Настав час історичного рішення\nГоловна > Настав час історичного рішення\n«Українська православна церква готова до повної незалежності — і від Москви, і від Константинополя», — Патріарх Київський і всієї Руси-України ФІЛАРЕТ\n26 липня, 2018 - 18:52\n27—28 липня 2018 року Україна відзначає 1030-ту річницю хрещення Київської Руси-України. З цієї нагоди у Володимирському соборі відбудуться урочисті богослужіння, які очолить Патріарх Київський і всієї Руси-України Філарет. На 28 липня об 11.30 запланований хресний хід «Молитва за Україну і за єдину помісну Українську православну церкву» (маршрут: Володимирський собор — бульвар Тараса Шевченка — вулиця Володимирська — Софійська площа — Михайлівська площа — парк Володимирська гірка). Державний захід за участю Президента Петра Порошенка розпочнеться у Маріїнському палаці у суботу вранці, потім глава держави візьме участь у хресній ході УПЦ КП і виступить на Володимирській гірці біля пам’ятника князю Володимиру Великому.\nСама дата 1030-та річниця хрещення Київської Руси-України свідчить, що наша країна має давні коріння не тільки християнських традицій, а й державотворення. Тому війна, яку розв’язала Росія проти України, якраз точиться не лише за повернення собі геополітичної ваги, а й за історичний спадок України, який Кремль, так само як і території, намагається привласнити собі. Аналогічна боротьба триває і на релігійному напрямку. Тут Росія має свої важелі впливу у вигляді Української православної церкви Московського патріархату. Інша частина українського православ’я, яка є значно більшою, а це Українська православна церква Київського патріархату і Українська автокефальна православна церква, поки не визнана світовим православ’ям.\nОднак найближчим часом ситуація може змінитись, адже з’явився історичний шанс для створення єдиної помісної Української православної церкви з наданням їй автокефалії від Вселенського патріарха Варфоломія I. Останнім часом ця тема є однією з основних для обговорення в релігійному і суспільно-політичному просторі. Чого очікувати від цього складного процесу? Напередодні знаменної дати для нашої країни «День» зустрівся із Святійшим Патріархом Київським і всієї Руси-України ФІЛАРЕТОМ.\n«ХРЕЩЕННЯ РУСІ МАЄ ПРЯМЕ ВІДНОШЕННЯ ЛИШЕ ДО УКРАЇНИ»\n— З чим Україна, Українська православна церква підходить до 1030-річчя хрещення Київської Руси-України? Яке значення цей історичний факт має для сучасної України? Наприклад, лідери (світські й духовні) сусідньої держави, яка веде проти нас війну, в своїх заявах постійно привласнюють собі наше минуле, зокрема говорячи про сакральне значення Києва або Херсонеса (Корсуня), який вони на сьогоднішній день окупували.\n— Насамперед хочу звернути увагу на те, чому ми, відсвяткувавши тисячоліття хрещення Русі в 1988 році, продовжуємо святкувати це свято. Адже навіть 1030-річчя не є ювілеєм. Тому що цим святкуванням ми хочемо нагадати, що не тільки ми — сучасники XX—XXI століть, хочемо увійти до Європи. А ще князь Володимир більше 1000 років тому бачив Україну в цивілізованій християнській Європі. Він хотів увійти в контакти з Візантійською імперією, з якою Скіфія і Русь часто воювали. Але його прийняли не одразу, тому що він був язичником. Візантійська імперія ж була християнською, як і Європа. Тому умовою до налагодження контакту було — прийняття християнства. Саме це і зробив Володимир.\nАле причиною такого кроку були не лише політичні мотиви. Коли він в Криму переміг візантійське військо, то осліп. І лише коли прийняв хрещення — прозрів. Тому у прийнятті християнства князем були ще й внутрішні мотиви. Однак варто звернути увагу на те, що Росія хрещення Володимира в Херсонесі (хоч не всі історики погоджуються з цим та свідчать, що князь хрестився все ж таки в Києві), який вона окупувала, хоче подати як ознаку того, що це хрещення всієї Русі, долучаючи до цієї події Московію. При цьому вони забувають, що сама Москва з’явилась лише в 1147-му році. І коли вони минулого року святкували 870-ліття заснування Москви, то фактично визнали, що під час хрещення Русі їх взагалі ще не існувало. То ж яке ви відношення маєте до хрещення, до Володимира, взагалі до всієї Русі? Ніякого.\nХрещення Русі має пряме відношення лише до України. А до Московії, яку вони потім назвали Росією, віра прийшла від Русі, тобто від України. Новгород, Суздаль та деякі інші міста входили до Русі, але не були Руссю. В літописах сказано, що коли Новгородський єпископ їхав до Києва, то їхав він на Русь. Тобто з Новгорода на Русь, а це значить, що Новгород — це не Русь. Так само це торкалось суздальського архімандрита. Тобто всі вони прийняли християнство від Русі. І з цього треба виходити. Коли Русь прийняла християнство, то вона просвітила не лише наш народ — русів, а стала займатися просвітництвом і інших народів.\n— Наскільки українці свідомі, що мають таку глибоку історію?\n— Справа в тому, що імператриця Катерина II свого часу зібрала комісію, якій дала завдання переписати історію під Російську імперію. Тому всієї правдивої історії ми не знаємо. Завдання нашого покоління — написати правдиву історію України і описати правдиві відносини між Україною і Росією. Наголошую, наша земля з самого початку називалась Руссю, а потім Україною. Вже потім, коли почала підніматись Москва, вона стала привласнювати нашу історію, культуру, назви... Навіть правила для російської мови започаткували наші професора з Києво-Могилянської академії. Тому що до кінця XVII століття в Росії не було не те що вищих учбових закладів, а взагалі жодних учбових закладів. Були лише училища при монастирях. Тому мови, якою вважається сучасна російська мова, не було. Коли утворилася Слов’яно-греко-латинська академія в Москві, туди взяли професорів із Києво-Могилянської академії, які створили їм освіту.\n«МИ СПОДІВАЄМОСя, ЩО В ЦЬОМУ РОЦІ МИ ТОМОС ТАКИ ОТРИМАЄМО»\n— Останні сигнали свідчать про те, що надання Томосу Вселенським патріархатом про створення Української помісної православної церкви до 1030-річчя хрещення Київської Руси-України поки відкладається. Чому? Які останні новини?\n— Чому ми домагаємось визнання Української церкви — автокефальною? А тому що у всіх православних країнах, які проголошували незалежність, в обов’язковому порядку церква ставала незалежною. Наприклад, Греція, яка спочатку входила до Оттоманської імперії, а потім вийшла з неї. Її світська влада почала вимагати від церкви, щоб вона відокремилася від Константинопольського Патріархату. Тому що залежність однієї церкви від іншої, яка знаходиться в імперії, впливала на незалежність Греції. Тому Синод грецьких єпископів проголосив автокефалію Грецької церкви. Але Константинополь цього не визнавав протягом 20 років. Так само, коли почала розпадатись Османська імперія і утворилися нові держави — Румунія, Болгарія, Сербія, вони почали вимагати незалежності своїх церков. Але Константинополь знову не погоджувався на автокефалію ні для Румунської, ні для Сербської, ні, тим більше, для Болгарської церков. Болгарська церква чекала автокефалію найдовше — аж 70 років, в результаті Константинополь їх все одно визнав.\nУкраїна поки не мала незалежної держави змушена була терпіти над собою московське ярмо — тобто підпорядковуватися Московському Патріарху. Але коли Україна стала самостійною державою, то ми за прикладом інших церков, на законному Помісному соборі прийняли рішення, що Україні потрібна автокефальна церква. Москва виступила категорично проти цього і веде боротьбу проти нашої позиції до сьогоднішнього дня. Ще в 1992 році, коли утворився Київський патріархат (з Української православної церкви, яку я очолював, та з Української автокефальної православної церкви), ми звернулись до Вселенського патріарха. Чому? А тому що в 1686 році Київська митрополія, яка знаходилась 700 років в складі Константинопольського патріархату, була незаконно приєднана до Московського патріархату. Як відомо, Вселенський патріарх не визнає таке приєднання. Тому ми звернулись до патріарха Варфоломія як церква-дочка до церкви-матері. З того часу і триває боротьба за визнання Української церкви.\nВселенський Патріарх постійно ставив умови. Спочатку — хай звернеться Президент, потім — хай православні в Україні об’єднаються. Після низки зустрічей в останні роки Вселенського патріарха Варфоломія з Президентом України Петром Порошенком було домовлено про нові умови. Має бути звернення щодо надання Томосу від архієреїв УПЦ КП, архієреїв УАПЦ і хоч частини архієреїв УПЦ МП. Аналогічно з подібним проханням має звернутися світська влада, тобто Президент і Верховна Рада. Все це Україна виконала. Тепер чекаємо Томосу. І Вселенський патріарх обіцяє це зробити. Але перш ніж дати Томос, він створив комісію, яка об’їжджає всі помісні православні церкви і інформує їх про наміри Вселенського патріарха надати автокефалію Українській церкві. Він не просить їх згоди, а інформує. Поки ця комісія не об’їхала всі православні церкви. 9 липня, наприклад, вона була в Москві. І хочу звернути увагу, що напередодні цієї поїздки Вселенський Патріарх заявив, що Україна — це його канонічна територія. Причому сказав про це різко, як ніколи раніше. Також іншим представником Вселенського патріархату було пояснено, що Московський патріархат є дочірньою Церквою по відношенню до України, а не навпаки. Далі по процедурі питання надання Томосу має розглядатись на засіданні Синоду Вселенського патріархату. Ми сподіваємось, що в цьому році ми Томос таки отримаємо.\n«АРХІЄРЕЙСЬКИЙ СОБОР МАЄ ВІДБУТИСЯ ПІСЛЯ РІШЕННЯ КОНСТАНТИНОПОЛЬСЬКОЇ ЦЕРКВИ ПРО НАДАННЯ ТОМОСУ»\n— Нещодавно ви заявили: «...Тепер має бути скликаний архієрейський собор із тих єпископів, які звернулися до Вселенського Патріарха, серед яких є 10 єпископів Московського патріархату. На цьому архієрейському соборі виберуть предстоятеля, який стане предстоятелем єдиної Української православної церкви» (radiosvoboda.org). Чи означає це, що собор має зібратися до надання Томосу?\n— Ми вважаємо, що Архієрейський собор має відбутися після рішення Священного синоду Константинопольської церкви про надання Томосу. Спочатку повинно бути рішення, а потім собор. У спільному Архієрейському соборі повинні взяти учать всі ті, хто звернувся до Вселенського Патріарха. Тобто спочатку визнання нас архієреями з боку Вселенського патріарха, потім скликання Архієрейського собору трьох церков для обрання Предстоятеля єдиної помісної Української автокефальної православної церкви, а потім вже надання Томосу цьому предстоятелю.\n— 9 липня в Москві відбулася зустріч очільника РПЦ Кирила із делегацією Вселенського патріархату — митрополитом Гальським Еммануїлом та Смирнським Варфоломієм. За наявною інформацією, питання української автокефалії обговорювалося, однак без особливих результатів. На вашу думку, які аргументи використовує Москва у переговорах з Константинополем? Які це важелі впливу?\n— Намагання невизнання Української церкви з боку Москви велике. Для цього, звичайно, задіяна Російська православна церква. Її представники об’їжджають всі помісні православні церкви і переконують їх, щоб вони не підтримували намір Вселенського Патріарха про надання Томосу Україні. З іншого боку, Москва по лінії дипломатії використовує всі можливі важелі. Існують чутки і про фінансовий фактор, який застосовує Кремль. Також відомо, що Московський патріархат в Україні надрукував десятки тисяч звернень до Вселенського Патріарха і тепер збирає підписи, щоб потім все це відправити в Стамбул. Але бажаючих підписати так зване звернення небагато. Тим більше, великого значення воно не має.\nНа противагу російським діям українські церковні та громадські діячі також їздили до Вселенського Патріарха, Грузинського патріарха, Єрусалимського патріарха, в Грецію, Румунію, Польщу. Тобто ми теж інформували православні церкви про нашу позицію. Вселенського патріарха найбільше вразило те, що 500 громадських організацій України звернулись до нього про надання Томосу Українській церкві. Він не очікував такого. Це означає, що Українська православна церква готова до повної самостійності і незалежності — і від Москви, і від Константинополя.\n«ДЕЯКІ ЗАЯВИ ПРЕДСТАВНИКІВ РПЦ РОБЛЯТЬСЯ ДЛЯ ТОГО, ЩОБ РОЗПАЛИТИ В УКРАЇНІ РЕЛІГІЙНУ ВОРОЖНЕЧУ»\n— Як можна пояснити те, що окремі представники УПЦ МП просять Константинополь не надавати Томосу українській церкві, граючи проти свої ж державі?\n— Проблема полягає в тому, що УПЦ МП залежна від Москви, а Москва не зацікавлена в тому, щоб Україна мала церковну незалежність, адже це є міцною основою в цілому незалежності української держави. Відповідно, щоб українська держава не мала такої основи, російська держава робить все, щоб церква була залежною від Москви. І тоді через церкву Москва буде впливати на українське суспільство і на українську державу. Наприклад, керівництво Московського патріархату в Україні не називає Москву агресором. Росія, в свою чергу, намагається нав’язати хибний стереотип, що в Україні триває «громадянська війна». Таким чином російська церква в Україні повторює те, що говорить Москва. Але ж всьому світу відомо, що на Донбасі російські танки, «смерчі», «урагани», тисячі російських військових... То чи це є «громадянська війна»? І таку неправду говорить московська церква в Україні. А якби вона була незалежною, то вона б цієї брехні не говорила.\n— Голова Відділу зовнішніх церковних зв’язків Московського патріархату митрополит Іларіон (Алфеєв) нещодавно навіть погрожував: «... уявіть собі, що станеться, якщо розкольники почнуть захоплювати лаври. Тисячі людей зберуться, будуть захищати ці обителі, проллється кров».\n— Це робиться для того, щоб розпалити в Україні релігійну ворожнечу. А потім на цій підставі Росія начебто зможе втручатись у внутрішньоукраїнські справи. Під яким приводом? Захищаємо від утисків церкву. Тобто спочатку провокують ворожнечу, а потім начебто починають приміряти і захищати. Наша ж позиція інша — не варто розпалювати релігійну ворожнечу. Хто не хоче приєднуватись до української церкви, хай приєднується до російської, але не використовує українську назву. Адже то російська церква в Україні. Нехай вона існує, думаю, не дуже багато українців захочуть називатись російською церквою.\n«КОЛИ УТВОРИТЬСЯ УКРАЇНСЬКА ПРАВОСЛАВНА ЦЕРКВА, ПЕРЕД КОЖНОЮ ПАРАФІЄЮ СТАНЕ ВИБІР: АБО ВОНИ УПЦ, АБО — РПЦ»\n— У разі надання Константинополем Томосу українській церкві, що це означає для Української православної церкви Московського патріархату і в цілому Російської православної церкви?\n— Коли утвориться Українська православна церква, то Верховна Рада повинна прийняти законодавче рішення про реєстрацію всіх православних організацій. Тоді перед кожною парафією стане вибір: або вони УПЦ, або — РПЦ. Сподіваємось, що більша кількість парафій Московського патріархату скаже, що вони хочуть бути українською церквою. Ми розраховуємо, що наша церква буде великою, а російська, в порівнянні, маленькою.\nОкремо на РПЦ це матиме великий вплив. Саме тому російська церква бореться за те, щоб не відпустити українську церкву. Уявіть собі, що УПЦ буде мати таку ж кількість віруючих, як і російська. Тоді остання вже не зможе претендувати на першість в православ’ї. На сьогодні, як відомо, триває боротьба між Константинополем і Москвою за першість. Константинопольська церква каже, що вона перша по честі, а Московська, що вона перша по кількості. Так от, Московська церква не зможе бути першою по кількості без української. І я не виключаю, що в такій ситуації Москва може вчинити розкол і відокремитися від православ’я.\n— Як до питання створення Української помісної православні церкві ставляться в православному світі? Які церкви, в яких країнах можна вважати союзниками РПЦ, а які знаходяться ближче до Вселенського патріархату? Адже у разі надання Томосу українській церкві стоятиме питання її визнання з боку інших православних церков.\n— Грецькі церкви, за нашими спостереженнями, будуть підтримувати Вселенського патріарха. А також деякі слов’янські церкви. Не буде підтримувати Антіохійська церква, бо вона повністю залежна від Московського патріархату. Думаю, переважна більшість православних церков підтримають Українську автокефалію, а з часом підтримають і всі інші церкви. В такій ситуації Москва може залишитись одна. За Москву можуть стати поки лише ті церкви, які не поїхали на Всеправославний собор, який відбувся на Криті в 2016 році. А це, окрім РПЦ, Антіохійська, Грузинська і Болгарська церкви.\n«НА СЬОГОДНІ НАШЕ ЗАВДАННЯ — МАТИ ДОБРІ СТОСУНКИ З УГКЦ ТАК САМО, ЯК І З ІНШИМИ ЦЕРКВАМИ»\n— Світська і церковна влада в Україні показали єдність, коли одним голосом звернулися до Вселенського Патріарха Варфоломія з проханням надати Томос. Однак чи проведена до кінця внутрішня робота українською владою, зокрема Верховною Радою, для того, щоб створити кращі умови для об’єднання українського православ’я? Наприклад, відомо, що парламент досі не ухвалив такі законопроекти, як № 4128, який визначає механізм зміни юрисдикції православної громади, або законопроект № 5309 щодо назви релігійних організацій.\n— Зараз дехто звинувачує українську владі й зокрема Президента Петра Порошенка в тому, що він втручається у внутрішнє життя церкви. Це звинувачення неправдиве. Ніякого втручання Президента у внутрішньоцерковні справи немає. Адже питання про автокефалію підняла не держава, а церква ще у 1992 році. До того ж звернення Президента вимагав сам Вселенських Патріарх. Якщо візьмемо для прикладу Польську церкву, коли вона отримувала автокефалію від Вселенського Патріарха, то голова тодішньої Польської держави Юзеф Пілсудський разом з митрополитом Варшавським звернулися до Вселенського Патріарха. То чому Пілсудському можна, а Порошенку не можна? Є й інші приклади. Звернення з боку світської влади — це лише визнання того, що автокефалія має велике значення для держави.\nЩодо законодавчих ініціатив. Перше, як я вже казав, перереєстрація всіх православних парафій — або на УПЦ, або на РПЦ. А друге — наразі діє закон, який дозволяє релігійній громаді обирати, під яким центром знаходитися, але механізму реалізації цього закону немає. Відповідно ці механізми потрібно прописати і прийняти, коли від більшості громади залежатиме, до якого православного центру належати. Тоді не буде і ворожнечі.\n— У разі створення єдиної Української православної церкви, чи можливе подальше об’єднання з Українською греко-католицькою церквою?\n— Об’єднатись Українській греко-католицькій церкві і православним так, щоб бути одночасно і з Римом, і з православною церквою, — неможливо. Такої можливості немає, і вона не передбачається. Немає ніяких ознак, щоб православ’я і римо-католицизм об’єдналися в одну церкву, як це було у першому тисячолітті. Відносини між церквами поліпшилися, але про об’єднання в одну структуру лише дехто говорить, однак на практиці це не можливо. Чому? Тому що католики не відмовляться від визнання Папи Римського «вікарієм Христа на землі», а православні не приймуть такого вчення про Папу. Також треба мати на увазі, що Греко-Католицька церква є Католицькою церквою з православним обрядом. Тому без Риму вона нічого зробити не зможе. Безперечно, що вона може від нього відокремитись — так само, як вона колись приєдналася до Риму, будучи до того в складі Київської митрополії. Тобто рішення за нею. На сьогодні наше завдання — мати добрі стосунки з УГКЦ так само, як і з іншими церквами.\n«НІЯКОЇ КРИЗИ В ПРАВОСЛАВ’Ї НЕМАЄ. ЙДЕ БОРОТЬБА ЗА ВЛАДУ В СЕРЕДИНІ ЦЕРКВИ»\n— Часто доводиться чути, що існує криза православ’я. Чи потрібна модернізація?\n— Ніякої кризи в православ’ї немає. Йде боротьба в середині церкви. Боротьба за владу. Це правда. Але ця боротьба в церкві Христовій ведеться вже більше 2000 років. Світ лежить у злі. І церква знаходиться у цьому світі, де існує зло, яке неминуче проникає в неї. Спочатку ця боротьба була за Істину, за християнські догмати, які диктували необхідність скликання Вселенських соборів. Потім почалась боротьба за владу: хто більший, а хто менший. Спочатку це була боротьба між Константинополем і Римом, потім між Константинополем і Москвою. До того ж реформувати православне вчення неможливо. Тому що православне вчення — це незмінне вчення, воно Божественне. Воно витлумачене і сформульоване церквою на Вселенських соборах. А ось пристосовуватись до умов сучасності церква повинна. Тобто зовнішні умови існування церкви різні, і ось до них пристосовуватись треба. Але це не значить, що треба, при цьому, змінювати віровчення і змінювати саму мораль. Як можна реформувати Любов? Чи можна реформувати Правду? Чи можна реформувати Смирення? Чесноти християнські реформувати неможна.\n— Останніми роками від нас пішли такі відомі люди як Євген Сверстюк, Богдан Гаврилишин, Євген Грицяк, кардинал Любомир Гузар, Мирослав Попович, Іван Драч, нещодавно — Левко Лук’яненко. Нас покидають особистості, яких прийнято називати моральними авторитетами, люди, які зробили багато для відновлення незалежності України. Звичайно і ви на духовній службі зробили великий внесок для того, щоб Україна була незалежною і сильною. Звичайно, це природний процес, коли старше покоління поступово відходить, але хто приходить йому на заміну, на кого опертися нації?\n— Тут проблеми немає. Нинішнє молоде покоління не знає Радянського Союзу. Воно не знає імперії, адже народилося, виросло, отримало освіту в незалежній Українській державі. І воно завжди буде відстоювати свою незалежність. А старе покоління, яке ще згадує ковбасу за 2,20 рублів, поступово відходить в інший світ. Згадані вами люди свою справу зробили і передали новому поколінню те, що вони досягли. Вдячність молодого покоління за це видна по тому, як, наприклад, у Володимирському соборі нещодавно відспівували Левка Лук’яненка. Собор був повний людей. Ще ніколи і нікого так урочисто не відспівували, як Левка Лук’яненка. Теж саме стосується й інших борців за незалежність України. І що далі ми просуваємося вперед, то більше зміцнюється сила українців.\nSource URL: http://day.kyiv.ua/uk/article/podrobyci-nota-bene/nastav-chas-istorychnogo-rishennya


Ворскла представила новачків на відкритому тренуванні - ФК Ворскла (Полтава) - сайт уболівальників\nОстанні новини - 26-07-2013, 01:07 - sasa 21\nВорскла представила новачків на відкритому тренуванні\n26 липня відбулася презентація новачків Ворскли\nУперше в новітній історії Ворскли клуб провів відкрите тренування, не тільки для представників мас-медіа, а й для уболівальників.\nНа реконструйованій центральній трибуні стадіону Ворскла зібралося близько двохсот осіб, щоб поспостерігати за підготовкою команди до завтрашнього матчу з донецьким Металургом, — інформує прес-служба ворсклян. Перед тренуванням Василь Сачко, старший тренер команди, Дмитро Яворський, генеральний директор клубу і Геннадій Слюсарев, спортивний директор вручили футболки чотирьом новобранцям Ворскли: воротареві Олександру Ткаченко, а також трьом півзахисникам — румунському легіонеру Чипріану Васілаке і двом українцям Денису Дедечко та Олегу Міщенку.\nВраження позитивні, новий газон — відмінний. Реконструкція була проведена якісно і дуже швидко. Нові трибуни, газон, лави для запасних — все це виглядає відмінно. Керівництво для нас працює, нам залишається тільки грати. Для мене відкрите тренування — вперше. Люди приходять, підтримують. Мені здається, це об\_’єднує уболівальників і футболістів. Дуже приємно знаходиться в такому колективі. Щодо завтрашньої гри, можу сказати, що для нас вона важлива. Ви ж пам\_’ятаєте, як закінчився минулий матч між Ворсклою і Металургом. Була справжня баталія! Завтра треба вийти з відповідним настроєм і добитися перемоги. Для нас це єдиний позитивний результат, — сказав Олег Міщенко.


Китай намагається зайняти місце США в Афганістані й почав домовлятися з Талібаном | Новини України - #Букви\nВлада Китаю намагається налагодити відносини з Талібаном, аби займатися місце США в Афганістані після виведення американських та союзних військ.\nП’ятниця, 30 липня 2021, 02:13\nМіністр закордонних справ Китаю Ван I заявив про намір продовжувати й розширювати співпрацю з афганським народом та допомагати в досягненні миру, аби “боротися з терористичними організаціями”. У відповідь таліби сказали представникам КНР, що афганська територія не буде використана для “створення погрози безпеці іншої країни”.\n“Пекін пообіцяв талібам фінансування на відновлення країни й навіть можливе приєднання Афганістану до повномасштабного проєкту Китайсько-пакистанського економічного коридору, який дасть можливість полегшити процес транспортування вантажів для афганців”, – додали у виданні.\nПерший раунд переговорів між КНР та Талібаном відбувся в середу, 28 липня, в місті Тяньцзінь. Китайський представник назвав Талібан “ключовою військово-політично. силою в Афганістані” й виразив сподівання на те, що Талібан може “зіграти важливу роль в процесі примирення й відновлення країни”.\nКитайські офіційні представники й раніше зустрічалися з представниками Талібану. Зокрема, в Пекіні у 2019 році, але не на такому високому рівні та не настільки публічно.\nТеги: Афганістан, афганці, Китай, переговори, Талібан


Офіційний сайт міста Василькова » Cвята\nWritten by 1 admin on Січень 22, 2021 . Posted in Cвята\nМи велика, єдина родина – Україна! З Днем Соборності!\nВід імені Васильківського міського голови Наталії Баласинович, міської ради та її виконавчого комітету вітаємо Вас, шановна громадо, з національним святом – Днем Соборності України!\nБільше ста років тому, а саме 22 січня 1919 року, було підписано Акт Злуки східних і західних земель України. Це була величезна історична перемога України, яка віками боролась за свою територіальну цілісність та суспільну єдність. Наші предки розуміли, що тільки об’єднавшись, ми побудуємо процвітаючу та по-справжньому незалежну державу.\nСьогодні ми не маємо Криму, на сході країни тривають військові дії, наші славні українці, як і їх пращури, захищають там право нашої держави бути неподільною, віддають свої життя за нашу неньку-Україну.\nАле, попри все, ми стали сильнішими і згуртованими, з впевненістю та мудрістю дивимось у майбутнє.\nВ єдності – наша сила! Слава Україні та її народові! Героям слава! Зі святом!\nНайщиріші вітання зі Святом Водохреща, Богоявленням Господнім!\nWritten by 1 admin on Січень 18, 2021 . Posted in Cвята\nВід імені Васильківського міського голови Наталії Баласинович, міської ради та її виконавчого комітету вітаємо Вас зі Святом Водохреща, Богоявленням Господнім!\nЦе свято символізує очищення від усього нещирого і недоброго, це свято світлих та нових починань.\nТож нехай Господь Бог обдаровує кожну родину міцним здоров’ям, достатком, гараздами, додає сили й мудрості творити на своїй рідній землі мирне та щасливе майбутнє, кріпить нашу громаду духом віри і надії, додає сили, мудрості і наснаги задля її успішного процвітання.\nХристос Хрещається! Зі святом!\nШановна наша велика громадо!\nWritten by administrator on Грудень 30, 2020 . Posted in Cвята\nВід імені Васильківського міського голови Наталії Баласинович, міської ради та її виконавчого комітету вітаємо усіх з прийдешніми святами – Новим 2021 роком та Різдвом Христовим!\n2020 рік був непростим, повний несподіванок та тривог. Але, яким би він не був тяжким, ми залишились людьми, підтримували один одного, раділи спільним досягненням, вірили в краще.\nНехай 2021 рік принесе стабільність та добробут у кожну українську родину, міцне здоров”я та мирне майбутнє, подарує тільки щасливі посмішки і радісні новини. А Різдвяні свята нехай зігріють наші серця любов”ю.\nЗАПРОШУЄМО ДІТЕЙ ТА ДОРОСЛИХ НА НОВОРІЧНІ РОЗВАГИ!


Враження від подорожей: Лозова. Дендропарк «Дружба». Зелений друг городян і природно-заповідний фонд Харківщини\nЛозова. Дендропарк «Дружба». Зелений друг городян і природно-заповідний фонд Харківщини\nУ сучасних містах глобальне будівництво все менше залишає простір для зелених острівців, що виробляють кисень і створюють рятівну тінь. В Україні налічується 57 дендропарків, велика частина яких створені 20-40 років тому на території старих лісопарків. Дендрологічний парк «Дружба» в місті Лозова Харківської області заснований в 1930-х роках і за майже 100-річну історію змінював структуру, назву, статус та популярність.\nЛозова, Харківська обл. Дендрологічний парк «Дружба»\nУ перші роки молодої радянської держави влада прагнула показати, що здатна побудувати місто-сад, використовуючи безкоштовну добровільно-примусову працю населення на суботниках. Складалися плани озеленення міст, на пустирях і околицях висаджувалися дерева і чагарники. До індустріальних центрів в короткі терміни приєднувалися зелені території, які незабаром ставали місцями масового культурного відпочинку з танцмайданчиками, літніми кінотеатрами, дитячими атракціонами.\nРуйнівна війна не могла обійти стороною зелені масиви. Дерева згоріли у вогні під час бойових дій, деревину вирубували для допомоги фронту і господарських потреб. Після звільнення міста, відновлюючи об’єкти народного господарства, містяни взялися відроджувати парк. Були висаджені тисячі і тисячі дерев, створені алеї та квітники, відкриті дитячий майданчик і танцмайданчик, встановлені лавочки та ліхтарі. Як і в кожному парку культури і відпочинку, працювали тир, читальний зал, кіоски «Союздруку», гойдалки-каруселі.\nУ повоєнний час велика кількість парків країни були названі ім’ям радянського письменника Максима Горького. Лозова не стала винятком, парк носив ім’я буревісника революції до 1972 року, коли керівництво міста прийняло рішення перейменувати парк на честь 50-річчя СРСР. Але прижилося проста і всім дорога назва — «Дружба», яка збереглася до наших днів.\nПарк став зеленим другом городян, і під покровом дерев жителі прогулювалися, зустрічалися, влаштовували пікніки, масові свята, змагання, виставки.\nВ мальовничому видолинку на березі ставка було обладнано пляж з грибками — популярне місце відпочинку у вихідні дні. З появою мікрорайонів-новобудов народ перемістився в новий упорядкований парк, а «Дружба» поступово забувалася. Руйнівні 90-ті роки принесли зеленій оазі збиток і запустіння. Павільйони, кафе, кіоски були знищені, дерева випилювали, на галявинах випасали худобу.\nДендрологічний парк «Дружба». Руїни літнього кінотеатру\nУ 2000 році зеленому куточку з метою збереження біорізноманіття присвоєно статус дендропарку. Дендропарк призначений для культивації деревних рослин і громадського відпочинку і є природно-заповідним фондом Харківської області. Зелений наряд площею 51,5 гектарів представляють 40 тисяч кущів та 10 тисяч дерев 62 порід. В’яз, дуб, берези, бузина, абрикос, верби, груша, шовковиця, каштан, липа, глід, горіх, клен, липа, тополя, ялини становлять рослинну колекцію «Дружби».\nВ дендрологічному парку небагатолюдно, тишу порушує щебет птахів і вітер, що гуляє в кронах. Від центральної галявини променями розходяться алеї, якими прогулюються батьки з малюками і вікові пари. Фітонциди, що виділяються деревами, мають бактерицидні та цілющі властивості.\nСтавок в балочці недоотримує водного підживлення і заростає очеретом.\nУ водойми гніздяться пернаті, і збираються рибалки в очікуванні улову.\nУ долі парку беруть участь школярі, працівники підприємств, громадськість Лозової, намагаючись зберегти зелену перлинку міста.\nКоординати: 48°52’34"N 36°19’7"E\nАвтор: Trip Impressions на 06:35\nЯрлыки: дендропарк, екологія, Лозова, ставок, Харківська область\nМісце: Парк "ДРУЖБА", вулиця Жовтнева, 37a, Лозова, Харківська область, Украина, 64600\nпам'ятники (139) пам'ятники архітектури (132) туризм (131) церкви (122) музеї (79) храми (42) дерев'яні церкви (41) ріка (39) вокзал (38) вулиці (36) парк (35) екологія (28) залізниця (27) каплиці (23) костел (22) монастирі (22) пам'ятник природи (20) міст (18) замки (17) курорт (13) паломництво (13) ратуша (12) синагога (12) ставок (12) фортеця (12) заповідник (11) кар'єр (11) меморіальні дошки (11) озеро (11) заказник (10) ландшафтний парк (9) скульптура (9) Друга світова війна (8) дуб (8) колодязь (8) палац (8) школа (8) пам'ятний знак (7) Азовське море (5) Національний парк (5) Форум блогерів (5) Хресна дорога (5) курган (5) ліс (5) мистецтво (5) садиба (5) гори (4) дендропарк (4) завод (4) народна творчість (4) санаторій (4) скелі (4) бювет (3) годинник (3) земська школа (3) канатна дорога (3) лижі (3) мечеть (3) печера (3) порт (3) хрест (3) шахта (3) Ботанічний сад (2) балка (2) велика прогулянка (2) виноробство (2) водосховище (2) віндсерфінг (2) вітряки (2) гіпсові шахти (2) каолін (2) кінний завод (2) лиман (2) млин (2) мозаїка (2) море (2) мурал (2) острів (2) рибалка (2) скам'янілі дерева (2) солеварня (2) спорт (2) терикони (2) трамвай (2) університет (2) Андріївський узвіз (1) Центр культури вина (1) вузькоколійка (1) геологія (1) гончарство (1) дегустація (1) електростанція (1) живопис (1) зоопарк (1) кераміка (1) лазарет (1) літак (1) марафон (1) маяк (1) пансіонат (1) подорож (1) пішохідні вулиці (1) сафарі-парк (1) скейт-парк (1) скелелазіння (1) театр (1) український архітектурний модерн (1) форт (1) ярмарок (1) інсталяції (1)


Навколо Києва - туристичні маршрути вихідного дня | Топографические карты\n4 сентября 2017 Современные карты, топографические, Туризм и отдых, туристические\nНавколо Києва – туристичні маршрути вихідного дня\nСкачать карту «Київ та околиці №1, 2 - Макарів, Вишневе»\nМожна сміливо сказати - більшість киян скептично ставиться до мандрівок околицями Києва. Мовляв, що тут цікавого. Тому зовсім не дивно, що пересічний мешканець столиці, повертаючись потягом з кримського курорту, чухає потилицю, поглянувши на пагорби Київського плато. «Що це за гори? Може, я потяг переплутав і їду в Прикарпаття замість Києва?»\nБурхливе київське життя «затягує». Робота, робота і ще раз робота. Вгору поглянути ніколи. Тролейбуси, трамваї, метро і нескінченні затори на автошляхах. Тому й хочеться полинути подалі від Києва, до моря, у Крим, а нині - все частіше на береги Анталії та Єгипту. Уїк-енди спливають перед телевізором або у барі за келихом пива. Є, звичайно, частина киян, для яких околиці міста (котеджні містечка Кончі-Заспи, Пущі-Водиці і т.д.) - рідний дім. Але є і архаїчна каста романтиків, які обожнюють подорожувати навколо Києва. Якщо ви зпосеред останніх, або лише плануєте відкрити для себе околиці нашої столиці - наступні маршрути саме для вас.\nМаршрут Південний (Креничі • Підгірці • Боярка • Білогородка • Ясногородка • Копилів • Калинівка • Гурівщина • Катеринівка)\nОтже, з Києва вирушаємо новою Обухівською трасою на південь. Попереджаємо, не затримуйтесь у придорожніх закладах відпочинку, яких тут чи не найбільше в Україні - згаєте час і гроші. У Лісниках звертаємо з траси і через Ходосівку - село, засноване преподобним Феодосієм Печерським (раніше звалося Феодосієвкою), прямуємо до Креничів - першого пункту нашої подорожі. Перед Ходосівкою можете звернути увагу на затоплений двохповерховий дот Київського укріп району, що височіє над дзеркалом ставка.\nКреничі. Покровська церква (1761 р.)\nКреничі розташовані у долині між високими пагорбами Київського плато. Місцевість тут дуже схожа на гірську: вузькі, серпантином покручені шляхи, глибокі яри і невеликі сільські хати, що притулились під зарослими лісом та чагарником пагорбами. Село отримало свою назву завдяки численним джерелам, що витікають зпід пагорбів - криницям (креницям). Заснували Креничі у XVII столітті, а у 1761 році ігумея Богословського жіночого монастиря Ксанфія Протанська збудувала тут дерев’яну церкву Покрови Богородиці. Будівля зовні здається дуже простою: горизонтальна шалівка, три невеликих зруби, вкриті двосхилим дахом з однією маленькою банею. Але її архітектурне коріння сягає найдавніших зразків українського дерев’яного зодчества. Архаїзм (в хорошому розумінні) пронизує не лише церкву, а й дзвіницю, що гармонійно доповнює архітектурний ансамбль.\nМихайлівська церква (1742 р.)\nЗа кілька кілометрів від Креничів розташоване село Підгірці. Згідно з давніми переказами, воно виникло ще в часи Київської Русі. Назва села чітко характеризує його географічне розташування - пагорби Київського плато, під якими лежать Підгірці, нагадують справжні гори. І дороги тут нагадують гірські, тому будьте обережні на крутих спусках.\nУ Підгірцях збереглася ще одна пам’ятка дерев’яного зодчества - Михайлівська церква. Вона, як і храм у Креничах, є зразком клітського типу архітектури, який був характерним для дерев’яних будівель княжої доби. Головною особливістю цього типу є розташування в основі будівлі найпростішої дерев’яної конструкції - кліті-зрубу, утвореного покладеними один на одного вінцями з колод.\nМихайлівська церква була збудована у 1742 році. У XIX столітті поряд з нею поставили невелику двоярусну дзвіницю. Храм утворений трьома зрубами, що накриті спільним дахом, завершеним трьома банями. Дивно, як у ньому збереглися різьблення та розписи XIX століття, адже радянська влада ставилась до підгорецької святині без особливої поваги, влаштувавши у ній склад збіжжя.\nІз Підгірців обережно (щоб не заплутатись) вирулюємо на шосе, що веде до Глевахи (15 км). Виїжджаємо на трасу Е-95 і прямуємо на північ. За 4 км повертаємо ліворуч, у Віту-Поштову, а вже звідси їдемо в Боярку. Місто Боярка утворилося в результаті складного синтезу кількох населених пунктів. Попередником сучасної Боярки було село Будаївка, що виникло ще у XVI столітті. За три кілометри від Будаївки лежало село Боярка, поряд з яким у 60-ті роки XIX століття збудували залізничну станцію гілки Київ-Фастів. Наприкінці XIX століття навколо станції почало рости дачне поселення, яке згодом зрослося з Будаївкою. Фактично новий населений пункт спочатку називався Боярка-Будаївка, а згодом - просто Боярка. Село ж Боярка поступово трансформувалося у Тарасівку.\nЗемська школа (1913 р.)\nНа початку XX століття дачне поселення Боярка було популярним місцем відпочинку киян. Неодноразово тут бували композитор Микола Лисенко, актриса Марія Заньковецька, письменник Борис Грінченко, поет Семен Надсон (одне з урочищ Боярки нині називається долиною Надсона). А відомий єврейський письменник Шолом-Алейхем взагалі прославив Боярку на весь світ, описавши її під назвою Бейберик у своєму творі «Тев’є-молочник».\n1913 року в Боярці збудували земську школу. Фасади цієї цікавої споруди (нині це корпус загальноосвітньої школи) вкриті багатим декором. Орнаменти карнизів і наличників характерні скоріше для палацової архітектури, ніж для закладу освіти. У 1921 році будівля школи виконувала функції гуртожитку робітників, що працювали на заготівлі лісу. Центром заготівлі стала залізнична станція Боярка, до якої провели вузькоколійку. Серед будівельників вузькоколійки був і молодий революціонер, майбутній письменник Микола Островський. Події того бурхливого року він описав у своєму романі «Як гартувалася сталь». Нині перед входом у колишню земську школу стоїть пам’ятник головному герою цього твору - Павці Корчагіну, а неподалік, поряд з краєзнавчим музеєм, стоїть бюст Островського. Ще одним пам’ятником «героїчній» вузькоколійці є унікальний паротяг К-15776 («Кукушка»), встановлений на постамент біля залізничної станції.\nЦерква Архістратига Михаїла (1901 р.)\nГоловною культовою спорудою Боярки є велика мурована церква Архістратига Ми хаїла, збудована у 1901 році на місці старої дерев’яної. Храм має один купол та прибудовану дзвіницю. Спорудили його у популярному на початку XX століття цегляному стилі. Але порівняно з деякими іншими будівлями, зведеними у ті часи (церквами у Переяславі, Пархомівці, Нових Петрівцях та ін.), декор цього храму зовсім небагатий. Поряд із церквою розташоване городище часів Київської Русі.\nКрім Михайлівської церкви та земської школи до цікавинок Боярки можна віднести дачні будиночки початку XX століття та старовинне лісництво, з новою «іграшково-сірниковою» церквою Винесення Чесних Древ Хреста Господнього.\nІз Боярки вирушаємо до села Білогородка, яке є одним із найстаріших на Київщині. На місці сучасної Білогородки раніше стояло місто Білгород, засноване князем Володимиром Великим у 990 році (деякі дослідники називають значно давніший період). Це був головний і найпотужніший форпост на шляху до Києва, який повинен був першим приймати удари войовничих печенігів. Місто оточили величезними валами, на яких звели масивні дерев’яні стіни. До прийняття Володимиром християнства тут розміщувався один з княжих гаремів (князь тримав у Білгороді 300 наложниць). 992 року в місті заснували єпископську кафедру, а у 1144-му збудували кам’яний собор Святих Апостолів. І кафедра, і собор проіснували до татаро-монгольської навали.\nУ часи князя Володимира Великого кордон між Київським та Древлянським князівствами проходив по річці Ірпінь. Князь Олег Віщий ще на початку X століття підкорив древлян, але довгий час вони бунтували проти київських князів. Антагонізм між князівствами був подоланий лише після того, як у 990 році Володимир посадив свого сина Святослава намісником у древлянських землях. На думку багатьох істориків (наприклад, академіка Б. Рибакова), саме Білгород став новою столицею древлян. Полчища Батия у 1240 році зруйнували Білгород. Нині про це літописне місто нагадує величезне городище X—XIII століть, оточене кількома рядами валів. Воно розташоване у західній частині Білогородки, на високому правому березі Ірпеня. Площа городища 110 га, це одне з найбільших городищ княжої доби в Україні. Відродився Білгород наприкінці XIII століття. У 1320 році поряд з містом, на березі Ірпеня відбулася битва між литовсько-жмудським військом Великого Князя литовського Гедиміна, що було підкріплене заго-нами з північно-західних руських князівств, та нечисленними військами одного з останніх Рюриковичів у Києві - князя Станіслава, який вважався васалом золотоординських ханів. Незважаючи на допомогу татар та союзних військ переяславського князя Олега, Станіслав зазнав поразки та втік у Рязанське князівство. З того часу фактичними володарями у Київському князівстві стали литовські намісники.\nЛітописний Білгород поступово перетворився у містечко Білогородка. У XIX столітті через нього проходив Житомирський поштовий тракт, але після відкриття шосе Київ-Брест Білогородка залишилась у стороні від важливих торгових шляхів.\n1667 року, після Андрусівського миру, поряд з Білогородкою пройшов кордон між Росією та Польщею. Містечко стало прикордонним і почало розростатись на захід.\nЦвинтарна каплиця (1905 р.)\nЗахідне передмістя у XVIII столітті належало князю Гнату (Ігнатію) Шуйському. На честь князя воно почало називатись Гнатівкою. Поступово Гнатівку заселили євреї (у 1861 році тут мешкало 500 осіб, з яких 400 були євреями) і перетворилась на значний торговий осередок.\nНині Білогородка - велике село з майже шеститисячним населенням. Гнатівка стала окремим селом і належить до Гореницької сільської ради. Крім городища з кількома рядами валів, до туристичних об’єктів у Білогородці можна віднести хіба що величезну церкву Воскресіння Христового. Цю помпезну будівлю звели вже у XXI столітті на східній околиці села. У Гнатівці збереглась велика цегляна цвинтарна каплиця, збудована у 1905 році. Під каплицею є склеп, до якого веде великий пролом - наслідок діяльності грабіжників. Каплиця стоїть на цвинтарі, праворуч від шосе, яким ми вирушаємо на захід, і через Неграші потрапляємо у Ясногородку. У цьому селі розташована найбільша в Україні страусина ферма (80 га). Нині це популярний туристичний об’єкт. Крім вольєрів із страусами, поголів’я яких вже перевалило за дві сотні, та кормових угідь, тут розміщено невеликий звіринець, дитячий майданчик та шинок. У шинку можна скуштувати страви із страусятини, а також придбати різні сувеніри (наприклад, писанки із страусиних яєць).\nІз Ясногородки вирушаємо на північний захід, до села Копилів. Тут зберігся рідкісний для Київщини садибно-парковий комплекс кінця XIX - початку XX ст., споруджений на кошти барона Миколи Карловича фон Мекка. Будинок із водонапірною баштою, парк з озером та розарієм, вітряки, молочна ферма, кінний завод - таким згадував маєток фон Мекка у своїх листах Петро Ілліч Чайковський. Великий композитор двічі відвідував Копилів (барон фон Мекк був одружений з його племінницею) і навіть написав тут кілька п’єс. Радянська влада без належної поваги віднеслась до історико-культурних пам’яток Копилова: озеро засипали, розарії знищили, парк занепав. У садибному будинку в 20-30 роках містилась сільськогосподарська школа, під час німецької окупації - штаб, у повоєнні роки - відділення районної лікарні. Але найтяжчими для садиби стали «буремні» 90-ті.\nЩе на початку 2007 року садиба у Копилові перебувала у критичному стані й потребувала термінової реставрації. Міністерство культури і туризму взялося підтримати Копилівський садибно-парковий комплекс і профінансувати його відновлення. Меценатом реставрації виступила група компаній GV group. Згідно з розробленим ними проектом, у садибному будинку буде готель, в якому відтворять середовище початку XX століття, а неподалік буде збудовано найбільший в Україні гольф-клуб - «Royal Kyiv Golf Club». Це буде великий туристично-розважальний комплекс з полями для гольфу, великим парком, оздоровчими закладами і навіть міні-зоопарком. Хочеться вірити, що буде...\nГурівщина. Поштова станція (1846 р.)\nДалі виїжджаємо на трасу Е-40 (М-06). Тут маємо три цікаві пам’ятки архітектури - поштові станції. Розташовані станції відповідно у Калинівці, Гурівщині та Катеринівці. Хоча останнього села вже не існує, воно стало части-ною Києва (нині це 15-й км траси). Траса Е-40 - колишнє Брест-Литовське шосе. Проклали його на початку XIX століття. У 1827 році поштовою службою Російської імперії був організований рух диліжансів за маршрутом Київ-Житомир-Радзивілів (кінцевим пунктом був кордон з Австрією), а у 1846 році на Брест-Литовському шосе збудували поштові стації. Будували станції за типовим проектом, тому всі вони практично однакові. При кожній станції був невеличкий готель (трактир), стайня, візницька і каретна. У ті часи це були єдині цивілізовані місця зупинки у дорозі. Наприкінці XIX століття до станцій проклали телеграфний зв’язок, вони стали поштово-телеграфними.\nДля будівель поштових станцій, розташованих на ділянці траси Е-40 Калинівка-Київ, характерні неоґотичні архітектурні форми. Це Т-подібні одноповерхові споруди з високими стрільчастими вікнами. У 60-х роках XX століття їх облицювали керамічною плиткою. Нині в приміщеннях колишніх поштових станцій розміщені придорожні крамниці, кафе та інші заклади (зокрема, готелі та сауни). Завершуємо маршрут на 15-й км траси Київ-Житомир. Це вже практично територія Києва.\nНавколо Києва - туристичні маршрути вихідного дня


"Мати-героїня" на Тернопільщині | Бізнесобласть\nЗвання "Мати-героїня" отримали шістнадцять жінок із Тернопільщини.\nШістнадцять жінок на Тернопільщині, які виховують п’ять і більше дітей, отримали звання «Мати-героїня». Матерям вручили нагрудні знаки та виплатили допомогу у розмірі двадцять одної тисячі гривень.\n«Виховання дітей – це не завжди просто. Інколи це невдячна і неоцінена справа. Бо діти можуть це десь усвідомити, коли самі стають батьками. Для мене найбільше щастя, щоб вони були щасливими. Стараюся дати все, що можу. Багато чоловік допомагає. Є підтримка і від держави, і за це вдячна. Головне, щоб всі здорові були», - говорить одна з матерів, пані Галина.\nНагадаємо, почесне звання України «Мати-героїня» присвоюється Президентом України жінкам, які народили та виховали п’ятьох і більше дітей, враховуючи вагомий особистий внесок у виховання дітей у сім’ї, створення сприятливих умов для здобуття дітьми освіти, розвитку їх творчих здібностей, формування високих духовних і моральних якостей.


Якщо придбаний товар вам раптом не підійшов, Ви можете повернути його протягом 14 календарних днів з моменту отримання замовлення.\nДля цього достатньо виконати наступне:\nЗаповнити бланк заяви про повернення, який був вкладений в посилку або Ви можете скачати за посиланням, розміщеним в кінці сторінки. В документі потрібно вказати таку інформацію: назву товару, кількість одиниць товару та причину його повернення; персональні дані (ПІБ, адреса, контактний номер телефону) та номер IBAN рахунку.\nПісля отримання інтернет-магазином повернення, оператор контакт-центру зателефонує Вам, щоб отримати банківські реквізити для повернення коштів, а саме: номер IBAN рахунку та ІПН код. Дану інформацію потрібно надати у вигляді картинки (фото) по телеграм (Telegram) контакт-центру за номером (097) 200 0 200 або на електронну адресу [email protected] Надана Вами інформація не передається 3-м особам і ми семо повну відповідальність за її збереження, детальніше про політику конфіденційності інтернет-магазину GIULIA тут.\nРеквізити для повернення:\nIBAN (банку отримувача);\nЯк знайти в мобільному додатку реквізити вашого банку\nВ кінці заяви вказується дата заповнення та ставиться особистий підпис.\n3. Акуратно скласти речі у фірмову упаковку. Вона повинна бути цілою, без будь-яких пошкоджень (розривів, наліпок, скотчу та інших елементів, що псують товарний вигляд виробу).\nУвага! Будь-які товари підлягають поверненню тільки за умови повної комплектації артикула (якщо вони поставляються в комплекті, у такому ж вигляді їх і потрібно запаковувати), а також збереження товарного вигляду, оригінальної упаковки, усіх етикеток та ярликів. На виробі не має бути слідів примірки чи використання.\nЗверніть увагу, що послуга зворотньої доставки сплачується покупцем. Вартість відправлення розраховується відповідно до діючих тарифів «Нова Пошта».\nЯкщо товар був з браком і Ви його повертаєте, то зворотну доставку оплачує покупець, а після проходження успішної експертизи товару, кошти за товар і витрати на доставку повертаються на карту клієнту.\nЯкщо товар був з браком і Ви його повертаєте, то зворотну доставку оплачує клієнт. Якщо після проходження експертизи товару не було виявлено невідповідності продукції, товар повертається клієнту, доставку якого сплачує клієнт.\n4. Звернутися до найближчого відділення «Нова Пошта» та відправити річ, яка не підійшла, приклавши до неї товарний чек та заповнений бланк. Відправлення повинне містити такі дані одержувача:\n⦁ Одержувач: ФОП Дехно І.В., Веремієнко Юрій Васильович\n⦁ Адреса одержувача: м. Дніпро, відділення «Нова Пошта» №6 (вул. Ударників, 27)\n⦁ Телефон: +38 (096) 221-89-38\nЯкщо є питання по поверненню або обміну товару дзвоніть на гарячу лінію контакт-центру Giulia.com.ua за номером (097) 200-0-200 чи пишіть оператору в онлайн чат.\nЗверніть увагу, що послуга зворотної доставки сплачується покупцем. Вартість відправлення розраховується відповідно до діючих тарифів «Нова Пошта».\nГрошові кошти, як правило, повертаються клієнту протягом 7 робочих днів з моменту успішного проходження експертизи товару (вона орієнтовно займає 2-7 днів). Як тільки по заявці буде прийняте позитивне рішення, Ви відразу ж отримаєте повідомлення на електронну адресу, вказану в бланку.\nВажливо! Згідно Закону України «Про захист прав споживачів» спідня білизна, панчішно-шкарпеткові вироби, купальники, нічні сорочки та піжами поверненню та обміну не підлягають. Інформацію щодо інших товарних позицій Ви можете дізнатися у консультантів магазину Giulia.com.ua.\nУ Вас є можливість зробити обмін товару протягом 14 днів з моменту отрімання товару. Доставку сплачує покупець.\nІнтернет-магазин GIULIA.com.ua завжди йде назустріч своїм клієнтам та піклується про те, щоб покупками у нас ви залишились задоволені на 100%. У будь-який зручний для Вас час Ви можете звернутися до наших операторів за консультацією з усіх питань.\nГрафік роботи колл-центру: в будні дні з 9:00 до 20:00, в суботу з 10:00 до 16:00, неділя - вихідний.\nСкачати заяву на повернення товару Ви можете тут: заява на повернення товару


Нову амбулаторію відкриють навесні у селі на Херсонщині — Новый день\nМедичний сервіс вийде на новий рівень для Виноградівської об’єднаної територіальної громади Олешківського району Херсонщини. Тут у селі Тарасівка нинішньої осені почали будівництво амбулаторії з автономним газовим опаленням, яка обслуговуватиме понад три тисячі мешканців цього села, а також сусідніх Клинів і, можливо, Привітного. Її мають здати в експлуатацію вже навесні наступного року, тож будівництво триває швидкими темпами – «коробку» вже завершують.\n«Нині у Тарасівці є ФАП. Але там тільки два фельдшери, та й міститься пункт у пристосованому приміщенні робочого гуртожитку. В амбулаторії ж буде сімейний лікар. Для нього поруч із робочим місцем збудують квартиру з усіма побутовими вигодами. За амбулаторією закріплять також службову машину «Рено-дастер» — її вже придбали», — задоволений голова Виноградівської ОТГ Сергій Шматенко.\nЗведення нової лабораторії у Тарасівці обійдеться у 6,7 мільйона гривень. Близько семисот тисяч гривень з цієї суми відшукала громада, інша її частина надійшла з державної скарбниці.


Перемога Порошенка в першому турі? Легко! | Politiko\nП'ятниця, 11:30, 15/02\nПорох (чи тротил) взірвав журналіста Павла Шеремету після публікації ним початку біографії президента Петра Порошенка (юних років) на сайті УП (саме цей сайт і створив Ґонґадзе).\nПеред тим білоруський журналіст спеціально їздив в молдовські міста Бендери і Тирасполь.\nЗрозуміло - продовження цього матеріалу ми не побачимо - все у слідчих.\nmart mart 18:00\nтупа скотиняко--реакцію (модер)\nОлег Ягель 19:38\n+ Дайош Порошенка в першому турі, щоб на зекономлені гроші накупити "Апачів" і закінчити війну за два місяці !!! Нє ВАСИЛЮ ? (Зато що я за тебе працюю з тебе чеколядка).\nУкраїнський Гетьман 19:57\nМолодець. Органічно влився в хор запутінських агітаторів. Одно тільки питання. З бородатим і мартом зрозуміло. Вони настільки тупі, що не розуміють, що їх робота на москалів очевидна.\nАле ж Ви???\nЗ усіх москальських рупорів ллється пісня про фальсифікацію на виборах з боку хунти. І повторяти це так дослівно, так явно підтримувати московських агітаторів? Тоньшєє працювати треба.\nОлег Ягель 21:10\nА де в мене про фальсифікат вздріли ? Я за діючого переживаю бо щось за тему "Апачів" і війни забули, тре використати, може хтось лайкне на виборах.\nУкраїнський Гетьман 07:47\nПерепрошую. Ніяк не звикну до легкості, з якою ви, москалі, ставитест до чужого горя. В той момент, коли ягель сміщно шуткує про війну, на фронті загинув воїн. А шо йому до того? Йому сміщно.\nЦя війна є газовою, як і сирійська війна також є газовою.\nЛюдей вбивають, бо Путу і Пороху потрібна висока ціна на газ!\nОлег Ягель 13:58\nЯ шуткую над невиконаними обіцянками.\nОлег Ягель 19:51\nЦентральна виборча комісія підрахувала, що за станом на 14 лютого кількість виборців, які потенційно будуть включені в списки виборців, складає 29 млн 897 тисяч 548 осіб. Про це розповіла голова ЦВК Тетяна Сліпачук, передає «Інтерфакс-Україна».


Львівські медики рятують 21-річну дівчину з COVID-19 та енцефалітом – Новини Львова\n16 Вересня, 19:00 Мітки: медицина\nРодина пацієнтки просить усіх небайдужих долучитись до її порятунку. Адже, щоб вилікувати львів’янку, необхідні дорогі ліки.\nАктуально 4-річний львів’янин віддав усі гроші зі скарбнички для допомоги дівчинці з СМА\nМедики рятують життя 21-річній дівчині\nБатько пацієнтки Володимир Вальків розповів, що у його 21-річної доньки діагностували коронавірус та вірусний енцефаліт. Спочатку лікарі вважали, що причиною погіршення здоров’я львів’янки міг бути укус кліща. Однак зараз цю версію відкидають.\nНа лікування дівчини необхідні дуже дорогі ліки. На день сім’я Марти Вальків витрачає приблизно 80 тисяч гривень. За словами батька, донька перебуває у дуже важкому стані. 15 вересня їй зробили повторне МРТ, яка показала, що вогнище хвороби збільшується. Львів’янин зазначив, що лікарі точно не знають, що за вірус міг спричинити такий стан і чи взагалі це був вірус.\nВже зараз лікарі відкидають, що це все спричинив укус кліща. З минулої п’ятниці доньку перевели у ковідне відділення, оскільки діагностували коронавірусну інфекцію. Тиждень до того їй було погано, але вона лежала у звичайному відділенні, без високої температури,– розповів чоловік.\nВолодимир Вальків зазначив, що його донька – майбутній медик. Вона навчається у Тернопільському національному медичному університету імені Горбачевського.\n“У перших числах вересня донька була в Тернополі, ходила на пари у виш. У п’ятницю, 3 вересня, повернулася до Львова. Я її навіть зустрічав. Вже тоді в доньки була якась дезорієнтація. Казала, що не знає, що з нею робиться. Потім почало “тягнути” ліву руку і ліву ногу”, – додав чоловік.\nБатьки самі привезли дівчину у лікарню. Вже за тиждень львів’янку перевели в реанімацію.\nНа лікування дівчини оголосили збір\nУ пресслужбі Львівської лікарні швидкої допомоги зазначили, що стан дівчини – важкий. Наразі вона перебуває у реанімації. У 21-річної пацієнтки діагностували коронавірус.\n“Стан дівчини не викликаний укусом кліща. Так, укус кліща був, але стан її здоров’я з тим не пов’язаний. За попередньою інформацією, медики діагностували вірусний енцефаліт та коронавірусну інфекцію, але обстеження продовжується й остаточний діагноз буде згодом”, – пояснили у лікарні.\nСкільки саме триватиме лікування Марти Вальків, медики наразі сказати не можуть. Для усіх, хто хоче допомогти сім’ї львів’янки, відкрили рахунок. Реквізити мами дівчини: 5168 7451 0579 7994 (Приватбанк) Вальків Галина Степанівна.\nНаступна публікація Територію біля ставу Стосіка, яку обіцяли під громадські потреби, віддали під забудову. Хто проголосував\nПопередня публікація Сильні пориви вітру та дощ: погода на Львівщині 17 вересня


Портал Kanonir.com • Просмотр темы - Захар Беркут 2020 #686\nЗахар Беркут 2020 #686\nWilliamMEp » 02 авг 2020, 21:15\nТрейлер кінострічки: "Захар Беркут"Вийшов у прокат фільм "Захар Беркут". У зйомках екшена "Захар Беркут" за мотивами однойменної повісті Івана Франка візьме участь велика міжнародна акторська команда з України, США, Казахстану, Великобританії та Монголії. Що не сподобалося? І між цими двома, як ми пам'ятаємо, конфлікт. Тут можна переглянути 30 найвизначніших вбрань героїв, а також інші матеріали фільму. Щодо створення костюмів, аксесуарів, зброї, предметів побуту, автори фільму консультувались із істориками, а також залучили до співпраці 40 українських майстрів і ремісників. Та у Захара Беркута (Роберт Патрік) є свій план як цьому протистояти. У ньому є заряд", - говорив про роботу пан Сеітаблаєв.\nВід самого початку зйомок до проекту була привернута значна увага глядацької та професійної аудиторії. “Зокрема Роберт Патрік (Захар Беркут) і Томмі Фленаган (Тугар Вовк) дуже цікавились тим, звідки бере початок ця легенда і що зараз відбувається в Україні. “Захар Беркут” - український історичний фільм режисерів Ахтема Саітаблаєва та Джона Вінна. Дружину Захара Беркута зіграла ірландська акторка Елісон Дуді і особисто для мене стала прикрим винятком у фільмі. Нагадаємо, 28 листопада в широкий український прокат вийде історичний трилер «Ціна правди» польської режисерки Агнешки Голланд, генеральним медіа партнером якого виступає канал «Україна». 30 год запланована прес-конференція за участі команди фільму, яку вестиме Андрій Алферов — кінознавець, кінокритик, телеведучий, член Міжнародної асоціації кінопреси (FIPRESCI). Зрозуміють їх за кордоном чи ні — не так вже й важливо.\nЯ говорю про сценарій фільму, про оповідальний матеріал. Продюсерами фільму з американського боку виступили Джефф Райс, Юрій Карновський і Раджа Коллінз. Але немає, повз, не витягли. Про ту саму мужність, що не раз всім нам допомагала подолати не один крутий поворот долі, не один перевал. Кадр з фільму "Захар Беркут"У прокат вийшов «Захар Беркут» – ще одне українське кіно більш-менш патріотичного спрямування. - Було приємно працювати над святковими костюмами. У середині картини відчувається провисання – через пафосні діалоги.\nТеги: гугл Захар Беркут Захар Беркут яндекс Захар Беркут 2020 Захар Беркут 2020 дивитися онлайн в хорошій якості Захар Беркут фiльм 2012, щоб спостерігати онлайн Захар Беркут 2020 дивитися онлайн повний фiльм Захар Беркут художній фiльм Захар Беркут 2020 дивитися онлайн фiльм без реєстрації Захар Беркут онлайн 2020 Захар Беркут торрент скачати\nТакож рекомендуємо до перегляду: @herixfil315 #lidins 3331 ZQTHD9C0NXHB @qzpcsge629 #sjbviks 4642 F0HCUC2FD @vdycsvua684 #qzyog 2178 IE9EDZX @qjsrrrpz572 #rcocsn 5512 UU0L69SM @cglnewkh334 #bxcvafvv 8200 XTOFQIWFMUQ @uvracobi215 #gkugy 733 CPK69R2L @txrgkqlm756 #tdxszvlk 2079 5OCU2W2MH2BX


Чи маю право на доплату по втраті годувальника? - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nЧи маю право на доплату по втраті годувальника?\nМаю статус постраждалої від аварії на ЧАЕС 4 категорії. У квітні цього року досягла чорнобильського пенсійного віку, стаж роботи — 30 років. Розмір призначеної виплати — менше 1 тисячі гривень.\nВважаю, що маю право отримувати доплату до пенсії по втраті годувальника. Адже мій чоловік був ліквідатором аварії І категорії і отримав захворювання, яке призвело до смерті, пов’язане з роботами з ліквідації наслідків цієї катастрофи. Він помер у 1999 році. З цим питанням звернулася до відділення Пенсійного фонду за місцем проживання. Але отримала неаргументовану відмову. Отже, хочу дізнатися, чи все ж таки маю право на таку доплату, і якщо ні, то чому?\n— Відповідно до статті 52 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи мають непрацездатні члени сім’ї годувальника, які були на його утриманні.\nСтаттею 36 Закону «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що непрацездатним членом сім’ї вважається, зокрема, дружина, якщо вона є інвалідом або досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього закону (у випадку дописувачки — 60 років).\nВраховуючи вищевикладене, право на встановлення до пенсії щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи ви набудете після досягнення 60-річного віку.


GECID.com: Огляд і тестування USB-відеоадаптера HIS Multi-View x2 Dual Display Docking: Версія для друку\nОригінал статті знаходиться за адресою https://ua.gecid.com/mmedia/his_multi-view_x2_dual_display_docking/\nHIS Multi-View x2 Dual Display Docking (HIS HDOCK1)\n2 x аудіовиходи (3,5 мм)\n2560 х 1600 (при використанні двох моніторів)\nСумісність із операційними системами\n182 х 72 х 32\nHIS Multi-View x2 Dual Display Docking постачається в порівняно великій коробці, яка відразу налаштовує нас на те, що ми маємо справу з топовим рішенням у лінійці USB-відеоадаптерів компанії HIS. Сама упаковка є досить барвистою й інформативною (на поліграфію виробник явно не поскупився).\nТут можна ознайомитися із зовнішнім виглядом моделі HIS HDOCK1, детальною схемою підключення до неї різних пристроїв, а також списком її основних особливостей. Як завжди, усі подробиці й технічні нюанси ми розглянемо вже по ходу огляду, а зараз пропонуємо поглянути на комплект поставки.\nВін включає до свого складу:\nблок живлення (AC: 100 - 240 В / 50 - 60 Гц / 0,8 А; DC: 5 В / 4 А);\nкабель із роз’ємами USB 3.0;\nдиск із документацією й програмним забезпеченням.\nУсім своїм виглядом комплект поставки явно натякає, що HIS Multi-View x2 Dual Display Docking уже більше не є портативним пристроєм.\nІ це дійсно так, навіть незважаючи на те, що габарити корпусу однаково залишилися невеликими - 182 х 72 х 32 мм. Швидше за все, для забезпечення живленням такого функціонального рішення вже просто не вистачало можливостей роз’єму USB 3.0. Тому виробнику довелося вдатися до допомоги зовнішнього мережевого адаптера, тим самим «прив'язавши» HIS Multi-View x2 Dual Display Docking до розетки й позбавивши його мобільності. Хоча, звичайно ж, при необхідності USB-відеоадаптер без проблем можна взяти з собою в далеку дорогу. Як ми вже говорили вище, компактні розміри й мала вагу дозволяють це зробити.\nЩо стосується дизайну, то він витриманий у загальному стилі всієї серії й чимось нагадує продукцію відомої «яблучної» компанії. Хоча якщо враховувати, що в списку підтримуваних операційних систем значиться Mac OS, то таке оформлення корпусу виглядає цілком логічним. До якості складання не виникло ніяких претензій, що не може не радувати. Даний USB-відеоадаптер буде найчастіше перебувати в усіх на очах, тому ніякі огріхи із припасуванням або обробкою панелей тут недопустимі.\nМодель HIS Multi-View x2 Dual Display Docking передбачається використовувати вертикально. Хоча ніяких видимих причин, що перешкоджають її горизонтальному розташуванню, під час тестування ми не виявили.\nКорпус відеоадаптера буквально всіяний усілякими виходами та роз’ємами. Для їхнього розташування виробнику довелося навіть задіяти два його торці. На першому з них (умовно назвемо його переднім) знаходяться два роз’єми USB 3.0 і два аудіовиходи (3,5 мм) для підключення навушників і мікрофона. Відзначимо, що в даних USB-портах реалізована функція прискореної зарядки приєднаних до них пристроїв. Виробник обіцяє приріст на рівні 60%.\nНа задній торець винесено куди більше виходів. У нижній його частині можна виявити гніздо для підключення блока живлення та роз’єм USB 3.0 типу B, який використовується для обміну даними відеоадаптера з комп'ютером. Над ними розташовані інтерфейси HDMI і DVI-I Dual Link, що реалізують основний функціонал моделі HIS Multi-View x2 Dual Display Docking - передачу відеосигналу на монітор. Нагадаємо, що порт DVI-I підтримує виведення картинки і на аналогові пристрої, у тому числі й на проектори. Шкода лише, що навіть у топовому рішення так і не з'явилася повноцінна підтримка інтерфейсу DisplayPort. Ні, передача відеопотоку на монітор або телевізор, який обладнаний таким роз’ємом, можлива. Однак при цьому вони повинні мати також спеціальний контролер-трансмітер.\nУ самому верху задньої панелі розмістилися ще чотири порти USB, щоправда, цього разу вже стандарту 2.0, і вхід LAN для підключення провідної мережі. Особливо таку опцію з гідністю оцінять власники сумісних планшетів і ультрабуків, де не передбачено роз’єму LAN.\nТаким чином, до HIS HDOCK1 можна буде приєднувати зовнішні накопичувачі й різну USB-периферію, а також використовувати його в якості мережевої карти та пристрою для швидкої підзарядки мобільних гаджетів.\nЗвичайно ж, для реалізації такого функціоналу необхідна й апаратна платформа відповідного рівня. Тому немає нічого дивного в тому, що друкована плата збільшилася в розмірах і обростила додатковими контролерами та перетворювачами живлення. При цьому температурний режим залишився на прийнятному рівні. Після тривалого навантаження на відеоадаптер (перегляд фільму), температура його корпусу склала всього 30,5°C. Тобто падіння продуктивності через перегрівання якого-небудь вузла моделі HIS Multi-View x2 Dual Display Docking не загрожує.\n«Серцем» даного рішення є досить продуктивний мультимедійний процесор DisplayLink DL-3900-N. Його основною перевагою в порівнянні з іншими рішеннями є можливість одночасної передачі відеопотоків на два інтерфейси. Іншими словами, до HIS Multi-View x2 Dual Display Docking ви зможете підключити два монітори й паралельно виводити на них картинку. Нагадаємо, у тій же моделі HIS Multi-View USB Portable Docking Station так зробити вже не вийде, незважаючи на те, що вона також обладнана двома відеороз’ємами.\nУ результаті HIS HDOCK1 дозволяє не тільки дублювати, але й значно розширювати екранний простір шляхом створення мультимоніторної конфігурації на робочому місці. До того ж не будемо забувати, що той же ноутбук або комп'ютер обладнаний своїми власними відеороз’ємами, завдяки чому можна буде ще наростити загальну кількість дисплеїв.\nЩо стосується максимальної роздільної здатності, то вона обмежена значенням 2048 х 1152 або 2560 х 1600 при використанні двох моніторів. У переважній більшості випадків цього буде цілком достатньо. Формат 4K Ultra HD (3840 х 2160) хоча вже і присутній на ринку, однак ще не набув такої масовості, як Full HD (1920 х 1080). Нікуди не поділася й підтримка 32-бітної глибини кольору. Тобто відображення графічного інтерфейсу із прозорими елементами (наприклад, тема Aero 3D в MS Windows) не стане проблемою для HIS Multi-View x2 Dual Display Docking. Те ж саме можна сказати й про спецефекти, реалізовані у сучасних графічних API, такі як DirectX 10 і 11. На момент анонсу відеоадаптера DirectX 12 ще не був представлений, однак немає ніяких сумнівів, що і з ним не виникне ніяких проблем.\nЩе одним важливим моментом є впровадження вдосконаленого алгоритму компресії відео Displaylink DL3, який ефективніше використовує ресурси системи. Тому для повноцінної роботи відеоадаптера й усіх його вузлів вистачить навіть комп'ютера початкового рівня з одноядерним процесором із частотою 1,6 ГГц і 1 ГБ оперативної пам'яті.\nУ списку сумісних операційних систем компанія HIS вказує тільки недавно випущені програмні продукти: MS Windows 7 / 8 / 8.1 і Mac OS X 10.9. Хоча сам виробник мультимедійного процесора заявляє про підтримку й більш старих версій, зокрема MS Windows XP SP3 / Vista і Mac OS X починаючи з ревізії 10.6.\nПідсистема оперативної пам'яті пристрою представлена мікросхемою EtronTech EM68C16CWQE-18H стандарту DDR2 і обсягом 128 МБ, яка працює на частоті 1066 МГц.\nДва порти USB 3.0 для підключення пристроїв, які вимагають високої пропускної здатності інтерфейсу, функціонують під керуванням контролера VIA VL811-Q8P, а за роботу більш повільних роз’ємів USB 2.0 відповідає концентратор FE1.1S. Підтримка ж гігабітного (до 1000 Мбіт/с) провідного мережевого з'єднання реалізована силами чіпа Realtek RTL8211E.\nДля перевірки можливостей USB-адаптера HIS HDOCK1 використовувалася наступна конфігурація:\nОсновне призначення моделі HIS Multi-View x2 Dual Display Docking полягає у виведення або дублюванні картинки на додатковий екран. Виходячи із цього, саме дану можливість ми вирішили досліджувати на практиці в першу чергу. Відзначимо, що під час експерименту використовувалося підключення тільки одного монітора й максимально можлива для цього режиму роздільна здатність - 2048 х 1152.\nПорівняння якості відтворення відеоролика при передачі сигналу через відеокарту й USB-адаптер HIS Multi-View x2 Dual Display Docking. Відеокарта.\nПорівняння якості відтворення відеоролика при передачі сигналу через відеокарту й USB-адаптер HIS Multi-View x2 Dual Display Docking. USB-адаптер.\nУ результаті картинка без проблем дублюється або масштабується на два пристрої виведення зображення. При цьому візуально немає ніякої різниці між відеорядом, записаним з відеокарти й USB-адаптера: в обох випадках ролик відтворюється плавно й без яких-небудь артефактів. Якщо ж використовувати HIS Multi-View x2 Dual Display Docking у ролі основного пристрою для передачі відеосигналу, то й тут повний порядок: ніяких ривків або замилювання зображення ми не спостерігали.\nПорівняння якості відтворення ігрового процесу при передачі сигналу через відеокарту й USB-адаптер HIS Multi-View x2 Dual Display Docking. Відеокарта.\nПорівняння якості відтворення ігрового процесу при передачі сигналу через відеокарту й USB-адаптер HIS Multi-View x2 Dual Display Docking. USB-адаптер.\nПід час запуску динамічної гри були отримані також відмінні результати. Ігровий процес відображається плавно, при цьому ніяких підвисань картинки чи найменших натяків на запізнення реакції на натискання клавіш або руху мишкою немає й близько. І це з урахуванням того, що HIS HDOCK1 виступав у ролі основного пристрою для передачі відеосигналу.\nПід час тестування обидва інтерфейси (HDMI і DVI-I) зарекомендували себе однаково добре, тому на практиці ви можете сміливо використовувати кожен із них. Режим виведення картинки на два одночасно підключені пристрої працює також відмінно: зображення масштабується без яких-небудь проблем, при цьому його якість залишається на дуже високому рівні.\nТестування роботи LAN-інтерфейсу\nУ порівнянні з гігабітними роутерами функціональність вузла USB-відеоадаптера, відповідального за обмін даними через LAN-інтерфейс, можна назвати середньою. Нагадаємо, що тут встановлений порт Gigabit Ethernet з теоретичною пропускною здатністю до 1000 Мбіт/с, хоча в реальних умовах середня швидкість при перехресній передачі даних лише злегка перевищила позначку 590 Мбіт/с, а максимальна склала 800 Мбіт/с. Однак потрібно розуміти, що ми маємо справу не з повноцінним мережевим обладнанням, а з док-станицею, яка містить частину його функцій. Тому, на наш погляд, такі результати є більш ніж прийнятними. Та й навряд чи в тих умовах, у яких передбачається використовувати HIS Multi-View x2 Dual Display Docking, знадобиться ще більша швидкість провідного з'єднання.\nЯкщо ж порівнювати показники героя даного огляду й моделі HIS Multi-View USB Portable Docking Station, то вони вийшли практично ідентичними, що говорить про досить якісну реалізацію вузла мережевого підключення.\nТестування роботи інтерфейсу USB 3.0\nДля перевірки можливостей вихідного порту USB 3.0 ми використовували портативний SSD-накопичувач Verbatim Store 'n' Go USB 3.0 External SSD (47622).\nНакопичувач підключений до комп'ютера\nНакопичувач підключений до адаптера (монітор не приєднаний)\nНакопичувач підключений до адаптера (здійс-нюється виведення зображення на монітор)\nAS SSD Copy-Benchmark 1.7.4739.38088\nHD Tune Pro 5.50 – Hard Disk/SSD Utility\nСередній приріст продуктивності щодо еталонного результату (коли накопичувач підключений до комп'ютера)\nЯк показав експеримент, продуктивність зовнішнього накопичувача знаходиться практично на тому ж рівні незалежно від того, чи підключений він прямо до комп'ютера або ж через USB-відеоадаптер. Під час виведення зображення на приєднаний монітор падіння швидкості читання / запису не спостерігалося.\nІз усього цього напрошується висновок, що можливостей апаратної платформи USB-відеоадаптера HIS Multi-View x2 Dual Display Docking цілком вистачає для забезпечення стабільної роботи одночасно всіх його вузлів.\nЯкщо всі розглянуті раніше USB-відеоадаптери були портативними моделями, то HIS Multi-View x2 Dual Display Docking (HIS HDOCK1) можна по праву назвати вже стаціонарним рішенням. Все-таки необхідність живлення від розетки значно знижує вашу мобільність. Зате цей недолік з лишком компенсується вражаючим функціоналом, яким обладнана дана модель.\nУ першу чергу хочеться відзначити можливість одночасного виведення зображення на два монітори. Причому підтримуються як аналогові, так і цифрові пристрої, і навіть проектори. Завдяки використанню ефективного алгоритму компресії відео й продуктивної апаратної платформи обробка потоку даних здійснюється без яких-небудь затримок і викривлень картинки. Як показало тестування, характер переданого зображення також не має ніякого значення: навіть ігровий процес на підключеному моніторі відображається плавно й без підвисань. Також відсутнє запізнення реакції на натискання клавіш або рухи мишкою. Найголовніше, що при всьому цьому на комп'ютер лягає мінімальне навантаження, і він паралельно може виконувати трудомісткі завдання практично без втрати продуктивності.\nПри побудові мультимедійної системи в користувача напевно виникне необхідність у підключенні іншої периферії, наприклад, зовнішніх накопичувачів з відео- і аудіофайлами, фотопринтера, мишки, клавіатури, мікрофона, навушників або навіть мережевого сховища. Саме тут дуже стане в пригоді додатковий функціонал, який реалізований в HIS Multi-View x2 Dual Display Docking. Усі перераховані вище пристрої без проблем можна буде підключити до даної моделі, причому одночасно. Іншими словами, крім своєї безпосередньої функції, цей відеоадаптер також забезпечить простий і зручний доступ до цифрової техніки, особливо якщо в домі немає стаціонарного ПК. Чим не знахідка для сучасного користувача?\nміцний корпус із відмінною ергономікою;\nпростота в роботі та налаштуванні;\nможливість одночасного виведення зображення на два підключені монітори;\nпідтримка виведення зображення через інтерфейси HDMI, DVI і VGA (з використанням перехідника);\nпідтримка роздільної здатності аж до 2048 х 1152 (2560 х 1600 при використанні двох моніторів);\nвідмінна якість картинки в режимі дублювання та розширення екранного простору;\nможливість обробки та передачі кольору глибиною 32 біта;\nможливість обробки та передачі 3D-графіки й ігрового процесу;\nможливість передачі 6-канального аудіопотоку;\nпростота масштабування мультиекранних систем;\nвикористання функціонального мультимедійного процесора;\nдля обміну даними з комп'ютером використовується інтерфейс USB 3.0;\nнаявність гігабітного порту для організації мережевого провідного з'єднання;\nнаявність двох портів USB 3.0 і чотирьох USB 2.0 для підключення додаткових пристроїв;\nнаявність аудіовиходів для підключення навушників і мікрофона;\nроз’єми USB 3.0 підтримують технологію прискореної підзарядки приєднаних до них пристроїв;\nпід час виведення зображення на підключений монітор продуктивність інших вузлів залишається на тому ж рівні.\nUSB-адаптер не є альтернативою дискретної відеокарти або вбудованої графіки;\nу реальних умовах середня швидкість при перехресній передачі даних через LAN-інтерфейс становить близько 590 Мбіт/с;\nUSB-відеоадаптер сумісний з портом USB 2.0, однак для забезпечення максимальної продуктивності пристрою рекомендується використовувати з'єднання через роз’єм USB 3.0;\nдля подачі живлення використовується зовнішній мережевий адаптер.\nвідсутність підтримки прямого виведення картинки через інтерфейс DisplayPort (потрібна наявність спеціального контролера на стороні монітора або телевізора).\nВисловлюємо подяку компанії HIS за наданий для тестування USB-відеоадаптер.\nВисловлюємо подяку компаніям ASRock, Intel, Sea Sonic Electronics, TwinMOS Technologies і Verbatim за надане для тестового стенду обладнання.


Харківські комунальники ведуть боротьбу з рекламою наркотиків на будинках - Новини - Харківська міська диспетчерська служба 1562\n«Вандали, на жаль, не тільки псують фасади будівель, приватних будинків і огорожі, але їхні написи не завжди нешкідливі. Більшість з цих написів вказують місця, де можна придбати наркотики, а деякі малюнки навіть закликають до суїциду. Тому, коли ми виявляємо подібні написи, намагаємося їх відразу зафарбовувати», - зазначила Лариса Рубан.\nЗа її словами, сьогодні в Харкові обмальований адресами так званих «закладок» кожен другий, а іноді і кожен житловий будинок. Боротися з цією проблемою складно, оскільки після зафарбовування одного напису на цьому місці з'являється новий.\n«Ми не можемо запобігти цьому вандалізму, тому ми звертаємося до харків'ян, які можуть допомогти в цій роботі. Якщо люди прийдуть на дільниці КП «Жилкомсервіс», ми забезпечимо їх матеріалами - фарбою та інвентарем. Харків'яни дуже допоможуть, зафарбувавши напис хоча б на одному будинку», - сказала Лариса Рубан.


15 дивовижних способів використання вівсянки - vsyachyna.com\nYou Are Here:→Їжа та напої→Рецепт→15 дивовижних способів використання вівсянки\nЯк ви думаєте, чи зможете ви втрачати вагу, знижувати рівень холестерину в крові і знижувати ризик виникнення діабету, витрачаючи на це всього 13 центів в день? Найімовірніше, ви подумаєте, що це неможливо. Однак завдяки вівсянці, вартість якої в середньому становить менше 15 центів за порцію, це цілком реально. Існує кілька причин, за якими вівсянка є настільки корисним продуктом. У ній повно клітковини – поживної речовини, що поліпшує загальний стан здоров’я і прискорює втрату ваги, а також резистентного крохмалю, який дуже повільно перетравлюється і провокує викид травних кислот, що пригнічують апетит і прискорюють процес спалювання калорій. Дослідження показують, що заміна п’яти відсотків денного споживання вуглеводів на резистентний крохмаль дозволяє поліпшити метаболізм більш ніж на двадцять відсотків. Вівсянка володіє такою кількістю переваг, що вона заслуговує місця на столі кожної людини – і не тільки в класичній формі сніданку.\nЧи знаєте ви, що вівсяні пластівці можна використовувати в якості альтернативи панірувальні сухарі при приготуванні фрикадельок, курячих Наггетс і м’ясного рулету? Цей спосіб не дуже поширений, проте це простий і зручний варіант внесення в сімейне харчування корисного інгредієнта. Залежно від того, яке блюдо ви готуєте, ви можете задуматися про подрібненні пластівців в блендері, щоб їх текстура більше нагадувала панірувальні сухарі.\nНабридло щотижня викладати цілий статок за гранола і батончики? Ви можете заощадити, роблячи батончики на основі вівсяних пластівців прямо у себе вдома. Ви можете додавати інгредієнти на свій розсуд. У будь-якому випадку такі вироби прості у приготуванні, вони низькокалорійні, корисні і дуже смачні.\nЯкщо ви зазвичай вдома робите хліб, вафлі і десерти, використовуючи при цьому просту муку, то ви втрачаєте прекрасний шанс додати корисні продукти в свій раціон. Звичайно, ви можете придбати вівсяну муку в магазині – вона є набагато більш здоровою альтернативної, але при цьому досить дорогою. Але ви можете заощадити, якщо у вас є кухонний комбайн і вівсяні пластівці. Отримана маса буде точно такий же, як і в магазині, і ви зможете замінити нею борошно в своїх улюблених рецептах.\nЗвичайні маффіни не тільки підсолоджені великою кількістю цукру, вони також зроблені з борошна, тобто повні вуглеводів, які організм переробляє в цукор, а потім в глюкозу. Вона в підсумку відкладається як жир, якщо не використовується в якості палива для тіла. Звичайно, мафіни – це далеко не самий здоровий вибір для сніданку, так що якщо ви не хочете від них відмовлятися, хоча б зробіть їх більш здоровими. Замініть борошно на вівсяні пластівці. Також вам варто задуматися про те, щоб замінити цукор бананами.\nУ вас в будинку немає нічого, крім вівсянки, яєць і якихось дрібниць? Не проблема, навіть з таких інгредієнтів можна створити цілком ситний і корисний обід. Вам потрібно просто зварити вівсянку, як ви робите це зазвичай, а поки вона вариться – підсмажити яйце. Потім з’єднайте ці два блюда, додайте те, що у вас є (наприклад, сир, цибуля або подібні інгредієнти), і ваш здоровий пізній сніданок або ранній обід готовий.\nВам навіть не обов’язково готувати вівсянку, щоб її вживати – досить лише замочити її у воді або іншої рідини, яка вам більше подобається, додати родзинки і інші інгредієнти на ваш смак і залишити на деякий час. Все залежить від вашого смаку – можна залишити вівсянку на півгодини, а можна і на цілу ніч. Аромати змішаються в закритому посуді, і у вас вийде повноцінне блюдо.\nЯкщо ваш ранковий смузі не дозволяє вам насититися, і ваш шлунок починає бурчати практично моментально, варто задуматися про те, щоб додати до напою трохи вівсянки. Для цього вам спочатку потрібно подрібнити в блендері потрібну кількість вівсянки, а потім додати всі інші інгредієнти і знову включити блендер. В результаті вийде більш густий напій з великим вмістом клітковини, який дозволить вам відчувати ситість ще довгий час.\nЗавдяки мультиварці ви тепер можете приготувати собі вівсяні пластівці в будь-який час. Все, що від вас вимагається, – завантажити в мультиварку вівсянку, залити молоко і засипати трохи кориці, а до вибраного часу підготувати різні добавки, такі як сухофрукти, горіхи, кокосова стружка і так далі, для більшої різноманітності.\nЯкщо ви хочете підвищити щільність будь-якого зі страв, таких як суп, соус або рагу, або ж підвищити їх корисність, вівсянка – прекрасний вибір. Але не варто просто класти в блюдо пластівці. Вам слід їх подрібнити так, щоб не залишилося великих шматочків.\nЦя страва робиться з нарізаного цукіні, вівсяних пластівців, молока, приправ і різних доповнень до смаку. Цукіні додасть вашої каші зеленуватий відтінок, так що не варто лякатися – це цілком природно. Більш того, це вкрай простий спосіб додати до вашого сніданку трохи овочів.\nЧи відчуваєте труднощі з тим, щоб ваша вегетаріанська котлета в бургер трималася і не розсипалася? Ніяк не можете насититися своїм блюдом? Додайте вівсянку! Ви навіть не відчуєте різницю в смаку, але вам сподобається покращена текстура.\nЦе може бути трохи незвично, але ви можете додавати вівсянку в ваше м’ясо для барбекю. Цей прийом не тільки дозволить вам додати до вашого страви клітковину і прекрасно впливає на імунітет вітамін А, але також збільшить обсяг продукту, так що ви зможете або заощадити на м’ясі, або нагодувати більше гостей.\nВикористовуйте замість гранола\nЯкщо ви використовуєте гранола для того, щоб зробити свій йогурт смачніший, ви уповільнює свій процес схуднення. Звичайно, гранола – це відносно здоровий варіант, однак не варто забувати, що в ній також є досить багато калорій, жирів і цукру. Замініть гранола на вівсяні пластівці – в них набагато менше калорій. Але це не означає, що вам потрібно просто посипати свій йогурт сирими пластівцями. Підігрійте їх в мікрохвильовці з водою, екстрактом ванілі і корицею. Коли суміш буде готова, додайте її до йогурту. Ви можете зробити блюдо ще більш оригінальним, додавши миндальную стружку і нарізані свіжі фрукти.\nЦе ідеальний варіант для тих, у кого немає часу, але при цьому є бажання худнути. Ви можете заморозити готові страви з вівсянки, щоб потім швидко розморозити і з’їсти. На щастя, зараз це стає все більш модним підходом, і деякі компанії починають випускати готові страви з вівсянки з різноманітними ароматами, від бобів до курки з грибами.


У Києві на грип і ГРВІ захворіло 11 тисяч чоловік » Слово і Діло\nПро це повідомляє пресслужба Київської міської державної адміністрації (КМДА) у понеділок, 15 лютого.\nЗа минулий тиждень на грип та ГРВІ захворіли 11 058 осіб, із них 4 758 дітей та 6 300 дорослих. У структурі захворюваності діти складають 43%, а на попередньому тижні - 38,8%. Серед школярів захворюваність зросла на 32,9% - зареєстровано 2240 випадків.\nДо медичних установ були доставлені 598 осіб, з них 44 - діти.\nУ столиці захворюваність на грип та ГРВІ нижче від базової лінії на 50,3%.\nРаніше повідомлялося, що в Україні з 18 по 24 січня на грип та ГРВІ захворіли понад 110 тисяч осіб.