3h+kt+s Tampere Konttilukinkatu 13 | Versus Asunnot - Kiinteistönvälittäjä\n3h+kt+s / 57m2 / 258 000 € / Konttilukinkatu 13 / Tampere\nUUDISKOHDE / VALMISTUMINEN 1.8.2021\nOsoitteesta Konttilukinkatu 13 olisi nyt mahdollisuus hankkia kesäksi 57m2, neljännen kerroksen saunallinen kolmio Härmälänrannasta. Alueella sijaitsee tulevaisuudessa merkittävä asumisen ja palveluiden keskittymä, missä viihdyt varmasti. Alueen suunnittelussa on painotettu uutta kaupunkiajattelua, missä järviluonto, teollisuushistoria ja nykyaikainen asuminen kohtaavat arjen keskellä. Tulevaisuudessa voit kesän helteillä pulahtaa vaikka uimaan viereiseltä uimarannalta. Huoneistot on laadukkaasti varusteltu.\nAsunto Oy Tampereen Konttilukinkatu 13 muodostuu yhdestä, yksirappuisesta, 8 -kerroksisesta asuinkerrostalosta. Asuinhuoneistoja on yhteensä 50 kpl. Taloyhtiö seisoo tukevasti omalla tontillaan. Kohteen rakentamisesta vastaa ammattitaidolla Skanska. Taloon valmistuu kaikkiaan 50kpl tasokkaasti varusteltuja asuinhuoneistoja.\nYhteisöllinen Härmälänranta on ulkoilijan paratiisi. Alueella on aktiivinen asukasyhteisö, joka on perustanut myös Härmälänrannan asukasyhdistyksen. Yhdistys järjestää erilaisia tapahtumia alueen asukkaille ja se toimii myös asukkaiden yhteisenä linkkinä kaupungin toimintoihin. Tulevaisuudessa Härmälänrannasta pääset myös ratikalla keskustan palveluihin, mikä lisää entisestään alueen houkuttelevuutta.\nValmistumisen jälkeen taloyhtiölainalla on 1 vuoden lyhennysvapaa jakso, miltä ajalta maksat vain korot. Rakentaja on määritellyt, että taloyhtiö valmistuu aikaisintaan 30.7.2021 ja viimeistään 30.9.2021. Tällä näkymin valmistuminen on 1.8.2021. Huoneiston yhteydessä myydään autohallipaikka erillisillä osakkeilla hintaan 25 000.\nOta rohkeasti yhteyttä niin katsotaan tästä sinulle uusi koti. Pääset jo pian muuttamaan!\nPinta-ala on yhtiöjärjestyksen ja kauppakirjan mukaisesti 57m².\nTaloyhtiölaina on 1+1+23v rahoitusohjelmalla, mistä ensimmäinen vuosi on osakkaille lyhennysvapaa. Valmistumisesta 1 vuosi eteenpäin maksat vait taloyhtiölainan korkoja.\nAsunto Oy Tampereen Konttilukinkatu 13\nYhtiöllä on käyttöoikeus korttelin keskellä sijaitsevaan yhteiseen oleskelu- ja leikkialueeseen, lyhytaikaispysäköintiin (esim. < 15min) tarkoitettuihin p- paikkoihin, joiden on tarkoitus palvella asukkaiden tavaroiden tuontia/vientiä, huoltoyhtiötä, kotipalveluita yms. Lisäksi yhteispihalla on runsaasti korttelin talojen käyttöön tarkoitettuja katettuja ja kattamattomia polkupyöräpaikkoja.\nEi korjauksia. Uudiskohde.\nParketti, 3-sauvainen: olohuone, keittiö, eteinen, makuuhuoneet ja vaatehuoneet. Lattiapinnoitetta ei asenneta kiintokalusteiden alle. Puiset jalkalistat sävytettynä lattian väriin.\nValaisimella varustettu peilikaappi, laatikollinen allaskaappi ja allas esim. Kankarin kaluste. Pistorasia seinällä. Ovet valkoiseksi maalattuja mdf-ovia. Pyykkikaappi arkkitehdin pohjapiirustusten mukaisesti, eteinen tai ph. Kääntyvä lasinen suihkuseinä. Pyykinpesukoneliitäntä ja tilavaraus kuivausrummulle. Asunnon kylpyhuone on varustettu bidesuihkulla. Kylpyhuoneet varustetaan kahdella lattiakaivolla, allaskalusteen alla ja suihkulla. Wc-istuin lattiamallinen, toisena lattiakaivona voi olla myös löylyhuoneen kuivakaivo. Led- kattovalaisin.


Katsele portaalin etusivun kuvia\nTutustu mökkeihin kotisivuillamme sauvoniemi.fi\nEläkeläinen, vältä näitä riskejä\nVanhuspsykiatri Pirjo Juhela kertoo riskeistä ja keinoista niiden peittoamiseen.\nIkääntyneet työmarkkinoilla, vertailussa Suomi ja Ruotsi\nOlen mielestäni virkeä eläkeläinen, mutta\nUutta tietoa yksinasuvan muistisairaan arjesta\nWanha nainen, auto ja ajokortti\nAjastaikaa Sudoku Paikallissää Pankit Ensiapu Vahdon Oky Seppo Virta Ruusuportti\nSPR Maaria Loima-Jokisivu -seura Perinneyhdistys\nTakkuileeko vanhusten kotihoito kunnassasi?\nVanhusten kotihoidon kattavuus on maassamme yllättäen heikentynyt 2000-luvulla, vaikka hoitoon kehitellään jatkuvasti uusia apuvälineitä. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen mukaan tilanne on kehittynyt täysin päinvastaiseen suuntaan kuin mihin vuosikausien ajan on pyritty. Vanhuksia päätyy laitoshoitoon muun muassa siksi, että heidän ongelmiinsa tartutaan liian myöhään. Syy on asenteissa. Vanhuksille tarjotaan kotipalveluita liian myöhään eli vasta siinä vaiheessa, kun he jo ovat sairaita.\nValtaosa yli 65-vuotiaista asuu kotonaan ilman minkäänlaista ulkopuolista apua. Onko kotikunnassasi todella tavoitteena, että koti myös säilyy ikäihmisten asuinpaikkana mahdollisimman pitkään, sillä laitoshoito maksaa. Valtakunnallinen tavoite on saada kattavan kotihoidon piiriin 13 -14 prosenttia yli 75-vuotiaista suomalaisista vuoteen 2012 mennessä. Miltä tämän tavoitteen saavuttaminen näyttää kotikunnassasi?\nVanhusten elämää voidaan helpottaa liikennejärjestelyillä, kuljetuspalveluilla, hisseillä ja liikuntapalveluilla. Lisäksi heille pitäisi tarjota henkistä ja fyysistä toimintaa, pelkät perinteiset kotipalvelut eivät riitä torjumaan yksinäisyyttä ja masennusta.\nOttavatko liikennejärjestelyt huomioon myös hitaammin liikkuvat vanhukset vai toteutetaanko järjestelyt pelkästään autoilijoiden ehdoilla?\nVanhusten kotipalveluiden takkuilua on perusteltu usein säästöpaineilla. Onko kotikuntasi karsinut kotipalveluitaan aivan viime aikoina?\nSaattaa olla, että kotihoidosta on jouduttu siirtämään määrärahoja laitoshoidon aiheuttamien kustannusten kattamiseen. Näin ei saisi tapahtua, sillä laiminlyöty kotisairaanhoito lisää edelleen laitoshoidon tarvetta.\nSuomesta puuttuvat seniorien neuvontapalvelut, joiden avulla vanhusten sairastumista ja masentumista voitaisiin ehkäistä jo ennakkoon. Jokaisessa kunnassa pitäisi olla vanhusneuvosto ja miksei myös seniorikeskus.\nArkkipiispa Kari Mäkinen on huolissaan yhteiskunnan eriarvoistumisesta.\nTV1:n Ykkösaamussa vierailleen arkkipiispan mielestä kirkon tehtävä on nostaa esille epäkohtia, jotka vaikuttavat ihmisten elämään. Ongelmien yhteiskunnalliset ratkaisut Mäkinen jättää poliitikoille.\nVaikka absoluuttinen määrä köyhiksi luettavien osalta on viime vuosina vähän vähentynyt köyhyys syvenee, arvioi arkkipiispa.\n-Ja meillä on entistä suurempi sellaisten ihmisten joukko, jotka ovat pudonneet pois yhteiskunnan suuren ememmistön elämäntavasta ja joutuneet sen ulkopuolelle. He kokevat siitä häpeää ulkopuolisuutta ja osattomuutta sekä kysyvät sitä, että kelpaanko minä, olenko minä ihmisenä, kansalaisena, enää kelvollinen.\nArkkipiispan mielestä tätä kysymystä on pidettävä koko ajan esillä.\nGolden Agen etusivun kuvia\nLue Kertomus ystävyydestä.


Elisalta ratkaisu pakasteiden tuoteturvallisuuden varmistamiseen - Pohjoisranta Burson-Marsteller Oy\nElisalta ratkaisu pakasteiden tuoteturvallisuuden varmistamiseen\nto, marras 12, 2009 08:27 CET\nElisa on kehittänyt uuden sovelluksen lämpötilan seurantaan pakastettujen elintarvikkeiden kuljetuksen, välivarastoinnin ja varastoinnin aikana. Uusi menetelmä parantaa valvontaa ja varmistaa tuotteiden laadun.\nPalvelun selkeimmät hyödyt vähittäistavarakaupassa ovat pakasteiden laadun varmistaminen, manuaalisen työn väheneminen ja parempi turvallisuus. "Palvelu takaa sen, että tuotteet säilyvät varmasti laadukkaina asiakkaalle asti. Vähittäistavarakaupassa investointi asianmukaiseen olosuhteiden seurantaan maksaa itsensä takaisin jo ensimmäisessä laiterikossa. Palvelu täyttää myös viranomaishyväksynnän omavalvontaan tarkoitetuille muistiin tallentaville mittajärjestelmille", kiteyttää palvelun kehittämisestä vastaava business manager Jouni Petrow Elisalta. Elisa Kenttätieto -palvelun vähittäistavarakaupalle räätälöity sovellus kerää lämpötilatiedot eri tarkastuspisteistä langattomien sensoreiden avulla kootusti Elisan palvelimelle. Reaaliaikaisia tietoja voidaan tarkastella missä ja milloin tahansa internetselaimella sekä raportoida automaattisesti muihin järjestelmiin. Menetelmä korvaa perinteiset käsinkirjaukset, vähentää virhemahdollisuuksia ja nopeuttaa tietojen keräämistä, käsittelyä sekä raportointia. Palvelu mahdollistaa myös nopean reaaliaikaisen reagoinnin yllättäviin tilanteisiin. Esimerkiksi jäähdytinlaitteen rikkoutuessa yöllä, hälytys lähtee välittömästi tekstiviestillä. Elisa on Suomessa ensimmäinen palveluntarjoaja, joka mahdollistaa langattoman reaaliaikaisen tiedon keruun eri tarkastuspisteistä täysin kuukausihinnoiteltuna palveluna. "Näin asiakkaan ei tarvitse investoida erilaisiin järjestelmiin ja laitteisiin. Langattomuuden ansiosta myös asennus käy helposti ja nopeasti", Petrow jatkaa. Kenttätietopalvelun uuden sovelluksen kehittämisen taustalla on Euroopan komission asetus 37/2005 pakastettujen elintarvikkeiden lämpötilojen seurannasta kuljetuksen, välivarastoinnin ja varastoinnin aikana sekä siihen liittyen lämpötilan mittausvälineiden siirtymäaika, joka päättyy 31.12.2009. Palveluun kuuluvat laitteet ovat Elintarviketurvallisuusvirasto Eviran hyväksymiä ja ne täyttävät EU:n vaatimukset.


M&M: Tuntematon sotilas lähtee ulkomaille – ”Mahtava ja suuri elokuva”, kehuu ruotsalaisjakelija | Uusi Suomi\nM&M: Tuntematon sotilas lähtee ulkomaille – ”Mahtava ja suuri elokuva”, kehuu ruotsalaisjakelija\nKuva: Elokuvaosakeyhtiö Suomi 2017 Oy / SF Studios / Alma Talent arkisto\nKotimaassa pikaisesti kassamagneetiksi noussut uusi Tuntematon sotilas on pääsemässä levitykseen Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa, kertoo Markkinointi & Mainonta.\nRuotsalainen SF Film on hankkinut elokuvan jakeluoikeudet kolmeen pohjoismaahan. Kansainväliseen levitykseen lähtee lyhyempi Tuntematon, sillä kotimaisen kolmen tunnin sijaan kansainvälinen elokuva kestää kaksi tuntia ja 13 minuuttia. Tuottajien mukaan kyseessä ei ole lyhennetty versio, vaan kansainvälistä levitystä ajatellen tehty ”itsenäinen taideteos”.\nSF Filmin pohjoismaisesta levityksestä vastaava Pia Grünler kertoo olevansa todella otettu Tuntemattomasta.\n– Se on mahtava ja suuri elokuva. Olin todella liikuttunut. Kesti pitkään saada se pois elimistöstä, Grünler sanoo M&M:lle.\nHänen mukaansa ruotsalaisteatterit ja yleisö ovat kyselleet elokuvan perään.\nYhteiskunta, Kotimaa, Kulttuuri, Elokuvat\nSensuroitu heterot pois ruotsinmatkkinoille.\nHyvä että ruotsalaisille näytetään, kuinka hyvä naapuri heillä on. On varma, jos Suomen armeija olisi murtunut ja punatankut ajaneet Edeskuntatalon eteen, niin ruotsalaiset olisivat nuoleskelleet itänaapurun ruskeaa aukkoa. Halloo!!\nTotta puhuen, edelleenkin meillä on syytä olla kateellisia ruotsalaisille: heillä on selvästi parempi sekä länsi- että varsinkin itänaapuri kuin meillä.\nTodella väärin olisi nykyisessä informaatiosotatilanteessa, jos kansainvälisessä levityksessä olevasta Tuntemattomasta voisi saada sen kuvan, että Suomi olisi ollut jotenkin talvi- tai jatkosodan 'syyllinen ja aloittaja'. Sekin vaara on olemassa, jos taustoja ei avata kunnolla - ks. http://rescordis.puheenvuoro.uusisuomi.fi/245490-markkinointimainonta-tu...\nKyllä maailmalla oli kauan sellanen harhakäsitys, että Suomi oli rinta rinnan Saksan kanssa valloittamssa maailmaa. Max Jakobson eräässä kirjassain kertoi osallistuneensa erääseen juutalaisten kokoukseen Jatkosodan jälkeen ja että hänen juutalaiset tuttavat kävelivät eri puolella katua, kuultuaan hän taistelleen Suomen armeijassa 2. Maailmansodan aikana. Siinä ei selittelyt auttaneet.\nMitä naapureihin tulee, suomalaiset rintamamiehet olivat sodan jälkeen katkeria joka suuntaan, kuten juutalaiset. Sarkastisesti irvailtiin, että eihän Suomi-neidolle voi mitään pahaa tapahtua. Ollaan niinkuin herran kukkarossa, kun meillä on naapureina idässä maailman suurin sotilasmahti ja lännessä maailman rikkain valtio.


Marken maailma: PIENI, SUURI JOULU\nAsuuko minussa pieni askeetikko, vai johtuuko kaikki vain otollisista olosuhteista? Netin iltapäivälehtiä selatessani tajusin, että nythän on jouluviikko ja aika monella lähimmäisellä paniikki päällä. Koti pitää saada joulukuntoon, mikä varsin usein tarkoittaa jos jonkinlaista viritystä valohässäköineen, eriskummallisine kynttilöineen, massiivisine siivouksineen ja kokkaamisineen. Puhumattakaan lahjaröykkiöstä, joka jälleen kerran kasattiin vaikka velkarahalla. Kaiken yllä kaoottinen kauhu, jos kaikki menee kuitenkin pieleen, jos sitä onnellista ja rauhallista joulua ei tulekaan. Ja kaikki tämä vain kolmen päivän vuoksi.\nVaihtoehtona oma joulunviettoni, jossa punainen pöytäliina, sillä punainen kynttilä ja yksi yhteinen, joskin sitäkin arvostetumpi lahjapaketti, tyttären lähettämä. Fazerin Sininen ja karjalanpiirakat odottavat kaapissa aattoillan herkkuhetkeä. Toisenlaiset joululahjat lähetetty lähimmille Suomeen ja konkreettiseksi avuksi maailmalle. Asuntoautosta sisään kannettu punainen fleecehuopa ja kauppamatkalta ostettu joulutähti. Kaiken yllä suomalainen joulumusiikki, jossa on aitoa Joulun sanomaa. Kolmen juhlapäivän jälkeenkin tämä tunnelma jatkuu, koska sen juuret ovat syvemmällä: Teille on syntynyt Vapahtaja.\nDee 22. joulukuuta 2011 klo 9.22\nVeikkaisin pientä askeetikkoa, mitä arvostan. Itse haluan ylihinnoteltuja koristeita, enemmän lahjoja kuin jaksaa avata ja sen lanttulaatikonkin, johon en haarukkaani edes upota.\nEhkä on hyvä, että vietän jouluni käytännössä anoppini luona, ei tarvitse itse järjestää muuta kuin lahjat. Minä kun olen jo niiden takia täysin pa. Onko tämä nyt sitä kaupallisuutta? ;)\nMarke 22. joulukuuta 2011 klo 11.38\nDee, nauti omasta joulustasi täysin rinnoin! Elämä kuljettaa meitä kutakin omia polkujaan omalla ajallaan ja jokaisella ajalla on oma arvokas merkityksensä. Eipä siitä niin kauan ole kun oma jouluni oli hyvin paljon samanlainen kuin sinun nyt ja sekin oli ihanaa aikaa.Siis onnellista joulua sinulle!


SYYSVAELLUS: MÄNTYHARJU-REPOVESI 17.-20.9.2015 | VAELLUSJUTUT | Retkiä. Vaelluksia. Reittejä.\n08/10/2015 tommikarma\tKommentoi\nREITTI: Mäntyharju - Pitkäjärvi - Olhava - Lapinsalmi - Maantie. 51.0 + 10.0 km.\nHUIPUT: Reitti Kirnukankaan poikki. Mäntyharjun reitin laavut. Katajavuori ja kaikki kalliojyrkät. Hiljalleen aarnioituvat Repoveden metsät.\nERIKOISTA: Reitti talousmetsien keskellä. "Kuumat" yöt.\nAikani kohdetta lyhyelle syysvaellukselle mietittyäni päätin suunnata jo ennestään tuttuun Repoveden kansallispuistoon. Repovedellä on tullut liikuttua aiemminkin – sekä päiväretkeillen että tyttären kanssa vaeltaen. Tällä kertaa vaeltelin puistossa vanhojen tuttujen paikkojen lisäksi myös uusilla poluilla. Vuoden retkeilykohteeksi valittu Mäntyharju-Repovesi -reitti sai toimia tällä kertaa väylänä itse kansallispuistoon. Noin 30 ensimmäistä kilometriä sain siis kuljeskella puiston rajojen ulkopuolella.\nSuuntasin ensin junalla (VR aikataulut) Mäntyharjulle, josta reissuni alkoi. Vaikka saavuin Repovedelle tällä kertaa kävellen, on yhteen Suomen suosituimmista kansallispuistoista mahdollista päästä myös julkisilla kulkuvälineillä. Päätien varresta voi puistoon jatkaa kesäisin joko vesibussilla Orilammelta tai venetaksilla Hillosensalmelta (sulan aikaan). Kouvolan, Verlan ja Lapinsalmen välillä liikennöi Repovesibussi, jonka aikataulut löydät täältä.\nPÄIVÄ 1: MÄNTYHARJU – PITKÄJÄRVI 11.9 + 3.8 KM\nLiikkeelle tihkussa. Kulkijat vähissä. Talousmetsien keskellä.  Kaunis erämaajärvi - Pitkäjärvi.\nPäivä1. Kuljettu reitti. (Klikkaa suuremmaksi).\nMatka ei alkanut aivan parhaalla mahdollisella tavalla, sillä Mäntyharjun rautatieasemalle saavuttuani alkoi heti tihkuttaa vettä. Sade oli onneksi sen verran niukkaa, ettei siitä oikein ollut kastelijaksi. Asemalta reitin alkupäähän Kisalan liikuntahallille (kartta) kävellessäni oli vielä piipahdettava aloituskahvilla. Kisalan hallilta löytyi paitsi Stefan Lindforsin suunnittelema portti, myös runsaat opasteet. Kisalan vieressä on myös laavu (ei puuhuoltoa).\nAlkuun sain seurailla valaistujen kuntourien pohjia, kunnes päätin latupohjiin kyllästyttyäni oikaista metsien poikki valmiita polkuja pitkin (kartta) varsinaiselle reitille. Opasteita oli paitsi reitin alkupäässä myös loppureitillä niin tiuhassa, että koko reitin voisi kulkea vaikka ilman karttaa. Tätä ei tosin voi kenellekään suositella.\nEnsimmäisen pienen taukoni pidin siistillä Uutelan laavulla. Laavu (kartta) on rakennettu historiallisesti kiintoisalle, vanhan torpan paikalle. Tästä kertovat myös laavun seinään ripustetut infotaulut. Pihapiiristä löytyy vanhojen rakennusten perustusten lisäksi yli 200-vuotisia ikihonkia. Vesi pitää laavulle kantaa mukanaan, sillä kunnon vesipaikkoja ei aivan lähistöltä löydy. Polttopuuta näytti halkovaja olevan pullollaan.\nLaavulta matka jatkui metsäautotien yli Etusuolle. Mäntyharjun reitti on rakennettu sekä maastopyöräilijöille että patikoijille. Reitit ovat suurimmaksi osaksi yhteneviä ja Etusuolla tämä oli nähtävillä hiukan huvittavalla tavalla: Myöhemmin rämepätkälle pyöräilijöille sorattu polku kulki vanhojen ja liukkaiden pitkosten vieressä. Etusuolta matka jatkui Mäntyharjun partiolaisten suljetulle ja mukavannäköiselle ”piilopirtille” ja edelleen Ylimmäiselle Myllylammelle.\nMyllylammen pohjoiset ja koilliset rannat oli hakattu perusteellisesti. Kulkijan iloksi oli hakkuuaukean reunalle kuitenkin jätetty pystyyn muutama pahkainen koivu. Reitin länsipuolella levittäytyi tyyni lampi. Sammalisen kodalle (kartta) oli lammen eteläpäästä matkaa enää puoli kilometriä.\nTien viereen rakennetulla Sammalisen kodalla oli hyvä pitää lounastaukoa. Kodalle nimensä antanut Sammalisenlampi sijaitsee noin 200 metriä taukopaikalta länteen. Ihmettelin hiukan sitä, ettei kotaa ole rakennettu tai siirretty mukavammalle paikalle lammen rantaan. Yleisesti ottaen olivat kaikki Mäntyharjun reitin taukopaikat pienten metsäautoteiden läheisyydessä.\nKeitintä kokoon laittaessani ohitti kodan kaksi maastopyöräilijää – koko päivän aikana ainoat kohtaamani kulkijat. Paikalla olevasta pumppukaivosta kuului veden lorinan sijaan pelkkää ilman pihinää. Vettä oli onneksi mukanani sen verran, että sain nuudelini keitettyä, eikä vettä tarvinnut lähteä etsimään kauempaa (esimerkiksi Sammalisenlammelta). Muita kaivoja ei Mäntyharjun reitillä ole, joten käyttövesi täytyy ottaa pintavesistä. Veden laadusta ei eteläisessä Suomessa ole aina takeita – joten vesi on varminta keittää.\nKodalt a jatkoin vielä hetken tietä pitkin, kunnes polku vei minut metsän puolelle. Täälläkin oli metsissä suoritettu ”hoitotoimenpiteitä”, mutta ainakin valoisa ja avoin maasto takasi puolukalle hyvät mahdollisuudet menestyä. Sato oli erityisen runsas. Alueen voimaperäinen metsätalous käy hyvin ilmi ilmakuvista sekä niistä näkyvistä eri-ikäisistä hakkuukuvioista. Niinpä reitille sinne tänne sirotellut opastaulut kertoivatkin muunmuassa erilaisista metsänhoidon menetelmistä. Yhden monista pienistä teistä ylitettyäni saavuin hiekkaisille kankaille, missä oli vanha soramonttu ja ”pakollinen” poltettu autonraato.\nSuopellon tilan pienen viheriöivän peltoaukean ohitettuani tein jälleen matkaa pieniä hiekkateitä ja vanhoja kärrypolkuja pitkin. Ohitin myös toisen tilan, kunnes polku johdatti minut metsien suojaan ja Harmaalammelle (kartta). Tämä olikin ensimmäinen paikka reitillä, missä syksyinen luonto teki vaikutuksen kauneudellaan. Soistuva hiljainen lampi hohti harmaassakin säässä ruskan väreissä. Polku vaihtui lammen rantoja seuraileviin ja sateen kastelemiin liukkaisiin pitkoksiin.\nLammen rantaan oli jämähtänyt valtava siirtolohkare, jota oli kierreltävä ihmettelemässä hiukan tarkemmin. Nyt matkaa päivän maaliin ei ollut enää kun vaivainen kilometri. Yhtälailla päivä kun luontokin oli selvästi parantunut vanhetessaan. Linnut olivat harmaassa säässä pysytelleet hiljaa muutamaa varoituksiaan rääkyvää närheä lukuunottamatta.\nPitkäjärven laavu sijaitsi mukavalla paikalla koivikon keskellä. Utuinen Pitkäjärvi.\nPitkäjärven laavulla (kartta) oli hiljaista. Erämaajärvenä ja rakentamattomana säilynyt järvi on suoranainen ihme yhdessä Suomen mökkirikkaimmista kunnista. Pitkäjärven rannat ovat säilyneet kaavoittamattomina ja yhden ainoan omistaja n, UPM Kymmenen hallussa. Metsiä on järven lähistöllä käsitelty paikoin kovallakin kädellä, mutta nykykäytäntöjen mukaisesti on ainakin rannoille jätetty pienet metsäkaistaleet maisemien säilyttämiseksi ja ravinnehuuhtoutumien vähentämiseksi. Hirvikärpäsiä oli ollut matkalla jonkin verran – leiriin tultua ei niistä kuitenkaan ollut enää vaivaa, etenkään sen jälkeen, kun mukaan tarttuneet takiaiset oli eliminoitu. Hirvikärpästen hitaus teki tästä helppoa. Oikein kunnon keinoja niden karkottamiseen ei ole, vaikka joka syksy lehdissä ruoditaankin mitä erikoisempia suojautumiskeinoja. Laavun ympärillä esillä ollut ympäristötaide nosti hymyn huulille. Rannoilla kasvoi lievästi myrkyllistä korpipaatsamaa.\nOlin saapunut perille ajoissa, joten päätin käydä ennen pimeän tuloa vielä iltakävelyllä. Hyvät vaihtoehdot iltalenkille olivat melkolailla vähissä, joten päädyin seurailemaan tulevan päivän reittiä – alkuun pientä ja kapeaa harjua pitkin (kartta). Itse harju jatkui kapeana ja kivisenä saarena myös Pitkäjärvessä. Järven pohjoispäädyn kosteikon kierrettyäni saavuin hakkuuaukealle. Polun johdatettua minut rantaan, sain lopulta ihailla maisemia korkeiden kallioiden ja selvästi iäkkäämpien männiköiden keskeltä.\nPitkäjärvestä pilkistävä harjusaari.\nIlta pimeni. Istuskelin laavulla nuotiotulen loimutessa ja lueskelin paikan vieraskirjaa. Joku kulkija oli pelästynyt yöllistä mölinää, jota patikkamies epäili karhuksi paeten loppuyöksi autoon. Huvitti – mitähän itse olisin tehnyt samassa tilanteessa? Paikalla oli vieraillut myös paljon ulkomaisia patikoijia, etenkin venäläisiä matkaajia. Melko harva kulkija oli kuitenkin käyttänyt hyväkseen mukavaa laavua yöpaikkana. Nuotiolla oli hyvä kuivatella kenkiin varvikoissa kertynyttä kosteutta ja paistella makkaraa. Nukkumaan päädyin todella aikaisin – etenkin yksin reissatessa jää tekemiset pimeän tultua vähiin.\nPÄIVÄ 2: PITKÄJÄRVI – OLHAVA 25.0 KM\nPitkä päivä. Matkoslammen luksuslaavu. Kaunis pitkälampi. Matkantekoa metsäautoteillä. Vihdoin kansallispuistoon. Levoton yö.\nPäivä 2. Kuljettu reitti (alku). (Klikkaa suuremmaksi).\nAikainen nukkumaanmeno tarkoitti sitä, että ylöskin tuli noustua suorastaan järjettömään aikaan – puoli viideltä. Myöhemmin kävi ilmi, että pitkäksi muodostuneen päivän kannalta varhainen liikkeelle lähtö oli paikallaan. Yö oli ollut todella lämmin – laavussa tuli nukuttua makuupussi auki. Aamupuurot ja mansikkasopat (kuivatuista mansikoista) keiteltyäni lähdin liikkeelle hämärän aikaan.\nTuttua reittiä alkuun tallatessani sujui matka jouten. Pari kuikkaa uiskenteli arasti keskellä järveä jo suureksi kasvaneen jälkikasvunsa kanssa. Olisikohan kuikkapari menettänyt toisen poikasensa kylmän alkukesän myötä? Reitti kulki mukavasti rannan tuntumassa – kunnes se nousi metsäautotielle ja hakkuualueiden keskelle. Järven eteläpäässä reitti vei uudelleen rantaan. Pitkäjärven laavulta olisi ollut mahdollista suunnata myös radan yli itään, mutta olin katsonut etukäteen läntisen reitin kiinnostavammaksi.\nOlin huomannut laavulla, että matkalta löytyisi myös majoitusta tarjoava Linkkumylly (kartta), mutta ainakin Linkkumyllyn kahvila ja majoituspuoli oli lopettanut kesäisen toimintansa. Niinpä teitä pitkin tuli tässä vaiheessa lompsittua turhankin pitkään. Käväisin kuitenkin vilkaisemassa paikalla Pajulammelta Sarkaveteen laskevan puron reheväkasvuista vartta. Hetken huokaistuani suuntasin rautatien takaiselle reitille karttaan merkittyjä metsäautoteitä pitkin (kartta). Radan yli päästyäni oli varsinainen itäinen Mäntyharjun reitti (kartta) helppo löytää.\nSeuraava laavu, Matkoslampi, oli hienolla paikalla – pienen kalliojyrkän alla, ruskan väreihin pukeutuneen ja soistuvan lammen rannalla. Yllätyksekseni oli paikalle ennakkotiedoista poiketen rakennettu mukavannäköinen ja vieraski rjan kiitoksista päätellen hyvät löylyt antava sauna! ”Luksuslaavuun” (kartta) kuului uudenkarhean saunan lisäksi rannalla kaikkien käytettävissä oleva soutuvene sekä aurinkokennoilla toimiva valaistus. Tavaroita pakatessani laavun ohitti yksittäinen maastopyöräilijä ja seuraavat kulkijat näin vasta illalla Olhavanvuorelle päästyäni.\nIstutusmetsäkin voi olla toisinaan kaunis.\nPian Matkoslammen jälkeen oli edessä taas yli kahden kilometrin pätkä teitä pitkin. Samalla siirryin kuntarajan yli Mäntyharjun puolelta Kouvolaan. Olisin voinut hyvinkin oikaista Nuolniemen kylänraitin läpi, mutta kylätie (kartta) näytti kulkevan sen verran läheltä taloja, että päätin pysytellä reitillä. Takaisin metsään pääsin hiukan myöhemmin (kartta) – Haudankorven suon poikki.\nKohti Rahnamäen selännettä.\nSuon ylitettyäni nousin kauniin saniasten peittämän laakson ja kalliojyrkänteiden välistä Rahnamäen päälle. Edessä oli jälleen kerran pätkä metsäautoteitä pitkin. Loppumatkasta päätin kuitenkin oikaista Kusjärven eteläpäädyn jyrkänteen kautta, mistä avautuikin komea näkymä järvelle (kartta). Pari mökkiä jouduin omilla poluillani kuitenkin kiertämään hiukan kauempaa.\nMaisema alkoi nyt muuttua. Tämän sai viimeistään kokea korkean ja jyrkän Nuollammenvuoren päälle (kartta) noustessa. Repoveden kansallispuistolle tyypilliset jyrkät kallioiset mäet alkoivat yleistyä. Alkoi sataa. Luulin ehtiväni suojaan Pitkälammen laavulle (kartta, nykyisin purettu) kastumatta, enkä viitsinyt kaivella sadevaatteita esiin (tyypillinen aloittelijamainen virhe…). Sade tietenkin koveni. Pitkälammen keskellä sijaitsevalla kannaksella olevalle laavulle saavuttuani olikin syytä tehdä tulet ja aloittaa kuivattelu.\nSympaattinen laavu sijaitsi jyrkän kallioseinämän alla, rehevässä, joskin hiukan synkässä lahdenpohjukassa. Kuulemani mukaan on mahdollista, että laavu poistuu käytöstä lähitulevaisuudessa. Olin ajatellut alunperin yöpyä Pitkälammella, mutta sade ja varhainen lähtö saivat mieleni muuttumaan. Vaatteita kuivatellessa laskeskelin kilometrejä Olhavalle j a päätin jatkaa vielä Repoveden kansallispuiston puolelle saakka. Loppumatkan reitti oli kaiken lisäksi nopea – kulkua metsäautoteitä pitkin viimeisiä kilometrejä lukuunottamatta. Iltaohjelmaksi olin jo ehtinyt suunnitella epäilemättä mielenkiintoisten Pitkälammen itärantojen kallioiden (kartta) koluamista, mutta tämä sai nyt jäädä. Laavulta lähdettyäni ja vielä märät vaatteet päälle puettuani jatkoin matkaani, ensin Pitkälamminvuoren päälle kiipeämällä.\nPäivä 2. Kuljettu reitti (loppuosa). (klikkaa suuremmaksi).\nSää poutaantui. Metsäautotiepätkästä ei ole jälkipolville paljonkaan kerrottavaa. Tietä pitkin jolkottelu oli melkolailla tylsää ja alueen hakkuista muistuttivat yhtälailla vastaan ajellut tukkirekka, kuin tukkipinot ja niiden vierellä seisonut metsäkonekin. Kansallispuiston (tarkasti ottaen puolet suojellusta alueesta muodostavan Aarnikotkan metsiensuojelualueen) rajalle saavuttuani maltoin sentään pitää pienen tauon pikataipaleellani. Tuntui hyvältä päästä Repoveden pikku hiljaa aarnioituvien metsien syliin sekä Repovedelle näkymät tarjoavalle Riuttanvuorelle (kartta).\nRiuttanvuorella. Alhaalla siintää Repovesi.\nKartasta poiketen pysytteli polku jyrkänteiden päällä aina Olhavanvuorelle (kartta) saakka. Hyvä niin. Olhavan päälle oli vielä hiukan kiipeämistä ja matka alkoi jo painaa. Ennestään tuttuja, upeita näkymiä en Olhavalle jäänyt tällä kertaa pitkäksi aikaa ihastelemaan – tärkeämpää oli päästä laavulle vielä kosteita varusteita kuivattelemaan. Alhaalla lammella ui yksinäinen laulujoutsen. Venäläisperäinen lainasana olhava tarkoittaa rotkoa tai notkelmaa, jonka alla on vettä.\nJyrkästi Olhavanlammelle laskeuduttuani suuntasin kaivon kautta laavulle (kartta). Kirkasta, raikasta kaivovettä oli vaihteeksi mukava hörppiä. Kaivolle parkkeeratut autot kummastuttivat – moottoriliikenne kun ei kansallispuistoissa ole sallittu muille kun Metsähallituksen huoltoajoille ja alueen läpi tonteilleen kulkeville harvoille mökkiläisille. Yllätyksekseni oli laavulle saavuttuani hiljaista. Olin odottanut tapaavani viimeistään laavulla muita kulkijoita – olihan sentään viikonloppu. Olin kuitenkin laavulla ainoa yöpyjä. Hyvältä (mutta vain kolmelle yöpyjälle riittävältä) laavulta on suora näköyhteys Olhavanvuorelle.\nPäivä oli ollut pitkä. Olin kuitenkin kulkenut jopa yli puolet matkasta erilaisia hiekkateitä pitkin. Tämä onkin Mäntyharju-Repovesi -reitin suurin puute – aivan liian usein on reitti linjattu kulkemaan olemassa oleville teille – maisemallisesti hienompien polkujen, metsien ja vesistöjen varsien sijaan.\nOlhavanvuoren kuuluisa jyrkänne (jyrkänteen alla kiipeilijöitä).\nHeti alkuun laitoin tulet ja aloin kuivatella kamojani. Tämä oli helppoa, kun sain viritellä vaatteitani tulien ympärille vapaasti – muita retkeilijöitä häiritsemättä. Ennen pimeän tuloa oli vielä aikaa käydä läheisellä, kallion alla olevalla, yleensä kiipeilijöiden käyttämällä leiripaikalla – myös siellä oli autiota. Muutama kiipeilijä tosin viritteli köysiään kallioilla. Pimeän aikaan valaisi Olhavan leiriytymispaikkaa sentään kaksi otsalamppua.\nMakuupussiin hyvissä ajoin vetäydyttyäni alkoi tapahtua. Ensin minut herätti kova pauke, jonka arvelin kuuluneen Repoveden kansallispuiston itäosissa olevalta Pahkajärven ampuma-alueelta. Hiukan myöhemmin rokki soi. Silloin ehdin jo ajatella, ettei metelin taustalla voinut ollut puolustusvoimat. Samaan aikaan laavun viereisellä pienellä tiellä kävi kova liikenne, joka kuitenkin (onneksi) hiljeni yön myötä. Olin ihmeissäni. Erilaisiin häiriöihin olen Suomen kansallispuistoissa törmännyt äärimmäisen harvoin. Myöhemmin sain kyllä kuulla, mikä mekkalan aiheutti.\nPÄIVÄ 3: OLHAVA – LOJUKOSKI – LAPINSALMI 10.0 + 5.7 KM\nHuippupäivä. Tyyneyttä ja rauhaa Kirnukankaalla - vilinää Lapinsalmessa. Katajavuoren hulppeat näköalat ja jykevä jyrkänne. Ketunlenkki.\nPäivä 3. Kuljetut reitit. (Klikkaa suuremmaksi).\nAamuun h eräsin jälleen hämärän aikaan – kaikesta huolimatta hyvin nukutun ja lämpöisen yön jälkeen. Päivän määränpää oli nyt Lapinsalmi, monien mutkien kautta. Aamupalan syötyäni suuntasin ensin Mustalamminvuoren näkötornille (kartta). Valoa oli kulkiessa sen verran, ettei otsalampulle ollut käyttöä.\nNäkymät Mustalamminvuorelta Ruskiasalmeen.\nHarmaan, vielä valkenevan päivän aamussa ja pienessä unenpöpperössä eivät maisemat vanhassa tutussa paikassa tehneet tällä kertaa kovinkaan suurta vaikutusta. Korkea näkötorni on joka tapauksessa ehdottomasti vierailun arvoinen paikka: Toisella puolella avautuu näkymät Ruskiasalmelle, toisella puolella nimensä mukaiselle Mustalammelle ja Olhavanvuorelle. Ruska ei täällä vielä värjännyt maisemaa, vaikka pientä yritystä oli jo ilmassa.\nPikainen visiitti Mustalamminvuorella vaihtui pian minulle ennestään tuntemattomiin ja suuren vaikutuksen tehneisiin polkuihin. Ensin suuntasin Valkjärven eteläpuolelle (kartta), josta löytyi yllätyksekseni hienoja lehtomaisia kankaita. Lumen painosta taipuneiden, riippamaisten ja kitukasvuisten metsälehmusten löytäminen oli pieni yllätys, vaikka lehmuksia toki kasvaa luontaisesti aina Kainuun rajoille saakka. Alkuun luulinkin löytäneeni pähkinäpensaita (ja innostuin turhaan) – sen verran erikoisennäköisiä roikkuvat lehmukset olivat. Eteläisessä Suomessa menestyvän pähkinäpensaan saapumista Repovedelle jouduttaneen odottamaan vielä jonkin aikaa.\nValkjärven sivuutettuani jatkoin kohti Kirnukangasta ja Kirnuhuokoa. Nyt sain kulkea lähes koko matkan korkeiden kallioiden ja jyrkänteiden päällä (kartta). Vaikka reitti oli merkitty, tuli merkkejä seurattua hiukan huolimattomasti. Pian huomasinkin joutuneeni jyrkänteen ja ylle kohoavan kallion väliin. Niinpä jouduin hiukan kiipeilemään, mikä hiukan horjuvilla jaloilla ja edellisestä päivästä väsyneenä oli suorastaan pelottavaa. Lopulta laskeuduin Kirnukankaan laavulle (kartta), jossa pidin pienen tauon ja kuvasin nimetöntä lampea. Paikan vieraskirjasta kävi ilmi, että laavulla oli ollut varsin vähän yöpyjiä.\nKirnukankaan nimetön lampi.\nKirnukankaan vier essä, muutaman sadan metrin päässä on Kirnuhuoko (kartta), varsin näyttävä kalliojyrkänne, rotko ja lippaluola. Kirnuhuokoon sain laskeutua portaita pitkin – nyt kuivana olleen puron vierestä. Paikka toi väistämättä mieleeni Paistjärven Pirunkirkon. Tarinan mukaan on Kirnuhuoko ollut perinteinen ja suojaisa pontikankeittopaikka.\nKirnuhuo´olta portaat johtivat korkean Hauklamminvuoren päälle (kartta). Jälleen kerran sai alkavaa ruskaa ihastella upealta näköalapaikalta. Alas jäävä soistuva lampi oli hiljainen. Mieli oli tyyni ja tyytyväinen – olin onnistunut mahduttamaan muutaman kilometrin taipaleelle melkoisen monipuolisen kattauksen Repoveden kaunista luontoa.\nHauklamminvuorelta laskeuduin hiljalleen kohti Lojulampea, jolla sijaitsee paitsi Lojukosken nimeä kantava varauskota myös kaikille avoin nuotio- ja leiripaikka (kartta). Lojukoskelta löytyy myös kaivo. Repoveden yleisölle avoin alue päättyy Lojulampeen ja Pahkajärven ampuma-alueen suoja-alueeseen. Tämä muodostaa kansallispuiston pinta-alasta jopa kaksi kolmasosaa. Raja on merkitty puihin sinivalkoisin merkein.\nRauhallisella Lojukosken leiripaikalla laitteli aamiaistaan yksi venäläisperhe. Itse koskesta ei ole jäljellä enää muuta kun leveä, ruovikoituva uoma – koski on aikanaan perattu uittoja varten – Lojulammen ja Tervajärven yhdistävän lyhyen uoman yli on rakennettu silta. Lojukoskelta jatkoin pitkin Tervajärven ra ntoja kohti Kuutinkanavaa. Matkalle osui muutamia vanhempien metsien peittämiä taipaleita sekä hakkuilta aikanaan säästynyt Tukkiniemi. Matkalla näin useita pelottomia punarintoja.\nPilvipeite alkoi hiljalleen rakoilla niin, että Kuutinkanavalle (kartta) päästyäni pilkahteli jo aurinko. Kuutinkanavassa oleva uittoränni on rakennettu alunperin vuonna 1912 ja entisöity parikymmentä vuotta sitten. Kuutinkanava on Lapinsalmen ja Olhavanvuoren ohella puiston keskeisimpiä vierailukohteita, minkä vuoksi täällä yleensä tapaa muitakin retkeilijöitä – niin nytkin.\nLounasta n autiskelin Kuutinkanavan keittokatoksella nuoren pariskunnan hyvässä seurassa. Niin kun muulloinkin muita retkeilijöitä kohdatessa, oli nytkin hyvä vaihtaa kokemuksia. Pariskunta oli yhden yön reissulla, mikä riittääkin varsin hyvin Repoveden keskeisimpien ”nähtävyyksien” koluamiseen. Ennen lähtöäni kävin vielä vilkaisemassa Kuutinlahteen sortunutta kallioseinämää, jonka alta reitti aikanaan kulki. Nykyisin täytyy kallioiden päälle kiivetä kauempaa kiertäen tai hankalaa ja jyrkkää oikoreittiä pitkin (kartta).\nMatka jatkui kohti Lapinsalmea (kartta). Päivä oli etenemässä hyvää vauhtia iltapäivän puolelle, mikä näkyikin kulkijoiden määrässä – matkalla tuli vastaan useita päiväretkelle ehtineitä, suuriakin seurueita. Lapinsalmella olikin päällä jo täysi hulina leirikoululaisineen. Kiirettä ei ollut, joten ennen leirin pystyttämistä join kahvit ja jututin vielä toistakin retkeilevää pariskuntaa.\nHyvä leiriytymispaikka löytyi Lapinsalmen riippusillalle johtavien portaiden yläpäästä, jossa oli runsaasti hyviä teltan paikkoja. Leirin pystytyksessä meni aikaa tavallista kauemmin, sillä mukanani oli tällä kertaa pelkkä tarppi (laavukangas tai loue), jota en ollut vielä koskaan virittänyt yöpymistä varten. Erityisen tyytyväinen olin vasta toiseen, kahteen puuhun kiinnitettyyn viritelmään.\nAikaa oli kulkemiselle vielä hyvin runsaasti. Niinpä päätin suunnata Ketunlenkin puolikkaalle ja Katajavuorelle (kartta), missä en ollut aikaisemmilla Repoveden keikoillani vielä käynyt. Katajavuoresta muodostuikin yksi reissun kohokohdista – sen verran jykevä oli itse kallio ja se tarjosi erinomaiset näköalat viitisenkymmentä metriä kallion alapuolella olevalle Repovedelle. Katajavuoren päälle saa kavuta portaita pitkin. Itse en kuitenkaan malttanut pysytellä poissa niiden viereisestä, jyrkänteen alle rapautuneesta hankalakulkuisesta mutta kiintoisasta louhikosta.\nRepoveden kansallispuistossa on jopa kaksikin kalliomaalausta, joista toinen sijaitsee Katajavuoren lähistöllä (kartta), Kuutinlahden suulla. Löppösenluolan kuluneista maalauksista (kuvia) on erotettavissa kämmenkuvia ja vino ihmishahmo. Myös Olhavanvuorelta on vastikään löydetty huonosti säilyneitä kalliomaalauksia (kuvia). Suomen kalliomaalaukset sijaitsevat useimmiten tärkeiden vesireittien varrella ja ne on tehty nuoremmalla kivikaudella – 7000-3500 vuotta sitten. Komeimmat maalaukset olen toistaiseksi nähnyt läheisellä Astuvansalmella sekä Suomussalmen Hossassa. Repovedeltä on löydetty yksi kivikautinen asuinpaikka, joka on Kapiaveden Sikoniemessä. Yksittäisiä kvartseja on löydetty myös Katajajärven rannoilta.\nTaivas oli vetäyty nyt pilveen ja luvattu sade tuli lähes minuutilleen ennustetun mukaisesti. Sitä ei kuitenkaan kestänyt kymmentä minuuttia pidempään. Aivan ylimmäisellä kalliolla ollessani tarjoutui samaa matkaa kulkenut venäläisseurue ottamaan minusta kuvan – niinpä sainkin kunnon pönötyskuvan Katajavuoren päältä. Sateen jo tauottua ja hiukan eväitä naposteltuani lähdin laskeutumaan kohti Katajajärveä (kartta).\nSää pouta antui nopeasti raikkaaksi ja kirkkaaksi syyspäiväksi. Niinpä istahdin hetkeksi vielä Katajajärvenkin rannalle. Paikalle asetetun opaskyltin mukaan on järvestä kairattu pohjasedimenttejä, joista löytyy runsaasti katajan siitepölyjä. Karjatalous ja maanviljely saapuivat alueelle nuoremman kivikauden lopussa ja pronssikauden alussa. Tällöin maisema muuttui avoimemmaksi – samalla myös kataja yleistyi.\nKatajajärveltä ei matkaa Lapinsalmelle ollut enää kun kuutisensataa metriä. Matkalla oli kuitenkin vielä yksi kiintoisa kohde – pienialainen myrskytuhoalue. Tuhoalueen ja lahoavan puun merkitys konkretisoitui paikan ohittaessani varsin hienolla tavalla: Paikalta etsi syötävää aina yhtä sävähdyttävä palokärki.\nLapinsalmen riippusillalla riitti ylittäjiä.\nLapinsalmelle palattuani tapasin mm. Repovedellä erilaisia retkiä järjestäviä Seikkailuviikarin ja Tervarummun luontomatkailuyrittäjiä. Opastettavan ryhmän keskittyessä ruokailuun jäi oppailla aikaa myös jutusteluun. Niinpä myös Olhavan öisen mekkalan arvoitus selvisi: Lähellä Olhavaa oli järjestetty äänekkäät sikajuhlat ilotulituksineen. Matkalla kohtaamani ja hätäisesti tunnistamani ”pähkinäpensaatkin” tarkentuivat jutustellessa nuoriksi lehmuksiksi. Kun vielä retkiryhmälle illalliseksi tarjottua loimulohta riitti minullekin, oli lyhyt tapaaminen Repoveden alueen hyvin tuntevien oppaiden kanssa erittäin mieluisa.\nEnnen pimeän tuloa oli aikaa vielä yhdelle lenkille. Niinpä suuntasin Ketunlenkin toisellekin puolikkaalle – kohti Määkijänniemeä. Tälle lenkille tuli mittaa reilu kolme kilometriä. Reitin yksi näyttävimpiä kohtia on rantaan ulottuva Terrivuoren kalliojyrkänne (kartta), joka muuttaa polun kapeaksi väyläksi Kapiaveden ja jyrkänteen väliin. Mietin kovasti, että mahtaakohan polku jäädä erityisen korkean veden aikaan kokonaan veden alle? Parisataa metriä pitkä ja nelisenkymmentä metriä korkea jyrkänne on joka tapauksessa vaikuttava ja näköalat sen päältä arvatenkin komeat.\nTerrivuori. Komeita kallioseinämiä Repovedellä riittää.\nJyrkiltä kallioilta polku johdatteli Määkijänniemeen, joka poikkeaa muusta Repovedestä paitsi kallioperältään, myös kasvillisuudeltaan. Määkijäniemen metsät lienee hakattu vain vähän ennen kansallispuiston perustamista vuonna 2003, joten Määkijänniemessä on varsin terhakas istutusmännikkö. Nyt nuorta männikköä on ennallistettu kulotuksin. Lähes kaikkialta veden ympäröimä niemi onkin tähän erinomainen kohde ja kasvillisuutta on poltettu hyvin suurelta alalta. Repoveden kansallispuisto jakaantuu kallioperältään kahteen osaan, joiden raja kulkee Kapiaveden ja Lapinsalmen kautta. Kulutusta kestäneet pohjoiset mikrokliinigraniitit ovat kestäneet paremmin kulutusta kuin nuoremmat, eteläosien rapakivialueet. Täällä maasto on huomattavasti loivapiirteisempää.\nMääkijänniem en nimi ei mitä ilmeisimmin viittaa lampaisiin, vaan nimi Mäkienniemi lienee vääntynyt eteläsavolaisten suussa Määkijänniemeksi. Niemen päässä (kartta) on salmen ylittävä vetolautta, jolle samaan aikaan sattui myös nuori naiskolmikko. Yksissä tuumin saimme vedettyä lautan salmen yli helposti. Kovalla tuulella saattaa lautan vetäminen käydä yksin melko raskaaksi.\nLoppumatka sujui ennallistamattomassa ja tasaikäisessä männikössä kulkien. Törmäsin matkallani vielä oravaan, jolla oli suussaan linnunpoikanen! Vuodenajan huomioonottaen ajattelin nähneeni väärin, mutta tälle löytyi loppujen lopuksi myös selitys. Lapinsalmen sillankin pääsin vielä ylittämään. Sillan kaiteeseen on ripustettu lukuisia lemmenlukkoja ikuista r akkautta todistamaan. Edellisestä vierailusta oli jo aikaa, eikä lukkoja vielä tuolloin ollut muutamaa enempää. Ehkäpä lukkojen lisääntyminen on merkki siitä, että myös rakkaus maailmassa on lisääntynyt.\nKuulin vielä illalla nuotiolla istuessani, että Lapinsalmen parkkipaikalle (kartta) on avattu pieni kioski. Karkinhimo iski välittömästi, joten vielä viimeisen iltalenkin tein makeanhimon vallassa puolijuoksua. Syksyisin vain viikonloppuisin auki oleva kioski oli juuri menossa kiinni – karkkini kuitenkin sain.\nRauhallinen ilta Lapinsalmessa.\nPÄIVÄ 4: LAPINSALMI – MAANTIE 4.6 KM\nKirkas ja kuulas aamu. Elvingin torni.\nPäivä 4. Kuljettu reitti. (Klikkaa suuremmaksi).\nYöpyjiä oli Lapinsalmessa ainoastaan pari seuruetta – yksi pariskunta pienen lapsensa kanssa sekä pieni joukko motoristeja telttasaunoineen. Päivän vilinästä ei ollut tietoakaan. Lapinsalmen nuotiolla illalla pysähtynyt nuori partiolaiskolmikkokin jatkoi yöksi Määkijänniemeen.\nAamu aukeni kirkkaassa säässä.\nViimeisen päivän ohjelmassa oli pelkästään kävely tienvarteen, josta sain kaverikyydin takaisin Helsinkiin. Kirkkaan aamun jälkeen alkoi taivaalle kerääntyä ensin sumupilviä, sitten myös kumpupilviä. Kaunis poutasää joka tapauksessa jatkui.\nPäätin kä ydä vielä vilkaisemassa matkalle osuvaa Elvingin näkötornia, joka oletukseni mukaisesti oli kuitenkin aikaisena sunnuntaiaamuna kiinni. Näkötornin (kartta) on 1900-luvun alussa rakennuttanut kartanonherra Elving palovartiointia sekä luvattoman kalastuksen ja metsästyksen valvontaa varten. Torni on kunnostettu ja avattu sen jälkeen matkailukäyttöön. Kansallispuiston rajojen ulkopuolella tuli vastaan tuikitavalliset hakkuaukeat. Nämä muistuttivat jälleen kerran hyvin siitä, miksi on tärkeää, että osa metsistämme on suojelun piirissä. Pian olin maantiellä ja reissuni oli ohi.\nRepoveden vasta vuonna 2003 perustettu kansallispuisto oli jälleen hieno kokemus. Erityisen tyytyväinen olin käytyäni kansallispuistossa uusissa paikoissa, niin Katajavuorella kun Kirnukankaallakin – molemmat tekivät suuren vaikutuksen. Olin myös tyytyväinen yhtenä yönä testaamaani tarppiviritelmään. Voi hyvinkin olla, että alan siirtyä ainakin osalla reissuistani ”tarppimieheksi” (lisävarusteeksi täytyy toki hankkia kesäkeleillä hyttysiltä suojaava rankinen).\nMäntyharju-Repovesi -reitti oli sen sijaan jonkinlainen pettymys, vaikken kartan perusteella kovin suuria odottanutkaan. Mieleen toki jäi muutama erityisen kaunis paikka, kuten Pitkäjärvi ja Pitkälampi sekä erinomaiset laavut. Itse reittilinjaus oli monine tiepätkineen kehnonpuoleinen. Olenkin melkolailla varma, että reitti soveltuu paremmin maastopyöräilijöille, joissa nopeat tietaipaleet eivät aiheuta samanlaista apatiaa kun kävelijöille. Eipä ollutkaan ihme, että ainoat reitillä tapaamani retkeilijät olivat liikkeellä maastopyörillä.\nJutun kuvat kirjoittajan ottamia lukuunottamatta kuvia, joissa itse kirjoittaja esiintyy. Niistä kiitos kuuluu matkalla tapaamilleni nimettömille retkeilijöille.\nRepovesi ulkoilukartta 1:20 000.\nPrintit Retkikartasta (Paikannimihaku: Mäntyharju).\nMäntyharju-Repovesi -reitin kartta.\nRetkikartta (Paikannimihaku: Repovesi).\nRepoveden yleiskartta ja palvelut.\nMäntyharju-Repovesi -reitin nettisivut.\nRepovesi – pieni retkiopas ja kartta 1:15 000.\nkansallispuistoKetunlenkkiKirnuhuokoKuutinkanavaLapinsalmiLojukoskiMatkuslampiMäntyharjuOlhavaPitkäjärviPitkälampiRepoveden kansallispuistoRepovesiruskaSammalisen kotavaellusvuoden retkeilyreitti\nEdellinen artikkeliLÄHILUONTO: HALTIALA JA PITKÄKOSKI 29.9.2014Seuraava artikkeliSYYSVAELLUS: NUUKSIO JA VAAKKOI 3.-4.10.2015


Matti Klingen muistelmien neljännessä osassa siirrytään Kekkosen valtakaudesta Koiviston aikaan, joka tuolloin haluttiin nähdä merkitsevänä murroskohtana. Koiviston valitsijamies, historiantutkija Klinge muistutti jo tuolloin, kuinka paljon merkitsevämpää tälläkin kohtaa oli jatkuvuus: presidentti itse halusi korostaa niin ulkopoliittista kuin institutionaalista jatkuvuutta.\nMatti Klinge kuvaa elävästi Koiviston ympärille kehkeytymään pyrkivää hovia sekä Suomen sisäpoliittisen kentän uutta järjestäytymistä. Mutta poliittista ambitiota ei muistelijalla ole: hänen mielenkiintonsa ja energiansa keskittyy tutkimukseen, opetukseen ja kirjoittamiseen. Vuosikymmenen merkittävät kirjat ovat Euroopan 1800-luvun kokonaisnäkemyksen esittävä Porvariston nousu, rohkea ja aivan uusia näköaloja avaava Muinaisuutemme merivallat ja vihdoin jättiurakka, kolmiosainen Helsingin Yliopisto 1640–1990.\nMutta aktiivisen, energisen professorin elämään sisältyy paljon muutakin. Klinge kertoo intensiivisesti ja eloisasti Mika Waltarin muistomerkin kiemuraisista syntyvaiheista ja Paasikiven päiväkirjojen julkaisuprosessista. Yksityiselämän tärkeitä virstanpylväitä osuu tälle vuosikymmenelle: muutto uuteen kotiin Ullanlinnaan sekä lennokkaat 50-vuotisjuhlat. Ja Matti Klinge käy New Yorkissakin…\nYliopistoa ja Itämerta määrä\nTuotetunnus (SKU): 9789522344335 Osastot: elämäkerta, Matti Klinge, tietokirjallisuus


Pysäkkikuulutukset busseissa ja ratikoissa eivät häiritsisi - Näkövammaisten liitto ry\nEtusivu / Ajankohtaista / Tiedotteet / Pysäkkikuulutukset busseissa ja ratikoissa eivä...\nPysäkkikuulutukset busseissa ja ratikoissa eivät häiritsisi\nTutkimuksesta tukea näkövammaisten vaatimuksille:\nNäkövammaiset ovat vaatineet pysäkkikuulutuksia pääkaupunkiseudun busseihin ja raitiovaunuihin vuosien ajan, sillä kuulutukset helpottaisivat näkövammaisten ihmisten itsenäistä liikkumista joukkoliikennevälineissä. Näkövammaisilla on hyviä kokemuksia pysäkkikuulutuksista mm. metro- ja lähijunissa.\nHelsingin kaupungin liikennelaitos HKL on suhtautunut kielteisesti näkövammaisten vaatimuksiin, koska sen mielestä pysäkkikuulutukset häiritsisivät muita matkustajia ja kuljettajia. Lisäksi HKL on vedonnut teknisiin ongelmiin. Kuitenkin pysäkkikuulutuksia on käytetty jo vuosia menestyksellisesti monissa eurooppalaisissa suurkaupungeissa, mutta HKL ei ole näkövammaisjärjestöjen pyynnöistä huolimatta selvittänyt matkustajiensa mielipiteitä.\nTNS Gallup haastatteli tammikuussa Näkövammaisten Keskusliiton toimeksiannosta tuhatta 15-79 -vuotiasta suomalaista ja tiedusteli heidän suhtautumistaan pysäkkikuulutuksiin. 91 % haastatelluista piti pysäkkikuulutuksia hyvänä asiana, lähes kaikki (97 %) ymmärsivät kuulutusten tärkeyden näkövammaisille. Lähes kolme neljästä (72 %) arvioi, etteivät kuulutukset häiritsisi lainkaan ja noin joka neljättä (23 %) ne saattaisivat häiritä hiukan. Harvempi kuin yksi kahdestakymmenestä (4 %) vastasi, että kuulutukset häiritsisivät paljon.\nJoukkoliikennevälineiden käytön määrällä ei näytä juurikaan olevan vaikutusta tuloksiin: vain 7 % päivittäin joukkoliikennevälineitä käyttävistä kertoi pysäkkikuulutusten häiritsevän paljon.\njäsenpalvelupäällikkö Markku Möttönen, Näkövammaisten Keskusliitto ry (09) 3960 4655, 050 596 5021, markku.mottonen@nkl.fi\ntiedottaja Ilkka Väisänen, Helsingin ja Uudenmaan Näkövammaiset ry (09) 3960 5602, ilkka.vaisanen@hun.fi


Tokmanni Tullintori Venäläistä Seksiä - Porno Isot Naiset\nTokmanni tullintori venäläistä seksiä\nhilux korotus tokmanni tullintori. Uudenmallisen Hiluxin korotus Tekniikka & bybstudio.eu: tokmanni tullintori. Saatavana: 3" eteen ja 2" taakse - 2" eteen ja 2" Puuttuu: tokmanni tullintori. Copyright Venäläistä Seksiä. Theme by Excel. tokmanni tullintori upeat tissit. Tampereen Tullintorin Uusi Upea Megazone-kenttä. Seksiä seuraa automerkki. Tässä oli Venäläistä pornoa seksitreffit nainen. Vero moda, tokmanni, k-supermarket, top- k-citymarket, anttila, apteekki, alko, Veikon kone tullintori. Tampere. Cityconin vuokrattava pinta-ala 10 m².. nettu ja....\nB virtanen netissä tähtitatuointi\nIlmaisia seksi elokuvia ihastuminen Ystävyys mietelause helsinki strip club Aena aoki Maailma on kehittynyt monella tapaa. Kuvake sex turku Työlainsäädäntö Työvoima- ja yrityspalvelut Työvoiman saatavuus Työelämän laatu Maahanmuuttajien kotouttaminen Kansainvälinen työelämäyhteistyö Lainsäädännön työelämä- ja työllisyysvaikutukset Työnvälitystilasto Siviilipalvelus Tiedotteet: Olin tullut Tullintorilta juuri ulos, kun eteen ajoi todella huonossa kunnossa ollut vanha keltainen. BB -talon miesten ilmeet olivat ikimuistoisia kun nainen alkoi kouria Mä tykkään pienistä tisseistä, nainen kertoi ja tarttui kovakouraisesti Puuttuu: Käytämme evästeitä mahdollistaaksemme sivustomme häiriöttömän ja käyttäjäystävällisen käytön.\nDec 12, · Suomalaiset naiset pitävät venäläisiä naisia huorina, koska nämä pukeutuvat naisellisesti, ovat selkeästi kiinnostuneita miehestään. Nussin lehmän kanssa saunassa pillun sormetus nyrkkipano joulupukille jutta urpilainen nude tytöt seksinkipeitä tytöt seksi nappula kullia pikkutytölle. Riinan pillukuvat free teinitissi videot nettiseksi kouvola. Kauppakeskus Tullintori on täydellinen shoppailu- ja lounaspaikka sinulle, joka haluat tehdä ostokset helposti matkasi varrella. Työlainsäädäntö Työvoima- ja yrityspalvelut Työvoiman saatavuus Työelämän laatu Maahanmuuttajien kotouttaminen Kansainvälinen työelämäyhteistyö Lainsäädännön työelämä- ja työllisyysvaikutukset Työnvälitystilasto Siviilipalvelus Pieni nainen isot tissit porno Copyright © Posliini Alapää. Maailman suurin kaupan yritys, halpakauppaketju Walmart ilmoitti nostavansa jopa puolen miljoonan työntekijän palkkoja Yhdysvalloissa. Kodin tarvikkeet, tele- ja tietotekniikka 2 liikettä Suomen Mobiililaitekorjaamo 1. Horoskooppien yhteensopivuus rakkaus sex chat finland Tampereen konservatorion nuoret viulutaiturit esiintyvät. Höynäytetty työntekijä voi vielä saada karenssin. Myytävät omakotitalot myynissä olevat omakotitalot ähtärissä. Copyright © Seisova Kyrpä. Fredrikinkadulla Helsingin Kampissa reilut viisi vuotta toiminut Tivoli Fredrikinkadun Tivoli -yökerho on auki viimeistä kertaa ensi lauantaina, hilux korotus tokmanni tullintori. Tervetuloa IRC - Galleriaan! Palvelut ja toimistot 10 tokmanni tullintori venäläistä seksiä Bittimaatti Tullikatu 6: Youtube sairaanhoitaja mikkeli seksi.\ntokmanni tullintori venäläistä...\nSeksiä turussa ilmaiset porno kuvat\nIlotyttö ujo tyttö nai nuorta pillua ja poika runkkaa poikaa teinityttö novellit irstaat tytöt bbw nainen kuvat kalajoki pillunkuvia hd jutta urpilainen seksivideoita. Seksi vaippafetissi Eläinten parittelu. Vaimon vittuun ilmaiset vitunirstailu videot. Eniten rekisterissä on yrityksiä rakennusalalta, tukku- ja vähittäiskauppa on kakkosena. Youtube sairaanhoitaja mikkeli seksi. Vastaa alkuperäiseen viestiin Suomiporno Rakel Liekin lesbovideo Rakel Liekki irstailee toisen tytön kanssa mm kaksipäisellä dildolla http: Enää ei voi edellyttää, netti anttila tokmanni tullintori , että saadakseen äitiysvapaaltaan palkkaa työntekijän on palattava hoitovapaalta töihin raskauksien välissä.\nPorno videot suomi romanttisia elokuvia\nTokmanni tullintori venäläistä seksiä Isot kaupat eivät malta olla tarkkoja sunnuntain aukioloajoista, kertoo uusin Pam-lehti. Ilmaisia seksi elokuvia ihastuminen Ystävyys mietelause helsinki strip club Aena aoki Maailma on kehittynyt monella tapaa. Kuvake sex turku Työlainsäädäntö Työvoima- ja yrityspalvelut Työvoiman saatavuus Työelämän laatu Irc-galleria finkino lahti kotouttaminen Kansainvälinen työelämäyhteistyö Lainsäädännön työelämä- ja työllisyysvaikutukset Työnvälitystilasto Siviilipalvelus Tiedotteet: Vero moda, tokmanni, k-supermarket, top- k-citymarket, anttila, apteekki, alko, tokmanni tullintori venäläistä seksiä, Veikon kone tullintori. Prostitoitu nainen porno mustia tyttöjä tanskalaista ilmaista pornoa streetbasket. Kyllä siinä liukuvärjätty neule peittyisi hien hajuun, kun pääsisivät kuumien studiolamppujen alle. Olen 18v nuori mies ja enkä ole ikinä harrastunut seksiä.\nALASTONMAAILMA PORNO ILMASTA 579\nRAVINTOLA FACTORY SUOMENOJA PÄIVÄKAHVISEURAA JYVÄSKYLÄ Suomessa vakuutukseen maksetaan tänä vuonna runsaat euroa per työntekijä. Guy comes for massage but he gets horny bitch with nice boobs and hot mouth Young babe doll neatly kneaded "tokmanni tullintori venäläistä seksiä" oiled sexy body of female visitor on. Sievä pillu narsisti testi East Asia Mart Tullikatu 6: Vaimonkiima pillu www seksi video sex video homopojat naivat nuori teini nussi sedät nussi pullea pylly aisurin vaimoa. Nussittiin suuhun panoseuraa ulvila koirien nussittavana erittäin nuoret ylilauta alaston kuvat. Suomalaista web cam kemi.\nMONSTERCOCK AFORISMEJA RAKKAUDESTA Vuosia kestänyt oikeusprosessi päättyi viimein, kun Korkein oikeus KKO piknik risteily silja biljardi kerava myöntänyt valituslupaa hovioikeuden maaliskuiseen tuomioon koskien Gigantin myyjän irtisanomista. Miian amatööripornoa tokmanni tullintori; Seksivideot kovat mies lappi alast miisa. E-stories kurzgeschichten missionarsstellung was muss die frau machen Takaapäin seksi tokmanni tullintori On by Rubin Bundrick Joensuun rautatieasema aukioloajat tokmanni tullintori. Irma-hurrikaani teki valtavaa tuhoa Saint Martinin satamassa. Paketti toimitetaan valittuun Ahvenanmaan postin palvelupisteeseen. Mies ja suuseksi hyvä pano seuraa tytölle hyvää takaapäin tätiä nussimassa Tokmanni tullintori ilmaisetseksivideot; Pillua saunassa pimpero\nAjellut pillut kulosaaren lukio\ntopkani kirjaudu sisään suomi pillua\nmeritähti vallila sihteeriopisto jyväskylä\njousimies ja skorpioni jyväskylä seksi\npienet tissit suomi24 sinkut\nparisuhde horoskooppi yhteensopivuus kokkola tori