[ Воловець - Свалява ] додав(-ла) Колян [guest] 18:51:32 23/03/2004 [ permalink теми ]\n[ 17 квітня вихід ] додав(-ла) Pavel [guest] 13:25:21 16/03/2004 [ permalink теми ]\nДив. оголошення "130 км. на весняні канікули"\n[ Карпати у травнi ] додав(-ла) pavlo 16:49:18 15/03/2004 [ permalink теми ]\nХочется погулять в Карпатах на майские, никогда еще там не были. Посоветуйте, пожалуйста, маршрут дней на 7-9 , хотя бы несколько особенно красивых мест которые можно пройти за это время. Горный/пеший опыт + здоровье имеется.\n[ Re: Карпати у травнi ] відповів(-ла) Коля 18:53:14 15/03/2004\nЙдіть на змагання, от нижче Ярко згадує про них...\n[ Re: Карпати у травнi ] відповів(-ла) lysyj 15:29:59 17/03/2004\nАвтобус "Київ-Хуст"-Торунський перевал-старий кордон-Попадя-старий кордон (або через долину Лімниці, або через Коретвину в долину Лімниці)-Кінець Горгану-Сивуля-Тавпіширка-пере вал Легіонів-Бистриця-маршрутка на Івано-Франківськ.\nЯкщо буде мало, за перевалом Легіонів далі старим кордоном через Чорні Полонини до Ясіня або до ресторану "Беркут". Там жизнь покаже. :)\nАбо старим кордоном до Братковської, потім до Татаруки, звідти на Свидовець і через Близниці у Кваси - там на автобус або на дизель до ІФ.\n[ Re: Re: Карпати у травнi ] відповів(-ла) vassia 13:09:01 19/03/2004\n[ Re: Re: Re: Карпати у травнi ] відповів(-ла) lysyj 18:01:15 19/03/2004\n7-9 lysd, тобто 7-9 днів, як і питали. Залежно від швидкості пересування. Скажімо, з 26.04 до 4.05.\n[ Re: Re: Карпати у травнi ] відповів(-ла) yhirnyak 10:19:41 22/03/2004\nймовірно, в тих числах теж на Татаруку занесе. так що залишайте щось на вершині /безалкогольне/ :)\nближче до травневих (цю державу варта любити вже за кількість свят, хороших і різних) можна буде уточнити дати.\n[ Re: Re: Re: Карпати у травнi ] відповів(-ла) lysyj 13:02:45 25/03/2004\nНі, ми туди не підемо. Це я для наших московських колег написав. Підемо ж ми, напевно, на Довбушанку-Явірник напередодні Великодня. Може, й зариємо пляшечку безалкогольного пива :).\n[ Багато перегонів, цікавих і різних... ] додав(-ла) jarko 13:57:49 15/03/2004 [ permalink теми ]\n[ Підступне карпатське високогір"я (с) Нормалайзер ] додав(-ла) webmaster 10:01:58 09/03/2004 [ permalink теми ]\n[ вело ] додав(-ла) Мирось 20:22:16 05/03/2004 [ permalink теми ]\n[ майже весна ] додав(-ла) jarko 12:32:46 03/03/2004 [ permalink теми ]\n[ Re: майже весна ] відповів(-ла) Юрко 08:23:44 04/03/2004\nгарна програма :), але, дякую, хочу нартів.\n[ Re: майже весна ] відповів(-ла) rstm 12:43:55 05/03/2004\n[ Чи є бажаючі дешево відпочити в Карпатах? ] додав(-ла) retexy 23:20:02 02/03/2004 [ permalink теми ]\nДуже терміново шукаємо клієнтів!\nВсі види відпочинку в Закарпатті:зелений та активний туризм.У нас ще багато снігу і у Вас ще є декілька останніх тижнів для катання на лижах(потім ця можливість буде тільки високо в горах)\nМаєте бажання прийняти участь у "Посвячені в туристи"? Звертайтесь, походи по Карпатам ,які проводить наш провідник відрізняються нетрадіційністю та легкістю машрутів.\nОбирайте зараз,не чекайте,Коли хтось піде в гори за Вас.\nЗакрипіть тіло ,загартуйте дух.\n[ Білий Слон, то точно слон? в плані не слониха?:) ] додав(-ла) daisywheel 14:26:23 02/03/2004 [ permalink теми ]\nхтось має бажання і можливість на вихідні, що перед міжнародним жіночим днем зганяти привітати слониху?\n[ Re: Білий Слон, то точно слон? в плані не слониха?:) ] відповів(-ла) DarkOne 14:38:22 02/03/2004\nСлон, а не слониха то точно! Сам провіряв позаминулих вихідних:)\n[ Re: Re: Білий Слон, то точно слон? в плані не слониха?:) ] відповів(-ла) daisywheel 14:52:13 02/03/2004\nА що той слон радянський воїн:)? чи то просто так співпало?\nЗ.І. то не твою панораму мені прислали?\n[ Re: Re: Re: Білий Слон, то точно слон? в плані не слониха?:) ] відповів(-ла) Veslo 18:17:05 02/03/2004\nКаюсь, поки не пізно :)\nПанорама від Chinger, там так і підписано - Юра Жураківський :))\nЮра, прости, якщо зможеш :))\n2 Ромашка: А хто тебе туди пустить ??? :))\n[ Re: Re: Re: Re: Білий Слон, то точно слон? в плані не слониха?:) ] відповів(-ла) daisywheel 19:06:39 02/03/2004\nніби там хтось розстрілює тих, хто йде вгору...\n[ Re: Re: Re: Re: Білий Слон, то точно слон? в плані не слониха?:) ] відповів(-ла) Chinger 20:59:41 02/03/2004\nДик - для того і клепалось - в народ, в маси!:-)))\n[ До Юрка ] відповів(-ла) Веселе Весельце :) [guest] 21:33:06 02/03/2004\nРада, що ти це саме так сприймаєш :)\nДо речі що там з фото і відео? Ти про мене не забув?\n[ Re: До Юрка ] відповів(-ла) Chinger 07:49:39 03/03/2004\nЗа відео - мабудь на цьому тижні зізвонюсь з дядьком Федором - і домовлюсь. Просто зараз катастрофічно невистачає часу.\n[ Re: Білий Слон, то точно слон? в плані не слониха?:) ] відповів(-ла) jarko 18:40:48 02/03/2004\nми їдемо за підсніжниками :))\nа ти шо робиш на вихідних?\n[ Роверовий тріп по Карпатах у травні 2004 ] додав(-ла) cawko 12:25:03 02/03/2004 [ permalink теми ]\nПривіт! Чи є бажаючі здійснити тижневий тріп по Карпатах на велосипедах. Приблизний маршрут вздовж головного хребта із півночі на південь. Нас поки що двоє.\n[ Поверніть карту, або шукайте третього ] відповів(-ла) jarko 18:43:58 02/03/2004\nТак вздовж головного хребта чи з півночі на південь?\n[ Re: Поверніть карту, або шукайте третього ] відповів(-ла) Chinger 21:03:16 02/03/2004\nГи! Пять балів!!!\n[ Re: Роверовий тріп по Карпатах у травні 2004 ] відповів(-ла) prokuror 23:15:12 02/03/2004\nдавай краще здійснимо на початку серпня. окрім мене будуть ще 2 чи 3 клієнта


"У нас будуть безіменні могили, безвісти зниклі назавжди" - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Війна — 15 квітня 2015, 18:04\nНа стінах у кабінеті керівника гуманітарної місії "Чорний тюльпан" Ярослава Жилкіна — карта Іловайська і прилеглих населених пунктів. Канцелярськими кольоровими кнопками відзначені місця, де працювали волонтери.\n"По Іловайську залишилось ще чимало запитань, безвісті зниклі військові, - каже Жилкін. - Тепер активно працюємо по Дебальцево, де ще не знищені документи, можна знайти очевидців і т.д. В район аеропорту Донецька нас не допускають. Там працює “та” сторона (бойовики — ред.). Шукають наших і передають нам. Часом у пошуках беруть участь і полонені", - додає він.\nЯрослав Жилкін — у минулому бізнесмен і депутат міськради Кривого Рогу. Працював також відповідальним секретарем Державної міжвідомчої комісії у справах увічнення пам'яті жертв війни та політичних репресій при Кабміні з 2012 по 2014 рік.\nЗ 2011 року очолює Всеукраїнське громадське об'єднання "Союз "Народна пам'ять", у складі якого — 23 організації пошуковиків.\nНині Жилкін працює разом з групою із близько 50 волонтерів в зоні АТО в рамках гуманітарної місії "Евакуація-200" або "Чорний тюльпан". Прохання підшукати волонтерів, які змогли б допомогти в пошуку тіл загиблих українських солдат, надійшла до нього від Міністерства оборони у серпні минулого року через військово-історичний музей.\nЗ вересня минулого року знайшли понад 550 тіл та останків загиблих військових. Хоча досі офіційного статусу волонтерська група не має.\nПро емоції від побаченого на Донбасі, міфи, специфіку роботи пошуковиків — в розповіді Ярослава Жилкіна LB.ua.\nВперше ми поїхали на Донбас 1 вересня. На той час нас було всього десять волонтерів. Я не знав, чого більше боятись - того, що побачу на полі бою, чи того, що можу потрапити під обстріл чи в полон...\nЗ "тієї" сторони (бойовиків — Ред.) нас зустріли для супроводу — як гарантія безпеки. Їхня присутність вселяла все ж таки певну надію, що нічого не станеться. Не питайте, хто з ними домовляється, вочевидь, хтось із ЗСУ. Цих деталей я не знаю. Утім, без їхнього супроводу ми не їздимо ніколи.\nМи приїжджаємо на різних автомобілях. З київськими, дніпропетровськими чи іншими номерами. Наші волонтери мають різну прописку. Часто самі лише ці факти стають приводом для емоційного сприйняття нашої присутності на Донбасі.\nПерша поїздка була на Савур-Могилу. Приїхали після обіду. Кажемо нашим супровідним: "Давате поїдемо в поле, почнемо працювати..." "Поки приїдемо, буде вже темно, не варто", - чуємо у відповідь. "Та ні, ми ж пошуковики, розкладемо палатки десь в полі, залишимось, а вранці почнемо роботу", - продовжуємо переконувати. Вони дивились тоді на нас, як на ідіотів. І потім я зрозумів, чому.\nМи ж приїхали туди в дуже "гарячий" період. Одразу після Іловайського котла. Ситуація була дуже напружена. Багато людей зі зброєю, котрі сіпались за кожним шорохом, явно відчуваючи присутність наших (військових — Ред.), що заблукали і намагались вийти з оточення самостійно. Опинившись між цим "вогнем", досить складно себе спокійно поводити. Такої кількості наставленої на себе зброї я ніколи не бачив.\nЯкось їхали ми з одного місця в інше. Я сидів біля водія, з іншого боку — чоловік, що нас супроводжував. Бачу, двоє в полі оглядають територію. Побачивши нас, один з них присів в бойове положення, вхопив автомат і направив на нас. Я штурхаю того, хто нас супроводжував, мовляв, махни їм, що ми "свої". Не хочу бути застреленим через помилку або переляк... У нас же на машині жодних знаків чи прапорів немає, лише червоний хрест. На щастя, все обійшлось. Втім, часом не знаєш, чи раптом хтось не зірветься і не почне стріляти.\nСкладні також переїзди через блок-пости... Неважливо, які: наші чи "ті". Психологічно відчуваєш, що ти — під прицілом.\nВпоратися з цим букетом емоцій непросто. Періодично вони виливаються в нервові зриви. Довше 10 днів працювати там неможливо. Хоча і від того, що ми їздимо туди-сюди, важко адаптовуватись то до війни, то до миру.\nІсторія про двох "бендеровцев"\nЯкось нам влаштували дуже жорсткий прийом на одному з блок-постів. Приїхав комендант місцевий і провів своєрідний “екзамен”. "Надеюсь, русский все знают", - запитав. "Ну да, ну да", - відповіли ми. Почали перевіряти навіть прописки. А ззаду в машині сиділо двоє хлопців з Закарпаття. "Днепропетровская область, киевская... О, бендеровец", - сказав комендант.\nНічого серйозного не трапилось тоді, але всі ці емоційні зайві розмови, претензії і так далі... Не так легко переживати ці моменти, тому вирішили на певний період не брати із собою волонтерів із Західної України. Задля безпеки всіх інших.\nЗ нами працюють люди різних професій: від археологів, науковців, фермерів, до безробітних і пенсіонерів. До підбору волонтерів ставимось обережно, бо поведінка однієї людини на тій території може коштувати життя іншим членам групи.\nТраплялись різні інциденти. Одного разу прийшов до нас колишній "айдарівець". На щастя, я вчасно про це дізнався. Питаю: "Чого тобі туди їхати?" "Ну так, подивитись, можливо ще раз повернутись", - каже. Уявіть, якщо десь на блок-посту виявився би цей факт... Тому перевіряємо, як тільки можемо, і біографії, і соцсторінки людей, котрі зголошуються до нас волонтерами.\nВтім, нестача добровольців відчувається. Періодично хтось відмовляється їхати на Донбас. І це цілком зрозуміло. Кожен волонтер раз в місяць проводить там 7-10 днів. Це оптимальний період, бо на 5-6 день люди починають зриватись на крик між собою, виникають суперечки через дрібниці. Робота ця і морально, і фізично непроста. Як мінімум, вона повинна оплачуватись, бо в кожного є сім'я, діти чи онуки.\nМіфи з фронту\nПерша жертва війни, будь-якої, - це правда. А міфи чи фейки, котрі так часто поширюють в соцмережах чи ЗМІ, і є результатом війни.\nНічого нового навіть в XXI столітті не відбувається. Все, що було під час Першої, Другої світових воєн, повторюється. Будь-яка сторона конфлікту перевищувала втрати ворога і применшувала свої. Чому? Тому що ніхто з воєначальників не хоче визнавати своїх помилок. Чітко це прослідковується і зараз.\nОстання цифра жертв, яку озвучило Міноборони, - близько 1,5 тис. військових. Мені часто ставлять запитання, скільки насправді загинуло українських військових. Я можу тикнути пальцем в небо і припустити, що може бути недораховано (до офіційної кількості загиблих військових — ред.) до п'яти сотень. Але хочу підкреслити, це мої припущення, котрі базуються лише на тому, що я знаю, як “ретельно” ведеться облік особистого складу військових.\nЩо стосується масових захоронень, про які також часто говорять, то ми знайшли лише одну могилу, де було 12 тіл. Всі інші — максимум 6-7. Решта — міфи: про пересувні крематорії чи КАМАЗи, в які завантажують тіла солдат, чи про озера нацгвардійців...\nМи створили свою базу безвісти зниклих. В ній — близько 200 військових. На основі даних про місце перебування чи можливої загибелі їх і плануємо свою роботу. Найскладніше шукати поодинокі захоронення. Більшість полів чи лісів на Донбасі заміновані, а отже, пересуватись там дуже небезпечно. Часто запитуємо у місцевих або в "тієї сторони", де можна працювати, а де — ні.\nЯкось нам подзвонили і попросили знайти хлопця "десь біля Вуглегірська". "Дайте хоч якісь координати, - кажу їм. - Ми не можемо подорожувати навколо Вуглегірська по замінованих полях і "зеленці" (лісосмузі — Ред.) в розтяжках".\nМи вже один раз пішли під Іловайськом... Хтось із "ополченців" сказав, що десь там четверо "ваших". Ну, поїхали. Йдемо по полю, розтягнувшись в ланцюг. "Хлопці, а що ви тут робите?" - питає із авто, що під'їхало, хтось з місцевих. "Та от шукаємо могилку". "А нічого, що тут протипіхотні міни..." Тоді ще довго не знали, як назад повернутись, знаючи, що під ногами десь може бути міна. З нас ще сміялись, мовляв, "є неподалік ще одне мінне поле, може перевірите".\nМНСників чи міліціонерів, котрі мають підготовку з розмінування, ми не можемо взяти з собою, вони — держслужбовці. Була би собака, натренована для пошуку тіл загиблих, нам би значно легше було працювати. Наприклад, біля Дебальцево знайшли обгорілий після підриву БТР. Були там фрагменти обмундирування, патрони, а тіл загиблих — нема. Часом доносився запах зі степу... Але вітер змінний, важко визначити звідки. Все навкруги, знову ж таки, заміновано. Далеко не зайдеш. Була би собачка, вона би швидко знайшла.\nЛНР та ДНР\nПісля стількох поїздок на Донбас наша команда вже напрацювала методику: приїжджаючи на місце, спочатку говоримо з місцевими підрозділами (бойовиків — Ред.), питаємо, чи не знають вони, де можуть бути захоронені тіла наших військових. І от переповім вам типовий діалог:\nЛьоха, підкажи, ти казав там десь нога валялась... —\nДа, от там-то і там. —\nЧасом сідають з нами в авто і показують.\nПравда, нас часто лякають, що могилки можуть бути "із сюрпризом" у вигляді виставленої гранати, котра моментально розривається. Але ми жодного разу не натрапляли на таку.\nХоча якось в Дебальцево до нас підійшла бабуся. Їй на городі хтось встановив такий "сюрприз". Всі приїжджають, качають головою і кажуть, що чіпати не можна. Порадили бабусі обходити те місце подалі.\nСкладніша ситуація з пошуком загиблих в ЛНР. Вони не дозволяють проводити пошукові роботи на тій території. Нам дуже допомагають місцеві ветерани Афганістану. Вони самі знаходять тіла і передають їх нам.\nПід час пошукових робіт розписуємо всі деталі, фотографуємо, тобто намагаємось якомога повніше відтворити картину, яку бачимо, а також відтворити ті обставини, за яких загинули люди. Далі — передаємо ці матеріали судмедекспертам.\nОднак, не завжди це легко зробити. Наприклад, ми знайшли обгорілу "Газель": купка фрагментів кісток, за якими ДНК вже не визначиш, поряд — два жетони, фрагмент кітеля з прізвищем і неподалік — документи, де значилась інша особа. І не зрозуміло, або цей кітель випадково опинився поряд, або ці жетони хтось загубив. В таких випадках ми просто описуємо все детально і передаємо інформацію. І таких ситуацій, повірте, багато. У нас будуть безіменні могили, безвісти зниклі назавжди. Скільки? Десятки — сміливо можу сказати.\nЧитайте: Могила неизвестного солдата\nБуває, закопують наших і "ополченці". "Він лежав тут, а ми його перетягнули, бо грунт був кам'янистий, і поховали далі", - показував нам якось один із супровідників. Закопують, здебільшого на "напівмертвій" глибині, так звана "прихоронка", називається. Якщо вдається встановити, то на хрестах пишуть навіть прізвище, ім'я та по батькові. Був надпис: "Тут покоїться невідомий український солдат, що загинув за свою батьківщину". А далі пропаганда - "якого кинули на призволяще"... Але каліграфічним почерком, красиво.\nА бойовиків також шукаєте? —\nМи виконуємо прохання і з "тієї" сторони, тому що вважаємо себе аполітичними. З мертвими не воюють. А хтось же чекає про них звістки.\nЦей факт відіграє важливу роль, коли виникають певні непорозуміння на блок-постах. Підвищується рівень довіри до нас. Так, під час Другої світової німецькі солдати були нашими ворогами, але ми їх також розшукували.\nФото: www.facebook.com/Ярослав Жилкін\nМісцеві по-різному на нас реагують. Дехто охоче розповідає, де бачив наших загиблих. Часом самі й захоронюють їх. Ми знаходили могилки при дорозі чи на городі в когось із жителів.\nА в декого не допитаєшся — так бояться. Ховаються по підвалах, як тільки бачать нас.\nОдного разу дізнались, що місцевий чоловік косив поле соняхів і знайшов кілька тіл наших хлопців. Ледве його знайшли, він показав нам те місце, а після цього й каже: "А мене не розстріляють за це?" (пауза).\nПочинаєш розповідати, де ми вже працювали, куди їздили, і що, мовляв, ми працюємо з дозволу ДНР і так далі. Після цього вони потихеньку заспокоюються.\nЯк правило, під час пошукових робіт вмикається захисна реакція. Тим паче, якщо тривалий час бачиш трупи, ставишся вже до цього відстронено. Але часом прориває. От якось ми привезли тіло чоловіка. Дістали документи. А поряд — вирізані з паперу три сердечка, розмальовані в жовто-блакитний колір. На одному було написано: "Кохаю", на другому: "Люблю", на третьому: "Повертайся живим". Стою і сльози навертаються. Не від того, що бачиш труп, а від розуміння, що цього чоловіка десь чекають і вірять, що він — живий.\nПоїздки на Донбас справді змінюють. Раніше я був дуже категоричний, нетерпимий в своїх поглядах, переконаннях. Тепер я зрозумів: жодні переконання чи принципи не вартують людських жертв. Сподіваюсь, відсоток моїх однодумців зростатиме.\nЗанадто багато нетерпимості в суспільстві зараз. Ми різко поділились на два табори. І фактично так відбувається з кожного питання... В нашому суспільстві формується паталогічна нетерпимість до протилежної позиції, ідеології і т.д. Нетерпимість породжує жорстокість. А жорстокість — ще більшу жорстокість. І цей маховик може дуже сильно розкручуватись, як природньо, так і штучно — за допомогою ідеології. А кому потрібно ще більше жертв?\n07 квітня 2016, 17:54\nУ Києві вітер зриває дахи і валить дерева та білборди\nВід сильних поривів вітру як мінімум на двох вулицях у центрі Києва дерева повалилися на дорогу. Близько 13:00 дерево впало на проїжджу частину Шовковичної, перегородило дорогу і… 17:17\nУ Києві застрелили Олеся Бузину (додано фото і відео)\nСьогодні вдень у Києві застрелили письменника, журналіста Олеся Бузину. "Щойно на вул. Дегтярівській у районі будинку номер 58 із "Форда Фокус" темно-синього кольору розстріляли сумно… 16:43\nПорошенко відреагував на вбивства Калашникова і Бузини\nПрезидент Петро Порошенко зажадав від правоохоронних органів якомога швидше знайти виконавців і назвати замовників убивств Олега Калашникова й Олеся Бузини. Про це він заявив під час… 16:14\n13 поранених і 1 убитий - втрати 93-ї бригади в Пісках за великодні дні\nЗ Великодньої неділі посилилися обстріли позицій 93-ї ОМБр у Пісках Донецької області. Про це LB.ua повідомила волонтер Ольга Голубєва зі слів командирів підрозділів, яким допомагає… 15:53\nКабмін виділив майже мільярд на виплати ветеранам\nУряд України виділив з державного бюджету 882 млн гривень на виплати ветеранам та учасникам Другої світової війни до 8 і 9 травня. Як повідомляється на сайті Кабміну, інваліди I групи… 15:29\nЗатримано вбивць журналіста Сергія Сухобока (оновлено)\nПравоохоронці затримали підозрюваних у вбивстві українського журналіста Сергія Сухобока. "Убивць знайшли відразу ж, учора суд обрав їм запобіжний захід", - повідомляє "Обком". Як виявилося… 15:10\nБіля мерії Києва пройшов мітинг проти незаконних забудов\nБіля мерії Києва у четвер пройшов мітинг проти незаконного будівництва у столиці під гаслом "Кличко! Перестань бути адвокатом забудовників столиці", повідомив кореспондент LB.ua.… 14:56\nНа Донбас заїхав 24-й гумконвой з Росії\nУранці в четвер 123 автомобілі МНС Росії з гуманітарною допомогою для Донбасу перетнули українсько-російський кордон. Як повідомляє МНС РФ, гумконвой везе понад 1400 тонн гуманітарної… 14:30\nПутін заявив про політичний характер убивства Бузини\nПрезидент Росії Володимир Путін прокоментував убивство журналіста Олеся Бузини менш ніж через годину після того, як воно сталося. Сьогодні в Москві проходить пряма лінія з Путіним… 14:29\nВиктория Герасимчук, Леся Падалка\nКатерина Амосова: "Після революції в охороні здоров'я не додалося чесності та не поменшало лукавства"\nУНИВЕРСИТЕТСКАЯ КЛИНИКА Сейчас активно обсуждается передача Медуниверситету больницы водников (Республиканской клинической больницы МЗ) - под университетскую клинику. Что это будет… 14:04\nУ п'ятницю в Києві до +15 градусів\n17 квітня в Києві мінлива хмарність, без істотних опадів, вітер західний, 7-12 м/с. Температура повітря вночі +5...+7 градусів, удень +13...+15 градусів. Про це повідомив Гідрометеорологічний… 14:03\nУ штабі АТО заявили про початок демілітаризації Широкиного\nШтаб антитерористичної операції заявляє про початок процесу демілітаризації селища Широкине (під Маріуполем) Донецької області. Про це на брифінгу повідомив речник АТО Андрій Лисенко… 13:39\nУ зоні проведення АТО поранено 18 тис. осіб, - ООН\nЗа даними Організації Об'єднаних Націй, кількість поранених під час конфлікту в Донецькій і Луганській областях сягнула 18 тис. осіб. Про це на брифінгу заявив спікер спеціальної моніторингової… 13:06\nЗахарченко оцінив імовірність ескалації війни на Донбасі у 90%\nВатажок терористичної організації ДНР, колишній електрик Олександр Захарченко заявив, що оцінює шанси повномасштабної війни з Україною "дуже високо, 90 відсотків". Про це він сказав… 13:06\nЗа добу на Донбасі поранено шістьох бійців АТО\nУ зоні проведення антитерористичної операції на Донбасі за минулу добу загиблих серед українських військовослужбовців немає, шістьох бійців поранено. Про це на брифінгу заявив спікер… 12:55


Місія Постуляційний Центр беатифікації УГКЦ: Проща до Києва з нагоди 1025-та річниці Хрещення\nПроща до Києва з нагоди 1025-та річниці Хрещення\nБлаженіший з мощами святих\nЗ нагоди святкувань 1025-тої річниці Хрещення Русі-України 16-19 серпня у Києві відбулося посвячення Собору Воскресіння Христового УГКЦ. У день Макавейських мучеників 14 серпня Церква святкує день Хрещення Русі рівноапостольним князем Володимиром. Мучеництво прикметна риса церкви ще з часів Русі, свідченням тому є святі страстотерпці Борис і Гліб. У часі підписання Берестейської Унії не лише втрата собору Святої Софії у Києві - осідку унійних митрополитів, а й мученицька кров свщмуч. Йосафата, аєп. Полоцька (1623) скріпила Церкву на дорозі ісповіді віри.\nНезважаючи на це від ХVII століття Унійна Церква розвивалася на теренах Речі Посполитої, як на правому так і на лівому берегах Дніпра. З поділом Речі Посполитої у 1772 р. велика частина вірних Унійної Церкви опинилася у кордонах Російської імперії. Поширення кордонів Росії проходило під гаслом об'єднання руських земель - відновлення Святої Русі. У цьому контексті Унійна Церква у злуці з Апостольським престолом у Римі вважалася "неугодною" і її громади у часі Семашківської унії 1839 р. та возз'єднання Холмщини і Підляшшя були "возєднані" з Православною церквою керованою Святішим Синодом.\nРепресії Унійної Церкви і ліквідація церковних провінцій були причиною спротиву вірних. Ціною мучеництва василіян у Полоцьку з руки царя Петра І (1705) та з рук повстанців в Умані, свідченням віри Пратулинських мучеників (1874), плата за єдність з Святішим Отцем. У ХХ ст. радянський уряд продовжив політику імперії, і знову вірні витривало переносили арешти, переслідування та масові депортації з рук атеїстів.\nБрак єдності вважав причиною бід українців Слуга Божий митрополит Андрей: Спадщина св. Володимира назначена була від самого початку тяжким, великим хрестом – хрестом браку згоди та єдности. Той брак єдности сам собою спричинив терпіння, які в кожному поколінні спливали передовсім на бідних людей. Той брак єдности, може, був також причиною, що вороги, які окружали наш нарід, не знаходили в ньому такої відпорної сили, що робить народи могутніми й великими державами.\nДовга дорога пошуку єдності ознаменована жертвами мучеників, зараз відкриває світлу сторінку історії Церкви подію повернення на схили Дніпра "уніатів" які під час посвячення Собору Воскресіння Христового вкладуть в престіл як мощі Верх. апп. Петра і Павла так і свщмуч. Йосафата, аєп. Полоцька, свщмуч. Йосафата Коциловського і Миколая Чарнецького свідчення того що кров мучеників і праведників є в основі фундаменту Собору і цілої Церкви, який Ісус Христос заповів своєму учневі Петру, що на ньому Він збудує Церкву й ворота пекельні її не подолають (Мт. 16:13-20). У часы святкувань 950 ліття хрещення Русі митрополит Андрей закликав до єдності: В ювілейних торжествах та обходах там, де вони тільки можуть відбуватись, а в тих торжествах уникаймо всього того, що ділить і роз’єднує, а шукаймо всюди того, що лучить і єднає. Даймо нашому Батькови у вірі, Великому рівноапостольному князеви св. Володимирови, ту потіху, щоби бачив свій нарід [хоч і] переслідуваний і терплячий, а сильний бодай тою силою, що її дає моральна і духова єдність. Нехай будуть вони одним бодай у тих ювілейних обходах і в торжественному споминанні тієї великої події нашої історії, що й сама була стягом єдности і народови давала напрям єдности.\nДеталі прощі з нагоди святкування 1025 ліття Хрещення та програма посвячення Собору - http://news.ugcc.org.ua.\nОпубліковано Місія Постуляційний Центр о 14:42


Картридж угольный прессованный Bio+ Systems CTO-10L (для колбы BigBlue 10) купити в Дніпрі та Києві - ціна від КТУ\n365 грн 405 грн -10%\nОпис - Вуглецевий екструдований картридж Bio+ Systems CTO-10L (для bulb BigBlue 10)\nВуглецевий екструдований картридж CTO-10L для bulb BigBlue 10 видаляє хлор і органічні сполуки у воді.\nФільтруючий матеріал - пресований вуглецевий блок (виготовлений з кокосового активованого вугілля). Технологія пресування активованого вугілля запобігає викиду раніше адсорбованих забруднень в фільтровану воду. У порівнянні з гранульованим вугіллям, він має більшу сорбційну здатність. Завдяки високій щільності частинок вугілля картридж має підвищену адсорбційну здатність до токсичних, канцерогенних і хлорорганічних сполук.\nВуглецевий фільтр CTO-10L покращує органолептичні властивості води. Фільтр видаляє органічні та хлорорганічні сполуки, а саме:\nКартриджний вуглецевий пресований Bio+ Systems CTO-10L (для лампочки BigBlue 10) має такі характеристики:\nКупити картридж з вуглецевим пресуванням Bio+ Systems CTO-10L (для колби BigBlue 10) в оригінальній збірці і з офіційною гарантією від виробника ви можете онлайн в нашому інтернет-магазині КТУ і отримати товар в будь-якому місті України. Також можливий самовивіз.\nХарактеристики - Вуглецевий екструдований картридж Bio+ Systems CTO-10L (для bulb BigBlue 10)\nКартридж Аквафільтр АІКРО-3-2QM з активованим вугіллям і поліфосфатом\nАртикул: Aquafilter AICRO-3-2QM\nКартридж Aquafilter AICRO-3-2QM використовується для додаткової післяопераційної обробки води перед подачею її у вихідний кран. Це елемент з активованого вугілля і поліфосфату. Надає адсорбентну дію з хлором, органічними і хлоровмісними речовинами, бензолом, фенолом. Також активоване вугілля нормалізує органолептичні показники (смак, запах)....\nАртикул: Гейзер Арагон 3 10ВВ\n2 716 грн 2 952 грн\nКартридж Гейзер Арагон 3 10ВВ. З вмістом срібла. Призначення: змінний модуль для основних фільтрів Гейзер Тайфун 10ББ. Ємність: до 25 л/хв. Ефективна пористість: 1-2 мкм. Тиск води: від 1,4 до 6 атм. Вихід картриджа: до 30 000 літрів. Розмір: 254 х 63 мм. Гарантія 12 місяців. Країна походження - Україна.\nКартридж Breeze Duomax для фільтрувального глечика\nКартридж змінний Breeze Duomax для фільтр-глечика очищає холодну воду. Ресурс картриджа становить 250 літрів води, але може бути менше в залежності від ступеня забруднення води. Картридж складається з: іонообмінної смоли, кокосового активованого вугілля і кокосового активованого вугілля, обробленого сріблом. Видаляє механічні домішки: іржу, пісок, солі...\nКомплект змінних картриджів Гейзер No8\nАртикул: Гейзер №8\n2 331 грн 2 534 грн\nКомплект картриджів Geyser Bio No8 призначений для біоочищення і пом`якшення надтвердої водопровідної води. Комплект підходить не тільки для гейзерних фільтрів, але і для триступеневих очищувачів води інших виробників. Гейзерний комплект No8 підходить для заміни картриджів в фільтрах Гейзер Біо 331 і Гейзер Біо 332, Гейзер Біо 431, Гейзер 3 IVS Люкс,...\nЛінійний картридж Аквафільтр AIFIR2000 (іонізація)\n500 грн 532 грн\nAIFIR2000 - 2-дюймовий прозорий лінійний картридж з іоном Negativ (негативне іонне випромінювання). Негативний іон бере участь в процесі очищення організму від токсинів, регулює рівень рН, допомагає виводити вільні радикали. Підходить для більшості систем фільтрації води кухонної раковини та систем зворотного осмосу. Картридж не може використовуватися для...\nКартридж гейзер Арагон F\nАртикул: Гейзер Арагон Ж\nКартридж Гейзер Арагон J. Тип води: для регіонів з надтвердою водою. Застосування: для проточної системи. Тип фільтра: багатоступеневий. Очищення від: хлору, заліза, важких металів, пестицидів, мікроорганізмів, бактерій, вірусів. Ресурс картриджа: 25000 л за умови регенерації. Рекомендована швидкість фільтрації: 4 л/хв. Анти-розлив: очищені забруднюючі...


ПРЕВЕЛИКИЙ – Академічний тлумачний словник української мови\nТлумачення, значення слова «превеликий»:\n1. Дуже великий розмірами, величиною, кількістю. Жінок своїх що не держали В руках, а волю їм дали,.. Такі сиділи всі в шапках, І з превеликими рогами, З зажмуреними всі очами, В кип'ячих сіркой казанах (Іван Котляревський, I, 1952, 136); В руках у його був превеликий бутель доброї горілки (Нечуй-Левицький, I, 1956, 123); — Купив мені панич шапку, та не знаю вже, на яку голову її пошито, — велика-превелика (Олекса Стороженко, I, 1957, 107); Мов на вухо спитає [Київ] мене: «Де ж ти їздив, синочку..? Батьківщина у нас превелика» (Платон Воронько, Мирний неспокій, 1960, 130).\n2. Який значно переважає високий рівень, велику міру чогось. Словами промовляє [Ігор]: «Донче, — каже, — Донче! Велика тобі, превелика дяка» (Панас Мирний, V, 1955, 276); Жила собі удова коло Києва.. Терпіла вона превелику нужду та вбожество (Марко Вовчок, I, 1955, 287); — Рано-пізно, а я покину село... я піду в город, — мовила Пріська. Домаха аж руками сплеснула. — ..Це ж гріх превеликий закон ламати! (Любов Яновська, Тв., 1959, 183).\n3. Надзвичайно великий інтенсивністю, проявом чогось. На третій рік покарав господь людей превеликою засухою (Олекса Стороженко, I, 1957, 50);\n// Дуже сильний, безкрайній (про почуття, душевні переживання і т. ін.). Ніс був вельми червоний, навіть подекуди синій — мабуть, це з превеликої прихильності писаревої до тих могоричів (Борис Грінченко, I, 1963, 304); Тепер прийняла вона Оксаісу з превеликою радістю, пообіцяла навіть відписати їй ґрунт і хату (Любов Яновська, I, 1959, 39).\nНа превеликий жаль (подив, смуток і т. ін.), на превелику радість, на превелике здивування і т. ін. — уживається як вставне словосполучення для вказівки на свою оцінку, своє сприймання того, про що йде мова. На превеликий жаль, опріч «Синьої книжечки», я нічого не читав з Ваших писань (Михайло Коцюбинський, III, 1956, 220); Я.. почав оповідати свої захвати слобожанською малозрозумілою гуцулові мовою. Але, на превелике моє здивування, гуцул мене зрозумів і відповів (Гнат Хоткевич, II, 1966, 314); Іван був, на превеликий мій подив, веселий, хоч схуд, почорнів (Ігор Муратов, Буковинська повість, 1959, 103); Я розповіла докторові про свій намір вирватися у світ. На мій превеликий смуток, він поставився до мого задуму досить холодно (Ірина Вільде, Сестри.., 1958, 301); На превелике наше щастя, про нас турбувалися на волі. У просяній хлібині, привезеній до табору, знайшлася записка (Юрій Яновський, II, 1954, 29); На превелику силу див. сила.\n4. Який має надзвичайно великий вплив на кого-небудь; надзвичайно обдарований у якомусь відношенні, талановитий тощо. Дід пам'ятав, як його одного разу, ще замолоду, побито... Дак тоді гоїв його Гарасим Савчук — ото був превеликий знахар! ..За тиждень він здоровий був, — от що! (Борис Грінченко, II, 1963, 486); Книжку.. аскета, Превеликого поета, Цілу ніч читав я щиро (Агатангел Кримський, Вибр., 1965, 109);\n// Який дуже виділяється серед інших у якомусь відношенні, якоюсь рисою. — Дізналися, що в неї ані дітей, ані чоловіка нема, й що вона п'яниця превелика, й не хоче заробляти... (Марко Вовчок, I, 1955, 384).\nСловник української мови: в 11 томах. — Том 7, 1976. — Стор. 525.


Інформаційне агентство «Вголос» Боялась лікуватись, щоб не звільнили: працівниця заводу Fujikura, котра раптово померла, просила про допомогу\nБоялась лікуватись, щоб не звільнили: працівниця заводу Fujikura, котра раптово померла, просила про допомогу\n15.08.2019 @ 21:16 In Львів,Новини\nПрацівниця заводу Fujikura, що у с. Підрясне, біля Львова, померла у березні 2019 через двостороннє запалення легень. Як з’ясувалось, жінка двічі зверталась у медпункт компанії за допомогою, проте її таки не відпустили на лікарняне.\nПро це повідомив громадський активіст Юрій Павленко (Хорт), котрий вимагає від правоохоронців розслідувати смерть жінки.\n“Я лиш нещодавно отримав копію акту цього розслідування. І з нього вбачається, що потерпіла зверталася за медичною допомогою медпункт двічі упродовж 5 діб до нещасного випадку. Пневмонія не може бути раптовою, і маємо підтвердження даного факту. Ст. 17 Закон “Про охорону праці” зобов’язує роботодавця в таких випадках за власний кошт провести позачерговий медогляд, якщо стан здоров’я не дозволяв їй виконувати свої посадові функції. Людину повинні були відразу відправити на лікарняний”, – повідомив ІА “Вголосу” активіст.\nНагадаємо, сайт cynicallviv.com.ua з посиланням на працівників заводу повідомив, що жінка з хворобою ходила на роботу, оскільки боялась йти на лікарняне, бо на заводі за таке звільняють. За два тижні до смерті вона зомліла просто на робочому місці. Лише тоді їй викликали “швидку медичну допомогу”. Лікарі діагностували у неї двосторонню пневмонію. Попри старання медиків матір трьох дітей врятувати не вдалося.\nЗазначається, що померлій було 40 років.\nПрацівники заводу Fujikura стверджують, що на підприємстві лікарняні вважають “ухиленням від роботи” й якщо людина хворіє чотири дні на рік, її звільняють.\nРаніше 31-річна працівниця цього підприємства після того, як її відсторонили від роботи, канцелярським ножем перерізала собі горло.\nТакож працівники заводу Fujikura розповіли кореспонденту ІА “Вголос” про умови праці на підприємстві.\nURL to article: https://vgolos.com.ua/news/boyalas-likuvatys-shhob-ne-zvilnyly-pratsivnytsya-zavodu-fujikura-kotra-raptovo-pomerla-prosyla-pro-dopomogu_1042025.html


Організація туризму - страница 11 : Моя бібліотека\nІ М Писаревський, С О Погасій, І Б Андренко - Організація туризму - страница 11\nзабезпечує здійснення міжгалузевої координації та функціонального регулювання у туристській галузі;Голова Державної служби туризму і курортів і заступники голови\nВідділ юридичного та кадрового забезпечення\nУправління розвитку туризму і курортів\nУправління економічної та інвестиційної політики\nВідділ економічного аналізу,\nінвестиційВідділ організаційно-аналітичної роботи\nправ та безпеки туристів\nВідділ розвитку курортів та рекреаційної сфери\nВідділ інформаційно-рекламної діяльності\n6) Відділ фінансового забезпечення та бухгалтерського облікуРис.4.3 - Схема організаційної структури Державної служби туризму і курортівбере участь у створенні й розвитку системи наукового і інформаційно-рекламного забезпечення туристської галузі;\n7) сприяє в межах своєї компетенції розробленню і здійсненню центральними і місцевими органами виконавчої влади заходів щодо розвитку туристської і курортної галузі;\n8) бере участь у розробленні міжнародних договорів з питань туризму та курортної справи, готує пропозиції щодо їх укладення і денонсації і за дорученням МКТ укладає такі договори і забезпечує їх виконання;\n9) забезпечує співробітництво з міжнародними туристськими організаціями та відповідними органами іноземних держав, бере участь у міжнародних програмах, вивчає і аналізує досвід іноземних держав у розбудові туристської і курортної галузі;\n10) координує та організовує виконання євроінтеграційних завдань у туристській і курортній галузі;\n11) подає в установленому порядку пропозиції щодо спрощення порядку оформлення візових документів туристів для митних, прикордонних та інших видів контролю; вживає у межах своєї компетенції заходів до захисту прав іноземних туристів в Україні, а також громадян України, які здійснюють туристські подорожі за кордон;\n12) вивчає потребу у фахівцях і подає пропозиції щодо забезпечення зайнятості населення у туристській і курортній галузі, здійснює заходи щодо підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів для цієї галузі;\n13) розробляє пропозиції щодо збільшення надходжень до бюджету, зростання потенціалу туристських підприємств та обсягів реалізації вітчизняного туристського продукту на зовнішньому ринку, зміни умов оподаткування та валютного регулювання, визначення особливостей приватизації та реструктуризації зазначених підприємств, демонополізації галузі, розвитку виробництва сувенірної продукції;\n14) взаємодіє у питаннях реалізації державної політики у туристській і курортній галузі із суб'єктами підприємницької діяльності, їх об'єднаннями та іншими організаціями, в тому числі громадськими;\n15) здійснює у межах, визначених МКТ, управління об'єктами державної власності у туристській галузі, що належать до сфери управління МКТ;\n16) подає пропозиції щодо виконання функцій технічного регулювання та розроблення технічних регламентів, забезпечення у межах своєї компетенції проведення роботи із стандартизації та підтвердження відповідності у туристській галузі;\n17) визначає категорії об'єктів туристської інфраструктури;\n18) подає пропозиції щодо державної підтримки суб'єктів господарювання у туристській і курортній галузі;\nпроводить відповідно до законодавства інформаційну, рекламну та видавничу діяльність, бере участь за дорученням МКТ в організації та проведенні вітчизняних і міжнародних туристсько-виставкових заходів, методичних і науково-практичних семінарів (конференцій), сприяє у межах своєї компетенції формуванню позитивного туристського іміджу України, організовує проведенняроботи із створення загальнодержавної інформаційної мережі у туристській і курортній галузі;\n20) здійснює заходи, спрямовані на створення сприятливих умов для розвитку інфраструктури туризму, зокрема за напрямками національної мережі міжнародних транспортних коридорів та основних транспортних магістралей;\n22) подає пропозиції щодо формування і ведення державного реєстру суб'єктів туристської діяльності, контролює в межах своєї компетенції додержання вимог законодавства про туризм;\n23) веде галузевий реєстр об'єктів туристської інфраструктури, сертифіко-ваних на відповідність вимогам безпеки та класифікованих відповідно до вимог певної категорії;\n24) здійснює контроль за якістю наданих туристських послуг;\n25) організовує ведення обліку туристських ресурсів України, забезпечує їх раціональне використання та охорону;\n26) організовує і здійснює в межах своєї компетенції координацію діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із створення матеріально-технічної бази для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання), харчування, транспортного, екскурсійного, торговельного, спортивного, культурного та іншого обслуговування туристів;\n27) визначає за погодженням з органами державної статистики обсяги галузевої статистичної звітності, а також склад і форми звітної документації, проводить моніторинг статистичних даних і здійснює контроль за їх достовірністю;\n28) проводить комплексний аналіз і прогнозування розвитку туристської і курортної галузі, виступає за дорученням МКТ замовником наукових, маркетингових та інших аналітичних досліджень, пов'язаних з її розвитком;\n29) розробляє проекти програм забезпечення захисту та безпеки туристів і сприяє виконанню цих програм, подає пропозиції щодо вирішення питань з регулювання діяльності пошуково-рятувальних служб у туристській галузі;\n30) бере участь у розгляді клопотань про оголошення природних територій курортними;\n32) бере участь у створенні сприятливого інвестиційного клімату в туристській і курортній галузі;\n33) подає міністру культури і туризму пропозиції щодо відзначення працівників Держтуркурортів державними нагородами та відомчими відзнаками;\n34) організовує роботу з надання інформаційних і правових послуг, методичної допомоги суб'єктам підприємницької діяльності в туристській і курортній галузі;\nвиконує інші функції, що випливають з покладених на неї завдань.Здійснення державної туристської політики на регіональному й місцевому рівнях забезпечується діяльністю управлінь з питань туризму обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.\nПовноваження місцевих органів державної виконавчої влади в галузі туризму визначаються положеннями про них, які затверджуються місцевими органами державної виконавчої влади за погодженням з центральним органом державної виконавчої влади в галузі туризму.\nІнструментами реалізації державної політики галузевого розвитку повинні стати державні цільові програми, розроблювальні і реалізовані на регіональному та місцевому рівнях.\nУ період ринкової трансформації економіки саме адміністрування відіграє визначальну роль і сприяє виходу туристської індустрії з кризового становища.\nНинішній і майбутній розвиток туризму потребує активнішої підтримки з боку урядів у плані інформації та просування туризму, а також забезпечення інфраструктури; необхідно освоювати нові ринки, робити кроки щодо забезпечення співпраці в усіх сферах - державних і приватних - в інтересах максимального заохочення сектора туризму.\n4.2 Туристська політика в Україні, її основні положення\nТуризм необхідно планувати на комплексній основі, брати до уваги всі аспекти законодавства, що стосуються інших секторів, таких як транспорт, зайнятість, охорона здоров'я, сільське господарство, зв'язок та ін.\nТуристська політика є системою соціально-економічних, правових, зовнішньополітичних, культурних та інших методів і заходів, що використовуються парламентами, урядами, державними та приватними організаціями, асоціаціями і установами, відповідальними за туристську діяльність, з метою регулювання та координації туристської галузі й створення умов для її розвитку.\nПравову базу діяльності туристської галузі країни закладено Законом України "Про туризм". Він є основоположним законодавчим актом, що визначає загальні правові, організаційні, виховні та соціально-економічні засади реалізації державної політики в галузі туризму, всебічно регламентує туристську діяльність в Україні, створює умови для стимулювання ділової активності суб'єктів туристського підприємництва, забезпечує оптимальний рівень державного регулювання процесу розвитку вітчизняного туризму. Закон України "Про туризм" став правовим підґрунтям для розробки цілого комплексу галузевих нормативно-інструктивних документів, що регламентують конкретні аспекти туристської діяльності.\nУ цілому ж державна політика в галузі туризму визначається Верховною Радою України.\nЗгідно із Законом України "Про туризм" основними напрямами державної політики в цій сфері є:\n- - залучення громадян до раціонального використання вільного часу, проведення змістовного дозвілля, ознайомлення з історико-культурною спадщиною, природним середовищем, організація оздоровлення населення;забезпечення раціонального використання та збереження туристських ресурсів, становлення туризму як високорентабельної галузі економіки України, створення ефективної системи туристської діяльності для забезпечення потреб внутрішнього та іноземного туризму;\n- створення економічних умов, які стимулюють розвиток туризму; запровадження пільгових умов для організації туристської та екскурсійної роботи серед дітей, підлітків, молоді, інвалідів та малозабезпечених верств населення;\n- заохочення національних та іноземних інвестицій в розвиток туристської індустрії;\n- встановлення порядку стандартизації, сертифікації та ліцензування в галузі туризму;\n- впровадження системи статистичної звітності суб'єктів туристської діяльності;\n- створення рівних можливостей на ринку туристських послуг для суб'єктів підприємництва незалежно від форм власності, сприяння розвитку конкуренції, забезпечення дотримання у цій галузі антимонопольного законодавства;\n- підтримка розвитку туризму в регіонах, визначення статусу окремих туристських центрів, створення умов для пріоритетного розвитку туристської індустрії;\n- організація і розвиток системи наукового забезпечення галузі туризму, підготовки, перепідготовки й підвищення кваліфікації туристських кадрів;\n- розвиток співробітництва із зарубіжними країнами та міжнародними організаціями, участь у міжнародних програмах розвитку туризму, розробка та укладання міжнародних двосторонніх і багатосторонніх договорів у галузі туризму й визначення механізму їх реалізації.\n- визначення порядку класифікації та оцінки туристських ресурсів України, їх використання та охорони;\n- спрямування бюджетних коштів на розробку і реалізацію програм розвитку туризму;\n- нормативного регулювання відносин у галузі туризму (туристського, готельного, екскурсійного та інших видів обслуговування громадян);\nліцензування в галузі туризму, стандартизації і сертифікації туристських послуг, визначення кваліфікаційних вимог до посад фахівців туристського супроводу, видачі дозволів на право здійснення туристського супроводу;\n- організації і здійснення державного контролю за дотриманням законодавства в галузі туризму;\n- участі в розробці й реалізації міжнародних програм з розвитку туризму. Законом України "Про туризм" визначено, що для забезпечення охорони\nтуристських ресурсів України, їх збереження та відновлення, раціонального використання, забезпечення безпеки туризму, конституційних прав громадян на відпочинок та інших прав громадян, патріотичного виховання органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень затверджуються державні цільові, регіональні та інші програми розвитку туризму.\nПрограми розвитку туризму затверджуються з метою реалізації довгострокових пріоритетів країни в галузі туризму і становлять комплекс взаємопов'язаних правових, економічних та організаційних заходів, спрямованих на реалізацію конституційних прав громадян, розвиток туристської галузі.\nВ Указі Президента України "Про основні напрями розвитку туризму в Україні до 2010 року" № 973/99 від 10 серпня 1999 р. зазначено: „Пріоритетним видом туризму для України залишається іноземний (в'їзний) туризм як вагомий чинник поповнення валютними надходженнями державної скарбниці та створення додаткових робочих місць". Отже протекціонізм іноземному туризму в Україні є складовою державної туристської політики.\nУ 2002 р. було розроблено й затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 583 від 29 квітня 2002 р. Державну програму розвитку туризму на 2002 - 2010 роки.\nДержавна програма розвитку туризму в Україні до 2010 року передбачає:\n- визнання туризму як пріоритетної галузі, що має посісти гідне місце в структурі економіки держави;\n- визначення основних напрямів її державної політики в питаннях туристського освоєння територій;\n- орієнтування на оптимізацію соціально-економічного розвитку територій, а не на форсоване забезпечення економічних інтересів її учасників;\n- спрямування на формування конкурентного середовища у туристській діяльності, зростання кількості її суб'єктів, підвищення якості туристського продукту, забезпечення його доступності для широких верств населення;\nзалучення різних форм вітчизняних та іноземних інвестицій у розвиток туризму.Для реалізації поставленої Державною програмою розвитку туризму в Україні до 2010 року мети необхідно вирішити такі завдання:


У Ніжинському будинку культури новий директор – Новини Ніжина/ новости Нежина\nОпубліковано: nezhatin 0 Коментарів Будинок культури, ірина литвинець, Новини Ніжина, Новости Нежина\nЗгідно з результатами конкурсу на заміщення вакантної посади директора Ніжинського міського Будинку культури, одноголосно перемогу отримала Ірина Петрівна Литвинець. Її добре в Ніжині знають.\nЦя талановита жінка більше 30 років працює в Будинку культури. За цей час займала посади інструктора, методиста, керівника художнього (худрук), керівника гуртка народної пісні, керівника народного аматорського хору ветеранів. Більше року виконувала обов’язки директора БК.\nНовообраного керівника закладу було представлено начальником управління культури та туризму Ніжинської міської ради Тетяною Бассак на робочій нараді перед колегами – керівниками закладів культури.


Bref Power Aktive "Океан", 4 шарика в Алушті. Низька ціна, відгуки, огляд, опис, характеристики, продаж, кредит, купити на виплат (в розстрочку) Bref Power Aktive "Океан", 4 шарика Алушта\nКоли я зможу купити (отримати) Bref Power Aktive "Океан", 4 шарика в Алушті та в усіх інших населених пунктах України?\nДля запобігання помилок та спірних ситуацій, а також для обопільної економії часу та поліпшення сучасного сервісу, замовлення приймаються тільки через сайт laguna.ua. Для цього оберіть Bref Power Aktive "Океан", 4 шарика, зазначте кількість і натисніть "Купити". Заповніть всі дані, які питатиме робот. Після отримання заявки її обробляє вільний менеджер. Заявку отримано магазином тоді, коли ви побачите підтвердження про це. Якщо підтвердження нема - це означає, що вами не надано всі необхідні дані (ПІБ, телефон, населений пункт, адреса доставки та спосіб оплати). Надайте ці дані та очікуйте зв`язку з вами менеджера. Такий зв`язок може бути або через наш сайт, або по зазначеному вами телефону\nСаме завдячуючи системі часткових (чи повних) передоплат, ви маєте можливість придбати Bref Power Aktive "Океан", 4 шарика за найнижчими цінами в Україні в Алушті, Бондаренкове, Верхня Кутузовка, Виноградний, Генеральське, Запрудне, Зеленогір`я, Ізобільне, Кипарисне, Лаванда, Лаврове, Лазурне, Лучисте, Малий Маяк, Малоріченське, Нижнє Запрудне, Нижня Кутузовка, Привітне, Пушкіне, Рибаче, Розовий, Семидвір`я, Сонячногірське, Утьос, Чайка а також в усіх інших населених пунктах України\nЯ хочу сплатити за Bref Power Aktive "Океан", 4 шарика готівкою в Алушті тільки тоді, коли буду впевнений що з ним все гаразд і він переді мною. Тільки так я захищаю себе від негараздів.\nЧи надаєте ви документи на Bref Power Aktive "Океан", 4 шарика?\nЧи є у вас знижки на Bref Power Aktive "Океан", 4 шарика?\nКупити Bref Power Aktive "Океан", 4 шарика в інтернет-магазині Лагуна (можливо в кредит, на виплат) в містах, селищах міського типу та селах: Алушта, Бондаренкове, Верхня Кутузовка, Виноградний, Генеральське, Запрудне, Зеленогір`я, Ізобільне, Кипарисне, Лаванда, Лаврове, Лазурне, Лучисте, Малий Маяк, Малоріченське, Нижнє Запрудне, Нижня Кутузовка, Привітне, Пушкіне, Рибаче, Розовий, Семидвір`я, Сонячногірське, Утьос, Чайка а також в усіх інших населених пунктах України


Олександр Лівшиць - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Політики\nДень народження: 06.09.1946 року\nДата смерті: 26.04.2013 року\n«Я супроводжував в Америці Бориса Миколайовича, — розповідає Олександр Лівшиць. — Побачив у магазинчику папужку. Купив. По закінченні візиту журналісти запитали, що везу з США. Я сказав напівжартома — і влип. Тому що почався «зіпсований телефон» в чистому вигляді… Скінчилося все повним анекдотом. Ми готували президентське послання Федеральним зборам. Зібралася аналітична група. Я по якихось справах вискочив. А папуга ще стояв у шафі. І ось (не скажу хто) вирішив пожартувати — наговорив в дзьобик… загалом, приїжджаю до внучці: «Машенька, дивись, яка пташка! Вона розмовляє!». Натискаю кнопочку – і до загального жаху пташка починає крити хрипким матом…»\nЗ Олександром Лівшицем я збирався поговорити про його сім’ю — знав, що де б Олександр Якович працював, першим ділом він вішав в кабінеті портрет батька.\nСьогодні Лівшиць — віце-президент холдингу «Російський алюміній» Перш за вісім років пробув на самій верхотурі влади — помічник президента, міністр фінансів, віце-прем’єр… На коло — дев’ять призначень, шість звільнень-перепризначень, і кількість зльотів не збігається з кількістю посадок тому, що підписання паперів не встигала за кадровими переміщеннями — кілька разів виходило, що, працюючи на одному посту, Лівшиць ще формально залишався на колишньому. Він — свідок часу. Хоча, зрозуміло, і небеспристрастный. Але хто в ситуації, коли у кожної сторони своя правда, може претендувати на неупередженість?\nОсь і вийшло мимоволі, що розмова повернула в бік — говорили не стільки про батька, скільки про те, що відбувалося під поглядом зі старого портрета.\nПригоди електронного папугу\n— Правда, що в кабінеті міністра фінансів Лівшиця висіла клітка з папугою, який повторював: «Грошей немає!»?\n— Слухайте, ну вже ви-то мене папугою цим не діставайте! По-перше, я ще не був міністром, був помічником. По-друге — не було жодного папуги! Тобто був, але електронний. Іграшка така. Пташка з штучного хутра, всередині магнітофончик. Наговорив в дзьоб пару фраз, натиснув кнопочку — вона повторює.\nІсторія така. Я супроводжував в Америці Бориса Миколайовича. У вільну хвилину вийшов в місто, побачив в магазинчику цього папужку, загорівся — дай-но внучці привезу, благо коштує копійки. Купив. По закінченні візиту — прийом. Журналісти запитують, що везу з США. Я сказав напівжартома — і влип. Тому що почався «зіпсований телефон» в чистому вигляді. Байка про папугу, обростаючи подробицями, закочевала з газети в газету. Дійшло до того, що «Радянська Росія» (або «Завтра», не пам’ятаю) гнівно запитувала: звідки у цього Лівшиця гроші на покупку заморських птахів?\nДля мене особисто все скінчилося повним анекдотом. Ми готували президентське послання Федеральним зборам. Зібралася вся аналітична група — велика команда, старі друзі. Я по якихось справах вискочив. А папуга ще стояв у шафі. І ось (не скажу хто) вирішив пожартувати — наговорив в дзьобик… загалом, приїжджаю до внучці: «Машенька, дивись, яка пташка! Вона розмовляє!». Натискаю кнопочку — і до загального жаху пташка починає крити хрипким матом. Німа сцена.\n— Не хочеться повторюватися. Я вже десятки разів говорив — після виборів 1996 року в країні була випалена пустеля, а не фінансова система. А треба викручуватися… Це був час не тільки неймовірно важке в професійному відношенні. Я, в силу особливостей характеру, все відчував важче подвійно. Пам’ятаю, йду по коридору в Раді Федерації, дуже складна ситуація, голова тільки їй і зайнята, зовсім відключився — і раптом з-за якогось кута журналісти з камерою. «Ага! Олександр Якович! А шахтарі? А ті? А ці? Ви ж обіцяли!..». І в мене раптом вирвалося: «Братики, вибачте!». Так в ефір і пішло.\n— Сьогодні — ні. Хоча, напевно, міністр не повинен говорити «вибачте». Але я знав, які відчайдушні кроки робляться, гроші скоро дістали. Просто сиділо в підсвідомості — і вискочило.\n— Перехід на апаратну роботу вам дався важко? Одна справа — вчений, професор, інше — чиновник…\n— Суто апаратного досвіду у мене, природно, не було. Але в кого з нас він був? У Сатарова? У Краснова? Ми прийшли всі разом, разом на ходу і вчилися. Дуже багато допомагав Віктор Васильович Ілюшин, у нього за плечима все-таки школа ЦК КПРС… В апаратній роботі своя культура, її потрібно розуміти…\n— Наприклад, ніколи не можна сперечатися з шефом публічно. Єльцин цього не терпів. І був правий! Він — президент! Якщо хтось при свідках висловлює свою незгоду з президентом — чесніше піти. Принципове питання? Спробуй переконати віч-на-віч.\nВзагалі, треба розуміти, що таке апарат. Це найважливіший елемент державної машини. Його завдання — підготовка рішень. Президент же не директор скотобази, якому возій Сидоров пише: «Прошу відпустити у відпустку!». «Відпускаю! Директор Пупкін!». Ось гора паперів, і ясно, що Єльцин до кінця днів не зможе їх все прочитати. Але потрібна президентська резолюція, без якої питання не вирішується. Проекти резолюцій апарат і готує. За кожним документом може бути п’ятнадцять варіантів рішень, причому ідеальних немає, — але треба вибрати оптимальний. Повірте, навіть якщо сформувати команду з одних ангелів, все одно будуть схлестывания…\nРезолюція повинна бути конкретною і однозначною. Ніяких «стратити не можна помилувати». При цьому саме президент бере на себе відповідальність. Можу навести безліч випадків, коли приходив, скажімо, міністр, голова комітету, і просив — треба, щоб резолюція був ось такий, я навіть підготував текст. «Але ти розумієш, що це означає для галузі?» «Так. Дуже важке рішення. Тільки іншого виходу немає. Але, мужики, я — міністр — повинен мати можливість говорити підлеглим: намагався протистояти, робив, що міг, однак самі бачите — царьов указ!».\nОднак президент теж розуміє, що за його спиною хочуть сховатися! І перший важка розмова буде з тим, хто приніс документ. Тобто — зі мною. Якщо впевнений, що все це дійсно важливо для справи — тримай удар.\nПотрібно розуміти, що є «царська турбота», а є «не царська», і глава держави н\nе може загрузнути в нескінченній низці другорядних питань. Що, прийшовши в апарат ти помираєш в шефі»: всі твої найкращі ідеї, блискучі знахідки відтепер не твої. Їх озвучить президент, вони назавжди будуть пов’язані з його ім’ям. Для професійного апаратника це норма, а для професора… Приготуйся, що журналісти тебе будуть мучити: Олександр Якович, ви ж знаєте, яке рішення підготовлено! Посміхайся, віджартовуйся — але проговоритися не можна. Останнє слово має бути за президентом.\nТут можна розповідати багато…\nУ мене в одній із зарубіжних поїздок трапилася несподівана зустріч. Є такий Мартін Фелдстайн, економічний радник Рейгана під час податкової реформи. Він був одним з героїв моєї дисертації. І ось нас представляють один одному. Слово за слово, ви були радником у свого президента, я у свого… І Фелдстайн вимовляє цікаву фразу: «Найважче — казати шефу правду. Я Рейгану говорив правду два роки. На третій він сказав, що не хоче мене слухати — і звільнив».\n— Ви Єльцину говорили правду?\nДещо про Єльцина…\n— Єльцин ніколи не принижував людей — і в цьому відношенні з ним було легко працювати. До кожного тільки на «ви», ніякого мату, ніякого крику, ніяких образ. Брав іншим. Ви уявляєте, що таке єльцинська пауза? Це коли Борис Миколайович дивиться в упор важким поглядом і …мовчить. Співрозмовника плющило в коржик. Пам’ятаю, один з членів уряду доповідає ситуацію, раптом Єльцин кидає: «А з такої-то губернії?», і починається вона — знаменита пауза. Боже! Людина раптом блідне, голос зривається, як у хлопчиська… «Борис Миколайович… Все буде зроблено… У триденний строк вирішимо…» . Єльцин повільно киває — і той ніби розчиняється в повітрі. Єльцин повертається до мене: «Але ж я його ще навіть не почав лаяти! Ех…» — і рукою махнув: не мужик, мовляв. Такі перевірки він міг влаштувати будь — важке завдання, на реакцію, а за великим рахунком — «мужик чи не мужик?».\nНеймовірне чуття. Інтуїція. Якщо розуміє задачу по-своєму — піде танком. Можна було переконати? Інколи — так. Іноді — за обставинами. Раз була ситуація — я п’ять разів витримував ці паузи (випробування не з приємних). Нарешті крижаним голосом пролунало: «Завтра до десяти ранку проект резолюції повинен бути у мене на столі!». Я прийшов з двома паперами — проект, який він вимагав, і заяву про відставку. (Проти совісті йти не хотів, а питання було принциповим.) Єльцин заносить ручку для підпису, я видавлюю крізь зуби: «Так не треба робити!». Заява тримаю напоготові, якщо подам слідом. Він важко піднімає очі, темне обличчя: «А як треба?». Ага, зачепило! «Я вже говорив. Треба — ось так і так!». У нього обличчя, як і раніше, темний, але слухає. Потім неохоче: «Добре. Готуйте новий проект. Контроль за виконанням питання — за вами». Ну і чудово! Я і так цю проблему під контролем тримати збирався!\nАле було кілька моментів, коли я побачив зовсім іншого Єльцина.\nПерший — 9 травня 1995 року. Парад Перемоги на Красній площі за участю ветеранів. Про цей парад треба особливо розповідати: йшли люди похилого віку, підтримуючи один одного плечима, щоб не впасти. Пам’ятаю, як плакав Клінтон…\nЯ на парад взяв онуку — ту. З’являється Єльцин. Йде, всім тисне руку, я теж даю, він жестом зупиняє: «Спочатку — дама!». І починає з висоти свого двометрового зросту нахилятися до Машка, щоб поцілувати їй руку. А Машка злякалася і руку за спину заховала. Я: «Маша, витягни руку! Витягни руку, це Єльцин!», Машка вкрай злякалася, руку ховає ще сильніше, Єльцин повільно згинається, дуже обережно дістає її руку і церемонно цілує.\nУ серпні 96-го він публічно наказав мені знайти гроші на зарплати. Інакше кажучи, відшукати чорну кішку в темній кімнаті. І я ж ще міністром фінансів не був, тільки помічником, навіть наказати нікому нічого не міг. Яким напругою давався кожен день — краще не згадувати. Скінчилося тим, що прихопило серце. А Єльцин все життя дуже рано встає, тому розпорядок роботи апарату сам собою зміщувався — спочатку до дев’яти приходили, потім до восьми до семи… І ось сім ранку. Прийшли лікарі, швидко роблять кардіограму, я на дивані голий по пояс. Тут — дзвінок. Ах, ти… Знімаємо присоски і дроти, підходжу до телефону. Природно, Єльцин. «Що це ви трубку брати не поспішаєте?». «Борис Миколайович, у мене лікарі… (і щоб якось пояснити) планова перевірка…». І раптом у трубці переляканий зойк: «Лікарі? Що з вами???». Я потім довго думав про це разі: Єльцин, якого всі вважають залізним — і така реакція, людська, природна…\n«Ми ж не підведемо Батьківщину!»\n— …Добре, типова тодішня проблема — оборонка. Те, що з нею сталося, — трагедія. Повірте, я щиро кажу, у мене до оборонці особливе ставлення: в 60-х, після технікуму сам працював «поштовій скриньці 29-29» — пилюгинская фірма, в Зюзино. Юнацьке потрясіння на все життя — я побачив живих персонажів з «Дев’ять днів одного року», в таких же білих халатах, так само блискуче мислячих. І мені ж судилося бачити, як галузь тоне. Вона тонула, як лінкор — тяжко, гірко, неостановимо. Більш того! Почалася маргіналізація розумних, талановитих людей, процес болісний і страшний.\nАле ось записується до мене на прийом керівник однієї оборонної фірми. Дуже великий вчений, академік. В очах — біль: гине завод, справа всього життя. «Олександр Якович, дайте ден\nег!». Я: «Іван Іванович (умовно), ви ж знаєте бюджету — немає грошей. Але мені підготували довідку. Ваші вироби реально продати такі-то країни. З цим можемо допомогти. Проведіть сертифікацію, підготуйте весь пакет документів…»\nВін дивиться на мене з тугою: «Олександр Якович! У мене на заводі народ — золото! Вже ми-то Батьківщину не підведемо! Ви накажіть! Вісім виробів за місяць? Зробимо! Дванадцять? Зробимо! Вмирати за верстатами будемо, але зробимо! Тільки дайте грошей…». «Іван Іванович, немає грошей!». «Не буває такого! Дайте!».\nРозумієте, він до мене приходив, як колись в оборонний відділ ЦК КПРС. Але часи вже інші, грошей дійсно не було. І тягнувся розмову двох глухих: «Дайте грошей!» «Немає грошей!» «Дайте!». А чудовий вчений, і людина хороша, але цієї впертість своєї гробить і завод, і всіх, хто на заводі.\nЯкщо б так з однієї оборонкою було!\n— Міністра фінансів Лівшиця не матюкав тільки ледачий. Не кортіло жбурнути заяву, грюкнути дверима? Перестали б бути пугалом…\n— Ні. По-перше, я людина лояльна до людей, з якими працюю. По-друге… Існує неписана етика держчиновника і топ-монеджера: ти не здаєш свого керівника. Тим більше, якщо це президент чи прем’єр. Які б факти, які б подробиці не були тобі відомі. Здати — непорядно. Порядна людина — він адже не плює в ліфті не тому, що ніхто не бачить, а тому, що просто не може плюнути, так? А взагалі міністра фінансів ніколи не люблять. Навпаки — поганий той міністр фінансів, якого люблять. Значить, розбазарить все. Це така посада, де треба говорити «Ні», у відповідь чути з усіх боків «Сучий син!», а через п’ять років — «Ти був прав…»\nНасправді на тих постах, які я обіймав, найважче — компроміси з самим собою. Ти знаєш, що в інтересах країни треба зробити певні дії. Але не можеш. Хтось інакше бачить проблему, хтось лобіює протилежне рішення, комусь дорогу переходиш… І, головне, навіть твій президент потрібне рішення не прийме — просто тому, що знайдуться люди, які його переконають. Питання — що далі? Встати і піти? Грюкнути дверима, як ви говорите? І тут починається самокопання: ну, добре, грюкну дверима — а на моє місце прийде якийсь хмирь і все розвалить? (Не факт, що прийде хмир, навпаки, можливо, з’явиться хтось набагато кращий — але самі по собі такі думки неминучі). Один компроміс, другий, третій… А далі дійсно настає момент істини.\nКожен вирішує сам. Можна і піти. Але не в опозицію. Хіба що ти вибрав подальшу кар’єру публічного політика (приклад — Глазьєв). Однак поливати на всіх кутах тих, з ким працював… Не знаю, я особисто не можу.\n— Хочете покажу два своїх головних реліквії? Це копії договорів про випуск єврооблігацій. Одна датується листопадом 1996 року, друга — навесні 1997 року. З другої кумедна історія пов’язана. Вже все було підготовлено, проведено рід-шоу, і тут дзвінок від… Скажу так — від дуже великої людини. «Саша, зрозумій правильно, у нас перестановки, ми тебе з міністра фінансів знімаємо». Відповідаю: » Та ти зрозумій мене правильно. Через тиждень я наводжу в Росії мільярд доларів. За тиждень до такої події міністра фінансів не знімають. Мільярди не отримаємо!». «Почекай, я передзвоню». Передзвонює: «Зняття відкладається на тиждень». «Тобто, ви дозволяєте мені привезти в країну мільярд, а далі, замість «спасибі», — по шиях?». «Виходить так». І дійсно — так і вийшло… Теж — з хроніки апаратних ігор.\nВсе треба пережити\n— Нашу розмову будуть читати не тільки в Москві. І не тільки ті, хто зумів «піднятися» в єльцинських часів. Її будуть читати на тих же оборонних заводах. У селах… У військових містечках… Напевно хтось згадає єльцинські роки і скаже: Лівшиць — адже він теж причетний до того, що ми тоді пережили…\n— Якої відповіді ви від мене чекаєте? Знаю я, як живе село? Знаю. І коли був міністром, знав, і потім. Не забувайте, після відставки я вів на телебаченні передачу «Запитайте Лівшиця». Намагався пояснити, що відбувається з нашою економікою і які можливі виходи. Листів прийшло близько п’яти тисяч, серед них такі сповіді — мороз по шкірі. Іноді просто доводилося працювати економічної «служба порятунку».\nЧи можна було в тодішніх умовах діяти інакше? Краще? Сумніваюся. Я знаю всіх мало-мальськи тлумачних економістів того часу.. Якби вони були на моєму місці — робили б те ж саме. Будь я на їх місці — робив би те ж саме (ладно, майже те ж саме, з невеликими поправками). І лукавить той, хто говорить, що існують інші рішення.\nТреба зрозуміти просту річ. Всі. Прожито. Історія не терпить умовного способу. Як зроблено — то зроблено. А зроблено головне — худо-бідно, цей дредноут ми через рифи провели. Найстрашніше вже позаду.\n— Послухайте, давайте згадаємо, що взяли на себе ми — команда 1990-х років. Перші роки ніякого плану реформ взагалі не було, просто разруливалась одна кризова ситуація за інший. Ми на себе взяли 1991 рік — час, коли в магазинах елементарно не було їжі, час повального зубожіння. ЦЬОГО більше не буде. Ми взяли на свої серця 1993 рік — найстрашніший. Я пам’ятаю з’їзди народних депутатів, пам’ятаю Василівський спуск і дві шеренги Омону, що розділяють дві юрби — одну з червоними прапорами, іншу з портретами Єльцина. А посередині, по ОМОНовскому проходу йдуть депутати, ну\nі я з ними — вони в готель «Росія», я до себе на Стару… Обидві натовпу кричать, омонівці їх тіснять щитами, і я розумію, що і з тієї, і з іншого боку, одні і ті ж люди — наші люди! Але відійде ОМОН — вони рвонуться один на одного! Про ніч з 3 на 4 жовтня розповісти? Адже Я її провів в Кремлі… Привид громадянської війни — що може бути страшніше? Так ось ЦЬОГО теж більше не буде.\nПродовжувати? Ми взяли на себе серйозні економічні помилки 1994-95 років. Тоді сталося розхитування нормальної психології платника податків пільгами, поблажками, дозволами не платити… Що ж, теж урок. Ми взяли на себе жахливий безгрошів’я 1996-97 років — з усіма важкими наслідками. Нарешті, ми взяли на себе дефолт. Так от другого дефолту теж більше не буде…\nНайважче вже пройдено. Нинішній команді здана яка-ніяка економіка, більш-менш нормальна фінансова система. Так, ви мені назвете тисячу сьогоднішніх проблем, я вам у відповідь — дві тисячі, важких проблем, страшних, але, погодьтеся, приватних. Приватних — отже, виправних. Ще п’ять-десять спокійних років — і все налагодиться. А п’ять-десять років — це для людського життя великий термін, з точки ж зору історії держави — тьху! Мить…\nТак от, про батька. Батько, Яків Лазарович, історик, випускник знаменитого ІФЛІ, однокурсник Михайла Кульчицького та Павла Когана, пішов на війну добровольцем у складі 9-ї дивізії народного ополчення Кіровського району Москви. Дивізія полягла повністю, Лівшиць-старший уцілів чудом, з оточення вийшов, як згадував, з партквитком в кишені і гранатою без запалу в кулаці. Тобто — «зберігши партдокументы і зброя». Тому претензій до нього не було, тут же знову направили в дію. Воював рядовим, другим номером у кулемета.\nУ нього була короткозорість мінус 9, і друзі з взводу приносили «очкастому Яшке» зняті з убитих німців окуляри — в запас. Він пояснював, що потрапило не підходять, а хлопці не розуміли, що це був простий сільський народ, який не розбирався в тонкощах діопрій.\nПоранення, контузії, госпіталю, зірочки на погонах… Війну закінчив майором, дослужував в Німеччині. Там у 1946-му народився син — нинішній Олександр Якович.\nУ Якова був брат Едуард, він працював в Міністерстві автомобільної промисловості — розумниця, права рука легендарного Лихачова. На початку 50-х Едуарда заарештували. Через багато років Якову Лазаревичу дали подивитися його справу. Повернувся додому приголомшений. Протоколи були в бурих плямах. В останньому заарештований зізнавався у намірі підірвати автозавод імені Леніна, але спеціальної припискою уточнював: ніхто з родичів та друзів не був в курсі моїх злочинних задумів, оскільки я ретельно конспірувався. Тобто, зрозумівши, що самому не вціліти, Едуард відводив біду від близьких.\nПісля арешту брата майора Лівшиця з армії виперли. Сім років ходив без роботи. Жили на межі бідності. Щось приховати-змахлювати недавній майор-фронтовик зі своєї недолугої чесністю ідейного комуніста не міг за визначенням.\nТільки в середині п’ятдесятих взяли вчителем історії, на шостому десятці став викладачем вузу.\nВін був головою Ради ветеранів своєї 4-ї гвардійської танкової армії.В маленькій двокімнатній квартирці одну кімнату повністю обіймав її архів — бойовий шлях кожного підрозділу, карти, знімки. Гігантська картотека на всіх, хто воював в 4-й — картотека, складена самостійно, за спогадами однополчан, по запитам в архіви. Кожен вечір писалася пачка листів -вітання ветеранам армії з днем народження.\nДопомога ветеранам 4-ї танкової Олександр Лівшиць сьогодні вважає головним синівським обов’язком.\nМати до кінця днів носила зачіску, з якою її вперше побачив майбутній чоловік — прямий проділ, коси валиками на потилиці. Викладала історію в технікумі. Все життя читала-перечитувала російську класику: Пушкін, Лермонтов, Толстой — інших письменників не визнавала. У неї була своя біль: загиблий на фронті брат. В іншому прожила по-своєму щасливий вік: діти вдалися, чоловік усе життя любив її з невиліковним юнацької ніжністю, від усього захищав, захищав — так не буває, але так було. Коли у 1986, вже в похилому віці, мати зламала шийку стегна, те, що зазвичай стає сімейною трагедією обернулося ненавмисним майже щастям: Лівшиць-старший закинув всі справи, навіть своїх ветеранів, і сім років, до самої смерті дружини, сидів біля її ліжка, виконував будь-яке прохання, будь-який каприз…\nСловом, інтелігентна, тиха, дуже по-радянськи правильна сім’я. Син і дочка росли такими, якими хотіли їх бачити батьки…\nВосени 1991-го, після Вискулей, професор Московського станкоинструментального інституту Олександр Лівшиць прийшов в аудиторію на чергову лекцію, подивився на студентів (які, як водиться, нянчилися, нашіптували, хихотіли) і раптом несподівано для себе гаркнув з кафедри: «А ну тихо! Не зрозуміли, що сталося? Імперія рухнула! Де ми народилися… Якій служили…».\nА через кілька місяців він був притягнутий Аналітичний центр адміністрації першого президента Росії. Леонід Парфьонов добре підмітив, що спочатку слова «президент Росії» звучали історично чудернацько — майже як «цар Америки».\nФронтовий портрет батька завжди висів у кабінеті Лівшиця — і в Кремлі, і на Старій площі, і в Білому Домі. Це виглядало незвично для кабінету високого чиновника, і один із зарубіжних гостей, побачивши знімок людини у військовій формі, радісно закричав: «О! Тухачевський!».


Мій чоловік мені зраджує зі своєю роботою, друзями або захопленнями. Думаєте, це примха, не варта уваги? Однак багато сімей від такої ревнощів руйнуються, любов згасає в скандалах і ревнивих претензії.\nЯна три місяці тому вийшла заміж. Її чоловік Вадим — найкращий чоловік на світі. Медовий місяць пролетів як один день в казці. Але будні Яну дещо розчарували. Молода дружина думала, що палаючі неземною любов’ю очі Вадима будуть вічно прикуті тільки до неї. Хвилина, проведена з нею, повинна бути важливіше всього іншого. Головне, адже все так і було. Зовсім недавно, всього лише півтора місяці тому.\nВадима як підмінили. Ні, він як і раніше ласкавий з дружиною. З роботи біжить додому до Яни. Але очі якось не так дивляться. Без пристрасті і спопеляючого вогню. Розповідає абсолютно нецікаві для Яни історії про свою роботу. Нудьга! Яна нічого не розуміє в промисловому аудиті. Ось ще, тема для розмови з коханою жінкою: як правильно розрахувати навантаження на стрілу підйомного крана. Страх, як сексуально.\nНу, це ще добре, робота — необхідне зло. Можна потерпіти. Але зовсім виводить Яну з себе захоплення Вадима шахами.\nЯна навіть пристукнула кулачком по столу. І адже навіть не поскаржишся нікому. Тому що нерозумно скаржитися на те, що чоловік вечорами сидить вдома. Мрія для багатьох дружин. Тільки Яні не легше від цього. Вадим зразок будинку, а насправді його немає. Уткнется в шахову дошку, книжками обкладеться і все. Пропав. Нічого не чує, не бачить. Дружини наче й немає зовсім.\nРаніше Яна навіть пишалася, що її Вадик вміє грати в шахи. У нього і звання є: кандидат в майстри спорту. Сидячи в повній самоті за дошкою, він не грає, а «розбирає» партію. А вже те, що про якусь «Сицилійський захист» грубезних книг штук 150 написано — це взагалі ульот. Вадик всі ці книжки прочитав, вірніше «розібрав».\nТепер Яна шахи ненавидить. Навіть свою улюблену чорно-білу спідницю в клітку не вдягає. Дуже їй ця спідниця шахівницю нагадує.\nНу, ви тільки уявіть, вночі, відразу після близькості з нею, з коханою дружиною, біжить на кухню. Скажете, що це нормально? Покурити після ночі любові — це все так роблять. Але Вадим не курить, взагалі ніколи не палив. На кухні у нього заповітна коробка з фігурками. Він її розкриває і … зникає на годину — півтори.\nМоже, він мене розлюбив? Або у нього з’явилася інша? — Яна хвилюється і ревнує.\nАле все страждання молодої жінки абсолютно безглузді. Причин для хвилювань немає ніяких. Просто Яні пора вже позбутися «рожевих окулярів». Любов — прекрасне почуття. Саме ЛЮБОВ забарвлює наше життя в яскраві фарби, надає їй сенс і справжню цінність. Але любити не означає, все життя сидіти, невідривно дивлячись в очі коханій.\nЛюбити — це бажати щастя і благополуччя коханому, розділяти його захоплення, або хоча б розуміти і приймати їх.\nПостійно горіти вогнем «неземної» пристрасті жоден земний чоловік, так, до речі, і жінка теж, не зможе. Живому тілу потрібен відпочинок. Така біохімічна суть процесів організму. Після періоду збудження обов’язково настає період гальмування. Хвилюватися Яні було б в тому випадку, якщо б Вадим «горів» не перестаючи. Ось це — симптом небезпечний. Виснаження життєвих сил або поява нав’язливих станів цілком можуть стати результатами «вічно палаючого» вогню.\nУ сім’ї у Яни все в порядку. Молоде подружжя люблять один одного по-справжньому. Просто їхні стосунки перейшли на наступний етап. Полум’я закоханості не може горіти вічно лісовою пожежею. Але ж і дотла вигоріти можна. Просто уявіть, що вам не даватимуть спати. Скільки ви витримаєте? Два дні не більше.\nОтже, період юної закоханості закінчується, починається період любові. Вадим уже зробив цей крок, а Яна трохи затрималася в закоханості. Вірніше їй хочеться штучно продовжити перше почуття.\nВадим повністю відкритий, він любить сам і розраховує на таке ж почуття. Саме тому він дозволяє собі будинки бути природним. Відпочивати так, як йому подобається.\nУ міру сил чоловік намагається долучити дружину до кола своїх інтересів. Значить, Яні необхідно прийняти захоплення чоловіка як даність. Нарешті, просто навчитися грати в шахи, оцінити всю красу і складність цієї стародавньої гри. І від картатій спідниці ні в якому разі не відмовлятися. Навпаки, варто злегка подратувати таким кумедним схожістю. Таке поєднання двох захоплень в одному предметі туалету може стати цікавим і цілком інтимним натяком, зрозумілим тільки люблячим людям.\nСамою Яні, вступаючи в новий етап розвитку сімейних відносин необхідно згадати і про свої «радощі». Що займало її до зустрічі з Вадимом? Як Яна проводила вільний час, що наповнювало її. Жінці, яка вийшла заміж, не потрібно перетворюватися в «душечку», повністю відмовлятися від своєї особистості, переймаючи інтереси і точку зору чоловіка.\nДо речі, буде непогано, якщо Яна навчитися грати в шахи, а Вадим освоїть бальні танці, якими Яна із захватом займалася до заміжжя. Особистість кожного з подружжя збагатитися новими знаннями і вміннями, а сімейне життя стане яскравішим і цікавішим.


Гиг хар-ка водоснаб насел пункт\nГиг хар-ка водоснаб насел пункт\nЦентрализ водоснаб - вода забирается из подземных или поверхностных источников механизированным путем и системой труб. Эта вода подается под давлением к местам ее потребления. Водопровод - вся совокупность сооружений по зубору, обработке и распределению воды при централизованном водоснабжении. Преимущества: 1)есть возможность выбрать лучший источник водоснабжения (лучше артезианский) 2)охрана воды от случ или спец загрязнения 3)возможность улучшить природные св-ва воды (осветлить, обесцветить, обеззаразить и тд) 4)население имеет возможность получать воду высокого качества в дост кол-ве; в Киеве потребляют 300л/сут/чел, Москва -400, Ню-Йорк - 600. Мин норма питьевой воды - 150л (по Марзееву). Нормы затрат ЛПУ: 1)в больницах с общими ванными и душевыми - 115 л/койку, в т.ч 75 - гор воды 2)больницы с туалетом, приближенном к палатам - 200 и 80 л соотв 3)инф больницы - 240 и 110л.\nСхема хозяйственного питьевого водопровода из подземного источника водоснабжения: 1)подземный источник (межпластовые напорные или ненапорные) 2)водозаборное сооружение - артезиан скваж 3)водоподъемн сооруж - насос станция 1го подъема 4)спец методы водоподготовки 5)обеззараживание 6)резервуар чистой воды 7)насосная станция 2го подъема 8)водопроводная сеть. Схема из поверхностного: 1)поверхностный водоем 2)водозаборное сооружение (береговой приемный колодец) 3)водоподъемное сооружение (насос станция 1го подъема) 4)камера гашения напора (одновременно выступает смешивателем воды с раствором коагулянта - сернокислый алюминий, соли железа) 5)камера реакций 6)отстойник (горизонтальный, вертикальный) 7)быстрый фильтр 8)обеззараживатель 9)резервуар чистой воды 10)насосна станция 2го подъема 11)водопроводна сеть.\nГигиена питания(трофология) – это раздел гигиенической науки, который изучает влияние алиментарного фактора на организм человека и разрабатывает мероприятия для предупреждения заболеваний, укрепления здоровья человека, сохранение его трудоспособности и увелечения длительности жизни, путём проведения мероприятий по рациональному питанию, икачеству произведенных продуктов питания.\nВплив харчування на здоров’я населення: 1.Забеспечення росту та розвитку молодого покоління; 2.Формування високого рівня здоров’я; 3.Відновлення працездатності; 4.Збільшення тривалості життя; 5.Зниження рівня аліментарних захворюваннь та найважливіших неінфекційних захворюваннь з аліментарним фактором ризику; 6.Захист населення від впливу несприятливих екологічних умов; 7.Прискорення видужання та профілактика рецедивів захворюваннь.\nФункції їжи: 1.Енергетична; 2.Пластична; 3.Біорегуляторна; 4.Імунозахістна; 5.Реабілітаційна(дієтичне харчування); 6.Інформаційна(сигнально-мотиваційна); 7.Регуляторна.\nБіол-на дія їжи Призначення Види харчування Групи населення\nСпецефічна Проф-ка аліментарних захворювань Раціональне Здорові\nЗахистна Проф-ка захв-нь багатофакторного походж-ня Превентивне Групи ризику\nНейтралізуюча Профілактика проф-них захворювань Лік-но-профілакт-на Шкідливі умови праці\nФармакологічна Відновл-ня захисту та стимул-я ф-й, органів та с-м Дієтична (лікувальна) Хворі\nАліментарні захворювання – захворювання, що виникають при надлишку чи недостатності харчування.\nКЛАСИФІКАЦІЯ: 1.Захворювання пов’язані з нераціональним харчуванням: А/ хвороби повного голоду або часткового недоїдання; Б/ хвороби часткової недостатності харчування: *білкова(квашіаркор); *білково-енергетична(аліментарна дистрофія); *вітамінна(цинга,пелагра,бері-бері); *мінеральна(ендемічний зоб); *недостатністьПНЖК. В/ Хворби надмірного харчування: * енергетичного(ожіріння, дебелість); * білкового(подагра); * жирового(атеросклероз); * вітамінного(гіпервітаміноз Д); *мінерального(флюороз).\nГ/ Хвороби неправильного поєднання харчових продуктів. Д/ Хвороби неправильного режиму харчування.\n2.Хвороби пов’язані з аліментарним фактором ризику(атеросклероз, подагра, цукровий діабет, онкозахвор.)\n3.Хвороби пов’язані зі вживанням недоброякісної їжі: А/ харчові інфекції(черевний тиф, паратифи,холера);\nБ/ харчові інвазії(аскаридоз, трихенельоз); В/ харчові отруєння(умовнопатогенні,мікотокс.,токсикози).\n4.Вторинні аліментарні захворювання пов’язані з порушенням травлення і всмоктування. 5.Ферментопатії. 6.Харчові алергії.\nВсього алементарних захворювань близько 2000 нозологічних одиниць.\n2.Гігієнічні вимоги до влаштування, утримання та експлуатації шахтних колодязів………\nкруглий чи квадратний. Відстань до споживача 50-100 метрів. Місце для колодязя: на височині, не ближче 30м від можливих забруднювачів(туалет). Копаючи доходять до 2 водного горизонту(приблизно 30м). Дно шахтизалишається відкритим, а бокові стіни закріплюються водонепроникним материалом(залізобетонні кола). Глибина цих стін не менш 3м, над поверхнею землі не менше 0,8м. Для облаштування глиняного замка навколо колодязя риють яму до 1м глибиною, 1м шириною та заповнюють жирною глиною. Довкола наземної частини поверх глиняного замка в радіусі 2м підсипка піском і замащування бетоном з нахилом для стоку води в бік колодязя. Підйом води: ручним способом чи насосом з електроприводом. Якщо користується не один споживач то необхідно обладнати громадським відром, яке прикуте до підйомного механізму.\nДЕЗІНФ-Я. 1.Попередня 2.Очищеняя та ремонт 3.Заключна(об’ємний способ). Проф-на (перед експлуат-єю)\n3.Методика вивчення захворюванності за данними звертань у лікувально- профілактичні заклади.\nВивчення захворюваності за данними звертань дозволяє найбільш повно враховувати так звані ”гострі” захворювання. Цей метод не потребує додаткових коштів.\nМетод Переваги методу Недоліки методу\nМетод реєстрації звертань за мед допомогою *доступ-ть для всіх верств населення; *безперервність та дінаміч-ть спостер-ня за станом здоров’я насел-ня; *оперативнисть обліку захв-нь; *найбільш повний облік гострих захв-нь; *можл-ть виділення вперше зареєстр-них протягом року захв-нь; *більша економічність. *неповний облік хрон захв-нь; *неповний облік початкових і безсимпт-них стадій та форм хвороб; *неповний облік захв. у випадках: недостатньої доступ-ті мед. доп., ¯ сан культури, недостат. повноти реєстр-ї захв., при обслугов-ні населення в приватних мед установах.\nВивчення захв-ті за даними мед оглядів *достатньо повний облік хр. захв.; *виявл-ня хвороб на початк стадіях; *незал-ть результатів оглядів від доступ-ті мед. доп., сан. культури населення. *неможливість обліку гострих захв.; *охоплення тільки окремих груп населення: дітей, учнів,робітників; *досить висока вартість.