Maailman kallein cover-bändi saapui Suomeen kohun saattelemana Johnny Deppin huumesekoilujen päätyessä otsikoihin. Rockklassikoiden täyttämä ilta todisti kuitenkin pelätyn onttouden: paljon savua ilman tulta.\nBändin perustaja, Alice Cooper (Vincent Furnier), nappasi Hollywood Vampires -nimen 70-luvulla toimineelta ryyppyporukaltaan, jonka illanvietoissa vieraili rokkareita John Lennonista Keith Mooniin. Cooper itse raitistui jo kauan sitten, mutta nyt hän kiertää maailmaa laulaen – ehkä hieman ristiriitaisesti – ”kuolleille juoppokavereilleen”, kuten hän tekee bändin biisillä My Dead Drunk Friends: ”So let's have another for all of my brothers, who drank until they died”. Tästä jäi vähän ristiriitainen olo, niin kuin koko keikasta. Ikään kuin hauskasta vitsistä on yritetty rakennella oikeaa bändiä – sitä se ei valitettavasti ollut.\nIllan solisti on toki varsin vetreä 70-vuotias rocklegenda, joka osaa edelleenkin viihdyttää yleisönsä. Samaa voi sanoa niin ikään legendakastiin eittämättä kuuluvasta kitaristi Joe Perrystä, 67. Aerosmith-fanit huokaisivat Perryn laulaessa Rocks-albumilta tutun Combination-kappaleen. Perryn karisma jätti varjoonsa illan päätähden, kakkoskitaristi Johnny Deppin, 55. Vuoden -62 sunburst Gibson Les Paulinsa (arvo 250 000 $) kanssa unelmiensa roolia vetänyt Depp toki näytti eleineen täysiveriltä rocktähdeltä, ja sitähän hän on tavallaan jo elokuvarooliensa kautta. Kitaraakin hän soittaa varsin mallikkaasti. Mutta silti tunnelma oli hieman… noh, outo.\nKaikesta päätellen Deppistä – joka nuorena tähtäsi rockuralle The Kids -yhtyeensä kanssa, mutta päätyikin palvotuksi näyttelijäksi ja seksisymboliksi – olisi voinut tulla kelpo kitaristi. Hollywood Vampiresissa maailman ehkä kalleimman näyttelijän tehtävänä kuitenkin oli pikemminkin näyttää rocktähdeltä, kuin että hän olisi keskittynyt olemaan kiinnostava kitaristi. Ei hänen tarvinnut kun päävastuu oli Perryllä, joka hoiti tehtävänsä 50 vuoden suvereenilla kokemuksella.\nKaiken lisäksi lavalla hääri taustapiruna kitaristi Tommy Henriksen, jonka olemus lavalla oli silti jokseenkin ylimääräinen.\nTärkeiksi hahmoiksi nousivat rumpali Glen Sobel ja basisti Chris Wyse, molemmat ansioituneita palkkatappajia (Wysen meriittilistan kärjessä melkein-jäsenyys Metallicassa).\nWysen laulama Ace of Spades oli illan komeimpia vetoja ja Sobelin rumpusoolo kapula-akrobatioineen viihdyttävää rocksirkusta. Tosin se kiusallisesti alleviivasi sitä tosiasiaa, että illan pääkolmikon musiikillinen panos jäi hieman vajaaksi. Keikka olisi ollut toki viihdyttävä erikoisnumero jossain gaalassa, mutta nyt Hollywood-sirkuksen musiikillinen anti jäi laihaksi. Jack Sparrowin näkeminen livenä oli kuitenkin monelle hurmoksellinen hetki. Markkinameininki toi väistämättä mieleen ”Ritari Ässän” aka David Hasselhoffin tai Dallas-tähtien karjanäyttelyt turuilla ja toreilla.\nTätä mielikuvaa hälvensi onneksi loppusetissä kuultu David Bowien Heroes, jonka Depp lauloi vakuuttavasti. Biisi nousikin yllättäen illan tyylikkäimpiin vetoihin. Sitä enemmän jäi ihmetyttämään oman materiaalin puuttuminen. Nyt bändi tyytyi vain olemaan tähtien cover-bändi, jopa hieman tylsä sellainen.\nLue lisää about Johnny Depp elämänsä roolissa – Hollywood Vampires, Kaisaniemen puisto, 10.6.2018\nSe on kolme sivua. Ja täynnä kaikenlaista erikoista. Nimittäin Juha Tikan CV. Miehen ansioluettelo tursuaa mitä moninaisimpia merkintöjä töistä musiikkikentän eri kolkista. On totta kai muusikon hommia, mutta valtavasti myös tuottajan pestejä, sovittamista, äänittämistä, säveltämistä, tv-produktioita ja elokuvan äänituotantoa.\nSitten on kiinnityksiä saman kentän toiselta laidalta, kuten levy-yhtiön kotimaisen tuotannon päällikön postia ja erinäisiä luottamustoimia.\nTämä alustus nyt ihan vain sen takia, että miehen valitsemat kolme sessiota edustavat musiikkikentän eri laitoja ja niitä voisi kutsua ainakin kirjoittajan silmissä erikoishommiksi. Aloitetaan kuitenkin sieltä tutummasta päästä, eli musiikin tuottamisesta.\nQ. Stone: III, Columbia Records 1992\nElettiin aikaa, jolloin Juha Tikka soitti H.A.R.P. -yhtyeessä bassoa. Bändi oli tulossa keikalta Amsterdamista ja välilaskulla Tukholman lentokentällä vastaan tuli Mikko Kuustonen, joka taas oli tulossa Q. Stonen keikalta Oslosta. Tikka ja Kuustonen tutustuivat koneessa ja hiivatin hauskaa oli. Jossain vaiheessa Kuustonen ehdotti Tikalle, että hän voisi tuottaa Q. Stonen seuraavan levyn.\nJa eikun tuumasta toimeen. Tarina ei kerro, miten tämä kaikki onnistuttiin tunnin mittaisella lennolla sopimaan, mutta äänityspaikaksi valikoitui Muroleen tyhjillään oleva kansakoulu. Tikalla oli paikasta ainoastaan hyviä muistoja. H.A.R.P. oli nimittäin äänittänyt samaisessa paikassa vuotta aiemmin.\nMuroleen kansakoulu oli vanha puukoulu, jonka juhlasalissa oli erittäin hyvä soundi. Tyhjennetyt luokkahuoneet oli varustettu bunkilla ja pihalla oli sauna, jonka lämmittäminen kesti todella kauan. Tavallaan ymmärrettävää, sillä Q. Stonen sessiot pidettiin tammikuussa ja noina vuosina ”talvet olivat vielä talvia”. Pakkasta riitti ja saunan lattiakin oli paksussa jäässä. Onneksi sentään Popedan roudari Raaka-Arska hääri talonmiehenä ja kolasi traktorilla paikat auki.\n– Me oltiin siellä Maikkarin äänirekalla ja Hämis Hämäläinen äänittämässä. Hommaan oli varattu viikko. Noh, ekana päivänä oltiin saatu kamat pystyyn ja alettiin tekemään vielä illalla soundcheckiä, että aamulla voisi aloittaa samoin tein. Se checki päättyikin kolmen-neljän aikaan aamuyöstä siihen, että puolet levystä oli soitettu sisään. Se lähti silleen iloisella tavalla lapasesta.\nTikka muistelee sessioiden olleen ”hauskaa poikien leiri-elämää”. Rippikoululeirin ja äänistudion yhdistelmää.\nAikaa äänityksiin oli varattu vajaa viikko, mikä ei tuntunut ollenkaan lyhyeltä, sillä bändihän oli hyvin treenattu. Ainoastaan joitain tekstejä puuttui.\n– Keittiössä kirjoiteltiin vielä vikoja tekstejä ja Kummeli-porukasta oli mukana jeesimässä teksteissä ainakin Olli Keskinen ja Heikki Hela. Ja mä tein siellä jotain jauhelihakastiketta…\nKummeli-kytkös selittyy sillä, että samaisesta huumoriryhmästä tuttu Heikki Silvennoinen oli Q. Stonen kitaristi.\nVaikka esituotantoa ei liiemmin tarvittukaan, niin yksi asia oli lukittu ennalta: viimeisenä äänitettävä Frozen Memories pitää soittaa alasti.\n– Helkkarin koomisen näköistä. Oltiin isossa jumppasalissa, mä istun semmosella korkealla erotuomarijakkaralla ja jätkät vetää siellä alhaalla. Max Tabellin luihuinen hanuri siinä flyygelin ääressä… tosi koomista.\nIkävä kyllä Tikka ei pysty kertomaan, millaista fjongaa alasti soittaminen biisiin toi, sillä sitä ei edes yritetty soittaa vaatteet päällä. Referenssi puuttuu. Mutta levy kuulostaa hyvältä, josta suuri kiitos lankeaa oikein valitulle tiimille.\n– Me tehtiin Hämiksen kanssa tosi paljon levyjä ja erilaisia levyjä. Sen kanssa oli tosi helppoa työskennellä. Äänittäjä on tietenkin tuottajan paras kaveri. Sellaiset kaverit kuin Hämäläinen ja Dan Tigerstedt – heidän kanssa on helvetin helppo työskennellä. Ne on soundimielessä todella tuotteliaita kavereita ja tarjoavat koko ajan vaihtoehtoja. Se on tosi tärkeä asia. Joskus kun kemiat ei kohtaa, niin se homma menee semmoseks tahkoamiseksi. Ja tehdään turhia kompromisseja jotka jää kaivelemaan. Kun on erilainen maku, niin yksi hakee erilaista musiikillista ratkaisua kuin toinen.\nKyse voi olla ihan pienistä teknisistä asioista, kuten kaiun valinta tai oikeanlainen kompressointi. Juha Tikka on kuitenkin aina yrittänyt olla diplomaattinen asioiden suhteen. Keskeneräisen miksauksen päälle ei huudeta, että ”Ei noin!” On ensiarvoisen tärkeää, että tiimin jäsenet omaavat samanlaisen vision ja maun asioista. Tavoitteen pitää olla kaikilla sama.\n– Siihen päälle vielä bändin näkemys ja erityisesti kun liikutaan artistin hengentuotteen parissa, niin varovainen pitää olla. Toisaalta tuottaja ei voi olla kauhean herkkänahkainenkaan, sillä työnkuvaanhan kuuluu pysyvä oleskelu puun ja kuoren välissä. Näillä kilsoilla persnahka on jo riittävän paksu. Aika monasti olen todennut, että ”Kaatakaa vaan se likasanko meikäläisen niskaan, ei haittaa”.\nHankalimmat tilanteet tulevat yleensä laulujen kohdalla, mikä on päivänselvää. Laulaminen on kuitenkin eräänlaista sielun julki asettamista. Jos sellaisessa tilanteessa tulee tulkinta- tai näkemyseroja, niin silloin ei kannata yleensä edes jatkaa vaan on parempi nukkua yön yli, Tikka aprikoi.\n– Joskus joutuu myös puhumaan laulajille huonosta valmentautumisesta. Ei ole opeteltu sanoja tai melodioita, joudutaan vetää lapuista. Ei minkäänlaista tekstianalyysiä siitä, että ymmärtää mitä se teksti tarkoittaa. Siitä laulusuorituksesta ei voi tulla hyvää, jos sitä ei ole sisäistetty. Se ei vaan voi koskettaa kuulijaa. Kukaan ei herää kuuntelemaan, että ”Mitä?! Tässä on jotain todella hienoa…”\nTikka lisää, että on joskus joutunut lähettämään laulajia takaisin kotiin opettelemaan, ja se on yleensä tuottanut hyvää tulosta. Tosin tässä tapauksessa ei Mikko Kuustoselle tarvinnut näitä asioita teroittaa. Hän kyllä tiesi, mitä on tekemässä.\nPalaan vielä esituotantoon ja tiedustelen kuinka paljon Tikka sitä yleensä tekee?\nIlmenee, että hän on tuottanut verrattain vähän kokonaisia bändejä. Useimmiten kyseessä on artisti, jonka taustalle Tikka haalii muusikot ja muun tarpeellisen. Kädet ovat vapaat kunhan budjetti pitää.\n– Yleensä mulle on annettu joku artisti Lea Lavenista Topi Sorsakoskeen, että ”Tossa on budjetti. Jos tarviit apua biisien valkkaamiseen, niin voidaan kerätä niitä sulle”. H.A.R.P.:it oli yleensä Esa Kaartamon tuottamia, ja mä olin jonkinlainen oikea käsi siellä. Jousi- ja puhallinsovitusten sekä jauhelihakastikkeen tekijä. Ja ohjelmoija, jos tarvittiin.\nEsituotantoon kuuluu myös jo mainittu biisien valikoiminen, joka voi olla välillä aika mieltä järkyttävää hommaa. Markku Aron Menneisyyden sillat -albumia varten Tikka kuunteli noin seitsemänsataa kappaletta, joista levylle valikoitui kaksitoista.\n– Avioero oli lähellä, kun oltiin jossain etelänreissulla ja mulla oli koko ajan luurit päässä, kuuntelin biisejä ja kasetteja oli muovikassitolkulla… Ei matkatavaroita, ainoastaan kasetteja, hehee…\nKoskas olet viimeksi kuunnellut III-albumia?\n– En pitkään aikaan. Olen huono kuuntelemaan omia tuotoksia. Menee tosi kauan että pystyy kuuntelemaan niitä niin, ettei kuule pelkkiä mogia. Se vaihde jää niin helposti päälle, ja siitä ei vaan nauti. Mieluiten kuuntelen sellaista, missä en ole ollut missään tekemisissä.\nJoulupukki ja noitarumpu, Mauri Kunnaksen piirroselokuva\nOn kesä 1996. Heinäkuu on sietämättömän kuuma, mutta Juha Tikka ja Riku Niemi ovat joulutunnelmissa säveltäessään ja äänittäessään musiikkia sekä ääniefektejä Mauri Kunnaksen jouluiseen piirroselokuvaan.\nElokuvan äänituotanto oli tarkoitus tehdä yhteistyössä YLE:n kanssa. Äänityksiä varten oli varattu viikoksi Ylen M1-studio, joka oli varustettu viimeistä huutoa olevalla digitaalisella moniraitakalustolla. Alustavat työt oli tehty Juha Tikan kellarissa, jossa softana oli ensimmäisiä PC-pohjaisia Logic Audioi-ta. Synkkausta varten oli itse modattu SMPTE-lukittu VHS-nauhuri.\n– Olin kehitellyt sen Talvisota-leffaa varten, että jostain äänipäästä saa sitä SMPTEä ulos. Ja tämmönen halpisjuttu toimi yllättävän hyvin. Ylellä oli miljoonan markan laitteet siellä ja ne ei saaneet sitä kuvaa ja audioo synkkaan. Koko ajan tuli ihan järjettömiä audioräpsyjä.\nEpätoivo alkoi hiipiä puseroon, sillä leffan piti olla valmis saman vuoden joulukuussa. Kahdessa päivässä oltiin saatu aikaan ainoastaan Tapio ”Mongo” Aaltosen soittama taikarumpu jotenkin mukaan.\n– Siinäkin meinas palaa hermo, kun Mongo oli soittanut sen rummun helkkarin hyvin kuvan kanssa synkkaan ja sitkun kuunnellaan niin RÄPS, RÄPS!\nJa sitten paloivat loputkin rippeet hihoista ja koko paketti siirtyi Tikan kellaristudioon, joka on kaksi metriä korkea, kuusitoistaneliöinen pikku huone. Tähän koppiin roudattiin myös Niemen jättimäinen vibrafoni, marimba, tuubat ja kaikki muut hommaan tarvittavat värkit ja tilpehöörit. Eikä ennätyskuuma heinäkuu helpottanut työntekoa ollenkaan. Välillä Tikan pihalla nähtiinkin uimahousuissa sadettajan alta juoksevia elokuvasäveltäjiä. Ja sitten taas takaisin kellariin keskittymään talvitunnelmiin.\nHomma saatiin kuitenkin jotenkin toimimaan, vaikka ensimmäiset PC-pohjaiset äänityssoftat laittoivat asianosaiset kiroilemaan välillä oikein toden teolla.\n– Juu, aika alkeelliset laitteet oli käytössä. Joku Rolandin RD-500 sähköpiano, Jupiter JV-2080 räkkimoduli, E-mu:n Proteus ja Akain tonninen sampleri, johon samplet piti ladata cd-romilta. Pianosamplea raksutettiin puoli tuntia ja jos virrat laitettiin jostain syystä pois, sample oli kadonnut. Ei ollut oikeen kunnon miksauspöytääkään. Käytössä oli Yamahan livekäyttöön tarkoitettu 01R. Niillä kamoilla se kuitenkin tehtiin.\nJoulupukki ja noitarumpu ei ollut suinkaan Tikan ensimmäinen tv-proggis. Alla oli Metsoloita ja muita tv-sarjoja ja päällimmäisenä tietysti Talvisota-elokuvan musiikki, josta lohkesi myös Jussi-palkinto.\n– Oli siis jonkinlaista elokuvasäveltäjän statusta. Nythän se on jo kadonnut… Kun sain toimeksiannon Pekka Lehtosaarelta, tajusin, ja onneksi tajusinkin, että kyseessä on sen verran iso paketti työstettävänä, että pyysin Rikua mukaan. Multi-instru-men-talistina hän oli aikamoinen pelastus, kun jouduttiin kuitenkin aika vauhdissa lähes improvisoimaan se musa sinne.\nTikka hahmottaa, että piirroselokuvassa on vaikea vetää eroa onko kyse musiikista vai ääniefektistä. Niinpä välillä efektejä tehtiin vetämällä korkkia samppanjapullosta, välillä kuvailtiin kun joulukuusesta rikkoontuu lamppuja. Erikoisääniä, -soundeja ja äänimaailmoja piti vetää hatusta.\n– Esimerkiksi revontuli… mistä sen tietää, miltä revontuli kuulostaa? Niitä vain keksittiin.\nOhjaaja päättää mihin kohtiin elokuvassa musiikki tulee, mutta tässä projektissa Tikalla oli hyvin vapaat kädet. Mitään mussutuksia ei kuulunut, eikä bumerangeihin olisi oikeastaan edes ollut aikaa.\n– Yleensä näissä proggiksissa kuvaukset on aina myöhässä ja siellä jossain ravintoketjun päässä on se säveltäjä ja sen työaika vähenee koko ajan. Mutta se yksi deadline on ja pysyy.\nTikka ajautuu muistoissaan asteen verran Noitarumpua rankempiin haasteisiin. Kun hän kasasi työhuoneessaan musiikkia Talvisota-elokuvaan VHS:n mukaan, pääsi unohtumaan aivan pikkiriikkinen asia: VHS-videossa on kaksikymmentäviisi framea sekunnissa, mutta leffassa onkin kaksikymmentäneljä framea sekunnissa. Kun musiikki on mitoitettu VHS:n mukaan, niin sehän alkaa loppua kohden heittää aika paljonkin. Työtä ei tarvinnut kuitenkaan aloittaa ihan alusta, vaan leikkaaja Olli Soinion järkähtämättömällä rauhallisuudella homma saatiin maaliin. ”Kato, ei se oo muutenkaan hyvä, että se on ihan kohdillaan… Tää on hyvä näin!”\n– Ja pakkohan se oli saada aikaseksi, Tikka lisää.\nKun miksataan materiaalia tv-tuotantoon, on tulokulma eri kuin jos tehtäisiin pelkästään audiota. Tekeminen nimittäin muuttuu radikaalisti monikanavamiksauksen myötä. Vaikkei Dolby Surround ollut vielä kuvioissa, tehtiin jo tuolloin nelikanavamiksausta.\n– Melkein alkoi alkaa ahdistaa, kun Suomesta ei meinannut löytyä sopivia vehkeitä. Miksattiin Hämiksen kanssa muistaakseni Sony Betamax -digitaaliselle videokasetille. Siihen sai synkkaan kaksi analogi- ja kaksi digiraitaa. Sillä tavalla saatiin se neljä kanavaa. Sitten vietiin paketti Elokuvasäätiöön ja rukoiltiin, että toivottavasti nää pysyy synkassa. Tämmösiä saakelin Pelle Peloton -virityksiä…\nTikka naureskelee, että nuoremmat ja etevämmät elokuvasäveltäjäthän ovat saaneet oikein koulutusta työhönsä.\n– Mä olen käynyt nää asiat läpi kantapään kautta, ”perse edellä puuhun” -metodilla. Olen aina sanonut joillain luennoilla, että laittakaa itsenne kuseen, niin se on paras tapa oppia. Esimerkiksi Talvisotaan mun piti mennä aluksi musiikkieditoriksi, ja tarkoitus soitattaa jonkun kapellimestarin kanssa Prahassa Sibeliusta. Sanoin ohjaaja Pekka Parikalle, että ”Saat Sibeliuksen perikunnan kimppuun, kun ne musapätkät on niin lyhyitä. Ei niitä kokonaisuuksia voi lähteä silppuamaan”.\n– ”No, osaatsä säveltää sinfoniaorkesterille?”\n– ”Osaan...” ”Ei saakeli, mitä mä just sanoin?!” kysyi pieni ääni päässä.\n– ”Okei, sävellä sä sitten se”.\n– ”Joo-oh, pitää varmaan alkaa harjoittelemaan…”\nTosiasiassa ei käytössä mitään sinfoniaorkesteria ollutkaan, mutta parikymmentä henkeä kuitenkin ja ohjelmoidut jutut päälle. Mutta vääntö oli kovaa ja naapurisopu kovilla.\n– Kun Talvisotaa tehtiin keskellä kesää ja rivarin pienessä työhuoneessa työskenneltiin, niin ikkunaa oli pakko pitää auki. Ja kun ääniraidassa oli hitonmoisia jytinöitä – isorummun iskuja – joita piti sitten laittaa paikalleen, niin naapuri tulee huutamaan siihen pihalle: ”Eikö se saatanan pauke jo lopu?” ”Sori sori, vielä pari päivää. Mä tuon sulle pullon viiniä, yritä kestää”.\nJuha Tikka palaa vielä lopuksi Joulupukki ja noitarumpu -elokuvan ääniraidan värkkäämiseen ja puistelee päätään muistellessaan, kuinka hankalaa työstö alkeellisilla kamoilla oli.\n– Ja joka saakelin joulu se sieltä telkkarista tulee ja ihan hyvältä kuulostaa.\nHOMO! Pirkko Saision näytelmä, musiikki: Jussi Tuurna\nLisää erikoishommia. Tällä kertaa Tikka toimi tuottajana ja miksaajana Pirkko Saision kirjoittaman ja Jussi Tuurnan säveltämän näytelmän musiikille.\nKansallisteatterin tuotantojohtaja Päivi Isosaari oli kysellyt vinkkejä Finnvoxissa masteroijana työskentelevältä mieheltään, Pauli Saastamoiselta, että ”kukahan voisi lähteä tuottamaan äänitettä tällaisesta näytelmästä?”\nKyseessä oli kahdentoista näyttelijän kolmetuntinen läpisävelletty musiikkiesitys, joka oli esitetty jo pari kertaa, jolloin oli herännyt ajatus, että tämä hieno kokonaisuushan pitäisi taltioida ja painaa levyksi. Levyä olisi tarkoitus myydä myöhemmissä esityksissä.\nTikan puhelin pärähti ja ensimmäinen kysymys oli, että voiko taltioinnin tehdä esityksistä? Se olikin oikeastaan ainoa tapa. Esiintyjät ja muusikot olivat kotimaan ykkösnimiä, jotka viettivät aamupäivät muualla kuvauksissa ja illat näytöksissä, eikä muuta mahdollisuutta ollut.\nAlkoi työstö. Äänisuunnittelijoiden kanssa sovittiin, että kaikki kanavat otetaan suoraan sellaisenaan mikserin kautta nollatasolla Pro Toolsiin.\n– Kanavia oli ihan sikana. Laulajia kaksitoista ja kaikilla langattomat mikit. Siihen päälle neljä soittajaa, jotka hyppi kuitenkin soittimesta toiseen. Milloin kontrabasisti soitti haitaria, milloin kitaristi soitti trumpettia, milloin perkussio soitti jotain muuta – ja kaikki vielä lauloi.\nNipussa oli noin kolmekymmentä raitaa, mikä ei välttämättä tunnu vielä paljolta tavanomaisessa studiosessiossa. Mutta nyt vaikeuskerrointa korotti se, että kaikki mikit olivat auki koko ajan ja miksausvaiheessa piti tehdä johtopäätöksiä pelkästään raitoja kuuntelemalla.\n– Mikä on se äänikuva, joka kuuluis olla siellä salissa? Jos istut salissa parhaalla paikalla, sen kun saat aikaiseksi, niin helkkarin hyvä. Mutta kun esimerkiksi näyttelijät, jotka odottavat omaa vuoroaan, laulavat mukana siellä verhojen takana. Sen lisäksi ne jotka on siellä lämpiössä keskustelee omista jutuistaan ja kaikki tulee pöytään. Sitten vielä bändin lisäksi sinne ajettiin koneelta äänitehosteita ja pieniä musapätkiä ja nekin piti vispailla sinne joukkoon.\nTikka oli kyllä käynyt katsomassa esityksen muutaman kerran, mutta sen perusteella ei oikein pystynyt vielä arvioimaan, mitkä auki olevista raidoista oikeasti kuuluivat esitykseen. Mies haroi hiuksiaan epätoivon vallassa ja puuskutti, että ”Eihän tästä voi saada mitään järjellistä aikaan…”\n– Ei auttanut muu kuin ruveta perkaamaan raitoja ja punchaamaan tavaraa. Soitin Jussi Tuurnalle varmaan sata kertaa, että ”Ketä tässä ja tässä biisissä on lavalla, ja ketkä vain huutelee huvikseen?” Niistä sivutuoteraidoista olis saanut kasattua toisen levyn.\nSivutuotteet eivät olleet ainoat ongelmat. Kun mentiin langattomilla, niin tuohon aikaan ne tuppasivat pätkimään tuon kokoisessa talossa. Ja niin Tikka olikin tilanteessa, että kun yhtäkkiä lauluraita katkeaa, hän joutuu itse laulamalla paikkailemaan niitä kuolleita kohtia. Kun lauseesta selkeästi puuttui yksi sana, oli pakko vain sutaista se siihen.\nKokonaisuus kasattiin viidestä esityksestä ja editoitiin Tikan kotona yläkerran työhuoneessa. Ja kiirettä piti – tietysti – sillä materiaalihan piti saada myyntiin tuleviin esityksiin. Editointiin meni tusinan verran 12–14-tuntisia päiviä.\n– Sen lisäksi – kaikki kunnia hyvälle ystävälleni Jussille – kun kaikki raidat oli perattu, niin matkan varrella tulee puheluja, että ”Frank (Juha Tikan alias), et kai sä ole vielä tehnyt sitä? Täältä löytyy vielä parempi otto. Ota tää.” ”Ei saatana, just kun olin…”\nKokonaisuus saatiin kasaan ja alkoi miksaus Mikko Oinosen kanssa Finnvoxissa. Tikka kutsuu sessiota ehkä haastavimmaksi, jota on ikinä miksannut. Hän onneksi oppinut päästämään projekteista myös ajoissa irti.\n– Mitä enemmän ikää tulee, niin ei ehkä ole laiskuutta vaan kokemusta, että osaa sanoa milloin joku on valmis. Voidaan aamulla vielä kuunnella, mutta tää on tässä. Sitä on ihan turha hieroa. Kun on tarpeeksi tehnyt, niin tietyt asiat alkaa olemaan itsestään selvyyksiä ja tulee omat rutiinit. Teet tietyt asiat tietyssä järjestyksessä ja ne on paikallaan. Tietyt prosessit läpi ja silloin ne on miksauksessa helppo lämätä kohdilleen. Miksuun ei viedä tavaraa, mitä levylle ei tule. Ne pitää karsia ennen sitä.\nProjekti valmistui ajallaan. Kun ensi-ilta oli syyskuun 21., toimeksianto tapahtui lokakuussa, niin tuote oli valmis marraskuun lopussa. Homma osui hyvään saumaan, kun keikkarintamalla oli hiljaista.\n– Mutta oli se, jossei ihan 24/7 niin ainakin 14/7 työtahti. Kärsivällisyyttä ja pitkäjänteisyyttä on pakko löytyä, jos on luvannut. Eikä miksauspäiviä voi siirtää kun masterointipäivät on lyöty lukkoon. Ja kolmanneksi, meillä oli varattu etelänloma kaksi viikkoa proggiksen jälkeen, mikä oli erittäin hyvä porkkana. Seitsemältä pystyyn ja tuonne suolakaivokseen vääntämään.\n– Eihän kukaan jaksa tuollaista työtahtia loputtomiin, mutta kun tietää, että tää loppuu tiettynä päivänä. Ja olihan se mielenkiintoista. Musa oli kuitenkin helvetin hyvää ja muutenkin kunnioitettava hanke. Tarina oikeastaan homouden historiasta ja siitä, miten heitä on alistettu kautta aikojen.\nLevy saatiin loppuesityksiin myyntiin ja Tikan mukaan hyvin myikin, vaikka sitä myytiin ainoastaan esityksissä. Tuollaisissa yhteyksissä levymyynti ei todellakaan ole kuollut.\n– Meidän dramatisoiduissa konserteissa myydään helkkaristi levyjä. Kun ihmiset ovat saaneet sen elämyksen siitä esityksestä, niin ne on todella valmiita ostamaan sen levyn ja nimmarin päälle. Niitä menee lootatolkulla. Luulen, että konserttisaliaulassa menee enemmän levyjä kuin paikallisessa levykaupassa viikossa.\n– Meille tuli Juuri EMI:ltä viestiä, että ”täällä olisi kasa teidän levyjä, esimerkiksi Susanna Haaviston ”Kadonnut tie”. Mitä tehdään, laitetaanko roskiin, vai ostatteko halvalla?”\n– Totta kai me ostettiin, ne on myyty kesäkuuhun mennessä! Aina kun lähdetään jonnekin niin lootat mukaan. Se on nappikauppaa, mutta aina kotiin päin.\nTikka lopettaa toteamalla, että HOMO! -albumin tekeminen oli jopa kovempi veto kuin Joulupukki ja noitarumpu. Yhteistä niille oli, että kumpikin oli omalla, mutta eri tavalla vaikeuksien kautta voittoon -tyylisiä vääntöjä.\nTämä artikkeli on julkaistu alunperin Riffin printtinumerossa 2/2017. Vastaavan tyyppisiä musiikin tekemiseen syvällisesti uppoutuvia juttuja julkaistaan jokaisessa Riffin printtinumerossa. Jos pidit juttua hyödyllisenä tai viihdyttävänä, voit tukea Riffin tulevaa julkaisutoimintaa kätevästi ostamalla itsellesi vaikka tuoreen printtinumeron tai tilaamalla lehden esimerkiksi kahden numeron tutustumistarjouksena.\nLue lisää about Ikimuistoiset sessiot – Juha Tikka\nCanyon-pedaalin kymmenen efektin joukossa on sekä perinteisiä viive-efektejä – kuten Echo, Multi ja Tape – että signaalin lisämodulaatiota tarjoavia vahtoehtoja (Mod, Deluxe Memory Man ja Shim). Valmistajalle tyypilliseen tapaan toteutuksessa on roima annos omaa persoonallista jenkaa ja paketin kruunaa mainio loopperi.\nSäätimien toiminta vaihtuu aina efektin mukaan ja systeemin opetteluun kannattaa varata kunnolla aikaa. Osa potentiometreistä hoitaa kahta erilaista tehtävää: esimerkiksi Delay- ja Feedback-säätimien lisäparametreihin (ns. secondary knob mode) pääsee käsiksi pitämällä jalkakytkintä hetken alhaalla. Silloin pystyy vaikuttamaan imitoitavan nauhakaiun säröön ja huojuntaan.\nFX Leveliin puolestaan sisältyy itseensä mielenkiintoinen lisäominaisuus. Kello seitsemästä kahteen efektitaso toimii perinteisellä tavalla niin, että viive-efekti miksataan kuivaan signaaliin. FX Level -säätimen loppumatkalla kuivan signaalin taso laskee, kunnes vain efektisignaali on enää jäljellä.\nIrroittamalla Canyonin pohjalevyn pääsee käsiksi Tails-mikrokytkimeen, jolla voi valita jatkuuko viive-efekti luonnollisesti, kun pedaali naksautetaan pois päältä, vai loppuuko efekti kuin seinään.\nToistojen maksimipituus on kolme sekuntia, kun taas loopperi äänittää jopa 62 sekunnin verran musiikkia.\nPedaalin omaa jalkakytkintä käytetään sekä efektin päälle/pois kytkemiseksi että tap tempo -asetuksen tekoon. Jos tämä tuplakäyttö käy esimerkiksi keikalla hermoille, voi Canyonin pariksi liittää myös ulkoisen tap tempo -kytkimen.\nMyös rytmiset peruskuviot onnistuvat helposti. Tap tempolla asetetun viiveajan voi jakaa eri aika-arvoiksi kätevästi Tap Divide -kytkimellä. Tarjolla ovat neljäsosanuotti (ledi muuttuu punaiseksi), pisteellinen kahdeksasosa (oranssi) ja tavallinen kahdeksasosa (vihreä).\nOct-moodiin kuuluu peräti kaksi efektiä, riippuen Delay-nupin asetuksista. Tehdasasetuksena on oktaavidelay, jossa jokainen uusi toisto soi oktaavia ylempää. Lisäparametreissä voi myös lisätä alaoktaavin. Kun Delay-säädin on kello seitsemässä viive on niin lyhyt (5 ms), että Oct-moodia voi käyttää myös perinteisenä oktaaverina (oktaavi ylös/alas tai molemmat).\nS/H-moodissa (sample and hold) Canyon taas ottaa tulosignaalista lyhyen näytteen, jonka se toistaa jatkuvalla syötöllä, kunnes kitaralta tulee uusi riittävän voimakas signaali uudeksi näytteeksi. Triggauksen herkkyyttä säädetään S/H-moodissa feedback-nupilla.\nVerb-moodi puolestaan tuottaa plate-tyylisen kaiun. Silloin kun feedback on nollilla, delay-säätimellä vaikutetaan yksinkertaisesti kaiun esiviiveen pituuteen. Avaamalla feedbackia soundiin lisätään myös kaiulla höystettyä delaytoistoja.\nEHX Canyon -pedaalin looppiosastoa on helppo käyttää ja se on soundiltaan laadukas. Loopperissa on yksi tee uudelleen -taso (redo), sekä loputtomasti peruutusaskelia (undo) aina loopin poistamiseen saakka.\nÄänitetty looppi pysyy pedaalin omassa muistissa, sekä silloin kun vaihdetaan toiseen efektimoodiin, että silloin kun pedaali irrotetaan sähköstä (paitsi tallennuksen aikana).\nTämän testin perusteella voin todeta, että Electro-Harmonixin Canyon on erittäin toimiva kokonaisuus. Kaikumoodin lisääminen monipuolisiin viive-efekteihin on varsin nerokas veto. Kaiun ansiosta saadaan jo yksikanavaisesta vahvistimesta melko laaja skaala erilaisia kitarasoundeja. Säröpedaali mukaan ja tarjolla on todella laaja paletti erilaisia soundeja.\nJoidenkin mielestä Canyonista ehkä puuttuu todella mutainen analogiviive-moodi, mutta minusta pedaalin efektivalikoima on jo näinkin riittävän kattava ja laadukas.\nKun huomioidaan vielä Canyonin helppokäytöinen loopperi, tarjoaa tämä uutuuspedaali reilusti vastinetta hintaansa nähden.\n• 9 eri viive-efektiä, maksimiviive 3 s\n• yksi kaikumoodi\n• loopperi, tallennusaika maks. 62 s\n• ulkoinen virtalähde kuuluu pakkaukseen\n• hintaluokka: < 160 euroa\nLue lisää about Electro-Harmonix Canyon – toistojen moniosaaja\nAllen & Heath kasvattaa 96 kHz:n näytetaajuudella toimivaa SQ-sarjaansa uudella ja aiempia malleja isommalla mikserillä.\nUuden mallin myötä aikaisemmin markkinoille tuodut SQ-5 ja SQ-6 saavat rinnalleen samaan XCVI 96 kHz FPGA -moottoriin perustuvan, 48-kanavaisen ja 32 mikrofonivahvistimella varustellun lippulaivamallin.\nLiukusäätimiä SQ7:ssä on 33 kappaletta ja niiden lisäksi miksaajalla on käytössään 16 kustomoitavaa painiketta ja 8 vapaasti määriteltävää enkooderia.\nEri käyttötilanteet on huomioitu myös sisällyttämällä SQ7:n toimintoihin kaksi itsenäistä ja täysin vapaasti reititettävää miksausautomatiikkaa, joilla esimerkiksi ison konferenssin tai kokouksen puheenvuorot saadaan hallintaan.\nAutomatiikat voi myös valjastaa yhteistoimintaan, jolloin pakettiin saadaan koko 48 kanavan kokonaisuus.\nMikserin SQ-Drive-ominaisuus mahdollistaa suoran moniraita- ja stereotallennuksen USB-massamuistiin.\nSQ-mikserit voi myös liittää Mac- ja pc-tietokoneisiin Core Audio- ja ASIO-protokollien mukaisesti, jolloin yhteys pelaa 32/32-kanavaisena. Midi-implementaatio sekä DAW-komennot ovat tuloillaan.\nSQ-7 voidaan liittää suoraan Allen & Heathin omaan järjestelmään, johon saa liitettyä valmistajan lavarasioita, ME-sarjan monitorimiksereitä, ohjaus-applikaatioita jne.\nAllen & Heathilta kerrotaan, että liitäntäkortit Dante-, Waves- ja SLink-verkkoihin ovat työn alla.\nDEEP-prosessointiin perustuvat efektiplugit voidaan ottaa käyttöön myös nekin.\nSQ-sarjan aiempiin malleihin voi tutustua alkuun vaikkapa niitä koskevasta Riffin tuoteuutisista.\nLue lisää about Allen & Heath SQ-7 on pykälää isompi\nLue lisää about Hagström Super Swede Dark King Limited Edition – näen mustaa vain\nTamperelainen Laura Moisio, 30, on määrätietoisella työllään noussut yhdeksi maamme seuratuimmista laulaja–lauluntekijöistä. Moision minimalistinen tulkinta ja valtavirrasta poikkeavat biisit herättivät ansaittua huomiota viimeistään vuonna 2016, kun Ikuinen valo valittiin Teosto-palkintoehdokkaaksi. Samana vuonna tuli Emma-ehdokkuus kriitikoiden valintana.\nKriitikoiden suosikki Moisio on ollutkin, mutta pieteetillä tehty musiikki on löytänyt kuulijansa vaikkei Moisiosta mitään valtavirran artistia ole tullutkaan. Vaikka hypnoottisella äänellään lumoava laulajatar on kolmannella, nimettömällä levyllään astunut ison askeleen kohti radioystävällisempää musiikkia, on hän kuitenkin radioasemien katveessa. Amerikkalaiselle singer–songwriter-perinteelle kumartava, voimakertseistä vapaa musiikki on Suomessa kai tuomittu marginaaliin.\nKeltaiset verhot kappaleessa, uuden levyn ensisinglellä Moision teksteissä kurkotellaan jo valoisampiin huoneisiin.\n”Olen haaveillut keltaisista verhoista ja valoisasta huoneesta”, hän laulaa ja jatkaa ”Ennen kuin hämärä laskeutuu ylle kaupungin / tahdon kävellä ylväästi valoon niin kuin toisetkin”\nEdellisen levyn synkät tunnelmat ovat vaihtuneet valoisampaan maailmaan. Moni muukin asia on uuden levyn myötä muuttunut.\nYhteistyö tuottaja Jarno Takkumäen kanssa on vaihtunut aktiiviseen bändiin. Täysin tamperelaisen kvartetin muodostavat Moision ohella rumpali Sebastian Krühn, kitaristi Lauri Myllymäki ja basisti Ville Rauhala.\nOsaavan bändin soundi kuuluu levyllä. Myllymäen soitossa on Daniel Lanoisin kuulautta, välillä americanaa. Soitto tukee hienosti lauluja tukien, asettumatta koskaan itsetarkoituksellisesti valokeilaan. Myllymäki on tyylitajuinen kitaristi, jonka panos levyllä on merkittävä. Sitä on kyllä koko bändin. Rauhala on bassotaiteilija, jonka soittoa on voinut ihastella niin Black Motorin freejazz-ryöpytyksessä tai Pauli Hanhiniemen rinnalla kansanmusiikkipop-tunnelmissa. Tämmöisen bändin vaikutus nostaa Moision musiikin uudelle tasolle.\nSuuri musta lintu, reipas country rock, soi Moisiolle uudella soundipaletilla. Myllymäen rock-klikit soivat vahvasti 50-luvun hengessä. Tekstissä ruoditaan suvaitsemattomuutta ja kateuden pahaa silmää. Ei osoittelevasti vaan Moision tyylillä, jossa täytyy lukea rivien välitkin.\nVahvimpia esityksiä ja oma suosikkikappaleeni upea Kuun poika. Siinä eteeriset tunnelmat vievät ehkä voimakkaimmin sylttytehtaalle. Nick Draken vaikutus kuuluu läpi Moision materiaalin, tässä erityisesti. Kuun poika on kuorrutettu jousilla ja huiluilla, joka tekee laulusta maagisen kuuloisen. Kuutamon voi nähdä. Bändi soittaa mielettömän upeasti ja tyylitajuisesti koko kappaleen yltäessä sinfonisiin mittoihin. Ehkä hienointa mitä olen vähään aikaan kuullut.\nLaura Moisio – Kohti valoa (Texicalli Records, 2018)\nLue lisää about Laura Moisio – kohti valoa, omalla nimellä\nTiettyjen klassikkomikrofonien kysyntä jälkimarkkinoilla sekä niistä tehtyjen lukuisten replikoiden suosio on noteerattu myös Neumannilla, jonka tehtaalla ovat aikanaan syntyneet mm. sellaiset kulttimallit kuin U 47 ja U 67. Uusimpana lisäyksenä Neumannin omaan retrospektiivisten mallien katalookiin onkin nyt tuotu juuri U 67:n re-issue-versio, joka valmistajansa mukaan noudattaa prikulleen viiden vuosikymmenen takaista rakennetta ja speksiä.\nIsokalvoinen U 67 re-issue antaa äänittäjän käyttöön kolme eri suuntakuviota – hertan, kahdeksikon ja pallon. Mikrofonin runkoon upotettu suuntakuvion valintakytkin on alkuperäiseen tapaan etupuolella, kun taas kytkimet -10 dB:n vaimennukselle sekä bassoleikkurille löytyvät rungon takaa.\nMikrofonin oman esivahvistimen putkityyppi on EF86 ja Neumannin mukaan re-issue-mallin K 67 -kapseli ja elektroniikka ovat samanlaiset kuin alkuperäismallissakin, johon tehtiin sen valmistusaikana 1960–71 vain vähäisiä muutoksia, kuten esimerkiksi pad-kytkimen vaimennuksen muutos 14 dB:stä 10 dB:iin.\nMikrofonin toistoalueeksi ilmoitetaan 20 Hz – 20 kHz ja kohinaetäisyydeksi 77 dB.\nHerkkyyttä sillä on 24 mV / Pa ja äänenpainen enimmäiskestoksi padia käytettäessä kerrotaan 124 dB (SPL). Tosin valmistaja toteaa, että tämän ylikin voidaan mennä, jos äänittäjä ei pane pahakseen putken lievää rusottumista.\nErillinen virtalähde on uudistettu vastaamaan nykyajan sähkölaitteille asetettuja tiukempia standardeja ja samalla on huomioitu nykyisin käytettävissä olevien premium-putkien tarvitsemat jännitteet, jotka poikkeavat hitusen vuosikymmenten takaisesta.\nNeumannin tiedotteessa todetaan, että alkuperäisten dokumenttien sekä alkuperäisten mikrofonien ja virtalähteiden lisäksi U 67 re-issuen valmistuksessa on voitu hyödyntää kokemuksia, joita saatiin 80/90-lukujen taitteessa, jolloin kyseisestä mallista tehtiin edellisen kerran pieni määrä uusiopainoksia.\nNyt käynnistetty uusi tuotanto on pitkälti käsityötä ja valmistumäärät pieniä. Neumannilta kuitenkin kerrotaan, että tuotantoa jatketaan niin kauan kuin markkinoilla on riittävää kysyntää.\nNeumann U 67 re-issue toimitetaan käsityönä valmistettavasssa salkussa, virtalähteen, välikaapelin ja kehtoripustimen kera.\nLisätiedot: Neumann / Sennheiser\nLue lisää about Neumann U 67 re-issue – putkimikrofonin paluu


12.11.2010 Omalla agivuorolla – Kero, Disco ja Potter\nEtusivu » Agility » 12.11.2010 Omalla agivuorolla\nkirjoittajalta Päivi|Julkaistu 18.11.2010\nJihuu, nyt on oma agilityvuorokin hankittu :) Ja perjantai-iltana tulikin sitten käytyä treenaamassa ensimmäistä kertaa. Kamera oli mukana ja treenisessiot tuli kuvattua. Ohessa joitain pätkiä näytille myös.\nTarkoituksena tällä vuorolla on harjoitella mm. kontakteja, keppejä, ohjausta sekä lähtöä. Nämä etenkin Myryn kanssa. Viiman kanssa keskitytään hauskanpitoon, joka sisältää myös juttuja liittyen ohjaukseen ja muihin agilityn pohjataitoihin.\nTreenisuunnitelmaa ja -toteutusta:\nEri kulmat (klo 4-8)\nOhjaajahäiriöt (ohjaaja koiran takana)\nJa todellisuus: Kokeilin heti alkuun, miten hyvin Myry suoriutuu kepeistä (kuusi keppiä), jos jään lähtöpisteeseen odottelemaan. Myry meni ensimmäisen välin, mutta kääntyi sitten takaisin. Niinpä tein sitten niin, että jäin odottelemaan edelle ja vapautin Myryn suorittamaan keppejä. Etenin tässä niin, että lähestyin alkupistettä, mutta kriteeri varmaankin kasvoi liikaa ja sorruin sitten loppua kohti tekemään niin kuin aina ennenkin (eli kulkemaan koiran mukana kepit). Jospa jatkossa keskittyisin siihen koiran itsenäisempään keppien suorittamiseen… aloitetaan sitten vaikka parista kepistä.\nsheipataan oikealle kohdalle + palkkaus + lähtövihje\nvarioidaan paikkaa (oik./vas. puoli)\nkuljetus takaisin reunalle\nTodellisuus: Alku lähti ihan kohtuudella liikkeelle eli siirsin Myryn namimagneetilla alastulokontaktin reunalle. Kun Myry pisti etutassunsa maahan, naksautin ja palkkailin koiraa. Sen jälkeen vapautin koiran. Tarkoituksena oli vapauttaa koira eteenpäin. Hieman tuli vaihdeltua kriteeriä eli omaa paikkaani koiraani nähden, mikä aiheutti epäröintiä ja sekoilua. Loppua kohti koira myös kääntyi enemmän ja enemmän minua kohti. Jatkossa voisi yrittää saada tuon vapautuksen eteenpäin toimimaan (apuohjaaja olisi kyllä hyvä tässä).\nYmpyrätyöskentely (ulkokehällä kiert.) -> 3 hyppyä (Bermudan kolmio)\n180 asteen käännös -> hyppy\nJa mitä tehtiin: Myryn kanssa tehtiin hieman 180 asteen käännöksiä hypyn kanssa. Käännökset oikealle sujuivat ihan ok, mutta vasemmalle olivat nihkeämpiä. Sitä paitsi putki veti useasti koiraa enemmän puoleensa kuin käännös vasemmalle. Viiman kanssa taas tehtiin mielestäni aika onnistuneesti noita käännöksiä.\nTehtiin suoraan – käännös oik. – hyppy; suoraan – hyppy – käännös vas.; suoraan – hyppy – käännös oik. ja suoraan – käännös vas. – hyppy.\nYmpyrätyöskentelyä ulkokehällä ei varsinaisesti tehty, vaikka sellainen ympyränmuotoinen viritelmä siinä olikin (rengas, putki, hyppy, hyppy), jota mentiin treenin päätteeksi molempien koirien kanssa. Viiman kanssa keskityttiin myös leikkimiseen ja tehtiin useita onnistuneita toistoja vetoleikki – irti -istumisen tarjoaminen – vapautus lelulle.\nlähtövihje pelkälle lelulle ohjaajahäiriöillä\nlähtövihje + este + lelu ohjaajahäiriöillä\nJa todellisuus: Myryn kanssa tämä kuului osana keppi- ja kontaktiharjoitteluun. Vielä ihan lopuksi tein pari harjoitusta, jossa ennen ekaa estettä/sen kohdalla tein paljon ohjaajahäiriöitä (hyppelyitä, juoksua, kiihdyttämistä jne), joissa palasin palkkailemaan koiraa, kunnes lopulta vapautin esteelle. Viiman kanssa tehtiin sellaista harjoitusta, jossa koira jäi istumaan esteen taakse ja itse menin esteen eteen ja heitin lelun. Tarkoitus oli vapauttaa koira heti, kun se katsoo esteen suuntaan. Tässä tuli aika paljon viivettä, kun Viima mieluummin katsoi minuun.\nPaljon tuli treenattua, mutta hauskaa oli :) Jälkikäteen oli myös mielenkiintoista katsella videoita ja huomata paljon kaikenlaisia mokia. Yritän ottaa opiksi seuraavaa kertaa varten…\nKävimme Myryn kanssa hieman vapaavuorolla treenailemassa. Lähinnä otin keppejä seuraavilla variaatioilla: – hypyn jälkeen kaartuu vasemmalle kepeille, ohjaus koiran vierellä vasemmalla ja […]\nTänään oli tämän kevään ekat ulkoagilitytreenit. Paikalla oli vain kuusi koirakkoa, joten ehdimme tehdä kaksi eri rataa tunnin aikana. Eka rata sujui […]\nEdellinen 8.11.2010 Pojat juoksulenkillä\nSeuraava 13.11.2010 Vimpulan treenit


Heinäkuun vinkit – Lappica\nValon määrä meillä Lapissa on kesällä enimmillään ja on tutkittu, että silmille näkyvä valo kohentaa välittömästi vireystilaa. Kesäpäivien valoisuus koetaan erityisen myönteisenä ja suotuisimmillaan valon vaikutukset ovat aamun aikana.\nOleskeltaessa aamuauringossa silmille näkyvä valo käynnistää serotoniinin tuotannon. Tämä kohentaa mielialaa, virkistää ja parantaa yöunen laatua. Suomalaisista yli 30-vuotiaista aikuisista 85 % huomaakin vuodenaikojen vaikuttavan hyvinvointiinsa. Auringossa oleskeltaessa auringon ultraviolettisäteily käynnistää iholla D-vitamiinin tuotannon. Huomioitava on kuitenkin, että liiallinen auringossa olo altistaa syöville, joista tunnetuin on ihosyöpä, melanooma.\nKesäaikaan työssä olevien kannattaa varautua jo hyvissä ajoin helteen mahdollisuuteen. Käytä työpaikalla mahdollisuuksien mukaan tuulettimia tai ilmastoinnin säätämistä. Tuulettimia kannattaa työpaikoille hankkia tarpeeksi ja varmistaa vanhojen toimivuus. Sälekaihtimilla tai verhoilla on hyvä tarvittaessa suojata auringonpuoleiset ikkunat.\nLämpimässä työskennellessä juo riittävästi vettä, vaikka et tuntisikaan janoa. Sopiva määrä on 1-2 dl kerralla 3-4 kertaa tunnissa. Myös riittävä ravinto on tärkeää suolatasapainon säilyttämiseksi. Työelämässä lievä lämpöuupuminen voi huomaamattomana lisätä tapaturma-alttiutta ja virhesuorituksia sekä heikentää yleistä fyysistä ja psyykkistä toimintakykyä. Oireet hellittävät nestettä juomalla, kehoa viilentämällä sopivalla vaatetuksella ja viileillä kääreillä sekä levolla.\nTyön riittävä tauottaminen on tärkeää. Tauot kannattaa viettää viileässä, kuten esim. ilmastoidussa autossa, varmista ajoissa auton ilmastoinnin toimivuus. Ulkotyössä huomioi myös ihon ja silmien suojaus kevyellä, ilmavalla vaatetuksella, aurinkolaseilla ja esim. lippalakilla.\nTaukojen pitäminen auringossa oleskelusta, auringolta suojautuminen sekä riittävä neste- ja ravintotaso ovat myös lomalaiselle tärkeitä.\nMukavaa heinäkuuta kaikille! Toivotaan, että kesäsää on toivottavasti koko kauden ajan kaikin puolin suotuisa!


Sisustus ja parisuhde | SISUSTUSBLOGI\nSisustus ja parisuhde\nJulkaistu 4.1.2013 Kirjoittaja: Ulla Heinonen\tJätä kommentti\nTässä pieni hauska tehtävä, jolla arvioit parisuhdettasi ja sisustustasi..\n1. Istuudu olohuoneessa mielipaikkaasi.\n2. Katsele ympärillesi olohuoneessasi ja valitse viisi esinettä / tavaraa, joista todella pidät ja jotka ovat sinulle tärkeitä. Kirjoita valitsemasi asiat paperille. Ne voivat olla huonekaluja, tekstiilejä, julisteita, taide-esineitä, tekniikkaa, ruukkukasveja… mitä tahansa huoneessa. Kirjoita esineet paperille.\n3. Merkitse rasti listaan niiden esineiden viereen, jotka olet saanut lahjaksi kumppaniltasi tai jotka olette hankkineet yhdessä. Kun lista on valmis, siinä on viisi esinettä ja nollasta viiteen rastia.\nJos rasteja on paljon, on parisuhde läheisempi ja terveempi. Paljon rasteja saaneet näkevät parisuhteensa pitkäkestoisena kumppanuutena ja ovat halukkaampia käyttämään enemmän aikaa ja vaivaa saadakseen suhteen toimimaan.\nEi muuta kuin testailemaan itseä ja kavereita :).\nAsiaa on tutkinut psykologi Andrew Lohman kalifornialaisesta Claremont Graduate-yliopistosta.\nLisää löytyy kirjasta Minuutissa muutokseen (s. 241 – 245) – Richard Wiseman\navainsanoilla Arne Jacobsen, hhuonekalujen ostaminen, kestävä parisuhde, olohuoneen sisustus, parisuhde ja sisustaminen, Swan-tuoli, yhteiset hankinnat parisuhteessa


Juha Savelan urheilukolumni Dohan MM-kisoista – mitalittomuus alkaa olla suomalaiselle yleisurheilulle uusi normaali\ntorstai 29.7.2021 | 02:07\nSu 6.10.2019 klo 21:15\nEi ollut maailmanluokan yllätys, ettei Suomi saanut mitaleja sunnuntaina Dohassa päättyneistä yleisurheilun MM-kisoista. Kävi niin kuin Lontoossa (2017) ja Berliinissä (2009). Mitalittomuus alkaa olla uusi normaali suomalaiselle yleisurheilulle niin olympialaisissa kuin MM-kisoissakin.\nKeihäänheittäjät ovat tähän asti kannatelleet Suomea MM-kisojen mitalitilastoissa: 22 suomalaismitalista tasan puolet on tullut keihäänheitosta. Lassi Etelätalo piti Dohassa kiinni finaaliperinteestä ja täytti kaikin puolin paikkansa. Etelätalo repi kropastaan irti sen mihin päivän kunto riitti. Se oli näiden kisojen paras suomalaissuoritus.\nKaikki kunnia Etelätalon suoritukselle, mutta tulevissa arvokisoissa keihäsfinaalin vakiopaikkakin voi joutua vaakalaudalle. Antti Ruuskanen ja Tero Pitkämäki ikääntyvät – eikä uran jatkostakaan ole täyttä varmuutta.\nToki tulossa on Oliver Helander, mutta loukkaantumiset jo uran tässä vaiheessa ovat huolestuttava signaali. Jos nuorella miehellä on vaivaa olkapäässä, se on keihään kaltaiseen repivään lajiin miltei pahin mahdollinen paikka.\nNaisten pika-aidat on laji, jossa suomalaiset ovat menneet aidosti eteenpäin. Maailman ehdoton huippu on lähellä, mutta vielä kaukana, jos olympiamitaleja ajattelee. Pikamatkoilla kansainvälinen taso on laajempi kuin muissa lajiryhmissä, joten helppoa ei ole Annimari Kortteen, Reetta Hurskeen tai Nooralotta Nezirin nousu maailman top kolmoseen. Suunta on toki oikea.\nSitä paitsi seuraava arvokisa tulee pian. Tokion olympialaiset ovat kymmenen kuukauden päässä. Näistä lähtökohdista ei ole kovin realistista odottaa yleisurheilijoilta paluuta mitalikantaan. Elokuun lopun EM-kisat Pariisissa ovat suomalaisille tässä suhteessa sopivampi areena.\nDohan MM-kisat olivat toivottavasti kansainväliselle lajiliitolle (IAAF) pysäyttävä osoitus siitä, mitä tapahtuu kun itse urheilu ja urheilijat uhrataan markkinoiden ja politiikan pelinappuloiksi. Esimerkiksi kestävyyslajeissa urheilijat joutuivat äärimmäisten olosuhteiden koekaniineiksi. Kun kisat Qatarissa eivät kiinnostaneet paikallisia pätkääkään, kyläkilpailuissakin on usein riehakkaampi tunnelma.\nQatar haki kisojen järjestämisellä pr-voittoa, mutta tulos jää kyseenalaiseksi, kun ottaa huomioon maailmalla heränneen kritiikin. Ihmisoikeuskysymykset nousivat maailmalla esiin, mutta kokonaan toinen kysymys on, paraneeko tilanne maassa tässä suhteessa MM-kisojen jälkeen. Epäillä sopii.\nNo, tulossa ovat jalkapallon MM-kisat 2022, joiden eteen tehdään orjatyöhön rinnastettavin voimin töitä. Niihin kisoihin "kukaan ei tule pettymään", jos Jari Litmasen lausunto pitää paikkansa. Mitäpä noita lahjuksia, stadioneita rakentavien työntekijöiden surkeaa kohtelua ja kuolemia tai ihmisoikeusrikkomuksia miettimään... Näiltä asioilta Litmanen ummisti silmänsä Qatarin mainosmieheksi ryhtyessään.


Buhund Rotutiedot | Purina\n900-luvulta peräisin olevista viikinkihaudoista on löytynyt erittäin paljon buhundia muistuttaneiden koirien jäännöksiä. Se on läheistä sukua islanninlammaskoiralle ja koulutettiin alun perin työkäyttöön maatilan kaikkiin töihin: paimenten seuraksi, vahtikoiraksi ja paimenkoiriksi. Sen nimi tarkoittaa norjaksi ”talon koiraa” tai ”pihakoiraa”, ja Norjassa sitä käytetään edelleen tässä tarkoituksessa. Kotimaansa ulkopuolella rotu on harvinainen, Suomessa niitä arvioidaan olevan vain 50-60.\nRohkea, uskalias ja aktiivinen buhund on mahtava perhekoira kaikille, jotka eivät välitä runsaasta karvanlähdöstä kerran tai kaksi vuodessa, ja osaavat kouluttaa koiran hillitsemään haukkuaan. Koira on mahtava seuralainen ja sopii erityisesti aktiiviseen kotiin, jossa se pääsee harjoittamaan jotain koiraurheilulajia ja saa paljon liikuntaa.\nBuhund on perusterve koira, mutta monien muiden rotujen tavoin rodulla esiintyy kuitenkin toisinaan perinnöllisiä silmäsairauksia ja lonkkanivelen kehityshäiriöitä (dysplasiaa, joka saattaa heikentää koiran liikkuvuutta). Siksi koirien silmät ja lonkat tulee tutkia ennen jalostuskäyttöä.\nBuhund tarvitsee liikuntaa tunnin tai kaksi tuntia päivässä. Sitä on käytetty kuulovammaisten opaskoirana, ja se pärjää hyvin myös agilityssa ja tokossa ja innostuu uusista haasteista. Ottaen huomioon koiran paksun turkin ja maantieteellisen alkuperän se pärjää huonosti lämpimissä sääoloissa, joten se täytyy pitää viileänä kuumalla säällä. Kesällä koira kannattaa ulkoiluttaa varhain aamulla ja myöhään illalla.\nBuhundilla on karvanlähtöaika kerran tai kaksi kertaa vuodessa, jolloin sen paksusta turkista lähtee paljon karvaa ja turkki kannattaa harjata päivittäin. Muuten turkin käyminen läpi harjaamalla ja kammalla kerran tai kaksi kertaa viikossa riittää.


03.01.2018 vuoteen ylin ulkomaiset morsiamet kondomi sisään paimio\nKondomi ennen ja nyt tutustu kondomin historiaan Esihistorian varhaisin vihje kondomista löytyy pimeästä ja kosteasta luolasta Ranskasta. Akvitaniassa sijaitsevassa Combarellesin luolastossa. Puuttuu: ylin ulkomaiset morsiamet paimio. Erilaisia kondomeja täytyy sovittaa, että varmasti löytä itselleen. Miehet eivät osaa ostaa oikeankokoisia kondomeja Väestöliiton Mies, osaatko käyttä kondomia? Erityisesti nuorten kannattaa selvittä, mitä kondomipaketin sisältä löytyy. Indianan yliopiston tutkijat analysoivat kaikkiaan 50 eri tutkimuksen aineiston ja loivat viidentoista kohdan varoituslistan kondominkäytöstä. Luultavasti yleisin tekosyy miesten osalta sille, ettei kondomia tule käytettyä, on se, että se vaikuttaa negatiivisesti nautintoon, heikentä. Seksi ja parisuhde, mainos, mainos, käytämme evästeitä parantaaksemme käyttökokemusta. Kondomeja esimerkiksi käsiteltiin rikillä, jotta niistä saatiin sileämpiä, ja vuonna 1750 Lontoossa aloitti toimintansa ensimmäinen kondomikauppa. Joka kolmas tutkimukseen osallistuneista oli onnistunut laittamaan kondomin paikalleen värinpäin. Värän liukasteen käyttäminen, noin neljä prosenttia vastanneista kertoi käyttävänsä öljyperäistä liukastetta lateksikondomien kanssa. 25-34-vuotiaista miehistä vain 29 prosenttia ja 35-44-vuotiaista 21 prosenttia käytti kondomia.\nYlin ulkomaiset morsiamet kondomi sisään paimio - T?ss? 15 yleisint? virhett?\nSuomalaiset pornovideot seuranhaku sivut 601\nPrague escort massage valintatalo noljakka 694\nPorno runkkaus seksi ilmaiset videot 178\nPiukkaa pillua juttuseuraa miehille 32\nYlin ulkomaiset morsiamet kondomi sisään paimio 970\nKondomi voisi estä hiv-tartunnan myös ikämiehiltä, jotka hakevat naisseuraa Venäjältä. Kondomi vuonna 1564: puuvillakangas, kuppaa torjuttiin syljellä kastellulla puuvillatilkulla. Kondomien leveys mitataan kondomin ollessa levitettynä esimerkiksi pöydälle. Spinifex sisältä erikoista nanoselluloosaa eli kasvin soluseiniä tukevaa ainetta, joka lateksiin yhdistettynä tekee kondomeista 20 prosenttia lujempia. Nykyisin tavalliset lateksikondomit ovat 0,06 millimetrin paksuisia. Lähde: Men's Health kondomi seksi.\n0 ajatuksia “Ylin ulkomaiset morsiamet kondomi sisään paimio”


CHAOS ENGINE INSIDE: 2017\nBlogi jää määrittämättömän pituiselle tauolle.\nKai se on siltä vaikuttanut jo pitkään, mutta nyt tästä tulee ihan virallista. Pitää järjestää asioita päässä ja pään ulkopuolella, eikä mulla ole vain aikaa blogille - ja on niitä muitakin syitä. Palaan kertomaan kaiken - toivottavasti suhteellisen pian. Kaipaan kirjoittamista, mutta tällä hetkellä se ei vain onnistu.\nsanat kirjoitti ELINA SIBERIA kello 20:45 3 kommenttia :


200302506 - Taloussanomat - Ilta-Sanomat\nUnohtumaton jingle ei saa haastajaa\nKaikki Suomen ensimmäisen tv-sukupolven ihmiset muistavat, että ”Ajatar on Forumissa, Forumissa Mannerheimintiellä”. Raili Ihatsun suosimasta vahvasta tv-mainonnasta on tullut osa kotimaista populaarikulttuuria.\nMainoselokuvien musiikkia tutkinut Pohjantähti-Elokuva Oy:n toimitusjohtaja Pepe Teirikari arvioi Kaarlo Kaartisen säveltämä mainosjinglen kestävyyttä:\n– Se muistuttaa aika tavalla Pientä nokipoikaa, joten melkein kuka tahansa pystyy sen laulamaan. Teksti on huippuunsa pelkistetty – sisällysluettelo, jossa ei ole yhtään adjektiivia.\nTeirikari kiertää säännöllisesti luennoimassa eri oppilaitoksissa mainoselokuvasta. Edelleen jopa parikymppiset nuoret tuntevat sävelmän, vaikka sitä ei ole kuultu televisiossa vuosikymmeniin.\n– Erikoista Ajattaren mainoksessa on sekin, että lähes kaikki siinä mainitut asiat ovat yhä ennallaan. Monen muun mielissä säilyneen sävelmän mainostamat tuotteet ovat kadonneet markkinoilta tai niiden omistajayritykset on myyty.\nAjattaren modernisointia ajatellen tv-mainos oli jopa liian mieliinpainuva.\n– Seitsemänkymmenluvunluvun tv-mainos oli niin menestyksekäs, että se tuntui välillä rasitteelta. Oli saatava ihmiset vakuuttuneiksi, että 1990-luvun Ajatar on trendikäs edelläkävijä, Sari Ihatsu sanoo.\nMarkkinointiviestinnässä Ihatsu uskoo selkeisiin valintoihin. Kun budjetti on rajallinen, on mediavalinnoissa oltava tarkka. Nyt Ihatsulla ei ole hinkua televisioon.\n– Tv-mainonnan tulvassa on nykyään vaikea erottautua.\nPari vuotta sitten Ihatsu teetätti tv-spotin, mutta hyllytti sen, koska se ei ollut linjassa Ajattaren mielikuvan kanssa.\n– Tekijä toteutti omia mielihalujaan, eikä ollut sisäistänyt Ajatar-brandia.\nIhatsu vaalii yrityksensä brandia tiukasti. Hyvät kemiat ja yhteinen ymmärrys ratkaisevat. Kun Ajattaren mainontaa loihtinut luova tiimi lähti Ihatsun valitsemasta mainostoimistosta, asiakas seurasi perässä.\n– Kun tekijät vaihtuivat, vaihtui myös ymmärrys brandista. Halusin jatkaa yhteistyötä AD:n ja copyn kanssa, vaikka he työskentelevät nyt kahdessa eri toimistossa, Ihatsu sanoo.\n– Media luo mielikuvaa, mutta yhtä tärkeitä ovat asiakassuhteen rakentamiseen liittyvät ratkaisut. Miten lähestyä niitä asiakkaita, jotka eivät ole vielä käyneet meillä ja miten vahvistaa nykyisten asiakkaitten uskollisuutta, Ihatsu pohtii.


New Poster - ihala\nOlen muutamassa blogissa ihaillut Fine Little Dayn makeaa vuori-julistetta ja muutamia kertoja itsekkin sitä jo klikkaamassa ostoskoriin kunnes tajusin, että onhan meillä vuorista valokuvia ihan omasta takaa. Kanadassa jo useaan kertaan vierailleena on tullut Kalliovuorilla käytyä haikkamassa ja ihan fiilistelemässä maisemia. En ole aiemmin julistekoossa mitään omista valokuvista tilannutkaan ja nyt siihen tuli oiva tilaisuus. Häämatkalla räpsästy kuva möllöttää nyt olohuoneen seinää vasteen koossa 50x70. Toi taas mukavaa vaihtelua ja rauhoitti huonetta. Ei nyt verrattavissa design tauluun, mutta muisto ihanasta häämatkasta on todella Fine.\nI made first time a poster from my own photo, turned out great.\nTunnisteet: juliste, kalliovuoret, matkamuisto, oma valokuva, poster, rocky mountains, souvernier\nIrmastiina Ruusukummusta 7. toukokuuta 2014 klo 5.04\nIhana taulu ja parempi, kun on itse otettu..:)\nSuveliina 8. toukokuuta 2014 klo 5.58\nKiitos, onhan se ihan totta =)\nPeppi 7. toukokuuta 2014 klo 9.36\nItse otetussa kuvassa on niin miljoonasti enemmän tunnetta ja muistoja kuin toisen ottamassa. Mieletön maisema :)\nSuveliina 8. toukokuuta 2014 klo 6.00\nMaisemat ovat todella upeat ja paikanpäällä koettuna aivan mahtavat. Ensi vuonna olisi tarkoitus taas mennä näihin samoihin maisemiin. =D Ei tule kyllästymisen tunnetta.\nNiina 7. toukokuuta 2014 klo 12.57\nSamaa minäkin, itse otettu on parempi kuin design-taulu! Nuo tuolit ovat ihanat: mitä, missä ja milloin?\nSuveliina 8. toukokuuta 2014 klo 8.07\nOn siinä omassa kuvassa tosiaan enemmän fiilistä ja ne muistot =D Kiitos, tuolit on mummin perintöä. Saivat alkuvuodesta uuden kankaan päälleen kun oli sopivasti IvanaHelsingin kankaatkin alessa. Vaihtelua mustavalkoraidalle, vaikka ihan hauskat nekin olivat.\nakissfromthepast 7. toukokuuta 2014 klo 13.53\nPosteri on hieno sillä oma kuva on aina oma. ja toi on makee!!!\nja noi tuolit! wooww :D\nSuveliina 8. toukokuuta 2014 klo 8.08\nVoi kiitos tuhannesti. Hetki, jolloin kuva otettiin oli ihana eloikuinen ilta. Ihasteltiin auringon laskua. Just niin ällöromanttista, mutta kuitenkin niin ihanaa =D Kiitos, tuoleista tykkään itsekkin tosi paljon.


Ajay Rochester laihtui 23 kiloa – Stara\nAjay Rochester laihtui 23 kiloa\nViihdeuutiset 10.12.2013, 10:00 · Anna Poikkimäki\nSuurin pudottaja -laihdutusohjelman juontaja Ajay Rochester päätyi tänä vuonna uutisotsikoihin yllättävästä syystä – nainen oli nimittäin lihonut paljon lyhyessä ajassa. Hän kertoi medioille saaneensa kilonsa jatkuvalla ylensyönnillä ja roskaruokien mässäämisellä.\n44-vuotias Ajay on sittemmin yrittänyt karistaa liikakilojaan terveellisillä elämäntavoilla, kuten oikeaoppisella ruokailulla ja treenillä. Lopputulokset ovat olleet ilahduttavia. Nainen nimittäin laihtui kymmenessä viikossa 23 kiloa, ja halusi esitellä tuloksia Sydneyssä meren rannalla.\nRochester paljasti äskettäin, että liiallinen syöminen olisi voinut koitua hänen turmakseen. Neito juonsi Australian Suurin pudottaja -realitysarjaa vuosina 2006 – 2009. Excess Baggage -realityohjelmassa esiintynyt nainen asuu nykyisin Los Angelesissa.


LeenaJohannan putiikki: Uusia ompeluksia\nVintageruusu tyynynpäälliset jossa valkoista pellavaa ja puuvillapitsit.\nNämä tyynyt ovat kooltaan 45x45cm.\nTeen kyllä muitakin kokoja. Kannattaa kysellä.\nHintaa näille tyynyille tulee 23eur /kpl.\nAlempana Laura Ashleyn ruusukangasta ja vaniljan väristä pellavaa puuvillapitsein.\nNämä tyynynpäälliset ovat kooltaan 40x60cm.\nHintaa näille tulee 24eur / kpl.\nLähettänyt LeenaJohannan putiikki klo 0.16\nAnneMari 24. elokuuta 2010 klo 9.58\ntoi vintageruusu on kyllä aika herkkua :))))\nOlen nyt tehnyt pikku...


Pyhä Puijo - Viikkosavo\n8.8.2018 Jouni Vornanen\nPuijo nousee pöhinään tasaisin väliajoin. Suunnitelmista ei ole pulaa. Niitä on läjäpäin. Hyvin tiedetään, että tarinat helpottavat palveluiden tuotteistamista, markkinointia ja myyntiä. Tarinoista Puijolla on runsauden pulaa.\nPuijon torni herätti aikoinaan irvileuat liikkeelle. Tötteröstä käytettiin nimitystä Suurtorni tai Pottunuija. Ilkeimmät nimittivät sen Piispasen Mulkuksi, pääurakoitsijan mukaan.\n60-luvulla Puijolla elettiin kulta-aikaa. Puijon kisat oli merkittävä tapahtuma, jonne roudattiin väkeä linja-autoilla ympäri maakuntaa. Jopa kansainvälinen maine syntyi kisojen pitkästä historiasta.\nSpede Pasasen Pähkähullu Suomi sai ensi-iltansa -67. Jukka Virtasen ohjaama elokuva oli sen vuoden katsotuin elokuva, noin 400 000 katsojaa. Leffa syntyi Suomen itsenäisyyden 50-juhlavuoden innoittamana. Yhtenä kuvauspaikkana oli Puijo.\nElokuvafanit ovat kautta aikojen juosseet kilvan kuuluisilla kuvauspaikoilla. Esimerkiksi Star Wars -kannattajat ovat vuosikymmeniä matkustaneet Tunisiaan, jonne Luke Skywalkerin kotiplaneetan kuvaukset sijoittuvat.\nVierailihan Persian Shaahikin Puijolla Kekkosen ollessa kapellimestarina. Totta kai vierailupäivän lounas tarjottiin Puijolla: härän fileetä talon tapaan. Shaahi rakastui maisemiin niin, että huhujen mukaan uhkasi ostaa Pottunuijan kauniille vaimolleen.\nMihin suunnitelmat murskaantuvat? Kettutytöt kaivavat esiin jonkun kasvin, Isokissakäpälän ja koko maakunta on sillä kertaa kontallaan. Päätöksiä tehdään mukamas järkisyillä, vaikka tunteet ovat pinnassa kuin Puijon Pottunuijalla.\nVarsinkin bisneksen kehittäminen Puijolla on myrkkyä. Edes bussiliikennettä ei ole saatu järjestettyä. Tosin, Raimo Savola teki esityksen, jossa Puijolta rakennettaisiin gondolihissiyhteys linja-autoasemalle. Näitäkin on pystytetty menestyksellä vaikka kuinka paljon pitkin maailmaa.\nAutuaasti on unohdettu matkailun olevan maailman suurin teollisuudenala, joka tuo duunia ja hyvinvointia alueelle.\nPuijo on menetetty aikoja sitten. Matkailijat hakeutuvat lomakeitaisiin, joissa jokaiselle löytyy jotain kivaa, kesällä tai talvella, kelistä riippumatta. Onhan meilläkin kruununjalokivi, Tahko.


Artek - Yhteystiedot - Artekin myymälät\nPääkonttori Artek Open Archives\nEN FI DE SV Artek Aitta\nVellamonkatu 3000550 Helsinki(käynti sisäpihalta)\nPuh: +358 50 406 3687\nJakkara 60 täyttää 80 vuotta!\nAlvar Aallon suunnittelema Jakkara 60 täyttää tänä vuonna 80 vuotta. Jakkara on Artekin suosituin tuote ja yksi maailman tunnetuimmista muotoiluklassikoista. Jakkara 60 kiteyttää hyvin Artekin arvot teknologian, taiteen ja eettisyyden merkityksestä.Tänä vuonna juhlimme Jakkaraa usein erikoisvärisarjoin ja –versioin. Ne ovat myynnissä juhlavuoden 2013 ajan.\nArtek Aitan ale 13.-20.6.\nTule tekemään huippulöytöjä Aittaan 13.-20.6.\nSujuvan arjen palvelija Aslak 31.5.-30.6.\nIlmari Tapiovaaran vuonna 1958 suunnittelema yleistuoli Aslak sai heti loistavan vastaanoton ja siitä tulikin aikansa myyntimenestys.\nAslak-tuoli kampanjan ajan 31.5.-30.6. hintaan 395 € (ovh 510 €).\nAnna ajaton lahja\nKun haluat antaa lahjaksi jotain, jonka arvo kasvaa ennemmin kuin sulaa käsiin, kannattaa muistaa Artekin ajaton 80-vuotias muotoiluklassikko Jakkara 60.\nTule myymälöihimme ja löydä valikoimastamme toivotuimmat lahjat kevään juhliin!Muistathan myös lahjakorttimme.\nArtek Aitta avoinna myös maanantaisin ja tiistaisin\nArtek Aitta avoinna 3.12. alkaen ma-pe 11-19 ja la 10-15\nVarastomyynti Turun Logistiikkakeskuksessa 9.-10.11.\nPe 11-19La 10-15 Näyttelykappaleita ja poistomalleja. Tule tekemään löytöjä!\nArtek täyttää tänään 77 vuotta\nVuonna 1935 neljä nuorta idealistia, Alvar ja Aino Aalto, Maire Gullichsen ja Nils-Gustav Hahl, päättivät perustaa yrityksen. Liikeideana oli ”harjoittaa huonekalujen kauppaa sekä näyttelyiden avulla ja muulla tavoin edistää nykyaikaista asuntokulttuuria”.Tänään tulee kuluneeksi 77 vuotta Artekin perustamisesta. Lue lisää\nTakaisin kotiin -esite on ilmestynyt\nArtek-myymälöiden uusi esite on ilmestynyt. Hae omasi myymälöistämme tai selaa sähköisesti.\nArtek avaa Euroopan pääkonttorin Berliiniin\nPerustamisestaan (1935) lähtien kansainvälisesti ajatteleva ja toimiva Artek vahvistaa nyt rohkeasti asemaansa Euroopan markkinoilla. Yhtiö avaa uuden kansainvälisen kodin - Mondial Home – 14.9. Berliinin kosmopoliittisessa ympäristössä keskellä sykkivää Mitten aluetta.\nArchizines-arkkitehtuurikirjallisuus esittäytyy Artek Helsingin myymälässä\ndo you read me?! –kirjakaupan yhteyteen Artekin Esplanadin myymälään avataan Archizines-näyttely 12.9.2012. Näyttely juhlistaa vaihtoehtoisen ja omakustanne arkkitehtuurikirjallisuuden uutta nousua. Archizines on Lontoon Architectural Associationin kanssa tuotettu kiertonäyttely, jonka on kuratoinut brittiläinen arkkitehti Elias Redstone . Näyttely esittelee 80 arkkitehtuuria käsittelevää julkaisua yli 20 maasta ympäri maailman. Julkaisut ovat arkkitehtien, taiteilijoiden ja opiskelijoiden toimittamia tarjoten uusia näkökulmia arkkitehtuurin arvioimiselle, kritiikille ja tutkimukselle. Julkaisut tuovat tärkeän ja usein radikaalin lisän ajatustenvaihtoon arkkitehtuurin ympärillä ja nostavat esille printin merkityksen tämän päivän digitaalisessa ajassa.\nArtek esittäytyy monipuolisesti Habitare-messuilla Artekin arvot jalkautuvat arkeen\nArtek esittäytyy Habitare-messuilla laajemmin ja monipuolisemmin kuin koskaan. Oman osaston lisäksi Artek on yhteistyökumppanina Ahead!-designalueen kokonaisarkkitehtuurissa sekä Aikamatka-erikoisnäyttelyssä. Artek-osasto 7h31.\nArtek-dialogi #7, lauantai 8.9.2012, Stockmann Argoshalli\n8.9. lauantai Mirkku Kullberg ja Eero Aarnio klo 13 / Eero Aarnio – oman tiensä kulkija klo 14:30 / Eero Aarnio – kansainvälinen designtaival\nPientä ja Merkityksellistä Artek esittelee ensimmäiset maistiaiset uudesta abc Collection -kokoelmastaan syyskuun Maison&Objet –messuilla Pariisissa. abc Collection koostuu pientuotteista, jotka toimivat luonnollisena osana Artekin muun valikoiman kanssa. Kokoelman nimi viittaa arjen aakkosiin. Tuotteet palvelevat käytännön pieniä tarpeita ja hivelevät silmää tuoden iloa arkeen. abc Collection koostuu funktionaalisista ja kauniista esineistä, joilla jokaisella on oma paikkansa. Kokoelma tarjoaa yllätyksellisiä, erilaisia ja ainutlaatuisia esineitä kunnianosoituksena käsi- ja taideteollisuudelle ja pientuotannolle.\nOodi 80-vuotiaalle jakkaralle\nJuhlavuoden avaus Argoshallissa\nAlvar Aallon suunnittelema Jakkara 60 täyttää ensi vuonna upeat 80-vuotta. Jakkara 60 on Artekin myydyin tuote ja yksi maailman tunnetuimmista muotoilutuotteista. Artek juhlistaa klassikkonsa syntymäpäivää ennakkoon Stockmannin Argoshallissa 31.8.-16.9. Kansainvälisesti arvostettu taiteilijaduo Grönlund-Nisunen on rakentanut massiivisen Stool 60 Composition -installaation keskelle Argoshallia. Lue lisää\nArtek esillä Habitare-messuilla\nTervetuloa Habitareen tutustumaan Artekin uutuuksiin!\nOsta tuotteesi verkkokaupastamme. Voit valita määrät, värit ja muut vaihtoehdot tilausvaiheessa.


Opiskelijalle - Tiitus\nKaikki opiskelijan työpaikat\nOpiskelijan työpaikat siellä missä sinäkin\nTiitus on työnhakusovellus, joka tekee työn hakemisesta helpompaa ja nopeampaa. Et joudu täyttämään kymmeniä erillisiä lomakkeita, vaan voit hakea kaikkia avoimia työpaikkoja kätevästi yhdellä ja samalla profiililla.\nSovellus ehdottaa sinulle parhaiten sopivia avoimia työtehtäviä. Voit löytää työharjoittelupaikat, kesätyöpaikat, osa-aikaiset työt sekä oppisopimus- ja koulutussopimuspaikat. Työpaikan hakeminen tapahtuu vain muutamalla painalluksella. Kun olet hakenut työpaikkaa, voit samaan aikaan seurata puhelimesta työhakemuksen etenemistä. Voit myös chattailla työnantajien kanssa ja aloittaa keskustelun jo ennen ensimmäistä työhaastattelua.\nVinkkejä ja ajatuksia työnhakuun\nSuuri osa työpaikoista jaetaan tutuille suhteiden kautta. Suhteet rakentuvat harrastuksista, opiskelukavereista, perheestä ja heidän verkostoista sekä tapaamalla uusia ihmisiä. Tuttujen palkkaaminen on erittäin luonnollista johtuen siitä, että ihmiset...\nSyksy lähestyy kovaa vauhtia ja suuri osa meistä saattaa aloittaa opiskelut uudella paikkakunnalla. Työn etsimisestä tulee siis ajankohtaista. Tänä päivänä monen opiskelijan täytyy tehdä töitä opintojensa ohella, sillä asumisen ja elämisen kustannukset ovat suuret....\nMonesti näemme työnhaun vain hakemusten ja ansioluetteloiden lähettämisenä. Se on kyllä osa työnhakua, mutta se on vain juoksukilpailun viimeinen suora, jossa kaikki aikaisempi tekeminen konkretisoituu. Työnhakeminen alkaa jo paljon aikaisemmin. Se pitää...


Puhekupla: Hän kutsuu olemattomat olemaan\nHän kutsuu olemattomat olemaan\nJohn Appleseed lipui kahdella kanootilla alavirtaan. Toisessa hän ymmärrettävästi istui itse, toinen oli täytetty omenansiemenillä. Joki mutkitteli, kapeni koskiksi, leveni suvannoiksi. John ohjasi kanoottinsa paikkaan, jonne arveli Amerikan Lännen asutuksen seuraavaksi leviävän. Sinne hän kylvi omenansiemenet, ja kun uudisasukkaat tulivat, hän saattoi myydä heille terhakoita omenapuun taimia.\nOmenoista kirjoittaa Michael Pollan kirjassaan Halun kasvioppi. Kirja leikittelee ajatuksella, että kasvit ovat tahtovia olentoja - ja mitä ne tahtovat? Lisääntyä ja täyttää maan. Koska ne eivät pääse itse liikkumaan, ne houkuttavat eläimiä ja ihmisiä pikku apulaisikseen.\nKirja oli niin mukaansa tempaava, että luin sen kahdesti peräkkäin. Luin sitä keväällä ja kesällä, aikana jolloin kaikki kasvaa ja valloittaa elintilaa. (Kasvimaan hoitajat tuntevat ilmiön, eivätkä aina kiitä sitä.) Aloin tarkkailla luontoa enenevällä kunnioituksella.\nPieni männynsiemen - miten siihen onkin koodattu se viisaus, että se osaa kasvaa suorarunkoiseksi puuksi, jonka neulaset kiiltelevät auringonpaisteessa.\nJumala tekee kuolleet eläviksi ja kutsuu olemattomat olemaan, puhui siemen.\nSamoihin aikoihin luin biologi Jussi Viitalan kirjaa Inhimillinen eläin, eläimellinen ihminen. Viitalan teesi kirjassa on, että eläimellä on paljon enemmän opittua ja "kulttuurista" käyttäytymistä kuin olemme kuvitelleen, ja että ihmisellä on paljon enemmän vaistonvaraista käyttäytymistä kuin olemme tottuneet ajattelemaan. Viimeistään sen kirjan lukemisen jälkeen aloin kunnioittaa eläimiä kumppaneinani - Luojan luomina, joilla on älyä, toiveita, tunteita.\nAjattelin, miten luomisen aamuna kajahti käsky: Lisääntykää ja täyttäkää maa. Se on koodattuna meihin kaikkiin, kasviin, eläimiin, ihmisiin.\nTutussa virressä lauletaan "Kaikki joissa henki on, kiittämään jo tulkohon." Mielessäni olen kuullut sanan Henki isolla alkukirjaimella. Siis ne kiittävät, jotka Pyhä Henki on niin valaissut, että he älyävät kiittää. Mutta mielestäni pienikin alkukirjain käy. Kaikki joissa yleensä ottaen henki pihisee, kiittävät. Puut huminallaan, kukat kukkimisellaan, kissat kissaudellaan, ihmiset ihmettelyllään.\nLähettänyt Kaarina Heiskanen klo 11.38\nTunnisteet: Halun kasvioppi, Henki, John Appleseed, Jussi Viitala, Michael Pollan, Omena, Rukous\nIda-Maria 2. huhtikuuta 2014 klo 1.31\nKaarina Heiskanen 2. huhtikuuta 2014 klo 2.38\nIda-Maria 4. huhtikuuta 2014 klo 5.01\nIrina Köntti 3. huhtikuuta 2014 klo 3.41\nPiristävän toisenlainen :)\nIhan mahdoton tehtävä\nElämäni ensimmäiset some-hautajaiset\nKuin seinästä reväisty\nKahden euron tulevaisuus


Mõmmi - Rekku Rescue ry\nLisätty sivulle: 2013-11-11\n22.6.2015 Mõmmi lähti sateekaarisillalle.\nMe näimme voimasi vähenevän,\nVie eteenpäin meitä,\nVaik’sydän on täynnä kyyneleitä.\nRakasta urheaa poikaa jäi syvästi kaipaamaan\nHeidi,Torsti ja Oona\n11/2013 Roskikseen heitetty pienimies sai uuden kodin Salosta.\n18.3.2014 Kuvaterveisiä kotoa.\n12/2013 Mõmmin kuulumiset jaettiin myös Rekku Rescuen joulukalenterissa:\nMarraskuussa 2013 kodinsaanut Mõmmi lähettää lämpöiset terveiset Rekku Rescue joulukalenterin lukijoille:\nEntinen omistaja oli heittänyt Mõmmin roskiin ja se oli löydettäessä erittäin huonossa kunnossa mm. turkin ja ihon osalta. Tallinnan tarha aloitti Mõmmin kuntoutuksen ja se on myös jatkunut uudessa kodissa, josta oheiset kuulumiset:\n“Meillä on mennyt ihan mukavasti, tyttökoira Oona, kohta 5v sitten RR:n kautta myös Tallinnan tarhalta tullut, otti pikku-ukon heti hyvin vastaan, jo ensimmäisenä yönä oltiin yhdessä nukkumassa mun sängyssä.\nRunsas viikko sitten kävimme eläinlääkärillä, pissanäyte oli ok, mutta hengityksessä rohinaa ja jotain “häikkää” saattaa olla myös sydämessä, sai pitkäkestoisen ab-piikin ja mennään noin vkon päästä uudelleen jolloin katsotaan onko kunto niin hyvä että voidaan rauhoittaa ja tutkia esim. silmää tarkemmin.\nMuuten papparainen on aivan ihana, rakastaa varauksetta kaikkia ihmisiä ja pyrkii jokaisen syliin. Eroahdistusta Mömmillä on, selvästi pelkää joutuvansa taas jätetyksi ja voi sitä pussailua kun olen taas paikalla. Ruoka maistuu, ei kuitenkaan ole ahmatti, jättää loput kun on syönyt tarpeeksi. Ulkona kulkee reippaasti ja jalka nousee. Olen havainnut ettei kuule kunnolla, mutta reagoi kyllä Oonan haukuntaan, tämä kun haukkuu kaikille tv:ssä näkemilleen koirille. Eli mukavasti meillä menee.”\nMõmmi toivottaa lämpimät joulun odotuksen terveiset ja toivoo, ettei kohtalotovereita heitetä roskiin! Lämpimässä villapaidassa rakastavan omistajan kanssa elämä on nyt varsin mukavaa.\nKoira luovutetaan uuteen kotiin tunnistusmerkittynä, rokotettuna ja loishäädettynä. Lisäksi sillä on EU-lemmikkipassi, josta toimenpiteet käyvät ilmi. Koira tulee Suomeen kaupallisen tuonnin vaatimuksia noudattaen ja tuonnista tehdään ilmoitus Eviralle. Vanhan yli 10-vuotiaan koiran kulukorvaus on 100 €.


【▷▷】Hämmästyttävä Flyboard Teneriffan eteläosassa alkaen 50,00€\nper henkilö 15 minuuttia\nper henkilö 30 minuuttia\nKoe sellaista, mitä et ole koskaan ennen kokenut. Teneriffalla on nyt tarjolla vesiurheilun hienoimpia juttuja. Ei ole väliä, kuinka vanha olet varmasti hämmästyt tästä aktiviteetista.\n”Tämä nerokas ja yksinkertainen laite kiinnitetään vesiskootterin tehokkaaseen moottoriin, jonka jälkeen syntyvä vesisuihku johdetaan pitkän letkun läpi, joka liitetään suihkukenkiin ja käsivakauttajiin.\nFlyboard-seikkailua valvoo turvallisesti kokenut ohjaaja, eikä aiempaa kokemusta tarvita.\nHauskuus on taattu, sillä 95 prosenttia ensimmäistä kertaa kokeilleista alkaa lentää jo muutamassa minuutissa.\nArvioitu kesto: Noin 1,5 tuntia: 1 tunti (30 min valmistautumiseen ja 30 min lentoon).\nHuomautus: vähintään 18 vuotta tai 16 vuotta vanhempien suostumuksella.


Työskentelytaso petti – sakkoja työturvallisuusrikoksesta | Aluehallintovirasto/Regionförvaltningsverket\nTyöskentelytaso petti – sakkoja työturvallisuusrikoksesta\n11.11.2020 15:37:23 EET | Aluehallintovirasto/Regionförvaltningsverket\nItä-Uudenmaan käräjäoikeus tuomitsi vastaavan työnjohtajan 20 päiväsakon sakkorangaistukseen työturvallisuusrikoksesta. Sakkorangaistus liittyi kesällä 2017 rakennustyömaalla Vantaalla sattuneeseen työtapaturmaan.\nTapauksessa työntekijä oli lastannut varastointihäkkejä kuilun suojakannen päälle. Häkkien ja kannella liikkuneen työntekijän yhteispainosta kyseinen suojakansi petti, jolloin työntekijä ja materiaalit putosivat rakennuksen alempaan kerrokseen.\nMateriaalien lastaaminen suojakannen päälle oli ollut vakiintunut käytäntö ja suojakantta oli käytetty myös työskentelytasona. Käräjäoikeus totesi, että työtasoa ei ollut määritetty kestämään sitä painoa, mikä sen päälle oli lastattu. Tason enimmäiskuormitukseen ei ollut perehdytyksessä tai muutenkaan kiinnitetty huomiota. Asiaa ei ollut riittävästi käsitelty turvallisuusohjeessa eikä putoamissuojaussuunnitelmassa. Työmaalla ei myöskään ollut kiinnitetty muuten riittävästi huomiota kuiluun putoamisen riskiin.\nKäräjäoikeuden mukaan vastaavan työnjohtajan velvollisuutena oli huolehtia tason turvallisesta käytöstä, ohjeistuksen riittävästä ja selvästä konkretisoinnista sekä työntekijöiden riittävästä perehdytyksestä työhön ja turvallisuuteen samoin kuin turvallisten työtapojen käytön valvonnasta. Vastaava työnjohtaja oli ollut asemansa perusteella vastuussa työturvallisuusvelvoitteiden noudattamisesta.\n”Putoamiset ovat yleisimpiä työtapaturmia rakennustyömailla. Sen vuoksi putoamissuojaussuunnitelmat ja muut torjuvat toimet ovat erityisen tärkeitä kaikilla rakennustyömailla”, muistuttaa työsuojelun lakimies Tiia Harainen.\nItä-Uudenmaan käräjäoikeuden tuomio 15.9.2020, asianumero R 19/2775. Tuomio on lainvoimainen.\nLakimies Tiia Harainen, 0295 016 553, etunimi.sukunimi@avi.fi


Entinen Tapparan pakki Nick Plastino kehui vuolaasti Patrik Lainetta – ”Hän on tullut myrskyn lailla NHL:ään” - Urheilu - Helsingin Sanomat\nSlovan Bratislavaa edustava puolustaja Nick Plastinohttps://www.hs.fi/haku/?query=nick+plastino pelasi viime kaudella Tapparassa yhtä aikaa Patrik Laineenhttps://www.hs.fi/haku/?query=patrik+laineen kanssa ja oli voittamassa Suomen mestaruutta.\nNyt Plastino pelaa KHL:ssä, mutta seuraa NHL:ää tarkasti ja nimenomaan Lainetta.\n”Tietenkin seuraan. Hän on tullut myrskyn lailla NHL:ään. Se mitä hän teki Tapparassa, hän tekee NHL:ssä, eli maaleja”, Plastino sanoi.\nLaine tekee harva se ilta maalin tai kaksi. Tähän mennessä niitä on tullut lupaavat 17.\nPlastino sai vierestä seurata viime keväänä, kun Laine paukutti maaleja Tapparan mestaruustiellä.\n”Olen onnellinen, kun katson Lainetta, kun hän on niin vaatimaton kaveri”, Plastino sanoi voitokkaan Jokerit-ottelun jälkeen.\nPlastino on kahden passin mies, Italian ja Kanadan. Tapparasta hän otti loikan eteenpäin, kun KHL-ovi aukesi, mutta helppoa se ei ole ollut.\nSlovan Bratislava on taas tälläkin kaudella talousvaikeuksissa ja palkat ovat rästissä.\n”En halua mennä yksityiskohtiin, mutta tilanne on vaikea”, Plastino sanoi. ”Kavereilla on perheitä ja niin edelleen.”\n”Me olemme tiivis ryhmä kavereita ja jatkamme pelaamista”, Plastino sanoi.\nSarjana ja jääkiekkotasoltaan KHL oli sitä mitä Plastino saattoi kuvitella. ”Tämä on paras liiga, missä olen pelannut”, hän vakuutti, vaikka taustalla vähän kiikastaakin.\nEntä kuinka paljon Laine voi tällä kaudella tehdä maaleja?\n”En tiedä. Hän voi tehdä paljon.”


Selkeä kuva Instagramiin sekä Facebookiin - Hopeinen Omena\nSelkeä kuva Instagramiin sekä Facebookiin\nViesti Kirjoittaja jhh » 13.9.2021 klo 8.54\nMiten ja millä ohjelmalla saisi Instagramiin ja Facebookin mahdollisimman selkeät kuvat? Jotenkin kuvat "rakeutuu" ja laatu huononee kun laittaa niitä sosiaaliseen mediaan? Käytössä Adoben uusin CC-paketti. Rautalangasta väännettyjä ohjeita tarvittaisiin.\nRe: Selkeä kuva Instagramiin sekä Facebookiin\nViesti Kirjoittaja wipeoutfin » 13.9.2021 klo 11.51\nValitettavasti Facebook on tykästynyt kuvien kompressoimiseen. Kannattaa siis vain koittaa mahdollisimman lähellä lopputulosta olevaa kompressiota.\nTämän artikkelin mukaan: https://mikewalterz.com/uploading-to-in ... e-quality/\nKuvakoko: max 1080 x 1350\nViesti Kirjoittaja BugsBunny » 17.9.2021 klo 15.51\nJoka paikassa on vähän eri ohjeet. Jossain oli, että 1800 px pitkä sivu, jossain taas,että 2400 px.\nViesti Kirjoittaja ikivanhus » 17.9.2021 klo 16.11\nItse importtaan canon raw-kuvat ensin lightroom vitoselle, käsittelen ja käytän facebookissa ihan hatusta vedettyä kokoa 300x2000. Ihan tarkat kuvat ovat sitten facebookissa.\nViesti Kirjoittaja BugsBunny » 18.9.2021 klo 19.03\nOletko varma? 300 x 2000 on kapea ja korkea soiro.\nViesti Kirjoittaja ikivanhus » 19.9.2021 klo 9.52\nSori, piti olla 3000x2000.\nViesti Kirjoittaja Riku7 » 15.10.2021 klo 18.48\njhh kirjoitti: ↑13.9.2021 klo 8.54 Miten ja millä ohjelmalla saisi Instagramiin ja Facebookin mahdollisimman selkeät kuvat? Jotenkin kuvat "rakeutuu" ja laatu huononee kun laittaa niitä sosiaaliseen mediaan?\nSe johtuu siitä, että koska sosiaaliseen mediaan ladataan koko ajan niin julmetusti kamaa eivätkä ihmiset tajua yhtään miten isoja kuvia sinne lataavat (yleensä: täysin kohtuuttoman ja tarpeettoman suuria), niin jotta somefirmojen serverikulut (kovalevytila) eivät räjähtäisi käsiin ihan niin nopeasti, niissä monissa kuvaa pakataan automaattisesti jotta tiedostokoko olisi pienempi, ja joissakin myös pienennetään, jossa tapahtuu väkisinkin jonkinlaista pakkaamista lisäksi. Tyypilliselle somekäyttäjälle kuvan funktio on se että se vilkaistaan, sen sijaan että sitä alettaisiin jotenkin pikkutarkasti maksimikoossa zoomailemaan pikseli pikseliltä.\nEsim. Instagramissa kuvia ei taida pystyä avaamaan isona, vaan ne kaikki pienennetään samaan kokoon. JPG-kuvaformaatti on nimenomaan pakattu tiedostoformaatti, ja se on tarkoitettu kuvien jakamiseen internetissä juuri siksi että kuvat latautuisivat nopeasti eivätkä veisi kohtuuttomasti tilaa. Vaikka lataisit kuvan joka on jotain muuta formaattia, somesivusto todennäköisesti muuttaa sen JPG:ksi. Jos olet tallentanut kuvan itsekin JPG:ksi, tässä on riski että kuvaa pakataan kahdesti: Ensin silloin kun tallennat sen itse, ja vielä toiseen kertaan sitten kun se ladataan somesivustolle; Ja tästä tuplapakkaamisesta alkaa sitten sitä rakeisuutta näkymään kuvissa. Tätä ilmiötä näkee paljon siinä kun ihmiset tallentavat "hauskoja" yms. kuvia netistä omalle laitteelleen, sitten postaavat niitä someen, joku toinen pöllii samat kuvat ja ketju jatkuu. Lopulta kuva on tullut mankeloitua jonkun nettisivukompressoinnin läpi todella monta kertaa, ja jälki on ihan hirveää mössöä. Koskaan ei pitäisi tallentaa kuvia netistä sitä varten jotta voi ladata niitä uudestaan nettiin loputtomasti.\nTähän on kuitenkin yksi kikka:\nKoska somesivujen pakkaamiseen käyttämissä algoritmeissa on eroja, kikka toimii joillakin sivuilla ja joillakin ei, mutta ei tämän tavan ottamisesta käyttöön ainakaan haittaa ole:\nJos tallennat kuvan .png -muodossa (pakkaamaton!) ja lataat sen sitten somesivulle (joka todennäkäisesti ja yleensä muuttaa sen jpg:ksi), kuva tulee silloin pakatuksi vain yhden kerran, ja lopputulos on todennäköisesti vähemmän rakeinen.\nLisäksi sanoisin että kuvat kannattaa jo ennen nettiin laittamista pienentää sellaiseksi että ne ovat lopullisen katsojan näytöllä sopivan kokoisia: eiköhän kuvankäsittelyohjelma Photoshop osaa pienentämisalgoritmit paremmin kuin joku nettisivu jonka pääpointti ei ole laatu vaan määrä. Facebookin tai Instan kuvat eivät todellakaan näy kenenkään näytöllä siinä koossa mitä niiden resoluutio on vaikkapa suoraan kamerasta tullessa. Ennen oli täysin normaalia että kuvista tallennettiin pienempi versio nimenomaan nettikäyttöön tai muuhun jakoon eikä sitä alkuperäistä käytetty kuin käsitellessä tai printtejä teetättäessä. Nyt vaan kun porukka kuvaa kännyköillä ja niistä ei nää yhtään mitä tekee, niin tällaiset hyvät tavat jäävät luonnostaankin unholaan.\nLisäksi kuvan alkuperäinen koko ja esimerkiksi väriavaruus voivat joissakin tilanteissa vaikuttaa siihen kuinka paljon rakeutuminen näkyy pakattaessa. Oman kokemukseni mukaan vahvakontrastiset kuvat ovat jpg:ksi mankeloituna usein vaikeimpia, ja loivakontrastisissa rakeutumista joko tapahtuu oikeasti vähemmän tai sitten se on vaan vähemmän huomattavaa.\nParhaan tuloksen saat jos et tallenna kuvaa missään vaiheessa JPG:ksi, ennen kuin somesivusto sen sellaiseksi muuttaa.\nEli jos kyseessä on valokuva, kuvaat raw-formaatissa ja tallennat keskeneräisen kuvan joko .psd, .tiff tai .png -muotoon, ja nettiin menevän version sitten .png -muotoon. Jos kyseessä on esim. digitaalinen taide eikä valokuva, jälleen kerran pidä se työstövaiheessa ohjelman omana projektitiedostona (kuten .psd) ja kun haluat tallentaa sen litteään muotoon, niin vältä JPG:tä.\nViesti Kirjoittaja kuorolilli » 15.10.2021 klo 21.04\nFacebookkiin saadaan paras kuvan laatu kun kuvan leveys on tasan 2048 px ja jpeg pakkausasteesta katsotaan että kuva jää alle 1 Mt. Tällöin face ei pakkaa kuvaa uudelleen. Väritila sRGB. Tässä muut tuetut koot:\nhttps://calltoaction.fi/sosiaalinen-med ... -kuvakoot/


Escort Birikty 24 yo, Valkeakoski escorts\nBirikty (24), Valkeakoski, escort tyttö\n"Naked Sweetheart Valkeakoski"\nPalvelut: Portia Porn,Soft forms,Dominance Light,Fisting,Uniforms,Lesbian America,WheelChair Friendly,Outdoor Sex,More than one man,Lesbian Striper,Bröstknulla,Smekning,Mosh Porn\nAnna tahto intohimolle ja hienovaraisuudelle, jonka tarjoaa nuori, huomaamaton ja kyltymätön brunette, jolla on kuuma veri, rikas fantasia ja halu saada miehet pidättämään hengitystään seksikkäästä ja perverssistä säteilystä! Jos et usko, älä vain etsi minua, en halua menettää aikaani tai aikaani.\nHarraste: Playing guitar, sleeping, writing, being funny\nTapaus elämästäni: Koska monet kiinnostuivat näkemäni jatkumisesta, kirjoitan seuraavaksi. Jälleen kerran sanon, että olen itse nähnyt kaiken kuvaamani. Ja mitä seurasi tätä videota, kerron teille edelleen. Menemällä sivustolle 2–3 viikon kuluttua en löytänyt vanhaa videota, mutta osassa ”äitimme” oli uusi. Käynnistäessäni sen tajusin heti, että tämä oli vain jatkoa vanhalle videolle. Tanya imi 2 munaa vuorotellen, kolmas kaveri silitti pillua, kaksi muuta vain katseli ja nykisi. Tanya imi tai pikemminkin nai suunsa pitkään (no, 15-20 minuuttia varmasti.) Noin 5-7 minuuttia tällaista vittua suussa, hänen suunsa vain kuoli. Hän putosi rintaan ja lattialle. Jonkin ajan kuluttua lattiaan oli kertynyt koko lätäkkö. Pillua silittävä alkoi työntää penisään Hän huusi, mutta sitten hänestä tuli hiljainen ja hän alkoi naida häntä voimakkaasti ja löi säännöllisesti hänen persettään. Tämä toiminta kohosi jyrkästi kiusausten määrällä kahdella muulla, jotka nai hänen suunsa. kaikin mahdollisin tavoin tehdä hänestä tuskallisempi. No, ainakin minulle tuntui. Yksi, työnsi munaa Tanyan posken taakse, vetämällä häntä. Toinen löi hänen kasvojaan hänen munaansa., posket.Kaksi istuvaa ihmistä nousi ylös ja lähestyi tätä "tiimiä". Lähestyessään Tanyaa, he alkoivat ensin silittää hänen rintojaan, mikä tervehti selvästi hänen puoleltaan. Hän jopa avasi silmänsä ja alkoi hieman valittaa. Ennen sitä hän imi enimmäkseen silmät kiinni. Yksi veti nännejä hieman, toinen vain puristi tissit vuorotellen. Samaan aikaan ne kaksi, jotka munivat hänen suunsa, alkoivat cum. Tanya alkoi nykiä yrittäen paeta, mutta häntä tarttui tiukasti lantion takana olevaan, ja ne, jotka tulivat ylös, puristivat myös hänen rintojaan. Sperma kaatoi suustaan suoraan lattialle, sitä oli paljon. Yhtäkkiä hän yskäsi ja aivasteli tavallaan ja ... minä vain hulluin, ensin virtasi nenästä. Tämä otettiin vastaan yksinkertaisesti epärealistisella naurulla. He koputtivat vielä vähän otsaansa munilla, hän vielä yskäsi. Sitten rauhoittuin, jos voin sanoa niin. Totta puhuen minusta tuntui siltä, että Tanyasta tuli jopa jollain tavalla kuin mitä he tekivät hänelle. Hän halusi poistaa siittiöiden kasvoistaan kädellään, mutta hän ei onnistunut. Ja tämän ryhmän esittämä kuva oli loistava! Aikuiselle naiselle, jolla on superrunko ja yksinkertaisesti jumalallinen tissit, annetaan koko ohjelma nuorille kavereille. Katsoin tietysti tämän videon, mutta en silti uskonut täysin siihen, mitä näen ruudulla. Yhtäkkiä video pysähtyi, luulin aluksi, että se vain latautui. Sitten näyttö sammuu ja kirjaimellisesti minuuttia myöhemmin video alkoi uudelleen. Nyt Tanya makasi selällään, sängyssä, ja kirjaimellisesti kolme kaveria nai häntä vuorotellen. Loput eivät olleet näkyvissä. Hän valitti jatkuvasti, vaikka ei, hän ei edes valittanut, vaan valitti. Jotta voin tehdä selväksi, mitkä nämä äänet olivat, sanon, että ne muistuttivat jonkinlaista vinkumista (kuten koiran valitus). Häntä pidettiin kyljissään ja nai laajasti. Tanya oli sitten hiljaa, sitten hän alkoi valittaa ja valittua erittäin voimakkaasti, kuten ymmärsin, näinä hetkinä hän lopetti. erityisesti for bestweapon.ru Kun toinen kaveri lähti Tanyasta, tajusin, että he kumarsivat hänen sisälläan, sperma kirjaimellisesti kaadettiin hänen pussistaan. Hänen alla olevalla arkilla oli jo lätäkkö. Kolmas oli kiireinen jollakin pitkään, ajattelin, että en voinut työntää penistä häneen, vaikka minusta tuntui sen epätodennäköiseltä, koska hänen kusipää oli ehdottomasti jo turhautunut. Mutta sen jälkeen tajusin, mistä oli kyse. Tanya alkoi yksinkertaisesti pyytää häntä olemaan tekemättä tätä. Hän halusi laittaa sen hänen perseeseen. Mitä hän kirjaimellisesti teki muutamassa sekunnissa. Sanon tietysti myös, että jos joku kaveri kuvasi videon, se olisi tullut paljon parempi, ja koska se kuvattiin, kuten ymmärsin sen piilokameralla, paljon helvetin prosessissa oli vaikeaa nähdä. Työntäessään jäsenen perseeseen hän alkoi liikuttaa sitä vähitellen, minkä Tanya huomasi vielä enemmän valittaen. Kaksi muuta kaveria yritti antaa hänelle suuhun, mutta he tekivät sen huonosti, joten he pohjimmiltaan löivät häntä kasvoilla kyrkillä ja nauroivat hänelle niin sanotusti vitun. 5–7 minuutin kuluttua se, joka nai häntä perseeseen, veti peniksen ja päätyi pillulleen ja taputti sitten pillua peniksellä. Nämä kaksi lähestyivät hänen "konettaan" ja koska yksi tuli helposti ja nopeasti hänen sisäänsä, tajusin, että hän oli asettanut sen hänen pilluunsa. Näyttö pimensi jälleen, ja kirjaimellisesti 2 sekuntia myöhemmin, video alkoi uudelleen, mietin myös, mihin he ampuvat kaiken tai kuinka kauheasti he muokkaavat sitä. Tanya perseestä pilluaan toinen, kukaan muu ei ollut näkyvissä. Hän makasi hieman heiluttaen eikä siinä ollut niin sanottuja elämän merkkejä. Hänen silmänsä olivat kiinni. Yhtäkkiä kuuli, että oli kuin joku olisi menossa huoneeseen, kamera mahdollisti nähdä vain sängyllä tapahtuvan ja vielä 2-3 metriä sivulle. Joitakin ääniä kuultiin, no, minusta tuntui, että niitä oli yli 2-3. Tanyan reaktio oli aivan samanlainen, hän alkoi yrittää nousta, hän ei selvästikään pitänyt siitä, mitä hän näki. Ja vähän myöhemmin ymmärsin miksi ... Kerro minulle, pitäisikö minun jatkaa kertomista, mitä näin? Se mitä lukijat pitävät minulle tärkeänä ...\n22.08.2021 sisään 06:37 | +1 |\n22.08.2021 sisään 18:55 | +1 |\nhotest_brunette bikini_swinwear BigTits_Valkeakoski bdsm_pages Handjob_Valkeakoski freegonzo_porn hotel_chicks watchmen_fuck emo_stocking stupid_nude Valkeakoski_cynthia_porn bareback_nude ass_orgie smoking_hams directory_pantyhose porn_naturist thong_hentai voluptuous_boob oral_e_Valkeakoski insane_pissing bbw_ho webcams_shemale teen_purses sex_greetings maniado_incest prospect_group nylon_watch sex_author lita_tits hrvatski_porn


Yrittäjäksi - Saimaan ammattiopisto Sampo\nEtusivu : Opiskelijalle : Mitä Sampon jälkeen : Yrittäjäksi\nYrittäjyys on yksi erittäin hyvä vaihtoehto työllistää itse itsensä. Yritystoiminnan voit aloittaa perustamalla uuden yrityksen tai ostamalla jo olemassa olevan yrityksen.\nVoit myös tehdä sopimuksen franchise-yrittäjyydestä. Franchise-yritys on oikeudellisesti ja taloudellisesti itsenäinen yritys, joka noudattaa yhtenäistä liiketoimintakonseptia. Tunnettuja franchisingilla toimivia ketjuja ovat mm. McDonald’s, R-kioski, Vianor, Subway, Hertz ja Arnolds, Lisätietoja löydät täältä: http://www.franchising.fi/franchising.\nYrityksen perustaminen on joillekin itsestäänselvyys, joillekin sattuman sanelemaa ja monelle jotakin siltä väliltä. Oman yrityksen perustamiseen vaikuttavat esim. seuraavat tekijät (www.yrittajat.fi)\nhyvä osaaminen jossakin asiassa\nperheen yritystoiminnan jatkaminen\nharrastuksessa saavutettu osaaminen\nmahdollisuus hankkia toimeentulo\ntilaisuus, sattuma tai tarjous\ntoisen yrittäjän esimerkki.\nKun perusasiat ovat kunnossa, yrittäjyys on palkitsevaa. Teet työtä itsellesi ja päätät yrityksen toiminnasta ja suuntaviivoista itse.\nJos lähdet perustamaan yritystä, sinulla pitää olla siihen halua. Toimiva yritys perustuu hyvään liikeideaan. Jos sinulla on sellainen, kehittele sitä ja käy keskustelemassa yritysasiantuntijoiden kanssa.\nYrittäjä joutuu kantamaan riskejä, joten hänen on hyvä olla rohkea. Ahkeruutta ja oma-aloitteisuutta tarvitaan, sillä työtä on paljon, ja työpäivät voivat venyä. Kun liikeidea on vahvalla pohjalla, siihen luottaminen voi auttaa yrittäjää vaikeinakin aikoina.\nTietoa, neuvontaa ja koulutusta\nYrityksen perustamisesta löydät tietoa verkosta, mm. seuraavilta sivuilta\nLappeenrannassa yrityksen perustamista suunnittelevia palvelee Wirma Lappeenranta Oy http://www.wirma.fi/palvelut/aloittavat-yritykset. Imatralla vastaavia palveluja saat Imatran seudun kehitysyhtiöstä http://www.kehy.fi/palvelut/aloittava-yritys/yrita-ja-onnistu.\nLisäksi tietoa yrittäjyydestä ja erilaisista rahoitusmahdollisuuksista saat mm. pankeista, vakuutusyhtiöistä ja Finnverasta. Yrittäjyyskoulutuksia järjestetään, joten niihin kannattaa osallistua.


Pekka Tiilikainen & Beatmakers sai jälleen kutsun Hollantiin: – ”Kaikenkaikkiaan tilanne on melkein unelma” – Takahuone\nHomeHaastattelutBändijututPekka Tiilikainen & Beatmakers sai jälleen kutsun Hollantiin: – ”Kaikenkaikkiaan tilanne on melkein unelma”\nPekka Tiilikainen & Beatmakers sai jälleen kutsun Hollantiin: – ”Kaikenkaikkiaan tilanne on melkein unelma”\nParhaillaan uuden levyn äänityksiin valmistautuva Pekka Tiilikainen & Beatmakers on saanut toistamiseen kutsun Hollantiin Shadows-musiikin tapahtumaan. Edellisen kerran yhtye esiintyi Hollannissa syksyllä 2017 ja keikasta julkaistiin tuolloin ´Live in Holland´ CD.\n– Kun oma show´mme ei ole mikään Shadows-tribuutti niin kyllähän tällainen aina mieltä lämmittää, kertoo yhtyeen solisti Pekka Tiilikainen.\nEnnen Hollantia yhtye poikkeaa syksyllä vielä Saksassa keikkamatkalla.\n– Kaikenkaikkiaan tilanne on melkein unelma, keikkaa on buukattuna syksyyn 2021 asti, Tiilikainen kertoo.\nUuden levyn lisäksi yhtyettä on pitää kiireisenä valmistelut kesän The Renegades Revisited-esiintymisiin. Jo kolmannen kerran 60-luvun legendaarisen The Renegades-yhtyeen viimeinen elossa oleva jäsen Graham Johnson saapuu Suomeen vahvistamaan kokoonpanoa yhdessä Esa ´Bluesministeri´ Kuloniemen kanssa ja kokoonpano heittää yhteensä kolme keikkaa heinäkuun puolivälissä.


Suven säveliä Suomesta - Sydän-Hämeen Lehti\nJaa: Sydän-Hämeen Lehti Julkaistu 16.7.2015 12:42 Tulossa ja menossa\nJohanna Järvinen ja Kaija Huhtanen konsertoivat Luopioisissa ensi viikon tiistaina.\nLuopioisten kirkossa konsertoivat tiistaina 21. heinäkuuta kello 18 Johanna Järvinen, sopraano, sekä Kaija Huhtanen, piano ja urut. Konsertin nimenä on Suven säveliä Suomesta. Esiintyjäkaksikko löysi toisensa musisoidessaan jumalanpalveluksessa Luopioisissa viime kesänä, kun Huhtanen toimi kanttorina Pälkäneen seurakunnassa. Yhteistyö tuotti ensimmäisen konsertin vuosi sitten heinäkuussa sekä loppiaisen joululaulukonsertin, jossa esiintyi myös Pia Pajala.\nJohanna Järvinen asuu vakinaisesti Turussa, jossa hän työskentelee kuoronjohtajana. Tämän kesän alussa hän muun muassa esiintyi johtamansa Helianthus-kuoron kanssa presidentin kesäasunnolla Naantalin Kultarannassa. Kaija Huhtanen, koulutukseltaan diplomipianisti, musiikin tohtori sekä kanttori, asuu Luopioisissa ja toimii parhaillaan Hämeenlinna-Vanajan seurakunnassa kanttorina.\nTiistai-illan ilmaiskonsertin säveltäjänimiä ovat Sibelius, Kuula, Melartin, Merikanto sekä Hakanpää.\nLue lisää aiheesta: Johanna Järvinen Kaija Huhtanen konsertti Luopioisten kirkko


Kielipankissa: Katri Leino | Helsingin yliopisto\nKuva: Katri Leino\nKielipankissa: Katri Leino\nKielipankki koostuu kattavasta joukosta aineistoja sekä niiden tutkimiseen soveltuvista ohjelmistoista tehokkaassa laiteympäristössä. Aalto-yliopiston tutkijakoulutettava Katri Leino kertoo, miten hän hyödyntää tutkimuksessaan Kielipankin aineistoja "Ylen suomenkielisen uutisarkiston selkouutiset 2011–2018, lähdemateriaali" ja "Suomi 24 -korpus".\nOlen Katri Leino, tohtorikoulutettava professori Mikko Kurimon puheentunnistus-ryhmässä Aalto-yliopistossa. Valmistuin 2015 tietoliikennetekniikan diplomi-insinööriksi. Lopputyöni käsitteli puheentunnistimen adoptointia tietylle ympäristölle tai puhujalle. Ihmisten psykologia ja käyttäjän perspektiivi ovat aina kiinnostaneet minua. Halusinkin tuoda tämän kulman myös jatko-opintoihini. Jatkoin valmistumiseni jälkeen tohtoriopintoihin Kurimon ohjauksessa, mutta toisena ohjaajani toimii profesori Antti Oulasvirta, joka johtaa käyttöliittymiin ja käyttäjien mallintamiseen keskittyvää tutkimusryhmää Aalto-yliopistossa. Yhdistän tutkimuksessani kieliteknologiaa ja käyttäjämallintamisen oppeja saadakseni uuden kulman molempien alojen tutkimukseen\nEmil Aaltosen säätiön rahoittamassa projektissa tutkin suomenkielisten tapaa kirjoittaa älypuhelimilla. Haluan löytää tapoja helpottaa ja nopeuttaa kirjoittamista, sillä suomalaiset usein kokevat puhelimella kirjoittamisen turhauttavaksi. Kosketusnäppäimistön haastavuuden ja huonon ennustavan tekstinsyötön lisäksi haluan selvittää, miten lauseiden sisältö ja vaikeus vaikuttavat kirjoitusnopeuteen ja ovatko syyt kieliriippumattomia.\nKeräämme tällä hetkellä kirjoitusnäytteitä selaimessa tehtävällä kirjoitustustestillä. Testissä kirjoitetaan annettuja lauseita mahdollisimman nopeasti ja tarkasti. Kaikki näppäimistön painallukset aikaleimoineen tallennetaan aineistoksi, joka julkaistaan vuonna 2020. Englanninkielinen aineisto julkaistiin tänä vuonna. Tavoitteenamme on kerätä näytteitä mahdollisimman monenlaisilta ja monen tasoisilta kirjoittajilta, jotta pystymme tekemään tarkemman analyysin kirjoittamisen haasteista ja onnistumisista.\nKirjoitustestissä käytettävät lauseet on valikoitu Kielipankin Ylen suomenkielisen uutisarkiston selkouutisista ja Suomi 24 -korpuksesta. Selkouutiset tarjosivat yksinkertaisia ja helposti muistettavia lauseita, jotka sopivat kirjoitustestiimme. Halusin perinteisen kirjakielisten uutislauseiden lisäksi myös lauseita, joita ihmiset oikeastikin kirjoittaisivat puhelimillaan. Suomi24 tarjoaa tähän tarkoitukseen sopivaa aitoa puhekieltä.\nTeksti Katri Leino


Kuntosali - www.leenafit.fi\nKuntosalimme on kooltaan noin 500m2. Käytettävänä on niin painopakallisia kuin levypainollisiakin laitteita. Meillä ei tarvitse jonottaa laitteisiin, pelkästään ylä/alataljoja on noin 10kpl.\nRyhmäliikutatila, 150m2, on aina sen vapaanaollessa, kuntosalikävijöiden käytössä. Ryhmäliikuntatilasta löytyy säkki, kahvakuulia, pumppitankoja, käsipainoja jne.\nPERUSKUNTOSALIOHJELMAN TEKO 40€\nPeruskuntosaliohjelman teko kestää 1h. Asiakas saa kirjalliset, kuvalliset ohjeet kuntosaliharjoitteluun. Kuntosalilla käydään läpi n. 15 painopakallista laitetta sekä taljoja, näistä kootaan asiakkaalle 1. jakoinen saliohjelma. Tämä on sinulle, jolla ei ole kuntosalitaustaa, laitteiden käyttö vierastuttaa tai kuntosaliharjoittelusta on jo useampi vuosi. Tämän ohjelman päivitys 24€.\nKAKSIJAKOINEN OHJELMA 69€\nTämän ohjelman päivitys 33€\nLAAJEMPI KUNTOSALIOHJELMA 100€\nLaajempi kuntosaliohjelma sisältää 2h tapaamisen kuntosalilla. Asiakas saa kirjalliset, kuvalliset ohjeet kuntosaliharjoitteluun. Asiakkaalle tehdään monijakoinen saliohjelma. Monipuolisempi paketti kuin peruskuntosaliohjelma ja sisältää myös kehonkoostumusmittauksen. Tämä on sinulle, joka haluat kuntosaliharjoittelusta enemmän irti! Tämän ohjelman päivitys 42€.\nYksi perus kotiharjoitteluohjelma oman kehon painolla tai kotona löytyvillä pieniuntoiluvälineillä (esim. Jumppakuminauha, kahvakuula, käsipainot). Aikaa tämän tekemiseen varattava tunti ja opastus liikkeisiin tapahtuu LF Gym:llä.


Kimi Räikkösen uusi pomo ajanut aikanaan Jäämiehen kanssa kilpaakin - ilmoittautuu suureksi Kimi-faniksi - SuomiF1\nEetu Lehtonen 26.05.2022 21:00\nTrackhouse Racingin omistaja Justin Marks nappasi ison kalan talliinsa ainakin yhden kilpailun ajaksi, kun he ilmoittivat yhdessä Kimi Räikkösen kanssa Jäämiehen palveluksista Watking Glenin osakilpailussa.\nRäikkösen yhden kisan mittainen visiitti Nascarin Cup Seriesissä on osa tiimin Project91-ohjelmaa, jossa talli ajattaa tallin kolmannessa autossaan kansainvälisesti meritoituneita huippukuljettajia. Tavoitteena on lisätä globaalia tietoisuutta Nascar-sarjasta.\nMarks kertoo olevansa suuri Räikkösen fani ja seuranneen suomalaisen uraa hänen F1-uran alusta saakka. Parivaljakko on myös ottanut toisistaan mittaa radalla aikanaan, kun Räikkönen kävi kokeilemassa kannuksiaan rapakon takana samaisessa sarjassa vuonna 2011.\n– Yksi oman urani siisteimmistä hetkistä oli kisata Kimiä vastaan Cup Seriesin kisassa Charlottessa 2011, fiilistelee Marks Autosportin mukaan.\n– Tiesin hänellä olevan kiinnostusta Nascariin, ja että hän on kokeillut sitä aiemminkin. Mietin, jos kerron hänelle mistä tässä projektissa on kyse, niin ehkä häntä kiinnostaisi olla osana sitä.\nSuunnitelmana Räikkösen osalta on mennä Yhdysvaltoihin riittävän ajoissa ennen kisaa, jotta suomalainen ehtii kunnolla testaamaan tallin Chevrolet Camaro ZL1 -kilpuria. Jäämies joutunee myös viettämään tovin tallin simulaattorissa.\nMarks fiilistelee käyneensä Räikkösen kotona Sveitsissä juttelemassa diilistä ja sai “homman myytyä” suomalaiselle hyvin. Räikkönen paljasti, että hänellä olisi ollut mahdollisuus ajaa useampikin osakilpailu, mutta tässä kohtaa yksi kerta riittänee.\n– Olisi ollut tietysti mahdollisuus vetää enemmänkin, mutta asiat olisivat tapahtuneet liian nopeasti, jotta olisimme voineet valmistautua tarpeeksi hyvin, sanoi Räikkönen.


Pietari puhuu kuolemastaan\nKatson kuitenkin oikeaksi muistuttaa ja herättää teitä niin kauan kuin olen tässä majassa.\nMinä näet tiedän, että tämä majani puretaan äkkiä, kuten meidän Herramme Jeesus Kristus minulle on ilmoittanut.\nPyrin siis huolehtimaan siitä, että te minun lähtöni jälkeenkin voisitte aina muistaa nämä asiat.\nHän sai Isältä Jumalalta kunnian ja kirkkauden, kun hänelle tuli tämä Ylhäisimmän Kirkkauden ääni: "Tämä on minun rakas Poikani, johon minä olen mieltynyt."\nTämän äänen me kuulimme tulevan taivaasta, kun olimme hänen kanssaan pyhällä vuorella.\nNiin on nyt meille profeetallinen sana entistäkin lujempi, ja te teette hyvin, jos otatte siitä vaarin niin kuin pimeässä paikassa loistavasta lampusta, kunnes päivä valkenee ja kointähti syttyy teidän sydämissänne.\nEnnen kaikkea teidän tulee tietää, ettei yksikään Raamatun profetia ole kenenkään omin neuvoin selitettävissä (ole syntynyt ihmisestä itsestään), sillä mitään profetiaa ei ole koskaan tuotu esiin ihmisen tahdosta, vaan Pyhän Hengen johtamina ihmiset ovat puhuneet sen, minkä saivat Jumalalta. (2. Piet. 1:11-21)\n(Novum jae jakeelta etenevä kommentaari: 2Piet. 1:12-21)\nJumala kuulutti julkisesti kolmessa erityisessä tilanteessa, että Poika oli hänen mielensä mukainen. Se tapahtui Jeesusta kastettaessa (Luuk 3:22), kirkastusvuorella (Matt 17:5) ja juuri ennen, kuin hänen piti käydä Golgatalle (Joh 12:28). "Tämä ääni" viittaa häneen, joka puhui. Isä itse sanoi Jeesuksesta "minun Poikani".\nTämän vuoren sijaintipaikkaa on mahdotonta määrittää. Kirkastusvuorena on perinteisesti pidetty Taaboria, mutta se ei ole varmaa, koska Jeesus oli ollut maan pohjoisosissa ja oli palaamassa Kapernaumiin. Hän ei ollut vielä tullut niin etelään kuin Taaborin sijainti olisi edellyttänyt. Pietari sanoo vuorta "pyhäksi" kirkastustapahtuman johdosta. Mistään ei voida päätellä, että vuorta olisi kutsuttu pyhäksi jostakin muusta syystä kuin siksi, että se oli kirkastumisen tapahtumapaikka. Tässä ei kerrota koko tapahtumaa, eikä Pietari lainaa evankelistojen kertomuksia. Hänhän oli ollut heidän tietolähteenään tässä asiassa, eikä päinvastoin. Kertomukset ovat täysin yhtäpitäviä.


Säkönkadulla saneerataan linja-autopysäkkiä - Kaupunki - Aamuset\nSäkönkadulla saneerataan linja-autopysäkkiä\n19.10.2021 15:22 Aamuset\nKadunrakennustyötä tehdään Säkönkadulla 21.10.-5.11. Tanhuankadun ja Karjakujan välillä. Kadulla tehdään linja-autopysäkin saneerausta.\nTyömaan kohdalla on ajokaistaa kavennettu aiheuttaen haittaa molemmissa ajosuunnissa. Päivittäinen työaika on kello 6.30-19.