Lippuja Venetsian VIP-kierros | Ticmate.fi\nEtusivu Venetsia Sightseeing Venetsian VIP-kierros\nNäe kaikki Venetsian huippukohteet Venetsian VIP-kierroksellamme, joka yhdistää Dogen palatsin kierroksen ja Venetsian parhaat -kierroksen yhdistettynä vesitaksiajeluun.\nDogen palatsissa käy vain muutama onnekas turistiryhmä päivässä, ja nämä kierrokset myyvät nopeasti loppuun, joten varmista paikkasi tällä erikoiskierroksella varaamalla lippusi nyt!\n- 8 tunnin opastettu kierros kauniissa Venetsiassa\n- Säästät varaamalla tämän pakettikierroksen, kuin jos varaisit Venetsian parhaat - ja Dogen palatsin kierrokset erikseen\n- Näe myös Dogen palatsin osat, jotka eivät ole yleensä avoinna yleisölle, kuten selli, josta Casanova pakeni, tai palatsin kidutuskammio.\n- Näe kaikki Venetsian suosituimmat kohteet kuten Pyhän markuksen tuomiokirkko ja Dogen palatsi\n- Taattu pieni ryhmäkoko max. 10 henkilöä Venetsian parhaat -kierrososassa\nNäe kaikki kauniin Venetsian upeimmat nähtävyydet\nPäivämme alkaa vierailulla Dogen palatsiin. Dogen palatsissa näkyy Venetsian historian parhaimpia ja kurjimpia asioita ja tapahtumia: Tintoretton ja Veronesen suuria maalauksia sekä puinen aukko, jota kautta salainen poliisi sai kuulla valtiopetoksesta. Dogen palatsin käytävillä kulkeminen kertoo sinulle paljon sen ajan Venetsian tasavallasta. Kierroksellamme pääset opastukselle myös salaisille kulkureiteille ja hintaan sisältyy vierailu Dogen huoneissa. Tämä kierros on siis laajin mahdollinen Dogen palatsin kierros.\nKierroksen päätyttyä alkaa omatoiminen tauko, ja sinulla on mahdollisuus kävellä Huokausten sillalla. Silta on nimetty vankien mukaan, jotka kävelivät sillan yli selleihinsä. Katsoessaan viimeistä kertaa kaunista Venetsiaa, he eivät voineet muuta kuin huokaista. Oppaasi jättää sinut Dogen palatsin sisäpuolelle, josta voit mennä kanaalin yli 1500-luvun uudelle vankilalle.\nLyhyen lounastauon jälkeen (ei sis. hintaan) alkaa Venetsian parhaat -osuus kierroksestasi. Yhden iltapäivän aikana viemme sinut tunnetuimmille ja vähemmän vierailluille, mutta kiinnostavimmille kohteille Venetsiassa. Kierrokseen kuuluu jonon ohi -sisäänpääsy, joten vältyt jonottamiselta ja voit viettää jokaisen arvokkaan sekuntisi Venetsiassa parhaalla mahdollisella tavalla.\nKierros alkaa Canal Grandelta, kaupunkin päävesireitiltä, jonka varrella on ainakin 50 palatsia, kuusi kirkkoa, neljä siltaa ja kaksi toria. Otamme vesitaksin, josta näemme nämä kaikki upeat nähtävyydet. Kun olemme takaisin maalla, jatkuu kierros mitä ihmeellisemmille nähtävyyksille: näet Marco Polon talon, elävät Campo San Lucan ja Campo SS Giovanni Paolon. Ihailemme Teatro Goldonia (ulkoapäin), Venetsian vähemmän tunnettua oopperataloa. Emme tietenkään unohda monien turistien suosikkia, Rialton siltaa.\nJatkamme Venetsian keskeisimmälle aukiolle, Pyhän Markuksen aukiolle (Piazza San Marco), jossa vierailemme Pyhän Markuksen tuomiokirkossa. Kierros sisältää pääsyn myös Pyhän Markuksen tuomiokirkon toisen kerroksen terasseille, joilta on kauneimmat näkymät yli vilkkaan aukion. Kierros päättyy Pyhän Markuksen tuomiokirkolle.\nKierros alkaa Dogen palatsin edestä. Ponte della Paglia -silta, jolta on näkymät huokausten silllalle, on kohtaamispaikan vieressä. Olethan paikalla 15 minuuttia ennen kierroksen alkua.\nKyllä, lasten lippuja on saatavilla 6–14-vuotiaille. Alle 6–vuotiaat lapset pääsevät kierrokselle ilmaiseksi maksavan aikuisen seurassa.\n- Dogen palatsin kierros päättyy klo 10.15 Dogen palatsin eteen. Venetsian parhaat -kierros päättyy klo 17.00 Pyhän Markuksen tuomiokirkolle.\n- Kierroksien välissä on tauko klo 10.15–13.45. Sinun tulee omatoimisesti löytää kohtaamispaikka klo 13.45 alkavalle Venetsian parhaat -kierrokselle\nVaraa liput näytökseen Venetsian VIP-kierros\nKohtaamispaikka on Dogen palatsin edessä. Ponte della Paglia -silta, jolta on näkymät huokausten silllalle, on kohtaamispaikan vieressä.\nKierros järjestetään ma, ti, to, la ja su alkaen klo 9.00, sekä ma ja la alkaen klo 8.30 (huhti-lokakuussa).\nKatso kohtaamispaikan sijainti klikkaamalla alapuolella olevaa karttaa.


Kävin juomassa saikkaa tädillä. Ja vähän puuhattiin tietokoneenkin kanssa. Laitoin AdAwaren ja Google Talkin, vinkkasin kuinka tikku pysäytetään ja että kaupasta saa USB-hubeja ja jatkojohtoja. Törkeää, että vielä viime kesänä myydyssä Wintoosa-pöytäkoneessa on USB-liitäntöjä vain peräpuolella. Kellähän ihmisellä on mylly aseteltu sellaiseen paikkaan, että ketterästi pääsee tikun tyrkkäämään paikoilleen ilman konttaamista tai käynnissä olevan koneen heiluttelua?\nYhdessä todisteltiin, miten paljon mukavuutta tietokoneet ja netti tuovat elämään. Täti ja puoliso ovat eläkkeellä. Valokuvaus, musiikki, matkailu, sosiaaliset verkostot - ja tietty pankkiasiat. Niissä kaikissa www on verraton. Mutta se kaikki muu puuhastelu ohjelmien, laitteiden ja erityisesti tietoturvan kanssa - huh huh. Täti vakuutti, että "Kuule, täällä olisi vähän yhessä sun toisessa paikassa samanlaisen avun tarvetta." Tädin miehen kokeman mukaan atk-kursseilla opittukin jää niin helposti ilmaan. Itsekin käsittelin Vistaa ensi kertaa hallintaosastolla. Voin kuvitella, miten yhden mallin mukaan opittu yksittäisellä pikakurssilla ei vaivatta siirry alati uusiutuviin käyttöjärjestelmiin, ohjelmistoihin ja palveluihin.\nTapaninpäivänä pidettiin suvun vanhimpien kanssa tuokio tietokoneen ympärillä, luotiin G-maileja ja silleen. Innostus oppia ja sukeltaa nettijuttuihin oli kova. Lupasin mielessäni pitää kesällä suvun vanhimmille webbikerhoa. Omalla koneella, omilla ohjelmilla, kotona. Netti tuo lähelle. Se on kaikenikäsille merkityksellistä. Sillä on paljon oppimissovelluksia - niitä tässäkin blogissa on etsitty ja etsitään edelleen. Lähelle tulemisen arvo on työelämän ruuhkavuosia eläville ehkä eräällä tavalla pimennossa. Kun hektinen loppuu, voi hiljaisuus yllättää. Silloin on autuasta, kun yhteyden saaminen ko toa maailmalle käy kätevästi. Meillä jouluaaton kohokohta oli webvideoyhteys Aleksin kanssa. Nuori herra osasi jo vilkuttaa kameran kautta, vaikka muuten vuorovaikutus kulki viimevuotisen tapaan enimmäkseen isän avustamana. Silti, nähtiin toisemme, kuultiin toisemme, oltiin läsnä toisillemme. Siinä oli suloista taikaa yli paikan rajan.\nWww voi luoda yhteyksiä. Sen avulla elämään voi tulla miellyttävää kevennystä. Mutta kyllä moni asia voisi olla myös radikaalisti toisin. Kevyemmin opittavissa, helpommin ja sujuvammin käytettävissä. Kun toistuvasti kuulen hokemia siitä, että kyllä nuoria kiinnostaa mutta eivät vanhat halua, niin kissan viikset. Vuoden 2008 www-unelmani on tärvellä ei-ne-vanhat www-diskursseja. Talkoisiin joka iikka: nyt vain tunnistamaan lähipiirin innostuneet seniorit ja jeesaamaan alkuun!\nLähettänyt Anne Rongas klo maanantaina, joulukuuta 31, 2007\nMeille 60 v isälle hommattiin kannettava, nettiyhteys ja ilmoitettiin kansalaisopiston kurssille näin aluksi.\nKurssi alkaa piakkoin, mutta ollaan tutusteltu netin ihmeisiin jo alustavasti. Isän ilme oli näkemisen arvoinen kun maksoi ekan laskunsa netin kautta. Melkein liikutuin ;)\nMutta juu, samaa mieltä, ei ne pelkästään nuoret vaan kaiken ikäiset.. ja sitä sosiaalisuuta olisi hyvä "opettaa" tekstinkäsittelyn ohella.\nmaanantaina, 31 joulukuuta, 2007\ntiistaina, 01 tammikuuta, 2008


KKO:2010:23 – Sopimusriidat.fi\nYksityiselle alueelle oli asetettu opastetauluja, joiden mukaan pysäköinti oli sallittu merkityille paikoille pysäköintiluvan saaneille. Tauluissa oli lisäksi ilmoitettu, että ”Ehtojen vastaisesta pysäköinnistä veloitetaan valvontamaksu 40 euroa” ja että ”Pysäköimällä hyväksyt ehdot”. Kysymys siitä, oliko auton pysäköimisellä alueelle syntynyt pysäköinnin valvontaa alueella harjoittaneen yhtiön ja alueelle pysäköineen auton kuljettajan välille opastetaulun ehtojen mukainen pysäköimistä koskeva sopimus, joka on siten sisältänyt velvoitteen suorittaa valvontamaksu siinä tapauksessa, että pysäköinti oli tapahtunut ehtojen vastaisesti. (Ään.)\nOy ParkCom Ab (jäljempänä ParkCom) harjoitti yksityisillä pysäköintialueilla pysäköintiehtojen noudattamisen valvontaa alueiden omistajien ja haltijoiden kanssa tekemiensä sopimusten perusteella. ParkCom oli 26.6.2006 tehnyt Jakomäen Kiinteistöt Oy:n kanssa sopimuksen pysäköinnin valvonnasta muun muassa Jakomäentie 6:n alueella. Kyseisen piha-alueen sisäänmenoreitit oli merkitty ParkComin nimen ja puhelinnumeron sisältävillä opastetauluilla, joissa oli seuraava teksti:\nPysäköimällä hyväksyt ehdot”\nHenkilöauto, jonka ajoneuvoliikennerekisteriin merkitty haltija oli A, oli ollut kanteessa mainittuina aikoina pysäköitynä sanotulle piha-alueelle. ParkCom oli perinyt valvontamaksuja A:lta, joka oli kiistänyt maksuvelvollisuutensa.\nParkCom lausui A:ta vastaan ajamassaan kanteessa, että ParkCom oli tekemänsä sopimuksen perusteella oikeutettu valvomaan pysäköintiehtojen noudattamista Jakomäentie 6:n alueella sekä perimään pysäköintiehtoja rikkoneelta ajoneuvon kuljettajalta 40 euron määräisen yksityisoikeudellisen valvontamaksun. Kysymyksessä oleva henkilöauto oli ollut pysäköitynä osoitteessa Jakomäentie 6 f sijaitsevan rakennuksen D portaan eteen 9.8., 14.8., 24.8., 7.9., 4.10., 29.10., 13.11., 26.11. ja 6.12.2006. Mainittuina päivinä auton tuulilasiin oli kiinnitetty ”yksityisoikeudellinen valvontamaksu” -lomake, johon oli liittynyt tilisiirtolomake 40 euron määräisen valvontamaksun maksamisesta 14 päivän kuluessa. Syyksi valvontamaksun veloittamiseen lomakkeisiin oli merkitty ”Pysäköinti muualle kuin sallitulle alueelle”.\nMainituista opastetauluista oli ilmennyt, että pysäköinti oli Jakomäentie 6:n alueella sallittu vain sitä varten merkityille paikoille ja että ehtojen vastaisesta pysäköinnistä veloitettiin 40 euron valvontamaksu. Opastetaulut täyttivät tieliikennelain 28 §:n 2 momentissa säädetyt ja sopimusperusteiset vaatimukset, kun pysäköinnin ehdot ja niiden rikkomisen seuraamus oli ilmoitettu tauluissa selvästi havaittavalla tavalla.\nAjoneuvon kuljettaja oli velvollinen havaitsemaan yksityisen pysäköintialueen opastetauluissa ilmaistut pysäköintiehdot. Pysäköimällä pysäköintialueelle kuljettaja hyväksyi nuo ehdot ja sitoutui niitä noudattamaan. Pysäköintiä yksityisellä alueella koskeva sopimus syntyi pätevästi mainituin tavoin pysäköintiehdoista ilmoittamisella ja pysäköinnin suorittamisella.\nSopimuksessa A oli hyväksynyt sen, että pysäköinti oli sallittu vain merkityille paikoille, samoin kuin sen, että jos hän pysäköi auton ehtojen vastaisesti, hän sitoutui 40 euron määräisen valvontamaksun suorittamiseen. Kysymys oli niin sanotusta tosiasialliseen käyttäytymiseen perustuvasta sopimuksesta, joka syntyi A:n tietyn teon perusteella. A oli toiminut auton kuljettajana kaikissa kanteessa mainituissa tilanteissa.\nEdellä mainitulla perusteella ParkCom vaati A:n velvoittamista suorittamaan yhtiölle valvontamaksut yhteensä 360 euroa korkoineen.\nA vastusti kannetta ja vaati sen hylkäämistä.\nKiinteistön omistajan tai haltijan oikeus määrätä pysäköinnistä koski sitä, saiko kiinteistön alueelle pysäköidä ja jos sai, kuka sai pysäköidä ja mihin kohtaan kiinteistöä. Sen sijaan oikeudesta määrätä pysäköintivirhemaksu säädettiin tieliikennelaissa ja pysäköintivirhemaksusta annetussa laissa. Pysäköintivirhemaksun voi määrätä joko poliisi tai kunta alueellaan ja se suoritettiin valtiolle tai kunnalle. Kiinteistön omistajalla ei ollut omistusoikeutensa perusteella oikeutta määrätä virheellisestä pysäköinnistä valvonta- tai pysäköintivirhemaksua eikä oikeutta ottaa vastaan tällaista maksua. Kiinteistön omistaja tai haltija voi sinänsä siirtää oikeutensa toiselle, mutta hän ei voinut siirtää pysäköinnin valvontaa koskevalla sopimuksella parempaa oikeutta kuin hänellä itsellään oli.\nSuomessa oli perinteisesti katsottu, että julkisen vallan toimintapiiriin kuuluvien tehtävien hoitaminen yksityisen henkilön tai yrityksen toimesta edellytti tuon toiminnan oikeuttavaa lainsäädäntöä. Oikeus määrätä valvontamaksu yksityiselle alueelle ilman kiinteistön omistajan tai haltijan lupaa tapahtuneesta pysäköinnistä sekä oikeus kerätä tällaista maksua oli yksityisen yrityksen toimesta tapahtuvaa julkisen vallan käyttöä, joka edellytti lainsäädäntöä. Sopimusvapauteen kyseistä oikeutta ei voitu perustaa.\nA kiisti valvontamaksun suoritusvelvollisuuden syntymisen ParkComin opastetaulun ohittamisen perusteella. ParkCom harjoitti yksityistä pysäköinninvalvontaa. Kysymys ei ollut maksullisen pysäköinnin järjestämisestä ParkComin toimesta. Koska ParkComilla ei ollut oikeudellista perustetta määrätä tai kerätä valvontamaksua, ei mitään sopimusta valvontamaksun määräämisestä ja keräämisestä voinut syntyä ParkComin ja yksityiselle alueelle pysäköivän välille.\nA ei ollut toiminut kanteessa mainituissa tilanteissa ajoneuvon kuljettajana.\nKäräjäoikeuden tuomio 14.12.2007\nKäräjäoikeus lausui, että kiinteistön omistajalla ja haltijalla oli tieliikennelain 28 §:n 2 momentin perusteella oikeus määrätä pysäköinnin rajoituksista alueellaan sekä siirtää oikeutensa toiselle. ParkComilla oli siten sama oikeus kuin Jakomäen Kiinteistöt Oy:llä.\nValvontamaksu sopimusperustekannalta tarkasteltuna\nSopimus voi sinänsä syntyä ryhtymällä toimenpiteeseen, jonka ehdot oli määritelty siten, että vain päätös ryhtymisestä jäi sopimukseen sitoutuvalle. Näin oli myös tässä tapauksessa, vaikka ParkComin ja A:n välillä ei pysäköintikiellon tai -oikeuden osalta ollut ollut mitään sovittavaa, vaan kysymys oli ParkComin yksipuolisesti, vaikkakin oikeutetusti, asettamista määräyksistä. Pysäköidessään tieliikennelain 28 §:n 2 momentin mukaiselle alueelle, jonka osalta oli käytetty kielto-oikeutta, kuljettaja joko menetteli annettujen määräysten mukaisesti tai rikkoi niitä.\nValokuvien, karttojen ja henkilötodistelun avulla oli yksiselitteisesti näytetty toteen, että kysymyksessä oleva alue oli kattavasti merkitty opastetauluilla, joista selvisi alueella noudatettavat pysäköinnin ehdot, noiden ehtojen rikkomisen seuraamukset ja sitoutuminen ehtoihin pysäköimällä. Opastetaulut täyttivät tieliikennelain 28 §:n 2 momentin asettamat informaation tason ja selvyyden edellytykset.\nKäräjäoikeus katsoi, että sopimus voi syntyä myös ilman nimenomaista tahdonilmaisujen vaihtoa. Osapuolen tosiasiallinen toimenpide, kuten auton pysäköiminen, voi saada aikaan sopimuksen, vaikka osapuolten välillä ei vaihdettaisi kirjallisia tai suullisia tahdonilmaisuja. Näin ollen sopimus voi syntyä myös siirtymällä alueelle, jolla noudatettavat ehdot oli selvästi merkitty alueen rajalle. ParkComin ja A:n välille oli siten voinut syntyä väitetty sopimussuhde. Sopimus oli syntynyt, jos A oli kuljettanut autoa. Sopimuksen velvoittavuus edellytti kuitenkin, että kysymyksessä olevasta asiasta voitiin sopia.\nValvontamaksua vaadittiin A:lta sillä perusteella, että hän oli kuljettanut ajoneuvoa. A puolestaan oli kiistänyt toimineensa kuljettajana.\nSopimukseen vetoavan oli näytettävä toteen sopimuksen syntyminen. ParkComin tuli siten näyttää, että A oli kuljettanut autoa kysymyksessä olevina ajankohtina, kun sopimuksen syntyminen perustui nimenomaan tuohon kuljettamiseen.\nParkCom oli vedonnut sillä oleviin näyttövaikeuksiin, kun taas A:n oli helppo selvittää, kuka autoa oli ajanut. Käräjäoikeus katsoi, että näytön hankkiminen siitä, kuka ajoneuvon tosiasiallisesti oli pysäköinyt, ei ollut mahdotonta esimerkiksi henkilötodistelun avulla. Sen sijaan näytön hankkiminen liiketoimintana harjoitetun pysäköinninvalvonnan puitteissa oli hankalaa ja varmaankin liiketaloudellisesti kannattamatonta. Tämä ei kuitenkaan ollut riittävä peruste todistustaakan kääntämiselle A:lle.\nTodistustaakan kääntäminen merkitsisi tosiasiallisesti sellaista sopimuksen ehtoa, että ajoneuvon omistajan tai haltijan tulisi valvontamaksuilta välttyäkseen näyttää, että joku toinen oli autoa kuljettanut. Tällainen ehto olisi kuluttajansuojalain vastaisena kuluttajan kannalta kohtuuton ehto. Todistustaakan kääntäminen olisi muutoinkin kuluttajansuojalainsäädännön periaatteiden vastaista. Näin ollen käräjäoikeus katsoi, että kysymys ajoneuvon kuljettajasta oli ratkaistava normaalin todistustaakkasäännön perusteella. Sopimukseen vetoavan ParkComin oli siten näytettävä A:n kuljettaneen autoa kanteessa väitettyinä aikoina.\nA oli kysymyksessä olevan ajoneuvon pysyvä haltija. Valokuvin ja henkilötodistelulla oli näytetty, että tuo ajoneuvo oli ollut pysäköitynä ParkComin väittämin tavoin.\nA oli häntä todistelutarkoituksessa kuultaessa kertonut, ettei hän muistanut, kuka autoa olisi kyseisinä ajankohtina ajanut. A oli kertonut, että kuljettajan henkilöksi oli useita vaihtoehtoja, muttei ollut osannut nimetä näistä ketään.\nPysäköinnit olivat tapahtuneet noin kolmen kuukauden aikana. A oli 23.10.2006 alkaen maksumuistutuksen saatuaan käynyt sähköpostikirjeenvaihtoa ParkComin kanssa. Sen jälkeen auto oli ollut vielä neljä kertaa samalla alueella ehtojen vastaisesti pysäköitynä. Koska A oli muutoinkin ollut hyvin aktiivinen asiassa, käräjäoikeus ei pitänyt uskottavana, että hän ei miltään osin muistaisi, kuka hänen hallinnassaan olevaa autoa olisi ajanut. Todistelua arvioitaessa voitiin soveltaa vapaan todistusten harkinnan periaatetta ja ottaa huomioon kokemussääntö, jonka mukaan ajoneuvon omistaja tai haltija kuljetti yleensä autoaan itse tai ainakin tiesi, kenen käytössä se oli. Käräjäoikeus katsoi ParkComin näyttäneen toteen, että A oli toiminut hallinnassaan olleen ajoneuvon kuljettajana, kun se oli ollut pysäköitynä yhtiön esittämin tavoin.\nVielä oli ratkaistava kysymys siitä, oliko kanteessa kysymys sellaisesta pysäköintikieltojen ja -rajoitusten rikkomisen seuraamuksesta, jonka määrääminen oli laissa säädetty julkisen vallan tehtäväksi niin, että yksityinen taho ei voinut ottaa sitä suorittaakseen ilman siihen oikeuttavaa lainsäädäntöä. Tällaisessa tilanteessa tehty sopimus ei ollut velvoittava.\nKäräjäoikeuden arviointi valvontamaksun luonteesta\nKäräjäoikeus selostettuaan pysäköinnin valvontaa koskevaa lainsäädäntöä ja oikeuskäytäntöä piti arvioinnissa olennaisimpana seikkana sitä, että sekä pysäköintivirhemaksun että valvontamaksun asettaminen perustui samaan kiinteistön omistajan tieliikennelain 28 §:n 2 momentin nojalla antamaan määräykseen. Kummankin maksun peruste ja sisältö maksuvelvolliselle eli ajoneuvon kuljettajalle oli täsmälleen sama. Kuljettajan kannalta kysymys oli siis aivan samasta maksusta. Eroavuudet liittyivät perinnän tehokkuuteen ja oikeusturvatakeisiin, mutta maksun peruste eli pysäköintimääräysten rikkominen ja vaikutukset ajoneuvon kuljettajalle olivat käytännössä täysin yhtenevät. Tässä suhteessa ei merkitystä voitu antaa sille, että valvontamaksu oli haluttu luokitella yksityisoikeudellisen sopimuksen rikkomisesta johtuvaksi seuraamukseksi. Tässä maksulle oli vain annettu sen tosiasiallista sisältöä vastaamaton oikeudellinen muoto.\nEdellä kerrotun perusteella käräjäoikeus katsoi, että valvontamaksun osalta oli kysymys julkiselle vallalle annetun tehtävän suorittamisesta rinnan julkisen vallan kanssa.\nValvontamaksun arviointia julkisen vallan käyttämisen näkökulmasta\nTieliikennelain 105 §:n ja pysäköintivirhemaksusta annetun lain säännösten perusteella pysäköintivirhemaksun määrääminen kuului yksiselitteisesti poliisille ja kunnalliselle pysäköinninvalvojalle eikä säännöksiin sisältynyt mainintaa tai viittausta mahdollisuudesta siirtää tai sallia tätä toimivaltaa muille.\nPerustuslain 2 §:n 3 momentin mukaan julkisen vallan käytön tuli perustua lakiin. Perustuslain 124 §:n mukaan julkinen hallintotehtävä voitiin antaa muulle kuin viranomaiselle vain lailla tai lain nojalla, silloinkin vain tietyin edellytyksin eikä lainkaan, jos tehtävä sisälsi merkittävää julkisen vallan käyttöä.\nTässäkin tapauksessa Suomessa noudatetun periaatteen mukaista olisi, että valvontamaksun määrääminen kiinteistön omistajan tai haltijan oikeuksien perusteella olisi mahdollista ainoastaan lain turvin. Tätä näkemystä tuki se, että pysäköintivirhemaksusta annetussa laissa – vaikka siinä toimivaltaa oli vain siirretty valtion viranomaiselta kunnan viranomaiselle – oli asetettu tarkat edellytykset toiminnan harjoittamiselle ja otettu tuolloin huomioon myös oikeusturvanäkökohdat. Samalla tavoin oli esimerkiksi joukkoliikenteen tarkastusmaksusta annetussa laissa (469/1979) tarkoin määritetty toiminnan ehdot ja ne tahot, joille voitiin antaa oikeus periä tarkastusmaksu. Arvioitaessa oikeutta liittää yksityiseen pysäköinninvalvontaan seuraamuksia oli myös kiinnitettävä huomiota pysäköintivirhemaksun rangaistusluonteisuuteen, vaikka se ei rangaistus ollutkaan. Rangaistuksen ja muun rikosoikeudellisen seuraamuksen oli puolestaan rikoslain 3 luvun 1 §:n 2 momentin mukaan perustuttava lakiin.\nToisaalta vapaus tehdä yksityisoikeudellisia sopimuksia puoltaisi valvontamaksun hyväksymistä velvoittavaksi. Yksityiselle pysäköinninvalvonnalle oli myös käytännössä tarvetta, koska julkinen järjestelmä ei kyennyt valvomaan tehokkaasti yksityisiä pysäköintialueita ja -laitoksia. Nämä näkökohdat eivät kuitenkaan olleet riittävän painavia luomaan oikeutusta yksityiselle järjestelmälle ilman lain tukea, kun selvästi oli kysymys toiminnasta, joka nykyisellään sisälsi julkisen vallan käyttöä. Rinnakkainen toimivalta voitiin siten perustaa vain lailla. Tällöin voitiin järjestelmät säätää valinnaisiksi. Oli myös mahdollista valita sellainen järjestely, että yksityiset alueet suljettiin pois julkisen pysäköinninvalvonnan piiristä.\nEdellä lausutun perusteella käräjäoikeus katsoi, että koska valvontamaksun asettaminen tosiasiassa oli täysin vastaavan seuraamuksen määräämistä kuin se pysäköintivirhemaksun määrääminen, joka oli säädetty tieliikennelaissa ja pysäköintivirhemaksusta annetussa laissa julkisen vallan tehtäväksi, valvontamaksun suorittamiseen nyt esitetyssä muodossa ei voitu tehokkaasti sitoutua.\nAsian ovat ratkaisseet käräjätuomarit Markku Räty, Jukka Huunonen ja Jouko Mynttinen.\nHelsingin hovioikeuden tuomio 20.11.2008\nParkCom valitti hovioikeuteen.\nValvontamaksun kohdentuminen eli kysymys auton kuljettajasta\nHovioikeus lausui, että A oli kiistänyt yhtiön kanteen muun ohella sillä perusteella, että hän ei ollut kuljettanut ja pysäköinyt autoa kanteessa tarkoitettuina aikoina. Hovioikeudessa todistelutarkoituksessa kuultuna A oli kertonut, että hän ei muistanut, kuka oli auton kanteessa tarkoitettuun paikkaan pysäköinyt. A:n taloudessa oli ollut tuolloin käytössä kolme autoa eikä hän ollut pitänyt kirjaa siitä, kuka autoja oli käyttänyt. A oli kertonut yhden tuttavansa asuvan kyseessä olevan kiinteistön alueella. A oli myöntänyt seuranneensa internetissä käytyä keskustelua yksityisestä pysäköinninvalvonnasta ja osallistuneensa siihen myös itse aktiivisesti.\nParkComin reklamaatiokäsittelijä oli hovioikeudessa todistajana kertonut, että syksyllä 2006 reklamaatioissa ”en ajanut” väitteet olivat olleet vahvimmillaan, koska internetin keskustelupalstoilla oli neuvottu näin väittämään keinona välttää valvontamaksun maksaminen.\nA oli kysymyksessä olevan auton haltija. Kaikki kanteen kohteena olevat valvontamaksut koskivat tämän auton pysäköintiä aikavälillä 9.8. – 6.12.2006 samassa paikassa osoitteessa Jakomäentie 6. Ensimmäisessä 23.10.2006 lähettämässään sähköpostissa A oli kiistänyt maksumuistutuksen aiheettomana sen vuoksi, että hänellä ei ollut sopimussuhdetta yhtiön kanssa. Sähköpostissaan 30.11.2006 A oli kehottanut yhtiötä lähettämään vaatimukset auton kuljettajalle.\nEsitetystä näytöstä ilmeni, että vielä sen jälkeen kun A oli ensimmäisen kerran reklamoinut saamastaan maksumuistutuksesta hänen hallinnassaan oleva auto oli ollut neljä kertaa pysäköitynä samaan paikkaan seurauksin, että pysäköinnistä oli kirjoitettu valvontamaksu. Ensimmäisessä sähköpostissaan yhtiölle A oli kiistänyt sopimussuhteen olemassaolon, mutta ei sen sijaan auton kuljettamista. Valvontamaksujen antoaikana syksyllä 2006 A oli myöntämänsä mukaan osallistunut internetkeskusteluun, jossa oli ohjeistettu ajamisen kiistämiseen. Johtopäätöksenä näytöstä hovioikeus totesi, että A:n väite siitä, että hän ei tiennyt kuka hänen hallinnassaan olevaa autoa oli toistuvasti kuljettanut ja pysäköinyt kanteessa tarkoitetulla tavalla, oli epäuskottava.\nYksityisoikeudellisen valvontamaksun sisältö\nHenkilötodistelusta ilmeni, että yhtiö oli tehnyt yli 300 vastaavaa sopimusta, joiden perusteella valvottavia kohteita oli noin 700. Pysäköintiehdot vaihtelivat kohteittain ja mukana oli maksullisia pysäköintialueita, pysäköintikiekon käyttöön velvoittavia alueita, pysäköinnin kieltäviä piha-alueita ja asukaspysäköintialueita.\nValvontamaksulomakkeesta ilmeni, että se muistutti ulkoasultaan viranomaisten käyttämiä pysäköintivirhemaksulomakkeita. Valvontamaksulomakkeessa oli lueteltu maksun antamisen aiheuttavia syitä, jotka liittyivät pysäköintiä koskevien ohjeiden rikkomiseen kuten esimerkiksi pysäköinti muualle kuin sallitulle alueelle, pysäköintikiekon virheellinen käyttö, pysäköintiajan ylitys ja pysäköintimaksun suorittamatta jättäminen.\nValvontamaksun antamiseen johtavat syyt vastasivat tieliikennelaissa pysäköinnille asetettuja määräyksiä, joiden rikkomisesta rangaistiin tieliikennelain 105 §:n nojalla. Hovioikeus totesi, että sisällöltään valvontamaksu muistutti pysäköintivirhemaksua ja oli siten selvästi rangaistusluonteinen.\nPysäköintiä koskevat määräykset ja niiden rikkomisesta aiheutuvat seuraamukset on määritelty tieliikennelaissa. Pysäköintivirhemaksun määrääminen kuului sitä koskevan lain mukaan poliisille ja lääninhallituksen määräämällä tavalla kunnalliselle pysäköinninvalvonnalle poliisin valvonnassa.\nPysäköintikieltojen määrääminen yksityiselle alueelle oli mahdollistettu tieliikennelaissa. Laissa edellytykseksi on asetettu ainoastaan, että kielto ilmaistiin selvästi havaittavalla tavalla. Sen sijaan yksityiselle taholle ei ollut säännöksessä annettu oikeutta määrätä seuraamuksia kiellon vastaisesta pysäköimisestä.\nHovioikeus totesi, että Helsingin hallinto-oikeus oli 19.9.2007 antamassaan ratkaisussa (07/1242/2) perustuslain 2 §:n 3 momentin ja 124 §:n nojalla katsonut, että kunnallinen pysäköinninvalvoja ei ollut voinut määrätä yksityisen vartiointiyhtiön työntekijää suorittamaan pysäköinnintarkastajan tehtäviä sairaalan alueella, kun asiasta ei ollut lailla tai sen nojalla määrätty ja että sanotulta työntekijältä puuttui sen vuoksi toimivalta.\nTieliikennelain 28 §:n 2 momentti oli säädetty lailla 27.6.2003/621. Muutos liittyi järjestyslain säätämiseen ja sitä koskevassa hallituksen esityksessä (HE 20/2002 vp s. 53) todettiin, että pysäköintiä yksityisellä paikalla ei esityksen mukaan säädelty järjestyslaissa, minkä johdosta asiaa koskevat säännökset oli tarpeen ottaa tieliikennelakiin. Järjestyslaki puolestaan oli korvannut kunnalliset järjestyssäännöt, joissa oli ollut määräyksiä pysäköintikielloista. Korkein hallinto-oikeus oli ratkaisussaan 1996-A-55 katsonut, että pysäköintivirhemaksusta annettua lakia ei ollut rajattu vain tieliikennelaissa säädettyjen pysäköintikieltojen rikkomiseen vaan se oli sovellettavissa myös kunnalliseen järjestyssääntöön perustuvan pysäköintikiellon rikkomistapauksiin.\nEdellä esitetyn perusteella hovioikeus katsoi, että maanomistajan oikeus rangaistusluonteisten seuraamusten määräämiseen edellytti, että siitä on säädetty lailla. Tämänkaltaisen lain puuttuessa oikeus yksityisellä alueella tapahtuvista pysäköintivirheistä rankaisemiseen kuului perustuslain 2 §:n 3 momentissa ja 124 §:ssä tarkoitettuna julkisen vallan käyttönä viranomaisten tehtäviin.\nValvontamaksu sopimuksen perusteella\nValvontamaksulomakkeen etusivulla todettiin, että valvontamaksu ei ollut viranomaismaksu vaan perustui sopimukseen. Lomakkeen kääntöpuolella oli viittaus tieliikennelain 28 §:n 2 momenttiin sekä toteamus, että ajoneuvon kuljettajalla oli velvollisuus selvittää alueella vallitsevat pysäköintiehdot. Edelleen todettiin, että alueelle asennetuista opasteista ilmenivät pysäköintiehdot, jotka auton kuljettaja pysäköimällä hyväksyi.\nKirjallisina todisteina oli valokuvia opastetauluista, joita yhtiö oli sijoittanut yksityiselle alueelle, jonka omistajan kanssa yhtiö oli tehnyt pysäköinnin valvontaa koskevan sopimuksen. Laatimillaan opastetauluilla ja valvontamaksulomakkeilla yhtiö oli luonut järjestelmän, jossa se katsoi auton kuljettajan pysäköimällä opastetauluin merkitylle alueelle sitoutuvan asetettujen pysäköintiehtojen noudattamiseen ja ehtojen rikkomistapauksessa velvoittautuvan 40 euron valvontamaksun suorittamiseen riippumatta siitä, oliko kuljettaja huomannut opastetauluja tai lukenut niissä olevia tekstejä.\nKoska maanomistajalta aikaisemmin todetulla tavalla puuttui oikeus rangaistusluonteisen seuraamuksen määräämiseen omistamallaan alueella tapahtuvasta pysäköintivirheestä, ei yhtiö maanomistajan kanssa tekemänsä pysäköintikiellon valvontaa koskevan sopimuksen perusteella voinut myöskään tällaista oikeutta itselleen saada. Yhtiön asettamat valvontamaksut olivat lain vastaisia. Yhtiö ei voinut näin ollen saada oikeussuojaa vaatimukselleen luomansa sopimusjärjestelyn kautta.\nYhtiö oli kanteensa perusteena vedonnut perustuslaissa turvattuun omaisuuden suojaan ja sopimusvapauteen. Hovioikeus totesi, että perustuslaissa turvattuun omaisuuden suojaan ja sopimusvapauteen ei kuulunut rangaistusluonteisten toimenpiteiden salliminen yksityiselle taholle ilman nimenomaista lain säännöstä. Valvontamaksun antaminen rangaistusluonteisena toimintana oli laissa säänneltyä viranomaiselle kuuluvaa julkisen vallan käyttöä.\nAsian ratkaisemisessa ei ollut merkitystä sillä A:n esittämällä seikalla, että A:n auto olisi mahdollisesti ollut pysäköitynä pelastustielle.\nAsian ovat ratkaisseet hovioikeuden jäsenet Veli Hokkanen, Merja Söderström ja Leeni Kivalo.\nParkComille myönnettiin valituslupa.\nValituksessaan yhtiö vaati hovioikeuden tuomion kumoamista ja kanteensa hyväksymistä.\n1. ParkCom on 26.6.2006 tehnyt Jakomäen Kiinteistöt Oy:n kanssa sopimuksen pysäköinnin valvonnasta muun muassa Jakomäentie 6:n alueella. Kyseisen piha-alueen sisäänmenoreitit on varustettu seuraavansisältöisillä opastetauluilla:\nPysäköinti sallittu merkityille paikoille pysäköintiluvan saaneilla\n(09)7269 0078, Oy ParkCom Ab”\nLisäksi yhdessä opastetaulussa on ollut lisäkilpi ”Vieraspaikat 64 – 68”, toisessa lisäkilpi ”Vieraspaikat 85 – 89” sekä kolmannessa taulussa lisäkilpi ”Vieraspaikat 85 – 89” ja lisäkilpi, jossa on pysäköintikiekon kuva ja teksti ”8 h”.\n2. Henkilöauto, jonka ajoneuvoliikennerekisteriin merkitty haltija on ollut A, on ollut kanteessa mainittuina aikoina pysäköitynä Jakomäentie 6 f:n rakennuksen D portaan eteen. Valvontamaksulomakkeiden mukaan mainittu auto on pysäköity muualle kuin sallitulle alueelle. ParkCom on perinyt valvontamaksuja A:lta.\n3. Korkein oikeus katsoo alempien oikeuksien mainitsemilla perusteilla selvitetyksi, että A on kanteessa tarkoitettuina ajankohtina toiminut kyseessä olevan henkilöauton kuljettajana.\n4. Kysymys on siitä, onko auton pysäköimisellä kiinteistöyhtiön piha-alueelle syntynyt ParkComin ja A:n välille opastetaulun ehtojen mukainen pysäköimistä koskeva sopimus, joka on siten sisältänyt velvoitteen suorittaa valvontamaksu siinä tapauksessa, että pysäköinti on tapahtunut ehtojen vastaisesti.\nJulkisen vallan käyttöä koskevat rajoitukset sopimuksen esteenä\n5. A:n mukaan valvontamaksun määrääminen yksityiselle alueelle kiinteistön omistajan tai haltijan määräysten vastaisesti tapahtuneesta pysäköinnistä sisältää julkisen vallan käyttöä, ja se voi perustua vain lakiin.\n6. ParkCom on puolestaan katsonut, ettei sopimukseen perustuvan valvontamaksun veloittaminen auton kuljettajalta ollut julkisen vallan käyttöä.\n7. Tieliikennelain 28 §:n 2 momentissa säädetään, että pysäköinti yksityiselle alueelle ilman kiinteistön omistajan tai haltijan lupaa on kielletty ja että pysäköintiä koskevat määräykset yksityisellä alueella on ilmaistava selvästi havaittavalla tavalla. Sanotun lain 105 §:n mukaan ajoneuvon pysäyttämistä ja pysäköintiä koskevien kieltojen ja rajoitusten rikkomisesta tuomitaan rangaistus vain, jos pysäköintivirheestä on aiheutunut tai voinut aiheutua vakavaa vaaraa tai haittaa. Muutoin virheestä määrätään suoritettavaksi pysäköintivirhemaksu sen mukaan kuin siitä erikseen säädetään.\n8. Pysäköintivirhemaksusta annetun lain 1 §:n mukaan poliisi määrää pysäköintivirhemaksun ajoneuvon pysäyttämistä ja pysäköintiä koskevien kieltojen ja rajoitusten sekä pysäköintikiekon käyttöä koskevien säännösten ja määräysten rikkomisesta (pysäköintivirhe) sen mukaan kuin tässä laissa säädetään. Sanotun lain 2 §:n mukaan lääninhallitus voi määrätä, että kunta alueellaan tai sen tietyllä osalla poliisin ohella huolehtii pysäyttämistä, seisottamista ja pysäköimistä koskevien kieltojen ja rajoitusten noudattamisen valvonnasta ja pysäköintivirhemaksujen määräämisestä.\n9. Kiinteistön omistajalla ja haltijalla on oikeus määrätä omistamansa tai hallitsemansa alueen käytöstä, jollei sitä ole laissa kielletty. Tieliikennelain 28 §:n 2 momentin yksityiselle alueelle pysäköintiä koskevat säännökset eivät estä kiinteistön omistajaa tai haltijaa määräämillään ehdoilla sallimasta pysäköintiä alueellaan ja eivätkä siten myöskään tekemästä sopimusta siitä, millä ehdoilla sen omistamalle alueelle saa pysäköidä ja mitä sopimuksen ehtojen rikkomisesta seuraa. Sopimuksen tekemistä ei estä myöskään se, että tieliikennelain 28 §:n 2 momentti ja 105 § sekä pysäköintivirhemaksusta annetun lain soveltamisalaa koskeva 1 §:n säännös huomioon ottaen vain poliisilla ja kunnallisella pysäköinninvalvojalla on oikeus määrätä pysäköintivirhemaksu virheellisestä pysäköinnistä yksityisellä alueella. Periessään väitettyyn sopimukseen perustuvaa valvontamaksua kiinteistön omistaja tai haltija ei käytä tätä lain mukaan viranomaiselle kuuluvaa toimivaltaa. Tässä tapauksessa ei siten ole kysymys julkisen vallan käytöstä, vaan ainoastaan siitä, onko yksityisten välille syntynyt pysäköintiä yksityisellä alueella koskeva sopimus ja onko sopimusta rikottu.\nOnko A pysäköimällä sitoutunut taulujen tarkoittamaan sopimukseen\n10. ParkCom on katsonut, että alueen sisäänmenoreiteille asetetuissa opastetauluissa oli tieliikennelain 28 §:n 2 momentissa tarkoitetulla selvästi havaittavalla tavalla ilmoitettu pysäköinnin ehdot ja niiden rikkomisen seuraamus. Pysäköimällä ajoneuvon kiinteistöyhtiön piha-alueelle ajoneuvon kuljettaja hyväksyi opastetauluissa olevat ehdot, jolloin syntyi ehtojen mukainen sopimus pysäköinnistä.\n11. A on katsonut, ettei kiinteistön omistajalla ollut oikeutta määrätä virheellisestä pysäköinnistä valvontamaksua eikä kiinteistön omistaja voinut siirtää pysäköinnin valvojalle parempaa oikeutta kuin sillä itsellään oli. Valvontamaksu oli rangaistuksenluonteinen ja sen määrääminen voi perustua vain lakiin. Pysäköinti itsessään ei voinut merkitä edes hiljaista maksuvelvolliseksi sitoutumista. Sopimusta valvontamaksun määräämisestä ei siten voinut syntyä.\n12. Laissa varallisuusoikeudellisista oikeustoimista (oikeustoimilaki) säännellään muun muassa lain soveltamisalaan kuuluvien oikeustoimien tekemistä. Yhteiskunnallisen kehityksen sekä tavaroiden ja palveluiden vaihdannassa käyttöön otettujen uusien menettelytapojen myötä on jo melko pitkään jouduttu havaitsemaan, ettei kaikkia esiin tulevia sopimuksen syntymiseen liittyviä tilanteita kyetä selittämään oikeustoimilain perinteisellä, tarjoukseen ja siihen annettuun vastaukseen perustuvalla mallilla. Tällöin on voitu turvautua joko päättelyyn, joka lähtee tahdonilmaisuja koskevista oikeustoimilain periaatteista, mutta soveltaa niitä uusien tilanteiden vaatimalla tavalla, tai sitten päättelyyn, jossa sopimuksen syntyminen liitetään ulkonaisiin tunnusmerkkeihin, jotka ilmenevät osapuolten toiminnassa tai sen yhteydessä. Tällöin osapuolten toimintaa tarkastellaan siltä kannalta, millainen toiminta voi määrätyissä olosuhteissa olla objektiivisesti tarkastellen tyypillisesti osoitus sopimussuhteen syntymisestä tai sitoutumisesta noudattamaan tiettyä järjestelyä. Tietty menettely tietynlaisessa toimintaympäristössä voi siis johtaa siihen, että sopimuksen ja siihen perustuvien velvoitteiden katsotaan olevan olemassa ilman, että turvaudutaan yksinomaan tahdonilmaisun käsitteeseen ja siihen nojautuvaan perusteluun.\n14. Maksulliselle pysäköintialueelle pääsy on usein järjestetty niin, että sinne ajaminen edellyttää ajamista erityisestä portista, ja portin kautta poistuminen vaatii maksun suorittamisen. Nyt esillä olevassa tapauksessa tilanne on toinen: pysäköinnistä ei peritä aikaan perustuvaa korvausta, vaan pysäköinti on eräin poikkeuksin kielletty, ja kiellon vastaisesta pysäköinnistä peritään kiinteämääräinen valvontamaksu. Tällaista tilannetta ei voida pitää ajoneuvon kuljettajan kannalta yllättävänä tai poikkeuksellisena. Varsinkin isoissa asutuskeskuksissa pysäköiminen vaatii jatkuvasti sitä koskevien merkkien seuraamista ja on usein maksullista. Kiellon vastainen pysäköinti yleisellä kadulla voi johtaa pysäköintivirhemaksuun. Ajoneuvon kuljettajan täytyy myös tietää, että pysäköinti yksityiselle alueelle ilman kiinteistön omistajan tai haltijan lupaa on kielletty. Se, että yksityisen alueen omistaja asettaa tätä tarkoittavat omat kieltomerkit ja liittää kiellon vastaiseen pysäköintiin yksityisen valvontamaksun, voi saada aikaan sellaiset olosuhteet, että henkilön, joka kiellon vastaisesti on pysäköinyt ajoneuvonsa alueelle, katsotaan olevan sopimusperusteisesti velvollinen suorittamaan ilmoitetun valvontamaksun.\n15. Asiassa esitetyn selvityksen perusteella Korkein oikeus katsoo, että kysymyksessä oleva alue on ollut kattavasti merkitty opastetauluilla, joista on selvinnyt alueella noudatettavat pysäköinnin ehdot, niiden rikkomisen seuraamus ja sitoutuminen ehtoihin pysäköimällä. Ajoneuvon kuljettajan on siten katsottava tulleen tietoiseksi siitä, että kysymyksessä on yksityinen alue, jolla pysäköinti on kielletty ja että kiellon vastaiseen pysäköintiin liittyy 40 euron suuruinen valvontamaksu. Kuljettajalle, joka on kiellon vastaisesti halunnut pysäköidä ajoneuvonsa alueelle, voidaan näissä olosuhteissa asettaa sopimukseen perustuva velvollisuus valvontamaksun suorittamiseen.\n16. Korkein oikeus toteaa, että kun poliisilla ja kunnallisella pysäköinninvalvojalla on toimivalta määrätä pysäköintivirhemaksu virheellisestä pysäköinnistä yksityisellä alueella, sopimukseen perustuvan valvontamaksun sitovuus voi johtaa siihen, että samasta virheellisestä pysäköinnistä määrätään yhtäältä pysäköintivirhemaksusta annetun lain mukainen pysäköintivirhemaksu ja toisaalta sopimukseen perustuva valvontamaksu. Laissa ei kuitenkaan ole asetettu estettä sille, että yksityisoikeudellista sopimukseen perustuvaa seuraamusjärjestelmää käytetään rinnakkaisena täydentämään julkisoikeudellista seuraamusjärjestelmää, eikä valvontamaksua voida pitää lainvastaisena sillä perusteella, että samasta virheellisestä pysäköinnistä voidaan määrätä pysäköintivirhemaksusta annetun lain mukainen pysäköintivirhemaksu. Muuhun johtopäätökseen ei ole aihetta sen perusteella, että ehtojen mukainen seuraamus, tässä tapauksessa valvontamaksu, alempien oikeuksien toteamin tavoin muistuttaa joissakin suhteissa pysäköintivirhemaksua, kun valvontamaksua ei kuitenkaan peritä julkisyhteisölle eikä se myöskään ole pysäköintivirhemaksun tapaan täytäntöönpantavissa ulosottoteitse ilman tuomiota.\n17. Kun A on kanteessa tarkoitettuina ajankohtina toiminut kyseessä olevan henkilöauton kuljettajana, hän on velvollinen suorittamaan ParkComille vaaditut valvontamaksut.\nHovioikeuden ja käräjäoikeuden tuomiot kumotaan. A velvoitetaan suorittamaan Oy ParkCom Ab:lle 360 euroa korkoineen.\nAsian ovat ratkaisseet oikeusneuvokset Kati Hidén, Kari Kitunen, Pasi Aarnio (eri mieltä), Ilkka Rautio (eri mieltä) ja Timo Esko. Esittelijä Anna-Liisa Hyvärinen.\nOikeusneuvos Rautio: Olen Korkeimman oikeuden ratkaisun mukaisella kannalla kohtien 1 – 12 osalta. Muilta osin totean seuraavan.\nMuuhun kuin nimenomaiseen tahdonilmaisuun perustuvan sopimuksen syntyminen edellyttää, että sopimukseen hiljaisesti sitoutuva osapuoli voi ymmärtää menettelynsä merkitsevän sopimukseen sitoutumista ja on tietoinen sopimuksen olennaisista ehdoista. Tällaisia sopimuksia voi syntyä esimerkiksi julkisessa liikenteessä, jossa kuljetuspalvelu yleisesti vallitsevan käytännön mukaan on maksullinen. Tietoisuutta sopimuksen syntymisestä ja ehdoista koskeva vaatimus on perusteltua asettaa sitä tiukemmaksi, mitä merkittävämpiä tai odottamattomampia ehtoja sopimus asettaa.\nSopimukset, joiden sisältönä on henkilön toimintavapauden rajoittaminen, eivät ole yleisiä. Toimintavapautta rajoittavia ehtoja otetaan yleensä yksilöllisiin sopimuksiin, jotka syntyvät tarjouksen ja vastauksen tai neuvottelujen kautta, kuten esimerkiksi kilpailukieltosopimukset.\nMaksulliseen pysäköintiin liittyy Suomessa yleensä selvästi ilmaistu maksujärjestelmä, jonka edellyttämä maksu voidaan suorittaa joko ennen tai jälkeen pysäköinnin. Pysäköinti yksityiselle piha-alueelle ei sen sijaan yleensä ole maksullista. Myöskään pysäköimiseen piha-alueelle vastoin asetettuja ehtoja ei sisälly sellaista palvelun käyttämistä, joka yleensä olisi maksullista. Virheellisen pysäköinnin seuraukset päinvastoin yleensä määräytyvät tieliikennelain ja pysäköinnin valvonnasta annetun lain mukaan, joita voidaan soveltaa myös yksityisellä piha-alueella tapahtuvaan virheelliseen pysäköintiin. Seuraamuksen virheellisestä pysäköimisestä määrää yleensä viranomainen, ja sen päätökseen on mahdollista hakea muutosta. Suomessa erilaisten rikkomusten seuraukset perustuvat yleensäkin lainsäädäntöön. Esimerkiksi joukkoliikenteen tarkastusmaksu perustuu lainsäädäntöön, vaikka joukkoliikenteessä matkustavan katsotaankin menettelyllään lähtökohtaisesti sitoutuneen maksamaan matkastaan ja siten tehneen sopimuksen palvelun tuottajan kanssa. Näihin vakiintuneisiin käytäntöihin perustuvat yleiset odotukset asettavat erityisiä vaatimuksia sille, missä määrin edes sinänsä selvästi ilmaistujen epätyypillisten sopimusehtojen voidaan katsoa sitovan silloin, kun sitoutuminen on perustettu muuhun kuin nimenomaiseen tahdonilmaisuun.\nTässä tapauksessa piha-alueelle pysäköivä on voinut nähdä opastetaulut, joissa on selostettu sallitun ja kielletyn pysäköinnin ehdot ja pysäköinnin ehtojen rikkomisen seuraukset. Alueella ei kuitenkaan ole ollut maksullista pysäköintiä eikä muutakaan viitettä siitä, että kysymys olisi ollut maksullisen pysäköintimahdollisuuden järjestämisestä. Kysymys on ollut tavanomaisesta piha-alueesta, jonne kuka tahansa saa ehtoja noudattaen pysäköidä maksutta. Taulujen mukaan sopimus ehtojen noudattamisesta syntyi alueelle pysäköimällä. Sopimus on käsittänyt lähinnä sen, että pysäköintikiellon rikkoja on sitoutunut kiellon vastaisen käyttäytymisen seuraamuksiin. Pysäköijän kannalta se, että hän kieltoa rikkomalla sitoutuisi sopimukseen menettelynsä seuraamuksista, on ollut odottamatonta ja yllätyksellistä. Ei ole muutoinkaan perusteltua, että tällaisessa tapauksessa sitoutuminen kiellon rikkomisen seuraamuksiin voitaisiin perustaa yksinomaan hiljaiseen hyväksymiseen, vaan sopimuksen syntymiselle on asetettava edellä mainitut sopimuksentekotietoisuutta koskevat erityiset vaatimukset.\nEdellä esitetyin perustein katson, ettei ParkComin ja A:n välille ole syntynyt sopimusta pelkästään A:n tosiasiallisen käyttäytymisen kautta eli auton pysäköimisellä ehtojen vastaisesti kiinteistöyhtiön piha-alueelle. Näillä perusteilla pysytän hovioikeuden tuomion lopputuloksen.\nOikeusneuvos Aarnio: Olen samaa mieltä kuin oikeusneuvos Rautio.


Avantouimarit haluavat pinnalle Hämeenlinnassa – Oma yhdistys perusteilla – Hämeen Sanomat\nPirjo Piirainen, Annele Miettinen ja Olavi Ylänen nautiskelivat Ahvenistolla järvivedestä, jonka lämpötila oli nippa nappa plussan puolella. Kuva: Iiro-Pekka Airola\nKun Titta Rapila muutti tovi sitten Pohjanmaalta Hämeenlinnaan, hän hämmästyi. Rapila oletti automaattisesti, että lakeuksilla alkanutta avantouintiharrastusta olisi mukava ja helppo jatkaa uudessa kaupungissa, jota järvet ympäröivät, mutta tilanne osoittautui toisenlaiseksi.\nNyt vankkana pyrkimyksenä on perustaa avantouimareille oma yhdistys Hämeenlinnaan ja löytää sen avulla saunatilat, joita avantouimarit voisivat käyttää useamman kerran viikossa järkevään aikaan.\nHarrastajat haluavatkin äänensä kuuluviin. Yhdistys tarjoaisi siihen oivan ja virallisen väylän, mikä voisi mahdollistaa myös esimerkiksi avustusten hakemisen.\nAlku tälle kaikelle itää Facebookiin perustetussa Avantouinnin ystävät Hämeenlinna -ryhmässä, joka on kerännyt muutamassa viikossa jo yli 60 jäsentä.\nMoni haluaa myös saunaan\nViidesti viikossa avantoon pulahtava Annele Miettinen pohtii, tiedetäänkö kaupungissa edes avantouimareista. Hän laskee vieraskirjoista, että Ahvenistolla käy keskimäärin päivittäin uimassa 40–50 naista ja 15–20 miestä. Aulangolla määrä on 30–40 uimaria päivässä.\nTämä porukka pulahtaa siis jääkylmään veteen pitkälti ilman saunan lämpöä. Osa ei löylyjä kaipaakaan, mutta joillekin se on harrastuksen ehdoton edellytys.\nUimarit kaipaavat lisää mahdollisuuksia päästä saunasta avantoon. Olavi Ylänen muistuttaa myös saunan mukanaan tuomasta sosiaalisesta ulottuvuudesta.\n– Avannossa ei välttämättä ole hirveän sosiaalinen. Pukukopissakin se on aika vähäistä, kun vain äkkiä vetää lämmintä päälle, Ylänen kuvailee.\nAhveniston rantasaunalla on julkiset vuorot, mutta ne ovat hankalaan aikaan: keskiviikkoisin kello 12–14 tai torstaisin kello 20.30–22.\n– Ne ovat älyttömät ajat, kun päivisin on töissä ja iltaisin menee tosi myöhään, jos avannossa käy lähempänä yhdeksää, Titta Rapila sanoo.\nAjankohdat on Ahveniston rantasaunalla sidottu muihin varauksiin. Julkisia vuoroja on vähän, koska saunan varausaste on niin korkea.\n– Kun nytkin katsoo kalenteria, niin aika täyttä on. Illat ovat ihan tukossa, Ahveniston Toimintapuiston päällikkö Siiri Ellä vastaa.\nToimintapuiston liikennetoiminnasta vastaava TG Ahvenisto Oy hallinnoi myös saunaa.\nEllän mukaan Ahveniston saunan käyttäjissä on paljon viikoittaisia vakiovuorolaisia. Hänen mukaansa kuka tahansa voi netin sähköisestä kalenterista valita itselleen sopivan vapaan ajan ja varata saunan 35 euron tuntihinnalla.\n– Se on tuntihinnaltaan todella edullinen sauna, Ellä arvioi.\nAvantouinnilla on tutkittuja terveysvaikutuksia. Kylmäkaraisua tutkinut dosentti Pirkko Huttunen kertoo Turun Avantouimareiden verkkosivuilla, että avantouinti parantaa verenkiertoa ja kudosten aineenvaihduntaa ja siten hidastaa solujen vanhenemista ja säilyttää esimerkiksi ihon kimmoisuutta.\nHuttusen tutkimuksen mukaan säännöllisesti uivien perusverenpaine laskee merkittävästi.\n– Itselläni on selkärankareuma ja tämä tekee sille hyvää, Titta Rapila kertoo.\n– Kun olin vielä töissä, kävin usein päivän jälkeen avannossa. Kyllä stressi jäi sinne, Annele Miettinen kuvaa.\nAhveniston ja Aulangon avantouintipaikoille avaimen kertakorvaus 29 euroa, lunastus Palvelupiste Kastellista. Ahveniston julkisella saunavuorolla maksu 5 euroa/kerta. Hauhon Porrinahteeseen avain on maksuton, lunastus Hauhon kirjastosta.\nTiedätkö, miten sinua hoidetaan sairautesi eri vaiheissa? Hoitoketju avautuu askel askeleelta Kanta-Hämeen sairaanhoitopiirin uusilla palvelupoluilla


Pirkankadulle raitiotietöistä johtuva liikennekatko yöaikaan 20.-21.9. | Raitiotieallianssi\nTiedotteet › Osa 1 › Keskusta › Pirkankatu › Pirkankadulle raitiotietöistä johtuva liikennekatko yöaikaan\nPirkankadulla on liikennekatko torstain ja perjantain välisenä yönä (20.-21.9.) klo 0.55-4.30 Kortelahdenkadun ja Mustanlahdenkadun välillä sekä Kortelahdenkadun ja Mariankadun välillä.\nLänteen päin menevä liikenne ohjataan Pirkankadulle takaisin kiertoreittiä Mustanlahdenkatu-Satakunnankatu-Sepänkatu. Joukkoliikennettä ei kyseisenä aikana alueella kulje. Itään menevä liikenne kulkee normaalisti.\nLisäksi Metson kohdalla aloitetaan kiintoraidelaatan valu klo 4 alkaen, mutta tällä ei ole vaikutuksia liikenteen sujuvuuteen. Töistä voi aiheutua melua lähiympäristöön. Töitä tehdään yöllä, jotta liikennettä häiritään mahdollisimman vähän. Töitä tehdään yöaikaan myös sekä työntekijöiden että tienkäyttäjien turvallisuuden takia.\nPirkankadulla liikennekatko 20.-21.9. yöaikaan\nKeskustorin raitiotietyöt etenevät – bussipysäkkejä siirretään


Brentfordin päävalmentaja haluaa juopua eikä ajattele hetkeen Valioliigaa – suomalaishyökkääjä Marcus Forss nautiskeli noususta viheriöllä toisen jakson loppupuolella | Urheilu | Aamuposti\nUrheilu 29.5.2021 19:06\nMarcus Forss pääsi lauantaina kentälle toisen jakson puolivälin jälkeen ja pelasi reilut 20 minuuttia. Kuva on viime lokakuulta. Markku Ulander / LEHTIKUVA\nSuomalaishyökkääjä Marcus Forssin edustama Brentford varmisti nousun jalkapallon Englannin Valioliigaan, kun joukkue kukisti Wembleyllä pelatussa Mestaruussarjan nousukarsintafinaalissa Swansean maalein 2–0. Forss pääsi kentälle toisen jakson puolivälin jälkeen ja pelasi reilut 20 minuuttia.\nViime viikonloppuna Forss, 21, viimeisteli tärkeän maalin, kun Brentford varmisti pääsynsä nousukarsintafinaaliin. Lauantaina Ivan Toney ja Emiliano Marcondes vastasivat jo avausjaksolla joukkueen täysosumista. Toney onnistui rangaistuspilkulta 10. minuutilla. Marcondes tuplasi johdon kymmenen minuuttia myöhemmin.\n– Olo on täysin tyhjä. En tiedä, kuinka voin kuvailla sitä. On ollut pitkä matka, johon on mahtunut ylä- ja alamäkiä, Brentfordin päävalmentaja Thomas Frank kertoi Sky Sportsille .\nBrentford ei ole aiemmin pelannut Valioliigassa, mutta esiintyi pääsarjatasolla ennen toista maailmansotaa. Viime vuonna Brentford hävisi nousukarsintafinaalissa Fulhamille ja on ollut useasti tyrkyllä korkeimmalle sarjatasolle.\n– Tämä pelaajaryhmä on uskomaton. Jokainen on ollut suuressa roolissa. Joku sanoi minulle, että tarvitsemme kaksi kättä ja kymmenen sormea pokaalin nostamiseen, ja me teimme sen kymmenennellä yrityksellä. Tunnelma oli rauhallinen, ja olimme valmiita olemaan armottomia. Emme puhuneet viime vuodesta vaan keskityimme tähän, Frank tuumi.\n– Juuri nyt haluan juoda itseni humalaan ja miettiä Valioliigaa sitten huomenna, tanskalaisvalmentaja iloitsi.


Ruisleipä oli se jokapäiväinen leipämme, koko ruokatalouden perusta, jolla myös emännän taidot punnittiin. Taikinanjuuri kulki perintönä äidiltä tyttärelle ja äiti myös opetti leipomisen taidon. Harvoin siinä oli moitteen sijaa, talossa kuin talossa osattiin tehdä hyvä rukiinen leipä (limpuksi sitä nyt täällä sanottaisiin). Ruisleipää leivottiin tarpeen mukaan, joskus kahdesti viikossa, mutta lauantai oli aina leivontapäivä ja myös perinteinen piirakkapäivä. Potatti- ja ohraryynipiirakat valmistuivat koko perheen naisväen voimin. Siinä työn ilossa olivat mukana kaikki, mummosta lapsenlapsiin asti, se oli parasta käytännön harjoitusta. Piirakoiden ohessa syntyivät lanttukukot, sen kuoren voi tehdä hapanleipätaikinasta tai imelästä ruistaikinasta. Raaka lanttu vuoltiin lastuiksi ja tai kinasta tehty kakkara sai sisällökseen kerroksittain lanttua ja sianlihasiivuja. Pyöreälle kakkaralle puolikuun muotoon ladottu sydän sai peitokseen sen kakkaran toisen puolikkaan. Saumat tiivistettiin talon tavan mukaan joko kääntämällä hiukan alareunaa yläreunan päälle tai sitten vaan poimuttamalla. Muitakin tapoja varmaan oli emäntien ja talon mukaan, äyrämöisten ja savakoiden piiraat erosivat alunperin juuri sulkemistavaltaan. Paistotapa lienee ollut molemmilla sama, ehkä tärkeintä oli hauduttaminen, tuntitolkulla kukot saivat olla liinojen ja turkisten alla. Hyvin hautunut lanttukukko olikin sitten niin mehevä ja maukas ettei parempaa voi kuvitellakaan! Vehnäskuoreenkin tehtiin piiraita, etenkin marjapiiraita ja miksei muitakin pyhäpäivän piiraita kunkin talon tapojen mukaan.\nRäisäläläinen erikoisuus, ohrakollamot, valmistettiin piimästä ja ohrajauhoista. Sakea, puurornainen, taikina kapustoitiin pellille teevadin kokoisiksi kakkaroiksi mieluimmin vielä niin, että taikinan alle levitettiin kaalinlehti joka antoi oman makunsa kollamoon. Kollamo piti paistaa kuumassa, äkäsessä, uunissa. Kaalin lehteä ei syöty, kollamo "riisuttiin" heti kun se otettiin uunista (jos hyppyset kesti). Leivinuuninjälkilämpö hyödynnettiin ruuoanlaitossa, siellä jälkilämmössä kypsyivät niin lihat kuin muutkin laatikkoruoat joista "potlohko" lienee kuuluisin. Saviruukut, "savpotit" olivat senaikaisia uunivuokia ja hyviä olivatkin.\nHapankiisseli oli yksi Räisälän herkuista. Se tehtiin näin: Suvakkaan veteen sekoitettiin kuorineen jauhetut kaurajauhot edellisenä päivänä. Astia sai olla huoneenlämmössä. Velliä sekoitettiin silloin tällöin ja aamulla se jo kupli happamana. Kupliva massa siivilöitiin tiheällä seulalla ja maitomainen liemi keitettiin rautapadassa koko ajan hämmentäen, kiisseli oli hanakka tarttumaan pohjaan. Valmis kiisseli maustettiin suolalla ja jaettiin heti lautasille. Iso voinokare mätkäistiin vielä sulamaan keskelle, siihen sopi kastaa suupalan kerrallaan, maitoa ei kiisseliin kaadettu, se ryypättiin lasista päälle ja tarpeen se olikin, kiisseli syötiin kuumana.\nSyksyisin osa kaaleista säilöttiin hapattamalla. Kaali hakattiin S-kirjaimen muotoisella kaaliraudalla puusaavissa silpuksi. Kaalipytyn pohja peitettiin ensin isoilla kaalinlehdillä ja niitten päälle levitettiin puolen vaaksan paksuinen kerros silputtua kaalia. Sen päälle ripoteltiin reilusti suolaa ja sitten survottiin puunuijalla niin, että saatiin kaali tiukkaan, niin tiukkaan, että mehut nousi pintaan. Näin jatkettiin kerroksittain kunnes pytty oli täysi. Pinta peitettiin isoilla kaalinlehdillä ja laitettiin painot päälle. Kaali sai käydä lämpimässä viikon verran ennen kuin se vietiin kylmään aittaan. Usein hapankaali valmistettiin keitoksi sianlihan ja ohraryynien kanssa, keiton piti hautua kunnolla.\nKesäisin kala oli tärkein särvin, suolalahna oli paras hiukopala eväskoriin ja kesäinen kalakeitto maistui aina. Talvisin kalastettiin vähemmän, mutta koivistolaiset huolehtivat kalan saannista. He tulivat suurten rekikuormien kanssa myymään jäätyneitä hailia. Usein meilläkin oli sydäntalvella hailisäkki porstuassa ja siitä otettiin pakastettua kalaa sulamaan aina tarpeen mukaan. Joskus isä saattoi saada kevättalvella hyvän matikka saaliin, niistä saatiin kelpo keitto joka antoi vaihtelua talven ruokavalioon. (Mateen maksa oli arvostettua herkkua).\nKevät valollaan herätti kanat muni maan ja lehmät poikimaan, se oli juhlaa ruokapöydässäkin. Pihkamaidosta syntyi uunijuustot ja keltaisena kuplivat pannukakut isoille leivinpelleille. Näin pääsiäisruoat saivat myös raaka-aineensa, munavoita ja jamakkapiirasta tehtiin juhlapöytään, se oli meille lapsille suurta juhlaa.\nKesällä ensimmäiset metsämansikat taisivat mennä omiin suihin, mutta kohta saatiin ensimmäiset mustikat ja niistä mummo leipoi piiraan joka herautti veden kielelle. Kellarin hyllyt täyttyivät pulloista ja pumukoista, olihan meitä poimijoita.\nPuolukkaa kerättiin eniten, se survottiin isoon puutiinuun ja vietiin ruoka-aittaan jossa se sai jäätyä. Siellä luonnon pakastimessa oli myös hapankaali ja suuri tiinullinen sianlihaa vahvassa suolaliemessä, siihen ei pakkanen edes pystynyt. Sieniä oli tietysti myös talven varalle, rouskut olivat parhaita suolasieniä ja niitähän metsissä riitti.\nPuurot, vellit ja hutut kuuluivat kevyempään väliruokailuun, usein ateriat olivat töiden mukaan, mitä raskaammat työt sitä useammin syötiin. Aterioiden välillä nautittii kohvit tai tsajut jos se vain työn luonteeseen istui.\nRuokareseptejä 1800-luvun lopulta:\nPirona (Pirana) Pironarokka\nAinekset: vettä, härkäpapuja, herneitä, lanttua, nauriita, potattia, ruis- tai ohrajauhoja (sianlihaa) suolaa ja voita. Pavut ja herneet turvotetaan vedessä, turvotusvesi heitetään pois ja turvonneet aineet pannaan toiseen veteen kiehumaan. Kun ne on melkein kypsät niin lisätään pienennetyt lantut ja nauriit ja kun ne on pehminneet niin sitten potattilohkot. Viimeisenä suurustetaan ruis- tai ohrajauhoilla ja keitetään kypsäksi. Lisätään suolaaja voita maun mukaan.\nMäärät syöjien mukaan ja mitä on. Jos ei ole papuja niin pannaan enemmän herneitä tai jos ei ole nauriita niin pannaan enemmän lanttua. Parasta tulee jos kaikkia on tarpeeksi ja niin paljon, että piranasta tulee sakeaa puuroa. Syödään kuumana voisilmän kanssa. Jos syödään kylmänä niin sitten maidon kanssa.\nJotkut emännät pistävät keitokseen pieneksi pilkottua sianlihaa jolloin se pitää keittää niin paksuksi, että siitä voi kylmänä leikata viipaleita. On nasakkaa evästä.\nUunipaisti / Karjalanpaisti\nAinekset: sian- lehmän- ja lampaanlihaa, vettä ja suolaa, (sipulit ja pippurit ym. mausteet eivät kuulu alkuperäiseeen uunipaistiin). Sian- lehrnän- ja lampaanliha pilkotaan paloiksi pottiin, sukunaan tai pataan. Tuore liha maustetaan suolalla. Kiehuvaa vettä kaadetaan lihapalojen päälle niin, että ne peittyvät. Ruoka haudutetaan kypsäksi leivinuunin jälkilämmössä.\nSyödään potattikakkaroiden tai piiraiden kanssa, niitä kasttaan uunipaistin liemeen.\nUunikukko eli Kalapotti\nAinekset: pieniä kaloja kuten ahvenia, särkiä, salakoira ja kiiskiä, lisukkeeksi siansivua tai pelkkää läskiä, mausteeksi suolaa eikä muuta. Jos sika on suolattua niin suolaakaan ei tarvita. Vettä ja ruisjauhoja tarvitaan. Potin (ruukun) koko syöjien mukaan, "ihan pientä ei huoli tehä, tätä voip syyvä lämmitettyn toisen päivän."\nKaloista otetaan kituset ja sisälmykset pois mahaa avaamatta, päitä ei poisteta. Potin pohjalle laitetaan vettä ja kalat ladotaan pottiin ja peitetään sian siivuilla ja/tai rasvalla, niitä saa olla runsaasti.\nVedestä ja ruisjauhosta tehdään taikina josta leivotaan potin suun kokoinen kakkara kanneksi. Kansi painellaan tiukasti kiinni potin reunoihin. Haudutetaan leivinuunin jälkilämmössä niin kauan, että ruodot ja päät pehmenevät. Ei saa panna äkäseen uuniin, jos vesi kiehuu niin kansi vuotaa ja potti kuivaa. Syödään perunoitten kanssa. Jos talvella tulee paljon matikoita niin kalapotin voi tehdä niistäkin, matikat on nyljettävä eikä niiden päitä laiteta pottiin.\nMyöhempinä aikoina pottiin laitettiin mausteeksi sipulia ja pippuriakin, mutta alkuperäiseen reseptiin ne eivät kuulu.\nTeksti: Makkolan kunnailta, Helisevän rannoilta kirja


Itsenäisyysjuhlinta käyntiin, mielenosoituksiin varaudutaan - MTVuutiset.fi\nItsenäisyysjuhlinta käyntiin, mielenosoituksiin varaudutaan\nItsenäisyyspäivän valtakunnallinen lipunnosto Helsingin Tähtitorninmäellä 6.12.2009 MTV3\nJulkaistu 06.12.2009 05:27 (Päivitetty 09.12.2009 15:08 )\nItsenäisyyspäivän vietto on virallisesti käynnistynyt aamuisella valtakunnallisella lipunnostolla Helsingin Tähtitorninmäellä. Lipunnostoperinne on lähtöisin yli 50 vuoden takaa, jolloin sen käynnisti Suomalaisuuden Liitto.\nJuhlallisuudet jatkuvat erilaisilla kulkueilla, paraateilla ja kansanjuhlilla.\nHelsingin tuomiokirkossa järjestettiin puoliltapäivin ekumeeninen juhlajumalanpalvelus, jonne oli kutsuttu talvisodan veteraanien edustajat.\nEkumeeninen juhlajumalanpalvelus Helsingin tuomiokirkossa itsenäisyyspäivänä 6.12.2009\nHelsingin Hakaniementorilla on järjestetty puolestaan köyhien linnanjuhlat. Järjestelyihin ja ruoan jakoon oli ilmoittautunut viitisenkymmentä vapaaehtoista.\nTapahtuman pääjärjestäjä Heikki Hursti arvioi, että tänä vuonna paikalle saapui useita satoja ihmisisä viime vuotta enemmän. Hän arvioi, että paikalle saapui jopa 1 500 vähävaraista.Viime vuonna perinteinen juhla keräsi paikalle liki tuhat vähävaraista.\n- Juhlavieraat ovat isänmaallisella mielellä. Täällä on enemmän väkeä kuin uskoinkaan, jutteli soppajonoon ihmisiä opastanut Feijo Bollström.\nVeikko ja Lahja Hurstin Laupeudentyö ry:n järjestämissä juhlissa oli lihasoppatarjoilun ohella musiikkiohjelmaa, ja kotiin viemisiksi juhlavieraat saivat kassillisen ruokaa.\nItsenäisyyspäivän vietto huipentuu tuttuun tapaan Presidentinlinnan kutsuihin illalla.\nKöyhien linnanjuhlat Helsingin Hakaniementorilla 6.12.2009\nJuhlallisuuksien lisäksi Helsingin poliisin tiedossa on ainakin kolme mielenosoitusta, joista suurimmaksi uumoillaan Kolmen sepän patsaalta kello 17.30 liikkeelle lähtevää Kuumotuskulkuetta. Suomen ympäristöpolitiikkaa kritisoivaan mielenosoitukseen odotetaan osallistuvan sadasta kahteensataan ihmistä. Poliisi valvoo kulkueen matkaa.\nKatso Ripsa Koskinen-Papusen raportti\nMTV3:n Linnan juhlat -sivusto


Kapea Montreal 13" toimitusjohtajan ruskea & kellanruskea nahkalaukku | Varastossa! | Lucleon\nKapea Montreal 13" toimitusjohtajan ruskea & kellanruskea nahkalaukku\nParasta puhvelin nahkaa\nTärkeä asuste moderniin elämäntapaan\nNauti nahan hajusta joka päivä\nPidä arvoesineet/henkilökohtaiset tavarat turvassa\nMikään ei voita hyvinleikattua aitoa puhvelin nahasta valmistettua asustetta. Tai itse asiassa, tämän kaksisävyisen laukun värit takaavat, että se sopii yhteen kaikkien asujesi kanssa. Pehmeässä ja notkeassa ruskeassa ulkopintassa on havaittavissa pienet rypyt ja väriviat, jotka ovat ominaisia laadukkaalle nahalle, ja joita me erityisesti rakastamme.\nPehmeät ja miellyttävän tuntuiset kantokahvat ovat vaaleamman ruskeat ja ne antavat laukulle kauniin kontrastin. Laukussa on myös säädettävä/irrotettava olkahihna, jos sinun tarvitsee vapauttaa kätesi.\nKapea muotoilu tarjoaa useita säilytysratkaisuja. Ulkopuolella on tasku magneettikiinnityksellä. Puuvilla vuorattu sisäpuole tarjoaa tilaa kirjoille ja dokumenteille. Siinä on myös pehmustettu osio kannettavalle tietokoneelle, kaksi helppokäyttöistä taskua ja kaksi kynänpidikettä. Laukku avataan ja suljetaan vetoketjulla.\nTulet käyttämään tätä upeaa laukkua vuosia. Itse asiassa se tulee vuosien saatossa aina vain paremman näköiseksi. ID: 14261


Hyvän ketju – kansallinen syöpänäytekeräyskampanja käynnissä | Tampereen yliopistollinen sairaala\nHyvän ketju – kansallinen syöpänäytekeräyskampanja käynnissä\nHyvän ketju on sairaalabiopankkien syöpänäytekeräyskampanja, jonka tavoitteena on vakiinnuttaa syöpänäytteiden keräys osaksi sairaala-arkea.\nHyvän ketju -kampanjan tavoitteena on kerätä vuonna 2018 vähintään 5000 näytettä syöpäpotilaasta syväjäädytettyä kasvainkudosta ja verenkierrossa vapaana kiertävää syöpäkudoksen DNA:ta (preoperatiivinen ctDNA-näyte eli nestebiopsianäyte). Näytekeräyksen tavoitteena on luoda kansallisesti kattava syöpänäytevaranto sekä mahdollistaa tutkijoille laadukkaat kasvaingenomien analyysit.\nHyvän ketju -kampanja on alkanut tänä vuonna, ja siinä ovat mukana kaikki Suomen sairaalabiopankit eli Helsingin ja Uudenmaan, Keski-Suomen, Pirkanmaan, Pohjois-Pohjanmaan, Pohjois-Savon ja Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirien kuntayhtymät.\nPirkanmaan sairaanhoitopiirissä syöpänäytekeräyksistä vastaa Tampereen Biopankki. Näytteitä voidaan kerätä biopankkisuostumuksen antaneilta henkilöiltä. Tuorenäytteet ja nestebiopsiat kerätään yhteistyössä Fimlabin ja hankkeessa mukana olevien yksiköiden kanssa. Pirkanmaan sairaanhoitopiirissä keräykset ovat käynnistyneet muun muassa Tays Hatanpään rintakeskuksessa sekä gynekologian, gastroenterologian ja urologian yksiköissä.\nSosiaali- ja terveysministeriö tukee taloudellisesti syöpänäytekeräyskampanjaa. Kampanjaa koordinoi Biopankkien Osuuskunta Suomi (FINBB) ja toimintaa tapahtuu kaikissa sairaalabiopankeissa.\nLisätietoa hankkeesta ja siihen osallistumisesta antavat:\nkampanjan projektipäällikkö Anne-Mari Moilanen FINBB:lta, anne-mari.moilanen(at)finbb.fi tai 044 975 5244\nTampereen Biopankin tutkimushoitajat Kaarina Väätäjä, kaarina.vaataja(at)pshp.fi, 03 311 65314 ja Ilkka Piitulainen, ilkka.piitulainen(at)pshp.fi, 050 160 516 2477\nHyvän ketju -hankkeen sivut


Puolustusministeri Niinistö: Pakolaisvirtojen ohjailu osa hybridisodankäyntiä - MTVuutiset.fi\nPuolustusministeri Niinistö: Pakolaisvirtojen ohjailu osa hybridisodankäyntiä\nJulkaistu 29.02.2016 09:06\nPuolustusministeri Jussi Niinistö (ps.) arvioi, että pääsy Naton edistyneiden kumppaneiden ohjelmaan on avannut Suomelle uusia mahdollisuuksia päästä Nato-harjoituksiin ja niiden suunnitteluun.\n– Ruotsin kanssa tiivistyvä kahdenvälinen puolustusyhteistyö ja Yhdysvaltojen lisääntynyt läsnäolo Euroopassa ovat nekin asioita, jotka lisäävät mahdollisuuksia harjoitteluun kansainvälisten kumppanien kanssa. Osa harjoituksista voidaan kustannustehokkaasti toteuttaa myös Suomessa, Niinistö sanoi tänään maanpuolustuskurssin avajaisissa Helsingissä.\nNiinistön mukaan on kuitenkin turha luulla, että kukaan tulisi Suomeen harjoittelemaan, ellemme sitä itse haluaisi.\n– Viime päivinä tällaistakin on nähty väitettävän. Jokainen kansainvälinen harjoitus, johon Suomi osallistuu, toteutuu se sitten kotimaassa tai ulkomailla, harkitaan tapauskohtaisesti erikseen, Niinistö painotti.\nHän kertoi, että osallistumis- tai osallistumattomuuspäätöksen kannalta ratkaisevaa on, parantaako kyseinen harjoitus Suomen turvallisuutta ja puolustuskykyä.\n– Harjoituksia, joissa nämä vaatimukset eivät toteudu, me emme järjestä emmekä sellaisiin osallistu.\nHuomiota ovat herättäneet muun muassa yhdysvaltalaisen lento-osaston sekä yhdysvaltalaisten Stryker-miehistönkuljetusvaunujen osallistuminen harjoituksiin Suomessa keväällä.\nSaatava ratkaisu Venäjän kanssa\nToinen viime aikoina esille noussut asia on hybridisodankäynti. Niinistö arvioi, että pakolaisten liikkeiden ohjailu on yksi hybridisodankäynnin keinoista. Hän sanoi, että on silti liioittelua väittää Suomen olevan hybridisodankäynnin kohteena.\n– Emme me sodassa ole, vaikka tiettyjä hybridivaikuttamisen keinoja on tunnistettavissa myös Suomessa. Yksi niistä on itärajan vuotaminen. Siihen on saatava poliittinen ratkaisu Venäjän kanssa.\nTaloudellinen ja poliittinen painostus, kyberhyökkäykset ja kansalaismielipiteen muokkaus järjestelmällisillä informaatio-operaatioilla ovat esimerkkejä hybridisodan keinoista.\nNiinistö huomauttaa, ettei hybridisodankäynti ole sinällään uusi ilmiö.\n– Ei tarvitse mennä omia talvi- ja jatkosotiamme kauemmaksi. Muistamme Otto Wille Kuusisen nukkehallituksen ja Moskovan Tiltun. Kuusiset ja tiltut ovat muodossa jos toisessa seuranamme tänäkin päivänä, hän sanoi.


Luonnonkivityöt 2019, alue 2, pohjoiset kaupunginosat\nHEL 2019-000712 T 02 08 03 00\nRakentamispalveluliikelaitoksen johtokunta päätti valita edullisimman tarjouksen jättäneen Kivilinja Oy:n Staran alueen 2, pohjoisten kaupunginosien, luonnonkivitöiden sopimusurakoitsijaksi ajalle 1.4. - 30.11.2019.\nSamalla johtokunta päätti oikeuttaa Staran osastot tilaamaan kivitöitä tästä hankintapäätöksestä syntyvän urakkasopimuksen puitteissa enintään 1 600 000 euron (AVL 8 c) arvosta jäljempänä esitetyin perustein.\nHankintamenettely on ollut julkisista hankinnoista annetun lain (1397/2016) mukainen avoin menettely. Hankintailmoitus Staran kaupunkitekniikan rakentamisen osaston luonnonkivitöistä alueella 2 on julkaistu 24.1.2019 Hilmassa ja Tarjouspalvelussa. Tarjouspyyntö on tämän päätösesityksen oheismateriaalina.\nYksikköhintaperusteisen kokonaisurakan yksikköhintaluettelo muodostuu hankintayksikön tarjouspyynnössä ilmoittamien työvaihekohtaisten pistearvojen ja urakoitsijan tarjouksessaan antaman pistearvon perusteella. Koko urakan tavoitesumma muodostuu yksikköhintojen ja arvioitujen suoritemäärien mukaan lasketusta urakkasummasta. Urakkakilpailun voittajan vertailuhinta on 1 193 032,00 euroa (AVL 8 c §) ja tarjouspyynnössä mainitut lisähankintamahdollisuudet mukaan lukien 1 371 986,80 euroa (AVL 8 c §). Soveltuvin osin tarkasteltuna urakan hintataso on noussut noin 11 % edelliseen kauteen verrattuna.\nTarjouspyynnön työmäärätiedot perustuvat arvioihin, lopullisesti toteutuvat määrät voivat olla merkittävästikin suurempia tai pienempiä tilaavien hallintokuntien päätöksistä riippuen. Aiempien vuosien toteutumatietojen perusteella, hintatason nousu ja keskihajonta huomioiden, voidaan arvioida että sopimuksen lopullinen toteutunut arvo tulee olemaan enintään 1 600 000 euroa (AVL 8 c). Arvio enimmäishinnasta muodostuu tarjoushinnasta, lisättynä lisä- ja muutostöiden lisähankintamahdollisuuden 15 prosentin varaus, lisättynä viiden edellisen vuoden toteutumasummien keskihajonta. Viiden edellisen vuoden toteutumatiedot ja keskihajontalaskelma ovat tämän päätösesityksen oheismateriaalina.


Vilinää: Vähä sitä ja vähä tota\nLähettänyt Hanne klo 12.56\nKivan näköistä peittoa sitä saa aikaiseksi kutomalla. kangaspuilla 700 grammaa riittää noin reiluun 180 senttiä pitkään (leveys noin 140 cm), kun ei kudo tiukkaan. Voi saada jopa 190 cm pitkänkin. Mutta on tuossa puikoilla kutomisessa mielestäni enempi työtä. No mikä, jos ei tartte pitää kiirettä. Valmistuuhan niitä lappusia koko ajan vaikka telkkaria katsellessa.\nKuulostaa hyvältä tuo salaatti. Pitää pistää korvan taakse resepti..:) Juhannus meni jo mutta hyvää sunnuntain jatkoa joka tapauksessa. Terveisin M-L ja Ossi\n24. kesäkuuta 2012 klo 11.18\nVili maastoutuu kuten Alphonsekin. Välillä maastoudutaan kun odotetaan vastaantulevaa kaveria saapuvaksi ja välillä sitten ihan vaan väijymään vihollista ;)\nOlen huomannut saman asian noissa sipuleissa, muuten. Pikkasen pistää mietityttämään...\nVoi kun hellyyttävät suukot siinä vaihdetaan kaverusten kesken :-) minulla on myös isöäidin neliöistä tekeillä peitto, tosin sitä en vielä tiedä tuleeko se minun sängyn torkkupeitoksi vai Maurin peitoksi - riippuu miten kauan jaksan niitä neliöitä tehdä, kun kunnianhimoisesti teen kolmea väriä per neliö. Tuo sinun poimima ohje kuullostaa hyvältä, pitääkin ottaa se talteen.\n24. kesäkuuta 2012 klo 21.51\nTotta puhut murrrkele, sanois Essikin. Ei sitä enää ruuasta tiedä mitä se. Väriaineita lisätään, tuontihedelmiä säteilytetään, pinnoilla ties mitä myrkkyjä.\nSitä vanhaa perunaa on hyvä että on, vaan en kyllä haluaisi Essille syöttää p:kaa siinäkään muodossa. Vanhat perunat ovat ainoita , jotka kestää sitä pitkää keittämistä, joten niitä on pakko saada. Mutta mieluummin ihan ilman mitään ylimääräistä moskaa. Ravinto ei vaan enää ole sitä mitä joskus. Ei mikään ihme, että sairastelemme.\nKivaa tuo torkkupeitto-innostus. En enää muista paljonko meni tyttären peittoon, omaakin tuli aloitettua vaan se on hetkeksi jäänyt. Mutta siinä oiva ajanviete tv:n viereen tai ulkona istuskellessa. Essiä varten pitäisi tehdä kokonaan jostain synteettisestä langasta, kun villa-allergian takia ei voi käyttää "kunnon" lankaa. Ja voi olla, että peitto kerää liikaa pölyä ettei käy sitten senkään takia.\nterkkuja Vilille ja palaillaan täältä Essilästä taas\nOletkin varmaan huomannut, että kiinteämaltoista perunaa voi keittää kauan sen hajoamatta, mutta jauhoinen leviää kattilan pohjalle. Olen perunafani koiran ruokinnassa, taidat olla sinäkin jo?\nNykyään onneksi puhutaankin paljon jo elintarvikkeiden laaduttomuudesta, hyvä edes niin. Alku se on sekin, toivottavasti paremmalle tulevaisuudelle.\nKudo tai virkkaa peitto Essille puuvillalangasta. Räsymattoja suositellaan allergiselle ihmisellekin, helppoja pestä ja tuulettaa eivätkä sähköisty. Kyllä Essi varmaan tykkäis. Sitten voisit innostuksen jatkuessa tehdä vaikka Onnille ja Tiukulle samanlaiset...\nTeeveen edessä minäkin aina kudon, muuten en ollenkaan.\n25. kesäkuuta 2012 klo 8.23\nTuossa peiton tekemisessä on aina tuo mukava vaihtoehto, pieni tai suuri. Olen minäkin aloittanut joskus pitsiliinan tekoa, siitä tuli pikkuinen liina maljakon alle vaikka tarkoitus oli virkata iso pyöreän pöydän liina. Nätti pikkuinen se kyllä on, pakko myöntää.\n25. kesäkuuta 2012 klo 8.38\nMoni pitää sellaista vaanivaa koiraa pelottavana, itsekin, jos on ventovieras iso koira, ei tiedä, hyökkääkö se vai odottaako vain uteliaana vastaantulevaa.\n25. kesäkuuta 2012 klo 8.39\nLaskeskelin itsekin, että lanka riittää kunnollisen kokoiseen peittoon ja pesun jälkeen se on paljonkin suurempi kuin kutomisvaiheessa. No, teen niin ison kuin langat antavat periksi.\nItse tykkään enemmän kutoa kuin virkata ja helpolla haluan päästä, ei värinvaihtoja, ei mitään muistamista, kunhan puikot heiluvat.\nTeeveen edessä ovat kaikki käsityöni valmistuneet ja jos peitolla ei ole tavoiteaikaa, niin mikäs niitä lappusia on tehdä vaikka monta vuotta. Hitaasti hyvää tulee, sanoi vanha kansa...\nNo nyt aloitin minäkin tilkkupeiton. Saa nähdä, koska valmistuu vai valmistuuko ja kenelle. Kummitytölläni olisi puolivuotias poikavauva, joten hänelle voisi tehdä peiton noin alkajaisiksi:)\n26. kesäkuuta 2012 klo 13.55\nTuloksia jännityksellä odotellen, niin sinun kuin omaanikin!


Tämän vuoden kalenterissa seikkaillaan tonttumaassa, jossa vanha Reino-tonttu pyrkii parhaansa mukaan saamaan kaikki joulukortit ajoissa postiin. Mukana menossa ovat myös pikkutontut Maisa ja Vili, jotka päätyvät auttamaan Reino-tonttua hänen urakassaan. Kalenterin on tänä vuonna kuvittanut Timo Kästämä.\nTänä vuonna adventtikalenterikampanjan voi yhdistää myös ohjelman tekemiseen. Sudenpennuille ja seikkailijoille on tehty kokonaan uudet merkit, Varainhankinta – jälkimerkki ja Varainhankinta-taitomerkki. Lisäksi kaikki ikäkaudet voivat tehdä kampanjaan liittyen yksittäisiä aktiviteetteja, jotka on muokattu adventtikalenteriteemaan sopiviksi.\nKaikki partiolaisten adventtikalenterit vuodesta 1947 vuoteen 2009 löytyvät kalenterigalleriasta.


Tapahtuma siirrettiin täksi vuodeksi Cannesista Barcelonaan juuri kasvumahdollisuuksien takia. Cannesin tilat kävivät liian ahtaiksi, vaikka niitä jatkettiin niin lahdella kelluvilla laivoilla kuin vuodesta toiseen kasvavalla telttakaupungilla.\nViime vuonna Cannesissa oli 34 000 kävijää ja vajaat 700 näytteilleasettajaa. Tänä vuonna näytteilleasettajia on lähes tuhat.\nTapahtuma on aina ollut erittäin kansainvälinen niin kuin maailman gsm- ja wcdma-operaattoreita edustavalle liittoutumalle sopii. Kaikki suuret telealan toimittajat ovat liiton liitännäisjäseniä. Viime vuoden vierailijoista 40 prosenttia tuli operaattoriyhtiöistä.\nKeisareista Kiinasta Brasiliaan\nOperaattoriorganisaation vetämäksi tapahtumaksi 3GSM World antaa reippaasti tilaa myös yhteistyökumppaneille, ennen kaikkea verkko- ja päätelaitevalmistaitajille. Avainpuheenvuorojen pitäjien joukossa on tänäkin vuonna Nokian edustaja. Sama huomio on osoitettu myös Motorolalle ja Microsoftille.\nJohtavien operaattorien ylimmällä kerroksella on tapahtumassa aina näkyvä rooli, sillä he ovat myös GSMA:n johtohenkilöitä. Yllätys oli, kun maailman suurimman liittymämäärän omaavan operaattorin, China Mobilen pääjohtaja Jianzhou Wang päätti tulla pitämään puhetta Barcelonaan.\nWangin lisäksi operaattorikuntaa edustavat ainakin seuraavat toimitus- ja pääjohtajat:\nAlexander Izosimov, CEO AO VimpelCom\nAntonio Viana-Baptista, Chairman & CEO, Telefonica Moviles\nArve Johansen, CEO, Telenor Mobile\nCharles Henshaw, Executive Director & CEO China\nResources Peoples Telephone Company\nDr. Nadir Mohammed, CEO, Rogers Wireless\nMario Cesar Pereira de Araujo, CEO, TIM Brasil\nMohamed Ibrahim, Executive Chairman, Celtel International\nMuzaffer Akpinar, CEO, Turkcell\nChris Hall, managing director, Manx Telecom\nPeter Erskine, CEO, O2\nRene Oberman, CEO, T-Mobile\nRoss Cormack, CEO, Narwas\nSanjiv Ahuja, CEO Orange\nSunil Mittal, CEO and Chairman, Bharti Televentures\nMotorola tapetoi messupaikkaa vastapäätä sijaitsevan vanhan, remontissa olevan härkätaisteluareenan mainoksillaan. Nokia oli onnistunut saamaan mainoksensa vain areenan takaseinälle.\nKongressialueen sisäänkäyntiä valvovat suuret tornit.


Virolainen: 344. Näpistelijöille panta jalkaan?\nKauppiaat ja poliisi tuntuvat olevan lähes voimattomia, kun näpistelijät vierailevat myymälöiden hyllyjen välissä. Poliisin näpistelystä kirjoittamia sakkoja ei enää muunneta vankeudeksi, vaikka ne jäisivät jatkuvasti maksamatta.\nOikeusministeri Tuija Brax (vihr) odottaa apuun jo pitkään eduskunnan käsittelyssä ollutta jalkapantavalvontaa.\n- Näpistelijät ovat usein asunnottomia ja päihdeongelmaisia. Jalkapannan avulla heidät voitaisiin saada matalan vartioinnin päihdekuntoutukseen, Brax perustelee.\nPanta ei ole ministerin mukaan poissuljettu vaihtoehto nuortenkaan näpistelijöiden tapauksissa. Jalkapannan ideana on, että se hälyttää, jos sitä kantava henkilö poistuu tietyltä alueelta.\nBraxin ehdotusta voitaisiin ehkä pitää kehityskelpoisena ajatuksena, jos panta todella toimisi hälyttimenä, jolloin jolloin näpistelijälle voidaan antaa saattaja ostoksien ajaksi. Mutta estäisikö panta todella varasta viemästä kaupan hyllyiltä tavaroita kassan ohi? Eikö panta osoittaa vain missä kyseinen henkilö liikkuu, mutta ei hälytä kuuluvasti, kun heppu saapuu myymälään? Tällöin panta ei estäisi näpistyksen tekemistä.\nVoidaan myös kysyä, onko oikeusministerin tarkoituksena ajaa nuoret näpistelijät lopullisesti rikoksen uralle laittamalla sähköinen panta heidän jalkaansa? Pannalla varustettu ihminen voi herkästi ajatella, ettei millään ole enää väliä ja rikokset pahentuvat ja lisääntyvät. Nuoria pitäisi pyrkiä auttamaan, ei leimaamaan.\nSähköinen jalkapanta voidaan nähdä jopa askeleena kohti ihonalaista mikrosirua. Vakaviin rikoksiin syyllistyneille sähköinen jalkapanta kenties sopisi, ei sen sijaan näpistelijöille. Braxin ehdotukset tuntuvat olevan näin vaalien lähestyessä lähes järjestään kuria ja järjestystä -linjaa. Suomessa saa tehdä vaikka minkälaisia huijauksia, lahjoa ihan tuosta, vaan mutta vihreiden edustaja Brax tuntuu jahtaavan vain pikkurikollisia uudistusesityksillään. Braxin esitys on oikeastaan aika karmea: Jalkapantavalvonta seurauksena rikoksesta, josta tulisi sakkorangaistus.\nOngelma eli se, että myymälänäpistykset ja -varkaudet ovat lisääntyneet, johtuu suureksi osaksi siitä, ettei poliisiin rangaistusmääräysmenettelyssä antamia sakkoja enää juuri makseta, sillä niitä ei voida enää muuntaa vankeudeksi, jos sakotetulla ei rahaa maksaa sakkojaan. Sarjanäpistelijät voivat naureskelleen repiä saamansa sakkolaput poliisin edessä ja jatkaa näpistelyä.\nAamulehti kertoi hiljan noin 50-vuotiaasta miehestä, jolle on kertynyt vuodesta 1996 lähtien lähes 1 000 poliisimerkintää. Mies on pääasiassa näpistellyt ruokaa ja alkoholia. Aiemmin hän oli joutunut vankilaan maksamattomien sakkojen vuoksi, mutta ei enää.\nKansanedustaja Petri Salo (kok) - siis tämä "minä tarjoan nyt kaikille kahvia" -Salo - kertoo Uudessa Suomessa, että tällainen "meno" ei ole tullut yllätyksenä.\n- Toissa kesänä, kun tämä oli eduskunnan käsiteltävänä, niin sanoin, että tässä tulee käymään juuri näin. Me kaikki kokoomuksen poliisikansanedustajat äänestimme tätä vastaan, sillä tiesimme nämä lieveilmiöt, Salo kertoi.\nSalo ehdottaa, että kolmen sakon jälkeen poliisi ei enää kirjaisi rangaistusvaatimusta ja toteaisi, että kyseessä on toistuva lainrikkomus ja asia vietäisiin syyttäjän kautta käräjille. Lakiin jäi semmoinen portti, että käräjien kautta annetuista sakoista joutuisi vankilaan, mikäli ne jää maksamatta, Salo kertoo.\nOikeusministeri Brax puolestaan sanoi Aamulehden haastattelussa, ettei parin viikon mittaisia sakkotuomioita kannata muuntaa vankeudeksi, sillä se lisää yhteisiä kustannuksia.\nHieman ihmettelen, miksi Salo ehdottaa, että näpistelijän juttu vietäisiin käräjäoikeuden käsittelyyn vasta kolmannen sakon jälkeen. Voimassa oleva laki ei estä viemästä näpistelijän asiaa oikeuteen jo heti ensimmäisellä kerralla.\nNäpistysjuttuja ja pieniä varkausjuttuja ei enää tarvitse käsitellä käräjillä, vaan ne käsitellään käräjäoikeuden kirjallisessa menettelyssä. Menettely on käytännöllisesti katsoen samanlainen - yhtä yksinkertainen - kuin sakon vahvistaminen syyttäjän päätöksellä rangaistusmääräysmenettelyssä.\nJos siis näpistelijöiden maksamatta jäävät sakot halutaan muuntaa vankeudeksi, niin se hoituisi jo nyt helposti viemällä kaikki näpistelytapaukset käräjäoikeuden kirjalliseen käsittelyyn. Ei siinä minkäänlaista "päivittelemistä" tarvita.\nMuuten huolestuttaa hieman tuo Petri Salon toteamus, että eduskunnan kaikki poliisiedustajat kyllä arvasivat, miten asiassa tulee käymään. Niin varmaan, mutta ei kai tästä nyt vain seuraa, että eduskuntaan valitaan ensi vuonna entistä enemmän poliiseja? Nytkin poliisikansanedustajia on eduskunnassa jo seitsemän tai kahdeksan.\nSiitä vasta soppa syntyisi, jos seuraavassa eduskunnassa istuisi 15-20 perussuomalaisen lisäksi vielä 10-15 poliisia!\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 11/01/2010\nTunnisteet: Brax, eduskuntavaalit 2011, jalkapantavalvonta, muuntorangaistus, myymälävarkaudet, poliisi, sakko, Salo Petri\nKirjallinen menettely edellyttää vastaajan aktiivisuutta, koska hänen pitää allekirjoittaa lomake, jossa hän tunnustaa menetelleensä syytteessä kuvatulla tavalla ja luopuu oikeudestaan suulliseen käsittelyyn.\nLuuletko, että nämä sakon repijät tällaiseen suostuvat?\nToinen ongelma on tietenkin vastaajien tavoittaminen. Haaste pitää pystyä antamaan myös heille tiedoksi. No ehkä seuraavalla näpistyskerralla sitten, kun henkilö on etsintäkuulutettu haasteen tiedoksiantoa varten.\nTuija Brax jatkaa valitsemallaan linjalla, ei siinä sen kummempaa. Olisi tietenkin todella mielenkiintoista tietää, mikä kyseinen linja on ja mihin se perustuu, muttei siitäkään sen enempää. Ainoa varma asia on, että minkäänlaista järjen hiventä tuossa pikkunäpistelijöiden pannoittamisessa ei ole. On tietenkin järkyttävän paljon suurempi rikos näpistää keskiolutta ja HK:n sinistä 5 x 50 euron arvosta kuin ottaa epämääräistä puoluetukea (eli kansantajuisesti lahjuksia) 20.000 eurolla.\nEhkäpä Tuija seuraavaksi ehdottaa seksuaalisesti aktiivisille miesministereille ja -kansanedustajille siveysvyötä? Sovitustilaisuus järjestetään eduskunnan saunalla ja paikalle on varattu runsaasti XS-kokoisia sovituskappaleita sekä Veltolle tietenkin XXL.\nTanakan "JA-A!" kannatusäänen tuollekin hölmöilylle hän saisi ainakin Suomen ykkösfeministiltä, Wallinin Steffiltä, joka jo omaehtoisesti on siirtynyt käyttämään tamponeja. Korvatulppina (pääosin) tosin, jottei kuulisi kun kadun rahvas pyytää arvon ministeriä tuomitsemaan tanssivaa pakolaisnaista uhkailevat kiihkoilijamuslimit. Mutta eihän Steffi nyt lähde uskonrauhan rajoja kokeilemaan moisella tempulla, saattaisivat vielä mokomat suuttua ja mus... värittömiksi muuttua! Tai mikä vielä pahempaa, luulla Homma-mies Halla-ahon kaveriksi!\nSiinä on kyse siitä, voidaanko henkilö joka tekee pieniä omaisuusrikoksia jatkuvasti tuomita varkauksista, vaikka kulloisellakin anastuskerralla anastetun omaisuuden arvo on vähäinen.\nTässä tapauksessa on alioikeusvaiheessa katsottu, että elämäntavanomainen näpisteleminen on merkki suunnitelmallisuudesta ja näin ollen jokainen yksittäinen teko on arvioitava varkautena. Tällöin voidaan kymmenistä varkauksista tuomita kuukausissa luettavia ehdottomia vankeusrangaistuksia.\nTämä edellyttää kuitenkin sitä että, jokaisesta teosta suoritetaan esitutkinta.\nSeuraus voisi näin olla usein jopa ankarampi kuin jos poliisi kirjoittaisi joka kerta sakon joka olisi kuten aiemmin muunnettavissa vankeudeksi.\nRikoksen seuraamuksena on otettava huomioon myös se että poliiisi voi pitää henkilöä jokaisen kiinnioton yhteydessä kiinniotettuna 24h rajaan saakka ilman että tämä vapaudenmenetysaika vähennetään tuomittavasta rangaistuksesta.\nSuomessa on ainakin kaksi ryhmää, jotka tulisi saada kuriin. Toinen on pikkurikolliset, kuten näpistelijät ja toinen perhepinnarit. Viimeksimainittujen laskuja yhteiskunta maksaa vuosittain sadoilla miljoonilla.\nEikö voitaisi palata vanhoihin hyviin aikoihin. Perhepinnareille oli aikoinaan olemassa työlaitokset, niitä olivat mm. Konnunsuo, Punkalaidun ja taisi Uudellamaallakin olla oma sellainen Keravan tietoilla. Näissä laitoksissa kuokittiin suota ja tehtiin uutta peltoa. Tekijät saivat palkkaa ja palkasta vähennettiin velkoja.\nRattijuopoille oli mm. Seutulan kenttätyö. Siellä moni suuri herrakin sai miettiä ryyppyjen kannattavuutta autoilussa.\nMistä saataisiin uudet työlaitokset. Ministeri Pekkarinen ajaa tarmolla risujen polttoa suurissa laitoksissa. Jotkut asiantuntijat kuitenkin rohkenevat epäillä sitä, saadaanko tähän mistään työvoimaa. Marjojen ja sienienkin poimintaan tarvitaan työvoima Aasiasta. Etäisillä\ntyölaitoksilla risuja kerättäessä taitaisi tulla mieleen helpommat keinot esim. elatusmaksujen maksamiseen. Näpistelijät tokenisivat jo vähäisemmällä työnteolla. Olisihan työ aivan uusi kiihottava kokemus.\nEiks tuolla rouva Braxilla ole tuon tärkeämpää tekemistä. Jos noin on niin oikeusministerin kallispalkkainen virka on täysin turha ja joutaa lakkautettavaksi.\nOlisi kyllä tärkeämpää saada sellaiset rikolliset kuriin jotka aiheuttavat isoja vahinkoja.\nTässä asiassa on kyse siiitä ikuisuuskysymyksestä, miten pitkälle syrjäytyneille ja alkoholisoituneille uransa loppupuolelle oleville saataisin jokin symbolinen rangaistus, joka ei liikaa loukkaisi yhdenvertaisuutta kun sakko on vain varallisuusrangaistus.\nOma ehdotus: muunnetaan kaikki sakot vankeudeksi - vaikka suhteella 5 ps = 1 vankeuspäivä - mutta otetaan enimmäismuuntomääräksi 30 päivää sekä säädetään, että muunto voidaan tehdä yhdelle henkilölle vain 3 vuoden välein (ts tuolloin muunnetaan kaikki kolmen vuoden sisällä olevat sakot). Täytäntöönpano voisi tapahtua jossain päihdehuoltolaitoksessa eikä vankilassa.\nNäin menetellen aloittelevat ritsaajat eivät voisi luottaa rankaisemattomuuteen, mutta vankilassa ei olisi liikaa em. vanhoja taparikollisia.\nerkki havansi kirjoitti...\nMitä blogistilla on sitä vastaan, että seuraavassa eduskunnassa oloisi (esim.) 10-15 poliisia ja 15-20 perussuomalaista saattamassa lakia, järjestystä ja turvallisuutta taas jonkinlaisiksi hyväksyttäviksi arvoiksi Suomen politiikassa? Vai olisiko se liian radikaali muutos nykyiseen rikollisuutta suosivaan "liberaaliin" menoon.\nRuotsiksi Elboja. Fotboja.\ntein siitä vuonna\n-93 oikiksen ruotsin tunnilla referaatin. olikohan niin, että sitä tuolloin aiottiin kokeilla vasta?en muista kylläkään mitään sen tarkemmin. no tätkin asiaa on taas ruotsissa miettitty ennen meitä. ja siellä on kokemusta.\nBlogisti lennähti tänään täysin ansaitsemattomalle lomalle viikoksi Punaisen Meren rannalle; eduskunta ei liene mikään kurikomppania, parahin emeritusprofessori!\nTaitaa vihereistäkin jotkut olla täysin väärillä poluilla matkallaan puolueessaan.\nVihreiden matkahan alkoi siitä, kun jommasta kummasta tuolloisesta Saksasta katsoen, alkoi jotakin tänne peräkyläänkin kuulua. Ensin radion ja sitten telkkarin välityksellä.\nNäin lopuksi vaan, että kun yo. osassa oli mainittuna Saksa, niin kaiketi vihreät ovatkin ottaneet käsiinsä kaiken sen mahdollisen, mitä tuosta neutraalista Saksasta aikoinaan pulpahti pintaan tännekin pohjoisille perukoille. Siis neutraalilla Saksalla tarkoitain sitä, että yksi lysti kummasta Saksasta nyt puhutaan ja käsitetään.\nPitääkö sitä nyt aina matkia kaikkea mitä muualla keksitään kansalaistensa päänmenoksi.\nSatanen lisää toimeentulotukinormiin, niin ryhtyvät köyhimmätkin äänestämään.\nVaasan hovioikeus julkaisi tapauksen 2001:1, jossa henkilö oli 14 kertaa puolentoista vuoden aikana syyllistynyt näpistyksiin valintamyymälöissä. Hovioikeus katsoi, ettei elämäntavanomainen näpistely tee teoista varkauksia. KKO ei myöntänyt syyttäjälle valituslupaa. Sitten KKO 2002:33 lausui, että näpistys on varkaus, jos se on osana rikossuunnitelmaa.\nElämäntavanomainen näpistely varkaudeksi katsottuna olisi vaarallisen lähellä tekijärikosoikeutta.\nVangitseminen taas edellyttäisi rangaistusasteikon muutosta näpistyksen osalta.\nHavansi paljasti linjansa ja samalla persujen linjan. Olisi siinä kansalla ihmettelemisstä, jos Havansin kaltainen jyrkän linjan eläkkeeltä henkiinherätetty änkyrä tulisi oikeusministeriksi.\nKun Clas Andersson osuvasti sanoi Persut ovat suurin puhallus Suomen politiikassa. Kyllä se jo on näkynyt kauan ja uskoo kun Havasin kaltaisia kirjoituksia lukee!\nKKO heräsi Jippii-jutussa myöhään: KKO ei myöntänyt aikanaan tuomituille HO:n tuomiosta valituslupaa, vaikka jo tuolloin valitislupaa haettiin mm. esteellisyyden perusteella eli kanteluperusteells. Tapaus on vain yksi esimerkki siitä, millaista epäasiallista "suhmurointia" kulissien takana voidaan käydä tarkoituksella vaikuttaa ratkaisuihin.\nMinusta tuntuu, että KKO joutuu kumoamaan HO:n tuomion myös muiden vastaajien osalta. Sitten kun hovioikeus on ratkaissut jutun uudelleen, KKO:n lienee myönnettävä valituslupa myös itse pääasiassa.\nKunhan palaat sieltä rannoilta kotio niin käyppä tsekkaamassa areenasta eilinen silminnäkijä. Kai prosessi-proffa tuntee vakuutusoikeuden, vakuutuslääketieteen ym lainsäädännön.\nNiin, kuinkahan iso ongelma nämä "elämäntavakseen" näpistelevät mahtavat Suomessa olla? Veikkaan, ettei ainakaan missään suhteessa niihin uhkakuviin, jotka liittyvät havansien ihannoimiin "oikeusvaltio" -malleihin.\nHavansi on minusta turhan liberaali kannanotoissaan.\nOlen enempi kukkahattutäti Braxin linjoilla tietyin tehostein:\nPanta jalkaan kiinni maahan ja sitten naru kaulaan elämäntaparikollisille.\nKyllä on "pallo hukassa" KKO:lla. Jippiin ratkaisu jutun palauttamisesta hovioikeuteen on tehty EIT:n pelosssa. KKO:lle näyttää syntyneen varsinainen ihmisoikeustuomioistuin kammo. Ei tiedetä, tehdäkö sitä tai tätä, sillä aina tulee "lunta tupaan"\nBlogisti on aivan oikeassa siinä, että kun juttu aikanaan tulee hoviokeudessa ratkaistuksi, eivätkä tuomiot hovissa ainakaan toisella kierroksella alene,vaan ne voivat käsitykseni mukaan myös nousta, jutun käsittelyä on pakko jatkaa KKO:ssa. KKO myöntäneekin ilman muuta nyt uudella kierroksella valitusluvan, mutta ei siinä vielä kaikki. Epäilemättä tuomitut valittavat KKO:n ratkaisusta vielä EIT:iin sillä perusteella, että jutun käsittely Suomen oikeusistuimissa on kestänyt kohtuuttoman kauan. Tässähän tohtori Kari Uoti on oikea asiantuntija.\nKenen toimesta ja miten KKO:een saataisiin järjestys aikaiseksi. Nyt ylin oikeusistuin rämpii pahasti syövereissä, joista ei näytä tulevan mitään loppua!\nvalvova virkamies kirjoitti...\nVoi sanoa että poliisin vahvistamien sakkojen jättäminen muuntamatta vankeudeksi oli lainsäätäjältä hämmästyttävän sinisilmäistä, se olisi pitänyt ymmärtää eduskunnassa ilman poliisitaustaakin. Asia pitää saada järjestykseen jollain tapaa. Mikäli ei muu auta, niin sitten käräjille vaikka pitkällä kaavalla.\nJuha Hyvärinen kirjoitti...\nMillä näpistyksiä vähennetään.\nJatkuva näpistely voi olla elämäntapa, mutta myös eräänlainen sairaus joka on hoidettava kuntoon.\nUseassa tapauksessa yhdyskuntapalvelu voi olla hyvä seuraamus näpistelystä. Olen samaa mieltä siitä, että jalkapanta ei kyllä mitään auta näpistelyjen vähentämiseksi. Se voi olla hyvä keino valvontakeinoksi jos henkilö on määrätty kotiarestiin.\nMitä tulee emeritusproferssori Havansin änkyryyteen, niin minä muistan hänet siitä, että hän lähes ainoana asiantuntijana vastusti Fortumin entisen pääjohtaja Mikael Liliuksen röyhkeätä ylisuurta eläkettä ja ansaitsee ainakin minun kunnioitukseni.\nSuomi on lälläriyhteiskunta, jossa törkimysten teoista kärsivät ulkopuoliset.\nKonstaapeli Reinikainen antaisi potkun persiille ja sanioisi, että lopeta jolkki tuollainen.\nVuosisatainen markkinakäytäntö laittaisi syyllisen julkisesti piiskattavaksi. Sama sopisi myös nyky-Suomeen: yksi lyönti per näpistetty euro. Toisella kerralla kaksi lyöntiä per euro, jne.\nItse harkitsisin globaalisuuden etuja lähettää n:nnen kerran jälkeen sopivaan Lähi-Idän maahan amputaatioon.\nBlogistin terveiset Thebasta, nyk. Luxor; Niilin rannalta; kulttuureissa on todella eroja! Mika Waltari kirjoitti Sinuhen, vaikkei käynyt itse koskaan Egyptissä! Sen sijaan Agatha Christie asui täällä kirjoittaessaan dekkarinsa "Kuolema Niilillä." Agatha asui muuten hotelli Talvipalatsissa täällä ollessaan; lähellä Luxorin Temppeliä. - Huomenna siirrymmr Niilin ländirannalle, Kuolleiden maahan.\nTotta puhuu ensimmainen kommentaattori. Vahan voisi tilannetta lieventaa, jos kiinnijaanyt haastettaisiin heti tietyyn oikeuden istuntoon. Sinne olisi mentava sakon uhalla, ellei kiinniotettu tunnustaisi ja suostuisi kirjalliseen kasittelyyn. Vahan hankalaa ja mutta mahdollista.\nPoliisi ei voi antaa rangaistusvaatimusta ellei asianomistaja suostu rangaistusvaatimusmenettelyyn. Näin toimivat useat isot kauppaketjut, joka tarkoittaa sitä, että näitä näpistyasioita on jo nyt paljon käräjillä. (laki rangaistusmääräysmenettelystä 2 §)\nVai pitäisikö palata takaisin aina 1960-luvulle asti voimassa olleeseen lakiin rikoksen uusijoista. Toistuviin rikoksiin syyllistyneet suljettiin pakkolaitokseen eli kansanomaisesti pyttyyn josta vain harvoin kokoontunut vankilaoikeus saattoi vapauttaa.\nRikosten laadulla ei ollut väliä vaan määrällä. Yhteiskunnalle vaaralliseksi rikoksenuusijaksi katsottiin muuan muuassa mies joka oli varastanut nahkatakin ravintolan aulasta ja tästä hän istui aina pakkolaitoslain kumoamiseen asti - yhtä putkea 17 vuotta.\nOk, tarkistan; aga johtavia ideologeja (vihr) kuitenkin...\nItse syyttäjänä ja käräjäoikeudessa näitä näppäreitä kaikissa muodoissa (rankkari, kirjallinen, änkyrät suullisessa) käsitelleenä voin kyllä sanoa, että kirjallinen menettelykin on huomattavasti raskaampi kuin nykyinen sähköistetty "ruksaa tästä, printtaa ja vedä nimi alle" -rankkarimenettely.\nOikeushallinnon antiikkisilla tietojärjestelmillä nimittäin yksinkertaisimmankin syytekohdan kirjoittaminen (muodollinen syyttämispäätös, teonkuvaus ajankohtineen omaisuuksineen ja niiden arvoineen) on minuuttien juttu)... (eli esim 3x10min /änkyrä/viikko lisää yhden syyttäjän työtä), käräjäoikeudessa sitten haasteet, etsintäkuulutukset kun Pena ei tulekaan kiltisti haastemiehen luokse, tunnustus/suostumus -lomakkeen allekirjoittamatta jättäminen, mahd. uusi haasterundi suulliseen käsittelyyn, noutoetsinäkuulutus kun ei tule suulliseen... Joo, omiaan purkamaan ylityöllistettyjä syyttäjiä ja alioikeuksia.\nVanhassa muuntojärjestelmässä ei ollut (ainakaan viimeisen vankeuspäiväkerroinkevennyksen jälkeen - jos siis ihmisoikeuksia penätään) mitään vikaa, suuri osa muuntorangaistuksia istuvista tulee vapaalla(kin) yhteiskunnalle niin kalliiksi, että ajoittaiset laitoskeikat eivät ole lainkaan niin kalliita kuin ns. beancounterit luulevat.\nJoo, omiaan purkamaan ylityöllistettyjä syyttäjiä ja alioikeuksia. // Anonyymin syyttäjän todellisuus.\nMitä sitten tapahtuu, kun kauppiaat tai kukaan toinenkaan rikoksen uhri ei suostu mihinkään muuhun menettelyyn kuin käräjäsalin kautta kierrättämiseen???\nTämän skeenaarion kun pitäisi olla marx-braxtoimien looginen lopputulema.\nMiksi uhrin tai suomalaisen yhteiskunnan pitäisi hyväksyä tilanne, jossa rikoksen tekijällä ei ole mitään negatiivista kannustinta toisenlaiseen käytökseen?\nVankimäärän tai rangaistusjärjestelmän kustannusten minimointi on todella absurdi kriminaalipoliittinen päätöksentekotavoite.\nSuullisen käsittelyn jäjestäminen ei saisi perustua asianomistajien tai syytetyn päätöksiin.\nSuullinen käsittely tulisi järjestää jokaikisessä rikosjutussa.\nOikeus suulliseen oikeudenkäyntiin on jokaisen ihmisoikeus josta ei voi edes halutessaan luopua.\nOikeudenmukainen oikeudenkäynti ja oikeusturva ovat tärkeitä myös "vähäisissä" rikoksissa. Samoin edellyttää oikeudenkäynnin julkisuuden toteutuminen suullisen käsittelyn pitämistä. Myöskin blogissa jatkuvasti peräänkuulutettu etukäteinen esteellisyysarviointi on asianosaisten kontrollissa tällä hetkellä vain suullisten käsittelyjen osalla.\nMyöskin valtion varoista maksettava oikeudellinen apu tulisi taata jokaiselle oikeudenkäynnissä ja jo esitutkinnassakin.\nMies kärähti jälleen - 23 kertaa ilman korttia vuoden sisällä\nEsivalta kantaa turhaan miekkaa, koska poliisit hampaattomana joutuvat toimimaan rötöstelijöiden kusitolppana.\nOikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen tuore tutkimus kylläkin kertoo, että varattomien tekemät näpistykset ja muut sakkorikokset eivät ole lisääntyneet muuntokiellon myötä.\nSen sijaan muuntokielto on vähentänyt oikeuslaitoksen kuluja yhteensä noin 7 miljoonalla eurolla per vuosi. Tämän tutkimuksen perusteella lainmuutos näyttää siis ainakin kohtuullisen onnistuneelta: http://www.optula.om.fi/Etusivu/Tiedotus/1290609357409


Heinolalainen puunjalostusyritys Versowood tukee Lahden ammattikorkeakoulun (Lamk) varainhankintaa 25 000 eurolla. Lahjoitus on kohdennettu erityisesti tekniikan alalle.\nTutustu LAMKin luontohankkeisiin Linkussa\nLahden ammattikorkeakoulun (LAMK) eri luontohankkeiden projektipäälliköt kiertävät Linkku-palvelubussilla Padasjoella, Sysmässä ja Heinolassa keskiviikkona 9. toukokuuta kertomassa hankkeiden toiminnasta sekä niiden tuloksista, kertoo LAMK tiedotteessaan.\nLahden ammattikorkeakoulun hallitus ja rehtori Outi Kallioinen eivät kerro, miksi Kallioinen joutuu lähtemään työstään. Hallituksen puheenjohtaja Kari Salmi (sd.) kertoo osapuolten sopineen torstain tapaamisessa, ettei kumpikaan kommentoi asiaa enempää.\nYsit pähkäilevät yhteishaun kanssa