloitus. Jopa tuulianturi on vaihtunut kahteen kertaan. Jos laskee kaikki kustannukset yhteen, päätyy melko isoon summaan, mutta yli 20 v jaksolle jaettuna vuosikustannus on aivan siedettävä. Ja vene on muutoin vähintään yhtä hyvässä kunnossa kuin ostaessa, mutta niin pohjaltaan kuin varusteiltaankin nyt myös kisakelpoinen, matkanteon mukavuudesta nyt puhumattakaan. Kertaakaan ei matkan varrella ole tarvinnut ajatella, että olisi pitänyt ostaa talo tai vene uutena tai uudempana. Jos tarve olisi, voisi molemmat myydä hyvällä omallatunnolla.\nVanhaa tavaraa ostaessa pinta on se helppo osio arvioida ja tietää, mitä sille omasta mielestä pitäisi tehdä. Se, mitä vuoden -78 Balticissa eniten miettisin, on näkymätön osa, eli mitä sandwichin sisällä on.\nKuka määrittelee että miten siklatut ja lakatut puupintojen kuuluu olla?! Joku voi tykätä ajan patinasta, eikä kosmeettinen puoli vaikuta purjehtimiseen! Suomessa veneet ja autot vaan on kultaisia näyttelykapistuksia! Toisille riittää että veneen kriittiset osat ja paikat on kunnossa ja turvallisia. Samoin purjeet, montako astetta kryssikulman menetyksessä on luvallista, paljonko on merkitystä solmujen viimeisillä kymmenyksillä kesälomapurjehduksilla?\nOvatko mädäntyvä balsaydin, home, lasikuiturutto, oikuttelevat sähköt, huoltamaton kone, toimimaton elektroniikka, vuotavat ikkunat ja luukut, lahot laipiot, vuotavat tankit, kuoleentuneet patjat, kaasuvuodot, rispaantuneet vantit, haperot letkut, murtumat mastossa, oikuttelevat vinssit, katkeavat köydet, luistavat köysilukot, ratkeavat ompeleet, ohjauksen klappi yms... patinaa ja tunnelmaa ?\nTosiasia on, että jos samaa venemallia myydään alle puoleen hintaan hyväkuntoiseen verrattuna, on halvemmassa kunto selvästi heikompi. Vai luuletteko, että on kyse hyväntekeväisyydestä ?\nMistä pohjaan menee muutama tonttu tai miksi kaikki maksaa? Oma aikahan on ilmaista.\n37 ft vene ja pohjan alaa on n. 35 m2. Jos otetaan huolella gelcoatille, niin tarvitaan asiansa osaava puhaltaja (hiekalla tai lasikuulilla), ehkä tontulla. Nyt on oiva hetki vielä tarkistaa kosteuden varalta kun on töhnät poissa, saturaisen. Jos on sanomista niin sitten alkaa jo maksamaan oikeesti ja en edes arvaa kuinka paljon voisi mennä. Jos ei, niin aikaa kuluu dremelin, epoksipakkelin ja hiomapaperin kanssa, kymppejä. Läpivientien vaihto kuuluu asiaan tässä vaiheessa vm 78:lle. Jokainen pronssinpala, massat ja palloventtiili maksaa jokun kympin tai voi joku speciaali olla kymppejäkin pala. Näitä kohteita on helposti ainakin 7 kpl eli ollaan ainakin 500 €:ssa. Tätä voi tehdä nyt talvella lähinnä lämpösessä eli se maksaa sen tontun kuussa helposti. Mikään ei sitten siirry mihinkään ilman kompensaatiota, a 100€. Kun pohja on uudelleen primerointikunnossa niin menee sitä jonkin verran eli Primer x 5 kerrosta. Soon tonttu sekin. Sitten 2 x hard racing ja kerran pehmeää päälle, on sekin jonkun saturaisen.\nKyllä mä tuosta saan sen muutaman k€:n verran kustannusta. En jaksa alkaa aukomaan kaikkia väittämiäni. Olkaa iloisia jos maksaa vähemmän, mutta älkää pettäkö itseänne. Uudet fallit tommoseen on jo toista tonnia pitkälti. Jokainen pylpyrä on +100€. Jos suolatut vinssit täytyy päivittää niin n. 1 k€ pala ja niitä on Baltikissa jokunen enemmän.\nEdelleen, mistä päättelet, että pohjalle olisi jotain tehtävä? Oletatko, että vuoden -78 veneen pohja olisi kisakunnossa, jos sille ei koskaan olisi mitään tehty? Ja todellakin, vuoden -78 Balticin läpiviennit ovat sitä kamaa, joka on hyvässä hapessa edelleen. Jopa sulut ovat ok viimeistään itse tehtävän huollon jälkeen.\nVeneessä on täysi setti hyväkuntoisia hiilaripurjeita, mutta epäilet köysistön ja heloituksen olevan romurautaa. Olisiko oletuksessa jotain epäloogista?\nYksi muutettava kohde on tietenkin 110 V maasähkö. Ja sekä turhan että epäkunnossa olevan SSB-radion purkamisesta tulee paneliin paikattavaa reikää. Pidemmän päälle ylimääräistä kustannusta tulee amerikkalaisista heloista, joihin osien saaminen voi olla vaikeaa. Niiden olemassaolo kuitenkin osoittaa, että päivitystä on tehty.\nVanhat kisaveneet ja projektit ovat halpoja. Ylläpito on selvästi keskittynyt kannen puolelle ja sisäpinnat ovat kauttaaltaan ehostuksen tarpeessa. Siksi rakenteiltaan ja varustukseltaan erittäin terve vene voi olla halvempi kuin paremman näköisessä kunnossa oleva, joka on ehkä kukkamultaa kuorien välissä.


24 m² Snellmaninkatu 15, 00170 Helsinki Kerrostalo Yksiö vuokrattavana - Oikotie 14987405\nVuokrattavat asunnot Helsinki Kruununhaka Snellmaninkatu 15, 00170 Helsinki\n1 559 € / kk24 m²\nSnellmaninkatu 15, Kruununhaka, Helsinki1h+ak+kph+wc\nViihtyisä ja kompakti yksiö Helsingin Kruununhaassa. Asunto on kalustettu kahdelle majoittujalle. Tyylikäs avokeittiö, josta löytyy pyykinpesukone, jääkaappi, mikroaaltouuni, kahvin- ja vedenkeitin. Asunnossa on parvi, josta löytyy makuutilaa. Suuret ikkunat, jotka tuovat valoa asuntoon. Helsingin yliopisto aivan asuntoa vastapäätä. Erilaisia palveluita lähellä, kuten pikkukauppoja sekä ravintoloita. Kampin ja Forumin kauppakeskukset löytyvät pienen kävelymatkan päästä. Hyvät kulkuyhteydet bussilla, metrolla ja raitiovaunulla keskustaan ja muualle Helsinkiin. Päärautatieasema vain pienen kävelymatkan päässä. Kaisaniemen puisto tarjoaa hyvät ulkoilumahdollisuudet.


20488640 Siilinjärvi Pasurintie 5 - Savon Kiinteistö LKV\nErillistalo, 201,0 m2\nmap Pasurintie 5, 71800 Siilinjärvi\nTämä betoni/tiilirunkoinen paikalla rakennettu 2:ssa kerroksessa oleva rakennus, on alunperin tehty paritaloksi asuinkäyttöön Harjamäen asuinalueelle. Myöhemmässä vaiheessa v. 1985 rakennus on saneerattu ja muutettu päiväkotikäyttöön, joka on äskettäin päättynyt. Noin 324 m²:n rakennuksessa tiloja on runsaasti, mm. ryhmähuoneita, lepo- ja leikkitiloja, toimistotiloja, pesuhuone- ja wc-tiloja. Rakennuksessa on kaukolämpö ja rakennus on liitetty kunnan vesi- ja viemäriverkostoon. Rakennus sijaitsee n. 3 800 m² määräalaisella tontilla, joka sijoittuu tien päähän ja rajoittuu metsikköön. Tontilla runsaasti rakennusoikeutta.\nTässä on kohde, joka tarjoaa monia mahdollisuuksia toteuttaa asumista, yrittämistä tai vaikka molempia. Ota yhteyttä, kysy lähemmin ja sovitaan oma esittely!\nAsuinpinta-ala 201 m²\nMuut tilat 123 m²\nKokonaispinta-ala 324 m²\nLisätietoja maksuista Lämmitys, sähkö ja vesi käytön mukaan. Kiinteistövero.\nLaatta- ja muovimatto.\nLähinnä maali- ja laattapintoja.\nPesutiloja ylä- ja alakerrassa.\nWc-tiloja ylä- ja alakerrassa.\nTilojen kuvaus Rakennuksessa mm. ryhmähuoneita, lepo- ja leikkitiloja, toimistotiloja, pesu- ja wc-tiloja, keittiö. Alakerrassa lämmönjakotilat.\nToimeksiantajan aikana huoneistoon tehdyt toimenpiteet sekä niiden ajankohta Katto pinnoitettu, ullakolla korjattu kuntokartoituksessa esille tulleita epäkohtia. Salaojat uusittu yläpihan ja rakennuksen itäpäädyn osalta, samalla laitettu sokkeliin Erdoran-lisäeristys. Lämmön siirtimet uusittu 2018 ja samalla asennettu erilliset siirtimet käyttövedelle, IV:lle ja patteriverkostolle. IV-kanavien nuohous ja säädöt tehty syksyllä 2020.\nLisätietoja tontista Määräalaisen tontin pinta-ala määräytyy lohkomistoimituksessa. Muodostuvalla tontin pinta-alalla ei ole vaikutusta hintaan.\nIlmanvaihto Painovoimanen tulo ja koneellinen poisto.\nLisätietoja rakennusoikeudesta Kaavan mukaan rakennusoikeuden määrä on yhteensä 1 160 kem².\nLisätietoa kaavoituksesta Kaavamerkintä AYL-2 on asuinpientalojen ja julkisten lähipalvelujen korttelialue. Korttelialueelle saadaan rakentaa asuinpientaloja ja lasten päiväkotirakennus ja -tiloja. Ks lähemmin kaavamääräykset.


Century 21 sulkee ovensa - NewYork.fi\nCentury 21 sulkee ovensa\nCentury 21 New York on yksi New Yorkin COVID-19-pandemian viimeisimmistä taloudellisista kärsijöistä. Century 21 -kaupan tulot ovat tietysti laskeneet merkittävästi viimeisen kuuden kuukauden aikana ja on siksi konkurssin partaalla. Tätä ostosparatiisia tulevat kaipaamaan monet turistit ja paikalliset. Merkkituotteita outlet-hinnoin myyvällä kauppaketjulla on 15 liikettä, joista viisi sijaitsee New Yorkin kaupungissa. Neljä myymälää on nyt suljettu ja muissa on meneillään konkurssialennusmyynti.\nCentury 21:n ensimmäinen kauppa avautui Brooklynissa vuonna 1961, joten olet todennäköisesti käynyt liikkeessä, jos olet vieraillut New Yorkissa viimeisen 50 vuoden aikana. Mielipiteet kaupasta ovat myös jokseenkin jakautuneet: joidenkin mielestä liikkeen ahtaat, täpötäydet hyllyt ja ihmismäärä ovat liikaa, kun taas toisille New Yorkin matka ei olisi täydellinen ilman, että kaupassa viettää iltapäivän tekemässä löytöjä.\nHaluatko pysyä ajan tasalla kaikista New Yorkin uutisista? Tilaa uutiskirje tästä.\nOmasta mielestäni on sääli, että New York menettää yhden ikonisista kaupoistaan. Itse en ole kova shoppailemaan, mutta halusin silti käydä Downtown Manhattanin lippulaivamyymälässä aina silloin tällöin, kun vierailin esimerkiksi lähellä sijaitsevalla 9/11-muistomerkillä. Lippulaivaliike kärsi paljon vahinkoja syyskuun 11. päivän terrori-iskuissa vuonna 2001. Kun se avasi ovensa uudelleen viisi kuukautta myöhemmin, tuhannet ihmiset jonottivat päästäkseen sisään. Tämä suuri takaisku ei tuolloin kaatanut Century 21:a, mutta valitettavasti nykyinen pandemia näyttää tekevän niin.\nYhdysvaltain konkurssituomioistuimen New Yorkin eteläisessä piirissä tullaan järjestämään kohta useita konkurssikuulemisia ja liikkeen jatkolle näyttää olevan vähäiset mahdollisuudet. Mutta kun otetaan huomioon, että tällä hetkellä kokonaisvelka on noin 42 miljoonaa dollaria, josta yli 4,7 miljoonaa on Tommy Hilfigerille, 1,2 miljoonaa Adidakselle ja miljoona Michael Korsille, tilaisuus uuteen alkuun näyttää mitättömän pieneltä. Ikävöiden meidän on totuttava Manhattaniin ilman outlet-kauppaa. Toivottavasti pienemmät liikkeet esimerkiksi Bleecker Streetillä selviävät.\nPosted in Ericin blogi


Kokoomus: Ihmisten ilmastotaakka ei saa olla liian kova – kotien energiaremontteja tuettava ja autoveroa laskettava – Forssan Lehti\nPuheenjohtaja Petteri Orpo : "Puoluekenttä on hajaantunut, ykköspaikka tulee vähän yli 20 prosentin kannatuksella"\n– Viime viikonlopun voimakas keskustelu on tasaantunut. Puhutaan oikeasti siitä, miten asioita pitää ratkoa ja mitä seuraavaksi pitää tehdä. On ymmärrys siitä, että millään yksittäisellä toimenpiteellä tämäntyyppistä ilmiötä ei kitketä, vaan tarvitaan laajaa viranomaisyhteistyötä ja poliisin ja oikeusjärjestelmän vahvistamista.\n– Kokoomus ei halua, että yksittäisten ihmisten tai kotitalouksien taakka kasvaa liian suureksi.\n– Tuen täytyy olla sitä luokkaa, että se mahdollistaa energiaremontin. Jos on vähävaraisesta ihmisestä kysymys, niin puhutaan tuhansien eurojen tuesta.\nKokoomuksen puheenjohtaja Petteri Orpo sanoi, että vähävaraisille ihmisille pitäisi ohjata tuhansien eurojen tukea energiaremontteihin. Kuva: Mauri Ratilainen


Kalastusta ja muuta sähläämistä...: Särkisalo 2013\nKalastusta ja muuta sähläämistä...\nJälleen parempi myöhään kun ei milloinkaan!\nKeväinen hauenkalastus reissu särkisaloon starttasi 9.5.2013 kun ukot tulivat hakemaan minut. Hieman oli arpomista kuinka ahtaa kolmen ukon tavarat + kelluntarenkaat uljaaseen v70 Volvoon. Kamat kumminkin meni autoon joten pääsimme kahdeksan aikoihin aamulla lähtemään kohti Särkisaloa.\nPaikalle päästyämme perinteinen tavara sulkeiset ja uuteen mökkiin tutustuminen. Eipä siinä sen enempää jaksettu vanheta, kun poltteet oli kavat ja vesille oli päästävä. Ensimmäisenä päivänä mentiin autolla renkaat kyydissä ja aloitimme tutusta lahdukasta. Kavereille hyvin tapahtumia / kaloja ja itsellenikin muutama kala sekä hyvän kalan kopaisu. Paljon tuli kyllä tahkottua ja itse polskuttelin hieman pitemmälle ja takaisin piti sitten tetsailla pitkin hakkuu aukioita rengas selässä. Ruokakala tuli kaverin toimesta otettua ja valmisti erittäin hyvää mausteista settiä siitä! Pitää itse kyllä kokeilla samaa joskus.\nSeuraavaksi kahdeksi päiväksi oli vuokrattu vene. Aamulla veneen tarkistus, ihana vanha "luotto" vene oli valmiina, tosin hieman polttoainetta kaipasi. Keli oli aika hyvä haukikalaan: pilvinen, ehkä hieman liian tyyntä, sumuakin mukavasti. Ensimmäiseen paikkaa saavuttuamme paiskottiin siinä tovin kaislan reunaa. Ei mitään. Itse luovutin heittopaikan ja rupesin melomaan venettä. lahdukan perälle kun päästiin ns. "pussiin" Niin kaveri tokaisi etä nyt on! Hieno kala kiinni, hieman joutui lapioimaan vettä jotta sdaatiin vene pois kaislan keskeltä. Tovin väännön jälkeen kaveri nostaa kauniin yli metrisen kalan veneeseen. Pienen tapaturman ainekset oli kohallaan kun irrotin perhoa kalan suusta, tietenkin rupesi rimpuilemaan ja koukku sormeen... onneksi lähti heti irti ja säästyttiin pelkällä pisto haavalla. Kalasta kuvat ja luonnollisesti takaisin kasvamaan!\nReilu metrin hymy!\nSeuraavat kaksi päivää olikin sitten tosi vaikeita. Vähän jokaista paikkaa piiskattiin ja piiskattiin ja piiskattiin... Ainakin aurinkoa ja raitista ilmaa sai riittämiin! muutamia tapahtumia oli ja ruokakalakin sieltä nousi.\nPiiiiiiiiiiiiiiitkästä aikaa tuli savustettua haukea. Ja joku jaksaa vaittää ettei tule hyvää!?!?!? HAH! Aivan uskomattoman hyvää!\nViimeisenä päivänä kun olimme saanut mökin luovutus kuntoon ja pakattu kamat, lähdettiin hieman eripaikoille ja tavattiin peri perhokalastajat.net jäsentä. Oli mukava nähä uusia naamoja ja turista kuulumisia!\nHetken aikaa tuli heitettyä tyhjää syvemmässä vedessä. Päätin siirtyä kaislan reunaan josta paukahti sitten reissun paras kala itselleni. Hetken aikaa vielä kaislojen seassa pyörittyäni näin pari reippaasti yli metristä kalaa mutta ei vaan perhot niitä kiinnostanut.\nItse luovutin jo ja odottelin rannalla kun ukot piiskasi lahdukan loppuun. Tapahtumia oli myös heillä. Kamat kasaan ja kohti kotia. hieno reissu jälleen mahtavassa seurassa! kiitos kaikille!\nPs. Videota pukataan sitten myöhemmin ;)\nLähettänyt Limppu klo 20.31\nJari Koski 27. toukokuuta 2013 klo 19.14\nHyvä meisinki! Voi veljet kun tohon hakkihommaan jää koukkuun!\nLimppu 28. toukokuuta 2013 klo 16.27\nKyllä, jää koukkuun ja pahasti! Siinä mielessä myös mukavaa touhua että pystyy harrastamaan esim. ympäri suomea eikä vain etelässä tai pohjoisessa.\nJari Koski 31. toukokuuta 2013 klo 11.00\nNimenomaan. Lisää ihan "pikkusen" järkevän tekemisen määrää keväisin ja syksyisin. Kesän voi sitten juoda vaikka kaljaa:)\nLimppu 1. kesäkuuta 2013 klo 8.50\nLauri Hauhia 31. toukokuuta 2013 klo 15.02\nHyviä kuvia ja hieno reissu ollut! Onnea kaloista vielä!\nLimppu 1. kesäkuuta 2013 klo 8.51\nKiitos. Särkiksessä on maisemat kohallaa vaikka vaan kellua jos ei kalaa tule :D\nKevät 2013 PK-seutu\nSärkisalo kevät 2013\nMeritaimenen perässä 2011\n(c) Limppu. Sisällön tarjoaa Blogger.


Suomi-kaulahuivilla naamioitunut mies yritti ryöstää kioskin Helsingissä – poliisi julkaisi kuvat - Rikos - Uutiset - MTV.fi\nRikos Julkaistu 26.09.2017 13:33\nRyöstö jäi poliisin mukaan yritykseksi. www.jannetorikka.fi\nSuomea puhunut mies yritti ryöstää kioskin Helsingin Taka-Töölössä teräaseella uhkaamalla sunnuntaina noin kello 18.40, kertoo poliisi.\nPoliisin mukaan aurinkolaseihin ja sinivalkoiseen Suomi-kaulaliinaan pukeutunut mies ei kuitenkaan onnistunut saamaan saalista, ja poistui kioskista. Teko sattui osoitteessa Mannerheimintie 96 sijaitsevassa kioskissa, eikä kukaan saanut teossa fyysisiä vammoja.\nTutkinnan perusteella mies kävi aiemmin kello 17.50 myös osoitteessa Sturenkatu 47 sijaitsevassa kioskissa, jossa ei kuitenkaan epäillä sattuneen rikosta.\nEpäilty on iältään arviolta 20–30-vuotias ja noin 170 senttimetriä pitkä. Julkaistujen kuvien avulla poliisi toivoo saavansa yleisöltä apua miehen henkilöllisyyden selvittämiseksi. Tiedoista voi ilmoittaa sähköpostille osoitteeseen ryosto.helsinki@poliisi.fi tai puhelimitse numeroon 029 5417 935.\nOtanmäen henkirikostuomiosta valittanut irakilaismies: Uhrin kuolema johtui kaatumisesta ja pään lyömisestä koivuun Raiskaustuomiosta vapautetulle kuubalaiselle lentopalloilijalle lähes 200 000 euron korvaukset


< Kochab Clock | Napasuuntaus\nDrift Align on napasuuntausmenetelm�, jolla jalusta saadaan suunnattua hyvin tarkasti taivaan napaan. Se soveltuu hyvin mm. kiinteiden observatorioiden pystytykseen, mutta yht� hyvin my�s siirrett�v�n kaluston pystytykseen. Menetelm� tosin on hieman aikaa viev�, mik� voi olla rajoittava tekij�. Menetelm� toimii nopeammin, mit� tarkemmin karkea suuntaus on tehty. L�helle napaa p��see esimerkiksi KochabClock menetelm�ll�.\nDrift Align perustuu t�htien valuman (drift) tarkkailuun deklinaatiosuunnassa. Se voidaan toteuttaa ristikko-okulaarin tai kameran ja tietokoneen avulla. Menetelm� on iteratiivinen, eli se tarkentuu mit� enemm�n aikaa jaksaa viett�� t�htien valumaa tuijotellessa.\nNapasuuntaus tehd��n molemmille akseleille erikseen vuoronper��n.\nDrift Align menetelm�ss� tarvitaan kaksi t�hte�. Ensimm�inen t�hti valitaan etel�st� l�helt� meridiaania, n. 10 astetta taivaan ekvaattorin pohjoispuolelta. Suomessa t�llainen t�hti l�ytyy n. 40 asteen korkeudelta. Toinen t�hti valitaan id�st� n. 20-50 asteen korkeudelta.\nSuuntaamiseen tarvitaan ristikko-okulaari. Suuren suurennoksen antava okulaari on parempi, koska sen avulla valuma voidaan havaita nopeammin. Ristikko-okulaarin ristikko on asetettava tarkasti it�-l�nsi suuntaan. T�m� on helppo tehd� asettamalla kirkas t�hti hiusristikon keskelle ja pys�ytt�m�ll� jalustan seurantamoottori.\nNyt okulaarin voi kiert�� asentoon, jossa yksi langoista peitt�� t�hden. N�in ristikko on jalustan akseleiden suuntaisesti. Kannattaa my�s samalla selvitt�� okulaarissa n�kyv�t ilmansuunnat. Ilman seurantamoottoria t�hdet kent�ss� liikkuvat l�ntt� kohti. Pohjoinen selvi�� taasen painamalla putken p��t� kohti pohjant�hte�, jolloin t�hdet kuvakent�ss� siirtyv�t etel�� kohti.\nJalusta on my�s asetettava tarkasti vaakatasoon ennen s��t�mist� ja se kannattaa suunnata karkeasti pohjant�hteen esimerkiksi napat�ht�imen avulla.\nJalustan atsimuutin s��t�\nAseta etel�st� valittu t�hti hiusristikolle niin, ett� t�hti j�� it�-l�nsi suuntaisen langan alle kuvan mukaisesti.\n�l� aseta t�hte� ristikon keskelle. Suuntausta tehdess� on j�tett�v� huomiotta kaikki tuntiakselin suuntainen liike (kuten seurannan jaksollinen virhe). Seuraa t�hden liikett� pohjois-etel� suunnassa.\nJos t�hti valuu kuvan mukaisesti pois langan alta, on jalustan atsimuuttia korjattava seuraavasti:\nJos t�hti valuu okulaarissa etel��n, tuntiakseli osoittaa navasta it��n ja jalustan atsimuuttis��t�� on k��nnett�v� l�nteen (vastap�iv��n). T�hdet n�ytt�v�t liikkuvan okulaarissa (? it��n vai l�nteen?)\nJos t�hti valuu okulaarissa pohjoiseen, tuntiakseli osoittaa navasta l�nteen ja jalustan atsimuuttis��t�� on k��nnett�v� it��n (my�t�p�iv��n). T�hdet n�ytt�v�t liikkuvan okulaarissa (? it��n vai l�nteen?)\nT�t� toistetaan niin kauan, kunnes pystytys on riitt�v�n tarkka. Hyv��n suuntaukseen p��st��n, jos t�hti pysyy langan alla viisi minuuttia.\nJalustan korkeuskulman s��t�\nAseta edellisen kohdan tapaan id�st� valittu t�hti hiusristikon tuntiakselin suuntaisen langan alle. Seuraa t�hden valumista deklinaation suunnassa. Edelleen, tuntiakselin suuntaista liikett� ei tarvitse huomioida.\nJos t�hti valuu okulaarissa etel��n, tuntiakseli osoittaa navan alapuolelle ja sit� on nostettava. T�hdet n�ytt�v�t liikkuvan okulaarissa pohjoiseen.\nJos t�hti valuu okulaarissa pohjoiseen, tuntiakseli osoittaa navan yl�puolelle ja sit� on laskettava. T�hdet n�ytt�v�t liikkuvan okulaarissa etel��n.\nSivua on muokattu viimeksi 07.06.2007 17:51


7–8/2010 - Anna Mauranen: Piirtäjästä professoriksi\nJoskus oma urapolku voi löytyä aivan yllättäen. Näin kävi Anna Mauraselle, jonka mielestä tutkiminen on yksinkertaisesti kivaa.\nAnna Mauranen ei oikeastaan pitänyt koulunkäynnistä. Kuvataiteilijaksi haaveilleen nuoren mielestä opettajat olivat tyhmiä ja oppitunnit tylsiä. Tilanteen oli tarkoitus lukion jälkeen muuttua, mutta Ateneumin ovet eivät ensi yrittämällä auenneet, mistä tuore ylioppilas loukkaantui niin, ettei toista kertaa sinne hakenut. Lukion englanninlehtorina työskennellyt äiti kehotti tytärtään pyrkimään yliopistoon, koska uskoi tämän kielitaitoisena pääsevän helposti sisään. Niin Annasta tuli englantilaisen filologian pääaineopiskelija.\nFilologia ei fuksia liiemmin innostanut, mutta sivuaineiksi hän valitsi aineita, jotka tuntuivat mielenkiintoisilta: yleisen kielitieteen, sosiaalipsykologian, kasvatustieteen ja yleisen psykologian. ”Yhdistelmää pidettiin silloin outona, koska työllistyäkseen olisi kuulemma pitänyt lukea kirjallisuutta ja toista vierasta kieltä”, Anna naurahtaa. Yleisen kielitieteen opinnot olivat kuitenkin tulevaisuuden kannalta ratkaisevia: ”Tajusin, että kielestä voi olla myös teoreettisesti kiinnostunut.”\nToinen tutkijan uralle viettänyt seikka oli gradu, jonka tekemistä Anna kuvaa ”älyttömän hauskaksi”. Aiheena oli menneen ajan tempukset, mutta kyse oli kompromissista. ”Itselläni oli mielessä vähän radikaalimpi aihe, joka ei kuitenkaan professoria tyydyttänyt. Neuvottelujen jälkeen löysimme molempia riittävästi kiinnostavan aiheen”, Anna hymyilee muistoilleen. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui 11 vuotta opintojen aloittamisen jälkeen. ”Olin ainejärjestöaktiivi, työskentelin sivutoimisesti oppikirjojen kuvittajana ja tekaisin vielä kaksi lastakin”, professori puolustelee nykyisen tavoiteajan reipasta ylittymistä.\nValmistumisen jälkeen perhe kasvoi vielä kolmannella lapsella. Anna auskultoi, mutta pettyi koulun epätutkimuksellisuuteen: ”Olin kiinnostunut siitä, miten vieraita kieliä opitaan, mutta opettamisella ei tuntunut olevan mitään tekemistä sen asian kanssa.” Seuraava pesti löytyi Kielikeskuksesta, jossa hän ryhtyi täydennyskouluttamaan opettajia. ”Sain Kielikeskuksen ensimmäisen tutkijan vakanssin, mikä innosti väitöskirjan tekoon”, Anna kertoo. Työn ohessa hän tutustui englantilaisiin yhteistyökumppaneihin, ja päätyi sitä kautta Birminghamiin jatko-opiskelijaksi: ”Perhesyistä tein väitöskirjaa suurimmaksi osaksi Suomesta käsin.” Hitaammin edenneiden maisteriopintojen vastapainoksi osa-aikaisesti tehty väitöskirja valmistui kolmessa vuodessa.\nVähän ennen väitöskirjan valmistumista Anna sai pysyvän tutkijan työn Soveltavan kielentutkimuksen keskuksesta. Työ edellytti muuttoa Jyväskylään, jossa perhe ei kuitenkaan viihtynyt. Seuraavaksi Anna houkuteltiin Savonlinnaan englannin kääntämisen professoriksi: ”Järjestin työni niin, että perhe saattoi muuttaa takaisin Helsinkiin.”\nMuutaman vuoden kuluttua Anna siirtyi Tampereelle englantilaisen filologian professoriksi. Siellä alkoi ura yliopistohallinnossa. ”Kieli- ja käännöstieteiden laitokset yhdistettiin yhdeksi suurlaitokseksi ja minä päädyin sen johtajaksi.” Anna viihtyi Tampereella erinomaisesti ja ajatteli jäävänsä sinne. Viiden vuoden kuluttua Helsingissä oli kuitenkin tarjolla sopivan oloinen työ, ja ympyrä sulkeutui. Tekemäänsä ”maakuntakierrokseen” professori on todella tyytyväinen: ”Sillä aikaa tutkimusprofiilini kehittyi englannin kielen laitoksen kanssa paremmin yhteensopivaan suuntaan.”\nAloittaessaan työnsä vuonna 2005 Helsingin yliopistossa Anna kuvitteli asettuvansa riviprofessoriksi. Melko pian hän kuitenkin huomasi toimivansa laitoksen johtajana ja tiedekunnan varadekaanina. Anna sanoo ajautuneensa hallintotehtäviin, mutta toki omalla suostumuksellaan. ”Yliopistohallinto on yllättävän hauskaa ja mielenkiintoista”, tutkija vakuuttaa.\nViime vuoden suunnitelmiin kuului kuitenkin hallintotehtävistä irtaantuminen. Jatkopesteiltä professori kuvitteli välttyvänsä olemalla poissa silloin kun uudet hallintoelimet aloittavat toimintansa. Näin ei kuitenkaan käynyt, vaan joulukuussa Anna valittiin humanistisen tiedekunnan dekaaniksi. Tämän vuoden alussa koko yliopisto astui uuteen aikakauteen ja tiedekunnan laitokset uudistuivat sekä rakenteellisesti että hallinnollisesti. Ensi töikseen uusi dekaani lähti kutsuprofessoriksi Kööpenhaminaan.\nTutkimusta ja hallintoa\nVaikka irtiotto tuntui kaksijakoiselta, Anna suosittelee vastaavaa kaikille hallintotehtäviä hoitaville professoreille: ”Kaikkialla kehotetaan tutkimusvapaiden pitoon hallintotöiden jälkeen. Yleensä putki kuitenkin jatkuu ties kuinka kauan. Jos tutkimusvapaata haluaa, se on vain pidettävä.”. Poissa ollessaan dekaani ei suinkaan ollut pimennossa, vaan osallistui esimerkiksi johtoryhmän kokouksiin videoyhteyden avulla. Myös sähköposti mahdollisti erilaisiin asioihin osallistumisen pitkin kevättä. ”Lisäksi minulla oli erinomainen sijainen”, Anna kiittää ensimmäistä varadekaaniaan.\n”Hallinto tuntuu entistä hauskemmalta, kun on hetken saanut tutkia rauhassa”, dekaani sanoo tyytyväisenä. Hänen mielestään akateemiseen johtajuuteen kuuluu se, että johtajat ovat myös tutkijoita. Kokopäiväisen dekaanin kontrahtiin sisältyy myös siivu tutkimusta: ”Toki se teettää lisää töitä, mutta yliopistossa työskentely ei olisi mielekästä, jos ei voisi myös tutkia.”\nParasta hallinnossa on yhdessä tekeminen. ”Minusta ei olisi koppitutkijaksi, joten tutkimustakin teen mieluiten tutkimusryhmissä.” Hallintoa dekaani pitää suuressa määrin yhteiskunnallisena toimintana: ”Tämä on pitkälti oman työyhteisön kehittämistä, ja siihen on aina hyvä pystyä vaikuttamaan.”\nKäden ja silmän yhteistyötä\nVaikka tutkimus meni lopulta taiteen edelle, on piirtäminen ja maalaus edelleen aktiivista.”Tarkka mallista piirtäminen on muuten vähintään yhtä rankkaa kuin tutkimuksen tekeminen”, dekaani väittää. Muut kulttuuriharrastukset taidenäyttelyitä lukuun ottamatta ovat aikataulusyistä jääneet vähiin. Konferenssimatkoilla professori yrittää piipahtaa erilaisissa näyttelyissä. ”Silloin työhön yhdistyy mukavasti harrastus- ja virkistystoiminta”, hän hymyilee. Miehensä kanssa Anna saattaa tehdä pidemmänkin reissun ihan vain jonkin tietyn näyttelyn takia. ”Berliinissä oleva Olafur Eliassonin näyttely voisi olla seuraava kohde”, professori suunnittelee.\nMuita harrastuksia pitää hetki miettiä. Ennen koira vei ulos, nyt on ulkoiltava oma-aloitteisesti. ”Käyn lenkillä, mutta eihän se mikään harrastus ole, kai nyt jokainen vähän liikkuu”, Anna muotoilee. Kesälomasuunnitelmiin kuuluu päivittäistä hyvin kasvaneen vesakon raivausta iPod korvilla. Tahti on rivakkaa ja joskus myös yllättävää: muutaman kerran on jo musiikkisoittimen piuhat jääneet dekaanin saksien väliin.\n"Kuukauden humanisti" esittelee joka toinen kuukausi Helsingin yliopiston humanistisen tiedekunnan henkilöstön jäsenen, opiskelijan tai tiedekunnasta valmistuneen.


Punk-dokumentti ilman Pelle Miljoonaa - Voima\nTaide • 25.10.2011 11:27\nPunk-dokumentti ilman Pelle Miljoonaa\nTaide 25.10.2011 11:27 Kirjoittanut voima\nMari Nummela teki dokumentin, jossa ei muistella menneitä vaan näytetään, mitä punk on tänään. Leffan perusteella se on vimmaista uhoa, tinkimätöntä tyyliä, menevää musaa & kosteita iltoja.\nPunk O Cine on ohjaaja-käsikirjoittaja Mari Nummelan lopputyö Metropolia ammattikorkeakoulun elokuvailmaisun linjalle. Dokumenttia alettiin kuvata puolitoista vuotta sitten. Nummela ryhtyi hommiin, koska häntä ärsytti, ettei kotimaisesta punkista ole tehty ajankuvaa, vaikka kyseessä on elävä skene.\nLeffan lähikuvassa ovat Ydinperheen, Abnormin ja The Heartbunsin laulajat Masa, Patu ja Teemu. Kun Nummela alkoi miettiä sopivia päähenkilöitä, he olivat ensimmäiset tyypit, jotka tulivat hänen mieleensä. Hän päätti luottaa intuitioon.\nNummela kertoo monien kysyneen, miksei leffassa näy tyttöjä.\n”En halunnut mitään kiintiötyttöjä. Teen mielummin vaikka tytöistä sitten erikseen leffan.”\nVaikka kyseessä on dokumentti, leffa ei Nummelan mukaan kerro, mitä on punk.\n”Se ei vastaa sellaisiin kysymyksiin. Punk on jokaiselle henkilökohtainen asia, ja tämä on yksi näkökulma tai katselmus siihen.”\nKamera seuraa päähenkilöitä treenikämpiltä keikoille ja baareihin. He kertovat suhteestaan musiikkiin ja pohtivat punkin syvintä olemusta. Patu on päästänyt kamerat myös työpaikalleen ala-asteelle. Teemu ei päässyt ensi-iltaan, mutta Masa ja Patu kertoivat fiiliksiä nähtyään leffan nyt ensimmäistä kertaa.\n”Mä tykkään dokaa, mutta onhan se aina riski. On vaarallista, jos se menee överiksi ja elämän sisältö on pelkkä dokaaminen. Kaikki ei kestä sitä.”\n”Joillekin dokaaminen on se koko homma ja joillekin viikonloppuhomma”, Patu sanoo. Hän myöntää, että kalja maistui hänelle ennen turhankin hyvin.\n”Sain duunia eikä sitä voi tehdä kännissä tai krapulassa. Kerran kokeilin ja se riitti. Olen tyytyväinen, että kaljan päivittäinen lipittäminen loppui.”\nMiten punk on muuttunut sitten 1970-luvun? Ainakin Liimanarinan Olli Pauke väittää elokuvassa, että se on mennyt epäpoliittisempaan suuntaan.\n”On se varmasti mennyt sellaiseksi. En mä välttämättä näe, että siinä on mitään negatiivista. Niin on vain tapahtunut, että turha vouhottaminen on loppunut”, Masa pohtii.\n”Skene on jakaantunut, mutta niin se on aina ollut. Nyt se vain tulee enemmän esiin. Joillekin uppoo enemmän kaljanjuontipunkki ja toisille kantaaottava”, Patu sanoo.\n”Mulle uppoo se kantaaottava.”\n”Helvetin monelle punk on sitä, että ollaan vitun kännissä, keesi vinossa, takki sotkettu ja huudetaan kaaosta. Mutta punkissa on kaikille jotain”, hän jatkaa.\nToistaiseksi leffaa ei ole voinut nähdä muualla kuin kutsuvieraille järjestetyssä ensi-illassa. Työryhmän toiveena on, että sitä saataisiin levitykseen leffafestareille. Tarkoituksena on myös järjestää kaikille avoin näytös esimerkiksi baarissa.\nLeffan blogi: http://punkocine.blogspot.com/, Punk o Cine Facebookissa: http://www.facebook.com/punkocine & teaser Youtubessa.\nPunk O Cine nähtävissä Rovaniemellä Arktista Vimmaa -elokuva- & mediafestivaalien kilpailusarjassa, festarit 8.–12.11. Yleisönäytös 11.11. Helsingin Pacificossa, Helsinginkatu 15, leffan jälkeen perinteinen Need A Freak -disco! Elokuva esitetään myös rockelokuvafestivaali Rokumentissa Joensuussa, joka järjestetään 16.–20.11.\ndokumenttielokuva, Elävä kuva, mari nummela, punk-o-cine, Taide


Sielun Halaus: Miten lukea kanavoituja viestejä, ohje arkkienkeli Mikaelilta\nMiten lukea kanavoituja viestejä, ohje arkkienkeli Mikaelilta\nArkkienkeli Mikaelia kanavoinut Marc Gamma 23.10.2013, katkelma viestistä\nYritämme pitää viestit lyhyinä, jotta emme rasittaisi teitä liikaa. Tunnemme ne, jotka sanovat turhautuneina: ”Taas niin pitkä viesti!” eivätkä lue sen takia. Suosittelemme teitä kuitenkin lukemaan tekstin loppuun saakka.\nKeskittykää vain muutamiin viesteihin ja nimenomaan niihin, jotka resonoivat kanssanne. Ne viestit, joihin teillä ei ole mielenkiintoa – ja niitä saattaa tulla tältäkin kanavoijalta – jättäkää ne huomiotta. Teidän sielunne kyllä tietää, mitkä viestit ovat juuri teille oikeita.\nKun sanon ”oikeita”, se ei tarkoita, että teidän huomiotta jättämänne viestit eivät ole oikeita tai tarpeellisia – päinvastoin. Teidän tulee ymmärtää, että teille välitetään hyvin paljon viestejä, jotka palvelevat erilaisia tarkoitusperiä, koska myös te ihmiset olette erilaisia.\nTunnisteet: Arkkienkeli Mikael, Kanavointi, Käännökset, Marc Gamma\nValovirtageneraattorin rakennusohjeet, ilmaista en...\nMiten korjata särkynyt sydän - perjantaikevennys\nMiten tähti-ihmiset syntyvät kehoon maapallolla\nYhteiskunnan taloudellinen muutos ja lento 370\nMaadoittakaa itsenne säännöllisesti, se on erittäi...\nMiten lukea kanavoituja viestejä, ohje arkkienkeli...\nYlösnousemuksen vauhti kiihtyy\nPäiväntasauksen energiat ja tietoiset kontaktit\nUusi tieteellinen todiste siitä, että syvällä maap...\nTe olette olentoja, jotka ovat Jumalan osia ja lap...\nKeshe-säätiö antoi julkisuuteen ilmaisten energial...\nMalaysia Airlines, lento 370 - mitä tapahtui lento...\nNESARA julkaistaan pian\nNiille, jotka pystyvät lukemaan englanninkielistä ...\nSuuri UFO-laivue Kansainvälisen avaruusaseman kame...\nKevätpäiväntasauksen aikainen merkittävä astrologi...\nMaan musiikkia perjantain piristykseksi\nSanandan ennustukset vuodelle 2014\nEnnustuksia vuodelle 2014\nUusi portaali on auennut!


Nivankylän koulu lakkautetaan 31.7.2021, lukuvuoden 2020-2021 loputtua ja oppilaat siirtyvät Ounasjoen peruskoulun tai Ylikylän koulun oppilaiksi.\nSakke Rantala esitti, että Nivankylän koulua ei lakkauteta 31.7.2021. Nivankylän koulu säilytetään 1.8.2021 alkaen vähintään kolmen lukuvuoden ajan. Koulun jatkoa arvioidaan aikaisintaan syksyllä 2023.\nMari Jolanki kannatti esitystä.\nPuheenjohtaja totesi, että koska oli tehty kannatettu toimialajohtajan esityksestä poikkeava esitys suoritetaan äänestys.\nÄänestys:Toimialajohtajan esitys: jaa\nSakke Rantalan esitys: ei\nAntti Väänänen, Maija Pirttijärvi, Pertti Lakkala, Mika Kansanniva, Reetta Mustonen, Nafisa Yeasmin\nMari Jolanki, Tiina Outila, Sakke Rantala, Marjatta Koivuranta, Timo Tolonen\nPalveluverkon muutokset koulutuspalveluissa.pdf (pdf, 49 kt)\nNivankylän koulun lakkauttaminen_kuntalaisten palautteet 2019.pdf (pdf, 15865 kt)\nNivankylän koulun lakkauttaminen_kuntalaisten palautteet 2020.pdf (pdf, 7765 kt)\nNivankylän koulun lakkautus_säästöpotentiaali.pdf (pdf, 75 kt)\nAsukkaiden kuulemistilaisuus_Nivankylän koulu 14.9.2020.pdf (pdf, 860 kt)\nAsukkaiden kuulemistilaisuus 14.9.2020 Nivankylän koulu.pdf (pdf, 850 kt)\nNivankylän koulua ei kannata lakkauttaa.pdf (pdf, 12531 kt)\nNivankylän_koulu_lausunto.pdf (pdf, 42 kt)\nKoulujen lakkauttamisen vaikutusten arviointia.pdf (pdf, 984 kt)\nKylien kehittämisjaosotn lausunto_Nivankylän koulu.pdf (pdf, 70 kt)\nMielipide Nivankylän koulun lakkattaminen


← vaaleanpunaista ja oranssia\tKiitos Flow 2017! →\n2 comments on Miten koota toimiva astiasto?\n16.08.2017 at 1:00 pm\nMeiltä löytyy valkoista ja mustaa Teemaa, musta-valkoista Taikaa ja Sarjatonta mukeina ja kulhoina. Niitä on kiva yhdistellä keskenään.\nTeeman olen joskus nuorena kerännyt rippi-ja ylioppilaslahjoina. Se oli tosiaan sitä aikaa kun astiaston piti olla yksivärinen ja kaikki samaa sarjaa. 🙂\nTämän hetken unelma-astiastoni on juurikin Sarjaton sen hauskan idean ja yhdisteltävyyden vuoksi.\nMinullekin vaaleanpunainen lettimuki on aamujen pelastaja. Jos se on puhtaana niin juon aamukahvini aina siitä. Meillä mies ja lapsikin tietää että se on äidin muki ja sitä käytän vain minä. 🙂 Ehkä niitä pitäisi ostaa pari lisää vaaleanpunaisena, mutta jotenkin se että sitä mukia on vain yksi juuri siinä värissä tekee siitä entistäkin spesiaalimman. Muita kuoseja Sarjattomasta löytyy ja lettiäkin valkoisena, mutta mikään niistä ei ole niin spesiaali kuin se vaaleanpunainen.\n17.08.2017 at 4:12 pm\nItse olen kerännyt Pentikin Aniksen ruokalautasia ja keittolautasia. Viinilasit ovat Iittalan Essencen ja juomalasit Iittalan kirkasta Otetta. Kahvimukit ovat Arabian Kokoa ja pieniä murokulhoja löytyy Iittalan valkoista Lettiä ja Rörstrandin Mon Amieta. Unelmien astiat olisivat Brosten Nordic-sarjaa, mutta olen todennut että nämä nykyiset omistamani ovat paljon käytännöllisemmat ja mahdollistavat muunneltavan kattauksen 🙂


Elam Form | Elam\nKaarevat Elam Form -levyt antavat erinomaiset mahdollisuudet näyttäviin pintaratkaisuihin. Kaarevilla levyelementeillä on mahdollista tehdä pilareita, aaltomaisia ja pyöreitä pintoja. Lisäksi ElamForm mahdollistaa aaltomaiset ja pyöreät muodot seinien ja kattojen sisä- että ulkokulmiin sekä seinän ja katon liittymiin.\nElamFormin runkoaineena on MDF-levy, jonka paksuus taustalaminaatteineen on noin 12 mm. Myös muut paksuusvaihtoehdot ovat mahdollisia. Levyt viilutetaan ja sen reunat mitallistetaan ennen taivutusta, joten levyt ovat mittatarkkoja ja suorakulmaisia.\nVoimme viiluttaa levyt kaikilla kaupallisilla puulajeilla tai maalata haluttuun sävyyn. Myös pintaviilun syysuunta antaa valinnanvaraa erilaisiin ratkaisuihin: syyt voivat olla kaaren suuntaisia tai poikittaisia kaarevaan pintaan nähden. ElamForm-levy on mahdollista viiluttaa kuperalle, koveralle tai kummallekin pinnalle.\nTekninen esite T3. Elam-Form taivutettu levy215.83 KB\nSeinä ja katto on yhdistetty kaarevalla Elam Form -levyllä.


Tiloja ilman small talkia – suomalainen vaikenemisen taito elää Johanna Hurmeen arkkitehtuurissa - finnishcanadian.com\nPosted by Kanadan Sanomat on March 10, 2015 at 3:04pm\nFuture Project of the Year -voittajatyö perustui puun, valon ja avaran tilan liitolle.\nHelsingistä kotoisin oleva, nykyisin Winnipegissä asuva Johanna Hurme tajusi jo varhain haluavansa arkkitehdiksi.\n”Olin ehkä 12-vuotias kun satuin lukemaan Hesaria, jossa kerrottiin erään arkkitehtikilpailun voittajatyöstä. Kuvassa näkyi vuorenrinteellä sijaitsevia taloja, jotka eivät näyttäneet vain irrallisilta rakennuksilta vaan tuntuivat olevan osa vuorta. Rakennusten ja ympäristön yhteyden tajuaminen toi vahvan ahaa-elämyksen, jonka myötä tiesin, mitä tahdon tehdä elämässäni”, Hurme selittää.\nSe elämys on kantanut pitkälle. Manitoban maaseudulla viettämänsä lukion vaihto-oppilasvuoden jälkeen Hurme hakeutui Manitoban yliopistoon opiskelemaan arkkitehtuuria ja tätä nykyä hän luotsaa Winnipegissä arkkitehtitoimistoa nimeltä 5468796. Toimisto on niittänyt menestystä useissa kilpailuissa. Yksi merkittävimmistä oli viime vuonna järjestetyn World Architecture Festivalin voitto kategoriassa Future Project of the Year, jossa palkittiin toistaiseksi rakentamattomia suunnitelmia.\n”Kilpailutyössämme loimme uuden ilmeen viktorianaikaisessa talossa sijaitsevalle gallerialle, jonka yhteyteen on vuosien saatossa lisätty uudempia rakennuksia. Ehdotuksemme pääosassa oli setripuinen, valoa läpäisevä taso, joka yhdistyi ympäröivään lehvistöön. Tavoitteena oli luoda avara tila, johon myös alueen asukkaat voisivat ottaa osaa. Voitto oli suuri yllätys, ja erityisen hienoa se oli sen vuoksi, että nuorena ihailemani arkkitehti Peter Cook istui tuomaristossa.”\nMonen maiseman kansalainen arvostaa hiljaisuuden estetiikkaa\nMuutto Kanadaan oli lukioikäiselle Hurmeelle totaalinen maisemanvaihdos monessakin mielessä. Helsinkiläisen kaupunkiympäristön lisäksi hän oli tottunut järvien, mäkien ja peltojen värittämään suomalaismaisemaan, mutta Kanadassa odotti aution preerian keskellä sijaitseva kahdeksan ihmisen kylä.\n”En kokenut varsinaista kulttuurishokkia, sillä minulla riitti tekemistä ja ihmiset olivat ihania, mutta maisema tuntui aluksi täysin tyhjältä. Kun vaihto-oppilasvuoden lopulla matkustin aivan suomalaisen näköiseen maastoon Länsi-Ontarion Kenoraan, sitä seurasi hyvin vahva fyysinen reaktio: tuntui kuin olisin saapunut kotiin.”\nHurme arvelee, että preerian autius on sittemmin tullut erottamattomaksi osaksi hänen identiteettiään.\n”Toisen tai kolmannen polven kanadalaisilla ei välttämättä ole samanlaista kokemusta kahteen maisemaan kuulumisesta. Se on rikkaus, jota en vaihtaisi pois.”\nKanadaan Hurme kertoo päättäneensä asettua ”sen tavallisen tarinan” myötä: vaihto-opiskeluvuotena hän tutustui tulevaan aviomieheensä. Nykyisin hän käy Suomessa vähintään kerran vuodessa.\n”Perheen ja ystävien lisäksi kaipaan Suomesta sitä, ettei koko ajan ole pakko täyttää hiljaisia hetkiä puheella. Tämä pätee omalla kohdallani myös arkkitehtuuriin: yritän löytää asioista niiden oleellisen merkityksen ja jättää kaiken turhan pois, jolloin lopputulos on ymmärrettävämpi ja usein myös kauniimpi”, Hurme muotoilee.\nSuomalaisen arkkitehtuurin yleislinja on Hurmeen mukaan yksinkertaisempaa ja hiljaisempaa kuin mihin Kanadassa on totuttu. Hän kuitenkin huomauttaa, että on oikeastaan mahdotonta puhua yhtenäisestä kanadalaisesta arkkitehtuurista, sillä erilaisia tyylejä on monikulttuurisessa maassa niin paljon.\n”Suomalaisen arkkitehtuurin identiteetti on yhtenäisempi, sillä kansa on pieni, sillä on selkeämpi kuva itsestään, ja luonto yhdistää jollain tavalla kaikkia. Arvostan kuitenkin kanadalaista monikulttuurisuutta, jossa eri kulttuurien kirjoa ei Yhdysvaltain kulttuurisen sulatusuunin tapaan häivytetä pois, vaan omia juuria pidetään luontevasti esillä.”\nLue loput jutusta Kanadan Sanomien 10.3.2015 ilmestyneestä numerosta 11.\nKuvat: Ian McCausland ja 5468796 Architecture


La Renaissance Cafe, Sydneyn ravintola-arvostelut - TripAdvisor\nRavintolat lähellä paikkaa La Renaissance Cafe\nChinatown: Hot Pot -ateriat\nCity West: Ravintolat Kotiinkuljetus\nDarling Harbor: Ravintolat Välimerellinen\nKeskustan liikealue: Ruokalaji grilliravintolat aterialla istumapaikkoja ulkona\nKaikki nähtävä ja koettava lähellä kohdetta La Renaissance Cafe\nSydney: Nopeaa purtavaa – sijalla 6/334\n€€ - €€€, Ranskalainen, Kahvila, Eurooppalainen\n4,5 527 arvostelua\nSydney, Australia: Nopeaa purtavaa – sijalla 6/334\nSydney, Australia: Ruokailupaikat – sijalla 40/5 775\n47 Argyle St, Sydney, New South Wales 2000 Australia\nHae reittiohjeetSivusto+61 2 9241 4878Sähköposti\nAina kun olen kallioilla, minulla on taipumus mennä hakemaan kanaa, he ovat herkullisia. Ystävällinen palvelu, vähän kalliilla puolella. Kahvia OK.\nGreat Food, parhaat kakut, keskimääräinen kahvi\npositiivisia: Käymme Waterloon La Renaissance -ravintolassa lähes joka viikko, se on suosikkipaikka sunnuntai-brunssille. Henkilökunta on erittäin ystävällinen ja tunnelma on rauhallinen ja mukava. Sopii käymään lasten kanssa. Kuuma ruoka on aina erittäin mukavaa, jälkiruoat ovat erinomaisia, rakastavat piiraansa, ne menevät nopeasti. Verkkojännitteen koko on melko...hyvä. Ehdottomasti rakastaa kokemusta. Kuumaa ruokaa ja jälkiruokia on erittäin kohtuuhintaisia. negatiivit: Jotkut muutamat kohteet ovat melko ylimitoitettuja. Tarjoilu sivun koko on liian pieni hinta. Kahvi on keskimäärin parhaimmillaan. Olen hyvin nirso, kun kyseessä on kahvi. Olisi hienoa nähdä sijoittautumista hyvässä kahvinkeittimessä, laadukkaita kahvipapuja, hyvälaatuista soijaa ja manteli maitoa sekä barista.Lisää\nDecadent leivonnaiset ...\njoten on vaikea valita. Suuri kahvi. Ystävällinen palvelu. Hyvä paikka istua patio kahvilan takana. Ihana paikka rentoutua lomien aikana. Palaan.\nKaiken uskomattomia kokemuksia. 5-vuotias lapsi käveli ja kärsivällisyyttä toivottiin yrittäessä selvittää kaikki tilaukset. Tilaus 5 meistä oli: 2 Shepherd Pies, salami-baguette, mozzarella-baguette (eräänlainen huokoset) ja kinkun ja juuston croissant. Me kaikki tilasimme eri kahveja (kaikki hämmästyttävää), ja saimme sitten suklaakalkkun, kerroksellisen vaniljakkeen ja pussi pikkukakut...evästeitä tielle. Kaikki oli huippuluokkaa mozzarellan patsaan lisäksi, mikä voisi olla vain tekstuuriprioriteetti, koska ainesosat olivat tuoreita! Suosittelemme takeaway-ateria tai mukavaa rentoa ateriaa patioon.Lisää\nKahvi ja kakku!\nKävelykierrokset moderni taidemuseon vierailun jälkeen päätimme, että tarvitsimme kahvin korjauksen. Ja kuinka hieno kahvi oli täällä niin kuin pidän siitä, vahva ja kuuma. Päätimme hoitaa itseämme ja tilata vaniljan viipaleen ja suklaakilven. Jaetut molemmat, Ihanat tytöt edessä laskuri suostui poistamaan kaloreita meille,. HaHa! ! !...Wounderful istuu pihalla ja katsella Rosellas zoomaa tyhjennetty pöydät ja nostavat sokeri putket ja bitting niitä, kunnes he saivat sokerin ulos. Hyvää joulupukkia ja kahvia. Kokeile heidän piiraistaan.Lisää\nDecadent ja asianmukaisesti hinnoiteltu\nMinulla oli kana pie täältä. Se oli kaunis, hiutaleinen ja mauton. Ainoa haittapuoli on, että se on sopivasti hinnoiteltu Rocksissa.\nJos kysyt minulta, mikä on suosikkini? Se olisi kaikki. Kaikki lihapensaista ja taivaallisista aavikoista.\nKävin siellä Sydney-vierailun aikana kahdesti. Suuri croissant, kokeillut juustohöyryjä ja mantelipuristusta, tuoreita leivonnaisia ja erittäin hyviä kahvia. Myös henkilökunta erittäin ystävällinen.\nSuuri croissant (oli tuoretta ja erittäin maukasta). Suuri omenamehu (ei ollut pullosta kuin oli pilvinen kuin tuoretta puristettua). Hyvä Macchiato. Tarpeeksi sanottu!\nKahvi on erittäin hyvä, mutta leivonnaiset ovat ihan upeita! Meillä oli vain kevyt aamiainen, mutta meillä oli ensimmäinen luokka. Nice paikka Rocksissa. Meidän on palattava kokeilemaan enemmän heidän matkansa!\nSaat nopeita vastauksia yrityksen La Renaissance Cafe henkilökunnalta ja aiemmilta asiakkailta.


AUTUMN BUCKET LIST - Emmikristiinan\nPikkuhiljaa on alettu siirtymään syksyyn ja syksyisiin tuuliin. Ulkona alkaa kasvit ja puut muuttamaan värejään ja ilmat alkavat viilentymään ja takkeja on jo todenteolla saanut kaivaa esille. Kesä 2016 oli hyvä ja siitä jää mieleen paljon hyviä muistoja ja uusia juttuja, mutta nyt on aika mennä eteenpäin. Näin alkusyksyn kunniaksi olen koonnut teille perinteisen syksyn to do -listan.\n1. Ala polttamaan urakalla kynttilöitä.. Kynttilät tuovat ihanasti lämpöä taloon ja lämmittävät myös mieltä ja saavat ainakin mut rauhoittumaan. Onhan ne myös älyttömän kauniita ja tällainen kynttilöiden suurkuluttuja tulee varmasti tuhlaamaan rahojaan upeisiin kynttilöihin.\n2. Panosta kouluun ja työssäoppimiseen.. Mulla on koulu lähtenyt älyttömän hyvin käyntiin ja oon tykännyt paljon siitä. Tällä hetkellä mun tavoite on menestyä koulussa ja hoitaa hommat hyvin ennen muutaman viikon päästä alkavaa ensimmäistä työssäoppimista.\n3. Netflix and chill.. Joskus on vaan heitettävä aivot narikkaan ja mentävä ostamaan iso irtokarkkipussi ja katsoa hyviä elokuvia ja sarjoja sohvan pohjalla torkkupeiton alla.\n4. Leipoa.. Muhun on iskenyt jonkinsortin leipomis- ja kokkausvimma. Tänäänkin aamulla tein meille mustikkakiisseliä aamupalalle♥ Haluan ehdottomasti leipoa pakastimeen pullaa pimeniviä iltoja varten, jotta niitä voi sitten nauttia kuuman kaakaon kanssa! Myös kotimaisista omenoista olisi tarkoitus pyöräyttää edes kerran omenapiirakkaa.\n5. Nauttia syksyn tv-tarjonnasta.. Näin kesän miljoonien uusintojen jälkeen on ihana päästä katsomaan uusia ohjelmia, joita on alkamassa parin viikon päästä runsaasti. Odotan yhtä paljon hömppää kuin kaikkia keskusteluohjelmia. Vain elämää, Posse, Maisan ja Nikon luksusmatkat, Ensitreffit alttarilla, Roba, Kadonneen jäljillä, Toisenlaiset äidit ja ties mitä muuta.. :D\n6. Valokuvata.. Haluan taltioida syksyn upeat värit, viilenevät illat, upeat kadut ja kaiken mahdollisen itselleni.\n7. Käydä kämpän jokaisen nurkan ja laatikon läpi.. Ja heittää kaikki turha, rikkinäinen, vanha ja viedä kunnolliset vaatteet kirpparille. Mua ärsyttää, että täällä pursuaa joka paikka tavaraa..\n8. Ulkoilla mahdollisimman paljon.. Mä en tykkää lenkkeillä, jos ulkona on kuuma, mutta syksyisin kosteat ja viileät ilmat houkuttelevat ulos. Ihana tulla punaisten viileiden poskien kanssa sisälle lämmittelämään.\n9. Ostaa tarpeellisia vaatteita ja uusia vaatekaappia.. Mun vaatteille on käynyt kulahdus ja olenkin alkanut uusimaan kaappia aika radikaalisti. Myös tarvitsisin kumisaappaat ja sadetakin sateisille päiville. Myös pitää käydä ehdottomasti sukka- ja alusvaatelaatikot läpi ja ostaa uusia. Tiedättekö kun nilkkasukkien parit aina vaan katoaa mysteerisesti?\n10. Nauttia syksystä.. ja oppia ja nähdä uutta ja tutustua uusiin tuttavuuksiin entistä paremmin♥\nOletteko te jo listanneet syksyn ideoitanne ylös? Tai löytyykö teidän listoilta samoja juttuja? :)\nTunnisteet: 2016, blogging, lifestyle\n☆Saga☆ 31. elokuuta 2016 klo 9.39\nKynttilät on niin must! Meillä niitä on jo viimeviikosta alkaen alettu kuluttamaan, ja työnsin tuikkuja jopa vessaan :D Mut kyl ne vaan tuo niin ihanan tunnelman että <3\nEmmi 1. syyskuuta 2016 klo 19.07\nMäkin kaivoin jo ensimmäiset kynttilät esille! Kohta innostun varmaan liikaa :D Mutta ihania ovat ♥\nMilla 31. elokuuta 2016 klo 12.00\nKiva lista! Kynttilät kuuluu ehdottomasti syksyyn, samoin Netflix :--D Ihana tuo toinen kuva!\nEmmi 1. syyskuuta 2016 klo 19.08\nKiitos Milla! Niin kuuluvat :-)\nMilla 31. elokuuta 2016 klo 12.49\nTää koko lista kuulostaa aivan täysin mun alkavalta syksyltä <3 mikään ei oo parempaan kuin tuhannet eri kynttilät ja kuuma kaakao ulkoilun jälkeen.. Aivan upeita nää kuvat tässä postauksessa!\nEikä, ihana kuulla että samoja juttuja ♥ Ja kiitos sulle!!\nJeannays 31. elokuuta 2016 klo 14.23\nMahtava lista♥ Syksyllä on kyllä ihan mahtavaa ulkoilla ulkoilmassa :) Virkistää muutenkin mieltä ulkona liikkuminen!\nEmmi 1. syyskuuta 2016 klo 19.09\nKiitos Jenna ♥ Niin on, jotenkin todella raikas ilma eteenkin iltaisin ja aamuisin!\nAoda 31. elokuuta 2016 klo 15.04\nRakastan syksyä ja rakastan bucket listejä <3 Odotan jo sitä, kun voi alkaa poltella kynttilöitä :) Ehkä ei ihan vielä.\nEmmi 1. syyskuuta 2016 klo 19.10\nKiitos Aoda! Kyllä mä oon ainakin pikkuhiljaa kaivellut kynttilöitä kaapista.. :D\nJuuliaa 31. elokuuta 2016 klo 15.07\nTosi kivoja juttuja on tuolla listalla. Itsekkin olen tehnyt Syksyksi bucket listin.\nTässä linkki siihen :) http://vesimelooniajameikkeja.blogspot.fi/2016/08/autumn-bucket-list.html\nKiitos Julia ja käyn katsomassa sun bucket-listin! :)\nJenni 31. elokuuta 2016 klo 20.49\noi miten ihana postaus, tuli niin syysfiilis! ♥ en oo kirjoittanut virallista listaa, mutta päässäni hiljalleen muotoutunut lista on pitkälti samanlainen. kynttilöiden ahkera polttaminen, syksyn sarjatarjontaan perehtyminen ja netflixin kuluttaminen, turhien tavaroiden karsiminen, vaatekaapin uusiminen, ulkoilu ja valokuvaus.. ah. syksy on ihanaa aikaa! :)\nEmmi 1. syyskuuta 2016 klo 19.11\nKiitos Jenni ihanasta kommentista ♥ Syksy on ihana ja nuo kaikki jututkin!!\nAne / Timanttikenkätyttö 1. syyskuuta 2016 klo 19.36\nIhana bucket list, josta omalla listalla olisi useita samoja ♥ Ja niin jännä nähdä tuttuja maisemia, oot saanut otettua todella kauniita kuvia :)


Laki kuluttajariitalautakunnasta 8/2007 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®\nOlet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 2007 › 8/2007\nLautakunnan henkilökunnan on annettava kuluttajariita-asian asianosaisille tietoja ja neuvoja asian vireille saattamisesta ja lautakunnan menettelytavoista. Kunnallisille kuluttajaneuvojille on annettava oikeudellista neuvontaa ja muuta opastusta lautakunnan toimivaltaan kuuluvissa asioissa.\n4) hakijan vastapuoli on konkurssissa; taikka\n5) asian käsittely lautakunnassa ei ole tarkoituksenmukaista asian poikkeuksellisen monimutkaisuuden ja vaikean selvitettävyyden takia.\nÄänestykseen täysistunnossa ja jaoston istunnossa sovelletaan, mitä oikeudenkäymiskaaren 23 luvun 1, 3―6 ja 8 §:ssä säädetään.\nLautakunnan organisaatiosta, henkilöstöstä, hallinnosta ja hallintoasian ratkaisemisesta säädetään tarkemmin oikeusministeriön asetuksella.\n1 luku - Lautakunnan toimivalta ja tehtävät1 § - Kuluttajariitalautakunta2 § - Lautakunnan toimivalta3 § - Toimivallan rajoitukset4 § - Asian käsittely ryhmävalituksena5 § - Muut tehtävät2 luku - Lautakunnan kokoonpano6 § - Jäsenet7 § - Jäsenten ja esittelijöiden kelpoisuus8 § - Jäsenten nimittäminen tai määrääminen9 § - Virkavastuu ja esteellisyys10 § - Jaostot11 § - Täysistunto3 luku - Kuluttajariita-asian käsittely ja ratkaiseminen12 § - Asian vireilletulo ja valmistelu13 § - Asian selvittäminen14 § - Asian jättäminen ratkaisematta tai käsittelemättä15 § - Asian ratkaiseminen täysistunnossa ja jaoston istunnossa sekä istuntojen päätösvaltaisuus16 § - Asian muu ratkaiseminen17 § - Äänestys18 § - Selvittelykustannusten korvaaminen valtiolle19 § - Asianosaisen kulut20 § - Päätöksen luonne ja valituskielto21 § - Päätöksessä olevan virheen korjaaminen22 § - Päätöksen tiedoksianto23 § - Eräät määräajat ja ilmoitukset24 § - Hallintolain soveltaminen4 luku - Erinäiset säännökset25 § - Tarkemmat säännökset ja määräykset26 § - Voimaantulo27 § - Siirtymäsäännökset


Hanna Westinen on nimitetty ylitarkastajaksi maaseutuelinkeino-osastolle yhteisten osaprosessien yksikköön 1.10.2011 alkaen.\nUlla Sihto on nimitetty ylitarkastajaksi maaseutuelinkeino-osastolle eläin- ja erikoistukiyksikköön 14.11.2011 alkaen.\nHanna Långnabba on nimitetty ylitarkastajaksi tietohallinto-osastolle tietojärjestelmäryhmään 12.12.2011 alkaen.\nTuomo Jurvanen on nimitetty sisäiseksi tarkastajaksi sisäiseen tarkastukseen 1.1.2012 alkaen.\nVesa Perätalo on nimitetty yksikön johtajaksi maaseutuelinkeino-osastolle eläin- ja erikoistukiyksikköön 1.1.2012 alkaen.\nEveliina Viitanen on nimitetty ylitarkastajaksi markkinatukiosastolle sisämarkkinayksikköön 1.1.2012 alkaen.\nEmilia Jalomäki on nimitetty ylitarkastajaksi markkinatukiosastolle vientiyksikköön 1.1.2012 alkaen.\nAntti Juntunen on nimitetty suunnittelijaksi hallintopalveluihin 1.1.2012 alkaen.\nMaria Jukkola on nimitetty tarkastajaksi markkinatukiosastolle sisämarkkinayksikköön 1.1.2012 alkaen.


Marken maailma: KUMPI VOITTAA?\nYllätys, yllätys. Kyseessä ei ole presidentinvaali. Siitä voisin vain lyhyesti sanoa, että kyllä minä niin mieleni pahoitin.\nKysymys koskee tulevan kirjani henkilöhahmojen sisäistä kamppailua näkyvän ja näkymättömän maailman välillä. Fyysisen ja henkisen itsen kaksinkamppailua. Valinnan vapauden hintaa.\nTässä sinulle pieni pähkinä purtavaksi: Miten yhdistäisit fyysisen ja henkisen ominaisuuden eri henkilöillä? Esim. A1-B1\nFyysinen A Henkinen B\n58-vuotias leskimies 1. Salattu taiteilija\n48-vuotias edustusvaimo 2. Pieni hippi\n39-vuotias autokauppias 3. Nöyrä näkijä\n38-vuotias kassaneiti 4. Vapaustaistelija\n24-vuotias luuseri 5. Humaani hoivahenkilö\n48-vuotias pakolainen 6. Rohkea soihdunkantaja\nMillä perusteella päädyit valintaasi?\nLähettänyt Gaselli klo 0.52\nMaija Haavisto 28. tammikuuta 2012 klo 22.54\nMinusta tuo "luuseri" on vähän hassu tuolla A-listalla, vähän niin kuin se olisi ammatti. :-> Ehkä se on ulkoisesti luuseri, sydämeltään vapaustaistelija, mutta silti kuulostaa hassulta.\nMarke 29. tammikuuta 2012 klo 12.01\nTartuit juuri siihen seikkaan, jota itsekin pohdin henkilöhahmoa tähän postaukseen kuvaillessani. Yksi vaihtoehto olisi syrjäytynyt, mutta se ei taas oikein istunut henkilön muuhun olemukseen. Kyseessä on kuitenkin aikamoinen velmu;)En vain keksinyt oikein muutakaan sanaa joka kokonaisvaltaisesti kuvaisi henkilön olemusta ulkopuolisen silmin. Sisäisesti hän on jotakin aivan muuta.\nMitä mieltä olet muiden henkilöiden sisäisestä minästä? Olisi kiva kuulla miten päädyit oletukseesi.\nMaija Haavisto 30. tammikuuta 2012 klo 9.52\nEn osaa yhtään arvata, ei minusta tuossa ole yhtään selvää paria (ja vaikka olisi, niin se olisi varmaan hämäystä!) Yritän itse aina miettiä niin, etteivät hahmot olisi kovin stereotyyppisiä, mutta senkin voi vetää ylitse (jos vaikka kaikki mieshahmot ovat sairaanhoitajia ja kampaajoita ja naiset taas kaljaa hörppiviä urheiluhulluja, tms).


Nukkekotikerhomme täällä pohjoisessa kokoontui eilen toista kertaa Virpin luona. Punoimme mattoja pellavanarusta ja kuten kuva kertoo, jotain muutakin mukavaa saimme tehtyä: pientä ja isompaa koria, pyykkikoria ja jakkaraa...\nIhailin näitä punottuja mattoja joskus aikoinaan Jentsun blogissa ja nyt teimme niitä kerhossamme. Tämä matto on oikeastaan yksi solmu eli soikea osmonsolmu eli turkkilainen matto. Ensimmäisen kierroksen tekeminen osoittautui vaikeimmaksi, mutta kun siitä selvittiin, niin mattohan syntyi jo sitten melkein itsestään, eikö?\nKiitos taas hauskasta kerhoiltapäivästä "meän" kerholaisille!;)\nMaton punomista olin harjoitellut jo ennen kerhoakin ja niinpa Wiiks sai syntymäpäiväpaketissaan yllätys yllätys maton:) Onnea vielä näin bloginkin kautta Wiiks! Toivottavasti päiväsi oli onnentäyteinen!\nAt our miniature club we made turkish rugs and some other little things (as you can see in the first picture). Wiiks also got a rug for her birthday. I hope you had a happy birthday, Wiiks!:)\nLähettänyt Heli klo maanantaina, huhtikuuta 14, 2008\nKiitos paljon kärsivällisestä opastuksestasi maton teossa. Juu, kyllähän se ekan kierroksen jälkeen lähti, kunhan vaan sen ekan kierroksen purki 3-4 kertaa :) Ihan kivaa puuhaa maton punominen oli. Sitä nimiasiaa ollaan mietitty ja sähköpostia toisillemme lähetelty sen tiimoilta. Mulla ei ole sun os. mutta ehdotuksia kannattaa lähetellä vaikka Virpille tai Hannalle ja sitä kautta muille kiertoon, jotta jokainen voi kommentoida. Oikeastaan , jotta pääsisimme eteenpäin blogin uudistamisen suhteen, tulisi nimiehdotuslista kommentteineen kiertää koko ajan välillämme niin kauan kunnes se oikea löytyy. Vai mitä mieltä oot?\n14. huhtikuuta 2008 klo 17.20\nKiitos näistä kaunokaisista. Oikein taitavasti tehtyjä :)\n15. huhtikuuta 2008 klo 15.02\nwau! on noissa kyllä näpertämistä! :)\n15. huhtikuuta 2008 klo 22.14\nHienoja mattoja ja muita ihanuuksia olette saaneet aikaiseksi kerhossanne.\n15. huhtikuuta 2008 klo 22.18\nAivan ihania juttuja olette kerhossa punoneet! Mun täytyykin nyt linkittää tää sun blogi. On unohtunut jo niin monta kertaa, kun ei sitä heti tee...\nTiffani-lampun tein fimo-massoista: läpikuultavaa ja mustaa ja sitten maalasin akryyleillä. Kaava oli kerhossa näkemästäni ihanasta kirjasta, mutta kun en muista tuon kirjan nimeä...\n16. huhtikuuta 2008 klo 14.23\nHienosti on onnistunut :) Itse tässä eräs päivä mietin, että voisi tehdä noita mattoja lisää vielä.. Alku aina hankalaa, mutta lopussa kiitos seisoo :)\n22. huhtikuuta 2008 klo 13.56\nLasista ja rautalangasta\nKeltaista ja vastaus haasteeseen\nLamppuja mutta pieniä sellaisia\nMuumeja siellä muumeja täällä\nArpaonnea ja rautalankaa...


Parisuhde puheeksi -kortit | MLL:n Hämeen piiri ry\nPirkanmaan vanhemmuuden ja parisuhteen tuen LAPE-työryhmä totesi syksyllä 2017 tarpeen kehittää parisuhteen tukeen, ja erityisesti puheeksi ottamiseen, yksinkertaisia työvälineitä. Yhteistyössä Marianne Katajiston kanssa syntyivät kortit.\nKorttien taustalla on Marianne Katajiston Uusperheneuvojakoulutuksen kehittämistyöhön liittyvä kysely vanhemmille. Kyselyn pohjalta koottiin vanhempien mielestä merkittävimmät kymmenen teemaa, joihin vanhemmuuden ja parisuhteen tuen asiantuntijaryhmä suunnitteli kysymykset. Korttipakkaan lisättiin myös lasten ja nuorten esittämiä kysymyksiä vanhemmilleen. Nämä kysymykset koottiin kyselynä Tampereen Monitoimitalo 13:ssa toimivilta lapsilta ja nuorilta.\nParisuhteen puheeksi ottamista tukevia kortteja kehitettiin LAPE-aikana saatujen palautteiden ja asiantuntijoiden kanssa käytyjen keskustelujen pohjalta. Uudistetetut kysymykset löydät näiltä sivuilta.\nKysymykset painettiin korteiksi, joita ei tällä hetkellä ole saatavilla.\nOTA KYSYMYKSET KÄYTTÖÖSI\nOta kysymykset käyttöösi (kohdatessasi vanhempia.\nSovella korttien kysymyksiä ja aihepiirejä itsellesi luontevimmalla tavalla. Yhtä oikeaa tapaa ei ole.\nKOKEMUKSIA KORTTIEN KÄYTÖSTÄ\n"Oppaita on paljon, nämä ovat helppokäyttöiset, kulkevat kätevästi mukana."\n”Ollaanko puhuttu oleellisista asioita? – kyllä ollaan, vastaavat asiakkaat."\n"Asiakkaat olleet ihmeissään siitä miksi tällaista kysytään. Ammattilaiselle kysyminen on itsestäänselvyys, asiakkaalle ei niinkään."\n"Nämä häälahjaksi nuorelle parille!"\n"Pariskunnat vastaavat usein hyvin rehellisesti aiheeseen, jota ei ehkä ole uskaltanut itse ottaa puheeksi. Kiitollisuus siitä, että joku avaa keskustelun. Helpottunut tunne työntekijälle."\n"Hämmennys jos ei ole tottunut kysymään ja kun kysyy niin mitä sitten tapahtuu."\n"Jos ei ole tottunut kysymään, on kortti eräänlainen turva työntekijälle."\n"Työntekijäkin voi hämmentyä, ehkä vähän hävetäkin. Herättääkö syyllisyyttä?"\n"Aina voi pysähtyä, lukea seuraavia kysymyksiä ja muotoilla kysymyksen uudelleen tai palaa aiemmin esitettyyn kysymykseen myöhemmin. Ovi seuraaville kysymyksille aukeaa."\n"Samoja kysymyksiä esitetään myös muille – ei ole vain työntekijän uteliaisuutta, vaan perustuu oikeasti johonkin."\n"Aina voi kysyä voiko teidän mielestä tästä puhua."


Sainsinko neuvoja - Puutyöt - Suomi24 Keskustelut\nHaluaisin tehdä puuintarsiaa idealla, että siinä olisi kaksi sydäntä vierekkäin. Kertoisiko joku, että mitä puulajeja kannattaa valita ja mitä muita tarvikkeita tarvitaan? Käytännössä muutenkin työn aloitus?\nkannattaa tumputtaa, ja ehkä vielä toisenkin kerran, josko se siitä lähtis, pää selkiimään...\nItse en viitsinyt lukea ketjua mutta varmaa jotain apua löydät, kuvat tulee näkyviin jos kirjaudut sisään palstalle.\nHakutoiminnolla voi löytyä lisää asiaa intrasiasta.\nJa aina voit kysellä samaisella palstalla vastauksia tulee yleesä aika nopeasti, porukka koostuu nuorista sälleistä vanhoihin eläkeukkoihin joista osa on ihan oikeita ammattilaisia ja avuliaita auttamaan ja neuvomaan.


Finaalipaikan metsästys alkaa lauantaina | EräViikingit\nFinaalipaikan metsästys alkaa lauantaina\nEräViikingit aloittaa lauantaina finaalipaikan metsästyksen naisten Salibandyliigan välierissä. Vastus on kovimmasta päästä, kun vastaan asettuu viime kauden mestari Tampereen Classic. EräViikingit on tällä kaudella osoittanut monta kertaa, että isotkaan haasteet eivät tätä hienoa ryhmää säikäytä.\nKun EräViikingit aloitteli tähän kauteen valmistautumista viime vuoden keväällä, kasassa oli uudistunut joukkue. Nyt tämä ryhmä aloittaa taistelun finaalipaikasta. Päävalmentaja Markus Huhtimo näkee suuren kehityskäyrän joukkueen tähän astisessa matkassa.\n- Se olisi neljä joukkuetta jäljellä. Täytyy sanoa, että 11 kuukautta sitten tämä oli vain haave kaukaisuudessa. Olemme keskittyneet päivittäiseen tekemiseen ja joukkueen pelin kehittämiseen, se on nyt tuonut meidän tähän pisteeseen. Pääsemme haastamaan Classicia täysipäisesti, Huhtimo pohtii.\nHuhtimo jatkaa, että hän käyttää omia kokemuksiaan pelaajana, kun hän valmistaa ryhmäänsä välieriin.\n- Tämä tilanne ei ole uusi minulle. Pelaajana olen ollut kokemassa finaalisarjojen tuomia tunteita.\n- Ammennan siitä kokemuksesta ja haluan viedä joukkueelle selkeän viestin, jos menemme opiskelemaan, miltä nämä kovat pelit tuntuvat, niin noutaja tulee. Jos sen sijaan olemme yhtenäinen ja sitoutunut joukkue, jolla rohkeus on piirtynyt verkkokalvoille, niin silloin voimme tuottaa sellaisia asioita kentällä, jotka vievät tätä nuorta ennakkoluulotonta ryhmää eteenpäin, Huhtimo linjaa.\nEräViikingeillä on selvä kuva siitä, millainen joukkue välierissä saadaan vastaan.\n- Olemme käyneet läpi tulevan sarjan lähtökohtia, Classic on meitä kokeneempi joukkue. Eli turha yrittääkään ottaa kokemusta kiinni, vaan olla asian kanssa nöyrä, mutta itsevarma, Huhtimo korostaa.\nMarkus Huhtimo nostaa esille joukkueiden väliset erot.\n- Onhan tilanne todella herkullinen, kun ajatellaan, että meidän ryhmästä löytyy paljon U19-pelaajia ja muutenkin uutta sukupolvea, ja taas Classicilta löytyy valtavasti maajoukkueen runkopelaajia. On hieno nähdä, miten porukka ottaa kopin asetelmasta. Yleisölle on luvassa varmasti paljon jännittäviä vaiheita, Huhtimo kuvaa tilannetta.\nNaisten Salibandyliigan 1. välierä pelataan Tampere Areenalla lauantaina kello 14:00. Toinen osa pelataan heti sunnuntaina Mosalla kello 18:30. Liput myydään ovelta.


Metsäkatu 32 as, 405 Korpisalmi, Kuhmo (72 m2) - OP Koti\nMetsäkatu 32 as, 405 Korpisalmi, Kuhmo\nRivitalokolmio huippupaikalta pienestä taloyhtiöstä, josta harvoin asuntoja myynnissä. 1984 valmistuneessa taloyhtiössä kolme huoneistoa eli kyseessä pieni asuinyhteisö. Myynnissä on 72m2 päätyhuoneisto. Asunnossa hyväkokoinen olohuone-/keittiötila, kaksi makuuhuonetta, erillinen wc, kylpytilat ym. Erikoisuutena tässä rivitalohuoneistossa on oma asunnon alla oleva kellaritila ja yläkerran ullakon säilytystila. Sähkölämmitteinen talo ja tässä huoneistossa lisänä leivinuuni. Lyhyt kävelymatka torille ja kaikki palvelut aivan lähellä. HYVÄ KAUPUNKIKOTI SINULLE!\nMetsäkatu 32 as, 88900 KUHMO\nJääkaappi, sähköliesi, liesituuletin, astianpesukone, leivinuuni keittiötilassa (matalamallinen).\nSauna, sähkökiuas, kylpyhuone, suihku, kaapit, pesukoneliitäntä.\nUlkovarasto, oma kellaritila asunnossa (portaat), ullakon säilytystila (portaat)\nKeittiö: muovi ja laatta / maali. Olohuone: parketti / tapetti ja maali. Makuuhuone 1: muovi / tapetti ja maali. Makuuhuone 2: muovi / tapetti ja maali. Sauna: laatta / paneli. Kylpyhuone: laatta. Wc: muovi.\nAsunto Oy Kuhmon Tapionketo\nKatso isännöitsijätodistus ja kunnossapitotarvesuunitelma. Huoneiston 2 käyttövesiputket asennettu pintaan 2012-2013.\nKatso isännöitsijätodistus ja kunnossapitotarvesuunitelma.\nKatso isännöitsijätodistus ja kunnossapitotarvesuunitelma. Huoltomaalaukset. Ikkunoiden ja ulko-ovien uusiminen. Katon kunnon tarkastaminen ja kattopinnoiteen uusiminen. Käyttövesiputkien uusiminen huoneistoissa. Lämminvesivaraajien uusiminen asunnot 1 ja 2. Ilmanvaihtokanavien puhdistus.\nAsemakaava. Kuhmon kaupunki rakennustarkastaja\nKuhmon keskustaan/torille matkaa n.600m.\nVienantie 78 B,\nKarpalotie 16 C,\nPuistokatu 32 B,\nRivitalo 2h + kk + kph + s\nOravapolku 5 A,


JYX - Markovin ketju Monte Carlo -simulointi ja Peskunin järjestys\nMarkovin ketju Monte Carlo -simulointi ja Peskunin järjestys\nTämän tutkielman tavoitteena on esitellä Markovin ketju Monte Carlo -simulointi äärellisessä tila-avaruudessa ja käsitellä simulointialgoritmien vertailuun liittyvää ongelmaa. Markovin ketju Monte Carlo -simuloinnissa funktion odotusarvolle lasketaan approksimaatioita simuloitua Markovin ketjua apuna käyttäen. Usein simulointi voidaan tehdä useammalla kuin yhdellä algoritmilla ja halutaan selvittää, mikä algoritmi soveltuu tehtävään parhaiten. Kun simulaatioaskelten määrä lähestyy ääretöntä, Markovin ketju Monte Carlo -estimaatti suppenee melkein varmasti kohti odotusarvon oikeaa arvoa käytetystä simulointialgoritmista riippumatta. Käytännössä Markovin ketju Monte Carlo -simulointi tuottaa kuitenkin vain odotusarvon approksimaation, koska mikään todellinen simulointi ei voi jatkua äärettömän pitkään. Vain äärellisen monen simulaatioaskeleen käyttö aiheuttaa virheen, joka on luonteeltaan satunnainen: virhe kuuluu tietylle välille jollakin todennäköisyydellä. On luonnollista kysyä, miten approksimaation tarkkuus riippuu simulointialgoritmista. Kaikki algoritmit antavat odotusarvolle arvion halutulla tarkkuudella, jos simulointia jatketaan riittävän kauan. Jotkut algoritmit tuottavat kuitenkin tarkkoja approksimaatioita nopeammin kuin toiset, mikä on motivaatio algoritmien vertailulle. Ei kuitenkaan ole aivan selvää, miten vertailu pitäisi käytännössä tehdä. Halutun tarkkuuden saavuttamiseksi vaadittavaa aikaa on vaikea arvioida, eivätkä pelkät arviot edes ole riittävä perusta algoritmien vertailulle. Voi esimerkiksi käydä niin, että arvioitu alaraja algoritmin P vaatimalle ajalle on pienempi kuin alaraja algoritmin Q vaatimalle ajalle, mutta silti algoritmi Q pääsee haluttuun tarkkuuteen nopeammin kuin algoritmi P. Pelkät alarajat eivät siis kerro tarpeeksi vaadittavien aikojen todellisista arvoista. Arvioiden sijaan tarvitaan jokin eksakti riippuvuus simulointivirheen ja algoritmin välille. Kriteeri, jonka suhteen algoritmien vertailu tehdään, johdetaan Markovin ketjujen keskeistä raja-arvolausetta käyttäen. Keskeinen raja-arvolause mahdollistaa simulointivirheiden todennäköisyyksien raja-arvon eksaktin laskemisen tietyssä erikoistapauksessa. Tarkastelu osoittaa, että algoritmien vertailemiseksi kannattaa tutkia niiden asymptoottisia variansseja: kahdesta algoritmista se, jonka asymptoottinen varianssi annetulle funktiolle on pienempi, soveltuu paremmin kyseisen funktion odotusarvon simulointiin. Kriteerin ongelmana on, että sen soveltaminen ei ole ihan suoraviivaista. Käytännössä algoritmeista tiedetään vain niiden siirtymätodennäköisyysmatriisit, joten algoritmien vertailemiseksi täytyy selvittää, miten asymptoottinen varianssi riippuu siirtymätodennäköisyysmatriisista. Tässä tutkielmassa tarkastelu rajataan kääntyviin Markovin ketjuihin, jolloin kyseinen riippuvuus voidaan selvittää funktionaalianalyysin tuloksia hyödyntäen. Tämän jälkeen vertailu onnistuu tietyssä erikoistapauksessa Peskunin järjestystä käyttämällä. Peskunin järjestyksen sovelluksena osoitetaan, että Metropolis–Hastings -algoritmi on parempi kuin Barkerin algoritmi. ...\nMarkovin ketju Monte Carlo -simulointi siirtymätodennäköisyysmatriisi asymptoottinen varianssi Peskunin järjestys Metropolis–Hastings algoritmi Barkerin algoritmi Markovin ketjut Monte Carlo -menetelmät


Pia Tuonosen neuleblogi: Epämääräisiä lankaostoksia\nEi tullut Novita tänään, mutta itse asiassa posti ei ole vielä edes tullut, joten toivoa on;-)\nAnttilan lankavalikoimat ei päätä huimanneet, ne oli ihan samat kuin mitä siellä oli myynnissä jo viikko sitten. Tosin silloin en niihin langennut, nyt lankesin...\nPitihän sitä nyt jotenkin pettymystään hoitaa, kun odotin että siellä olisi ollut Mondoa myynnissä!\nSissyt on yhteen joululahjahuiviin, joka idea tuli siellä Anttilassa kyseistä lankaa hypistellessä. Fiestat oli vaan niin houkuttelevia, että ne hyppäsi ostoskoriin ja niistäkin ehkä voisi tulla jollekin joululahjahuivi tai sitten ihan vaan itelleni:-) Ainot on siihen Aino-projektiini, joka alkoi poncho-ideana. Eli selailin tuota syksy 2006-Novitaa ja siinä Aino-kaarrokeneule alkoi kiinnostaa, tosin hillitymmillä väreillä. Suunnitelmissa olisi siis se neule violetin ja mustan väreissä neulottuna. Mutta sen neulomiseen pääsen ehkä vasta joulun jälkeen, katsotaan nyt...\nEdellisessä postauksessa kyselin Icaruksen perään ja sainkin ohjeen heti, kiitos Susanna! Langaksi aion valita jonkun näistä allaolevista, mutta minkä? Kertokaapa te, kun en osaa päättää, kaikki on niin ihania....\nPuikoille pääsi myös vihdoin ne aiemmin ostamani Lett-Lopit, mutta niistä enemmän sitten kun on jotain muuta näytettävää kuin 1 cm resoria;-)\nOikeanpuolimmainen turkoosi! No, on ne muutkin ihania, mutta pitsihuivin tekisin mieluiten mahdollisimman yksivärisestä.\nTuosta sinisestä tulisi ihana Icarus. Olisikohan mahdollista saada sitä Icaruksen ohjetta?? Kun huhuilin myös lehden perään ihan itsessä, mutta heikoin tuloksin ja IK:lta tilaaminen tuntuu kestävän tooodella kauan (lehti tilattu heinäkuussa, ei ole vieläkään tullut, vaikka monta kertaa olen jo asiasta reklamoinut..)Meiliä voi laittaa oujova @ yahoo piste com...\nSinisestä tulisi ihana Icarus. Olisiko mahdollista saada Sinulta Icaruksen ohjetta, kun IK:lta lehden tilaaminen kestää niiin kauan - tilasin heinäkuussa eikä vieläkään ole tullut lukuisista kyselyistä huolimatta.. meiliä voi heittää osoitteeseen oujova @ yahoo piste com.\nsininen taitaa päästä puikoille jo tänä iltana... :-)


Lapin Annan tarina :: Lapin Anna Design\nOlen Anna-Maria Kaaretkoski, innostunut ja luova käsityöihminen Lapista, Sodankylän Kersilöstä. Kotoisin olen Savukosen syrjäisestä sivukylästä Martilta - ihan Joulupukin kotikulmilta! Minulla ja miehelläni on metsälappalaiset juuret. Kulttuurissamme porotalous, käsityöt, keräilytalous, metsästys ja kalastus ovat vahvasti läsnä.\nLapin Anna Design sai alkunsa intohimostani käsitöihin. Jo pienenä tyttönä ihaillen katselin äitini ja mummini käsitöitä. Käsitöitä tehtiin arjen tarpeisiin. Äitini Helena pääsi nuorena opiskelemaan kuvataidetta Ateneumiin, mutta hän joutui palaamaan kotiinsa Kemijokivarteen isän kuoltua äkillisesti. Kuvataiteilijan töitä hän on kuitenkin harrastuspohjalta toteuttanut läpi elämänsä -pitänyt näyttelyitäkin. Taiteellisuuteni lienee äidiltä perittyä, itse ilmennän sitä käsitöissäni. Kuvataide on myös lähellä sydäntäni, siihen ei vain ole toistaiseksi aikani riittänyt.\nNyt opettajan ammatista eläkkeelle siirryttyäni minulla on viimekin kunnolla aikaa seurata omia unelmiani. Oma käsityöpajani sijaitsee vanhassa hirsitalossa. Se on ihanteellinen paikka hiljentyä suunnittelmaan, inspiroitumaan ja valmistamaan käsitöitä. Vanhoissa, hieman vinoissa hirsiseinissä näkyy elämä ja nitisevä lautalattia antaa kotoisan tunnelman. Ajattelen , että tämä on minun ateljeeni, oma aarre-aittani.\nINSPIRAATIO LÖYTYY LUONNOSTA\nLuonto on minulle äärimmäisen tärkeä inspiroitumisen lähde. Siellä tuulet ja tuiskut ovat muovanneet kaiken kauniiksi, jopa karuksikin. Värit ovat sopusoinnussa ja niiden harmonia on uskomaton. Jängät, vedet, kangas- ja lehtomaat, sekä tunturipaljakat ovat kaikki erilaisia - omalla tavallaan kauniita. Värien ja sävyjen yhteen sovittaminen on innostavaa, koska luonnosta löytää jo valmiiksi upeita väriyhdistelmiä.\nPohjan inspiraatiolle luovatkin luonnon elementit, vuodenajat ja kansanperinne. Perinteitä ja kulttuuria pitää kunnioittaa käistöiden tekemisessä, mutta täytyy myös uskaltaa luoda uutta, josta aikanaan voi muodostua oman ajan perinnettä.\nLenkkeily on mielekästä, silloin voin keskittyä ympäri vuoden luonnon kauneuteen. Saunominen, nukkuminen ja retkeily rauhoittavat ajatuksiani ja antavat mahdollisuuksia uusille ideoille. Toisinaan nimeän luomukseni inspiraationa toimineen asian tai tunteen pohjalta. Innostukseni siis kumpusi halusta tehdä jotain kaunista, mutta myös tarpeellista. Eräs miesasiakkaani totesikin neuleita katsellessaan, " näkee että sydän ja sielu ovat olleet mukana tekemisessä". Kun asiakas näkee tuotteessani saman kauneuden, mihin sitä valmistaessani pyrin, koen olevani onnistunut.\nHaaveenani on vielä joku päivä toteuttaa oma neulekirja innostamaan muitakin tämän upean perinteikkään harrastuksen pariin.\nUNELMIENI KÄSITYÖKAHVILA LAPIN ANNAN TUPA\nLapin Annan tunnelmallinen hirsitupa on valmistunut sodan jälkeen vuonna 1947. Sen rakensivat Miina ja Fredrik Aikio. Heidän poikansa Arvo ja Eero Aikio olivat talon viimeiset asukkaat, kunnes se jäi tyhjilleen noin kymmeneksi vuodeksi. Poikani osti tilan ja minä aloitin siinä peruskorjaamisen vuonna 2012. Remonttia onkin tehty hiljaa harkiten, työtunteja laskematta, jotta vanhan talon henki saatasiin säilymään. Ajatuksena oli luoda itselle oma ateljee ja pieni myymälä, missä voi toteuttaa omaa visuaalisuutta, niin sisustuksellisesti kuin käsitöissäkin. Jokainen esine ja kaluste onkin ajatuksella mietitty ja hankittu.