Майкл Карпентер, постійний представник США в ОБСЄ - ПолiтДумка\nМайкл Карпентер, постійний представник США в ОБСЄ\nПостійний представник США в ОБСЄ Майкл Карпентер переконаний, що наразі настав час «переосмислити архітектуру європейської безпеки». Зокрема, це стосується і принципу консенсусу, який блокує ефективну роботу ОБСЄ. Крім того, за його словами, постійне порушення росією підписаних раніше угод і взятих зобов’язань робить сумнівним укладання з нею будь-яких інших договорів у середньостроковій та довгостроковій перспективах.\n— Пане посол, американське розвідувальне співтовариство неодноразово попереджало про очікуване вторгнення росії в Україну. Утім, чи вірили ви особисто в те, що путін таки наважиться на це? Чи можете пригадати, як ви сприйняли перші повідомлення про початок повномасштабної війни?\n— Так, у нас було багато детальної інформації, яка вказувала на те, що дійсно може бути повномасштабне вторгнення. Особисто мені було дивно, що в Кремлі взагалі можуть так сильно прораховуватися, адже, очевидно, що росіяни самі мають доступ до великої кількості розвідданих.\n— Російська армія продовжує бомбардувати українські міста та села. Зараз Україні терміново потрібна безполітна зона над її територією. Чи бачить Вашингтон можливість допомогти Україні закрити небо?\n— Ми бачимо можливість допомогти Україні закрити небо шляхом надання низки різних платформ, які зможуть досягти цієї мети. Я не думаю, що з мого боку було б розумно в деталях розповідати про конкретні типи систем зараз, у цьому інтерв’ю.\nМи розуміємо, що це терміново, і ми намагаємося поставити якомога більше оборонних систем у максимально стислі терміни. Це непросто. Адже це не так, що у нас є системи, які просто лежать десь на полиці, готові до використання… Але ми справді прискорюємо кожен аспект закупівель, який у нас є, щоб можна було поставити в Україну якомога більше і швидше.\n— Деякі аналітики вважають, що новий Гітлер — володимир путін, з метою уникнення військової поразки рф в Україні та щоб зламати волю українців до спротиву, може застосувати тактичну ядерну зброю для ударів по українській території. За їх оцінкою, неготовність США та НАТО зараз ввести безполітну зону над Україною може лише сприяти думкам путіна у цьому напрямі – з розрахунком на те, що Захід зараз боїться відреагувати у військовому плані й потім також не відреагує. Що ви думаєте із цього приводу?\n— Передусім, не дай Боже, щоб стався такий катастрофічний сценарій.\n— На переговорах із росією у Туреччині українська делегація офіційно представила свої пропозиції щодо нової системи гарантій безпеки для України, можливим учасником якої може стати також ваша держава. Чи готові Сполучені Штати стати гарантом безпеки України, згідно із запропонованою українською стороною концепцією?\n— Мені не дуже добре відомо, як ці поняття виглядають на практиці, і тому все залежить від деталей того, як усі ці тексти та речі будуть сформульовані. Очевидно, що ми будемо робити все можливе, щоб підтримати Україну на переговорах і спробувати досягти припинення вогню та рішення, яке захищатиме суверенітет і територіальну цілісність України. Я вважаю, що це дуже важливо. Але диявол, як відомо, криється в деталях. І тому нам треба дивитися на те, що пропонується.\n— Війна проти України зруйнувала всю архітектуру міжнародної безпеки. Як виявилося, немає ніяких міжнародних організації чи міжнародних договорів, здатних запобігти та зупинити розпочату росією збройну агресію. Особливо це стосується ОБСЄ, основною метою якої якраз і було запобігання такій війні в Європі. Чи є сенс взагалі у такій організації, особливо, коли у ній продовжує залишатися держава-агресор, а всі рішення ухвалюються консенсусом? Яким ви бачите майбутнє ОБСЄ?\n— Безперечно, це виклик для ОБСЄ. Вона все ще виконує багато корисної роботи в різних країнах у регіоні. Є багато проєктів і програм, які насправді допомагають покращити життя людей — від Центральної Азії до Західних Балкан і Східної Європи. Але ви маєте рацію в тому, що, коли така велика країна, як росія, ядерна держава, порушує всі принципи та зобов’язання, які є основою для цієї Організації, то тоді стає очевидним, що ані безпека, ані співробітництво в Європі неможливі. І саме в цій точці ми знаходимося сьогодні.\n— При цьому в ОБСЄ працює багато персоналу, направленого на посади від росії. Наскільки ці люди можуть бути зараз неупередженими щодо принципів Організації? Як держави-учасниці ставляться до цього?\n— У принципі, людей слід оцінювати на основі того, як вони працюють як особистості. На практиці ж, звичайно, ми знаємо, і про це я вже сказав раніше, що росія порушує всі принципи та зобов’язання, що лежать в основі інституцій та польових місій ОБСЄ. І тому важко зрозуміти, як люди, які представляють російську федерацію, можуть виконувати роботу, що вимагає відданості цим принципам та зобов’язанням, – коли країна, яка їх направляла, не просто не дотримується цих зобов’язань, але й щодня активно їх порушує. І тому це ще одна проблема, з якою ми стикатимемося у подальшому і яку нам потрібно буде вирішувати невідкладно.\n— За результатами вашої щоденної взаємодії з російськими дипломатами в ОБСЄ, чи відчуваєте хоч якісь зміни їхньої позиції? Чи спостерігається серед них готовність припинити брехати і відмовитися від путінського режиму?\n— І так, і ні. Тобто, російські дипломати тут, в ОБСЄ, постійно ведуть військову пропаганду, говорять неправду та поширюють дезінформацію про природу війни росії проти України. Однак, мушу зазначити, що на останніх кількох засіданнях Постійної ради представники росії робили вже більш поверхневі заяви, вони вже не викладали свої позиції так детально, як це робили кілька тижнів тому.\n— Невдовзі розпочнеться головування Білорусі у Форумі з безпекового співробітництва. Як ви ставитеся до того, що Білорусь, яка є співагресором у нинішній війні рф проти України, виконуватиме функції головування в цьому директивному органі ОБСЄ?\n— Я не можу собі уявити, що держави-учасниці будуть змістовно взаємодіяти з державою, яка є співагресором і чиї останні вибори були абсолютно нелегітимними. Таким чином, вона не є легітимним головуючим для такого органу, як Форум з безпекового співробітництва, який виконує важливу роботу. І тому я не бачу, як така держава, як Білорусь, може легітимно виконувати таку роботу. Я б не хотів випереджати ситуацію і робити будь-які оголошення прямо зараз, але я підозрюю, що ви побачите, що інші держави-учасниці великою мірою дотримуються цієї точки зору: Білорусь не може головувати.\n— Після блокування росією продовження мандату СММ, як ОБСЄ може посилити свою польову присутність в Україні? Чи спроможна Організація взагалі відігравати якусь роль у припиненні російської агресивної війни проти України?\n— Насправді зараз ми дуже інтенсивно обговорюємо те, як повернути ОБСЄ. Знову ж таки, я не хочу випереджати жодних заяв, які будуть зроблені, але йдуть активні розмови про повернення ОБСЄ в Україну в найближчому майбутньому, я маю на увазі лічені дні.\n— Раніше в ОБСЄ запустили Московський механізм з метою вивчення правозахисних та гуманітарних наслідків вторгнення російської федерації. Якою може бути подальша роль ОБСЄ у фіксації воєнних злочинів в Україні та масових порушень прав людини і міжнародного гуманітарного права?\n— Це дуже важлива тема, і тут ОБСЄ може зіграти роль, і вона вже це робить. Як ви сказали, вже є місія зі встановлення фактів, яку підтримує БДІПЛ, і яка збирає інформацію про порушення прав людини, міжнародного гуманітарного права, воєнні злочини, а також можливі злочини проти людства. З огляду на те, що масштаби російських звірств дійсно зашкалюють, дуже важливо задокументувати ці злочини та порушення прав людини, зібрати та зберегти докази і передати їх до відповідних юрисдикцій, таких як Міжнародний кримінальний суд чи Міжнародний суд справедливості ООН. Має бути відповідальність на всіх рівнях ланцюга командування. І тому ми дуже підтримуємо цей процес.\n— Зараз обговорюються різні шляхи зупинення агресивної війни росії проти України, зокрема, порушується і питання введення міжнародних миротворчих сил. Як ви оцінюєте цю ідею?\n— Я думаю, цей варіант завжди має бути на столі, і він може мати багато переваг, якщо подивитись на роль операцій з підтримки миру в інших частинах світу. Як відомо, ООН – це міжнародна організація з найбільшим досвідом миротворчої діяльності. Тож, на мою думку, якщо настане час, коли ми зможемо застосувати цей інструмент, то нам, безперечно, треба буде розглянути його.\n— На вашу думку, які військові та політичні цілі ставив путін, розпочинаючи масштабну війну проти України? Як ви оцінюєте досягнення цих цілей на нинішньому етапі?\n— Цілі путіна видаються дуже… майже середньовічними за своєю природою – завоювати територію іншої держави і включити її в російську практично імперську зону впливу. Щодо того, чи вдасться йому це…Як я вже сказав, на моє переконання, він зробив стратегічну помилку і він пошкодує про це рішення, і російський народ шкодуватиме про це рішення, напевно, протягом наступних поколінь.\nФото: OSCE/Micky Kroell, USOSCE


Як ходити з дітьми за покупками: 4 вказівки | CREDO\n05 Червня 2019, 14:25 1688\nПокупки в маркеті — це подія, яка несе з собою безліч переживань. Особливо для малої дитини.\nНу а якщо для дитини, то також і для тата/мами. Тому варто взяти до уваги різні можливості, які можуть допомогти, щоби час, проведений на закупах, був витратою трохи грошей, а не багато нервів.\nЧи варто брати дитину за покупками?\n— Ти вже вибрала собі іграшку? — запитала мама.\n— Так, — відповіла дівчинка, тримаючи в руках дві.\n— Ти мала вибрати одну, — спокійно сказала мама.\n— Але якщо купити дві, то буде дешевше, — відказала дочка.\nЯ всміхнулася на цю економічно раціональну відповідь, почуту при касі. Вже певний час я прислуховуюся до діалогів у маркетах, приглядаюсь, як саме діти переконують батьків, щоби дістати собі те, що вони видивилися.\nНе раз я подумки дивуюся тим, хто вирішує взяти свою малечу на закупи, зокрема в «гарячий» час промоцій.\nЗ одного боку, це нагода вчити їх хазяйновитості й уміння вибирати, а з другої — це може бути момент переживання розчарувань, злості й утоми після ходіння «алеями» супермаркету. Багато залежить від батьків.\nМені на думку спадають кілька вказівок…\n1.До покупок готуватися треба вдома.\nПерш ніж вийдете, складіть разом список потрібного. Ще вдома, поки не промовляють заповнені полиці, є шанс, що голос заберуть реальні потреби чи брак у хатніх запасах. Це також хороший момент, щоб домовитися з дитиною, наприклад, про покупку однієї вибраної речі, як і на розмову про те, чи це взагалі можливо.\nЯкщо це можливо, залучайте дитину в процес покупки: пошуки потрібного по магазину, складання у візок чи в кошик (часто в супермаркетах є дитячі візочки), викладання вибраного на стрічку конвеєра біля каси тощо. Тоді дитина відчує, що вона потрібна. Завдяки тому, що їй буде визначено мету, її увага буде більше зосереджена на перегляді полиць у пошуках потрібного, а не тільки цікавинок для себе. Дітям важливо правильно виконати завдання.\nЯкщо ви домовилися з дитиною тільки на одну річ, то тримайтеся цього. Це складно, особливо коли ви переможно пройшли повз купу акцій і промоцій, а тут раптом біля самої каси так багато всілякого для покупок: солодощі, іграшки, розмальовки… Це не є чимсь поганим, але може стати останньою спокусою перед виходом із маркету. Я стикалася з таким розв’язанням, що є каси без солодощів — тоді варто підходити туди.\nЯкщо біля кас немає черги, то можна розпочати ходіння маркетом від розглядання того спокусливого дріб’язку, щоби потім він уже не був таким спокусливим.\n4.Беріть до уваги свої та дитячі реальні можливості\nЯкщо у вас немає грошей саме на те, що дитина вибрала, то постарайтеся їй це пояснити. Завдяки цьому вона навчиться, що не все й не завжди доступне, що іноді треба почекати, заощаджувати, вибирати. Можна так домовитися з дитиною, що на цю річ ви будете відкладати гроші.\nА якщо йдеться про можливості дитини, то мені згадується такий експеримент Жана Піаже, що стосувався інтелектуального розвитку дітей. Якщо ваше маля вибирає одну дорогу річ, можна йому запропонувати дві, які разом коштуватимуть менше. Дитина зрадіє, що матиме дві речі, а не одну.\nАбо коли вибрана річ мала і дорога, то запропонуйте велику і дешевшу. Дитина має втішитися тим, що вона отримає більше, ніж сама хотіла. Цей принцип спрацьовує для дітей приблизно до 7 років, коли їхній розум ще у «переодпераційній» стадії, тобто не здатний виконувати суто логічні операції. Такий малий фокус, але це насправді діє!\nНе беріть дитину за покупками, якщо…\n— …не маєте часу або сил, щоб навчати її вибирати, розмовляти з нею про те, що їй подобається, чого би вона хотіла і чому щось можна купити, а чогось — ні. Якщо вам треба пройтися за покупками швидко і ви берете з собою дитину, найімовірніше, вона сповільнить ваш маркетомарафон, затримуючись у привабливих для неї місцях. Діставши велику кількість імпульсів, складних для засвоєння за короткий час (запахи, звуки, вигляд), дитина може стати роздратованою і впасти у непотрібний для вас стрес.\n— …вибираєтеся на закупи перед святами. Я сама на цьому спіктнулася, коли у так звану чорну п’ятницю побачила величезну купу плюшевих ведмедиків, кинуту посеред супермаркету. І як потім такий ведмедик може бути улюбленим, єдиним, винятковим, якщо таких у магазині повно, і то ще «викинутих» як акційна нагода?\nОкрім того, під час акцій з кожної полиці щось привертає увагу, виблискує, стирчить — скільки ж то разів ми, дорослі, не встояли перед таким заохочуванням. А що вже казати про дітей, у яких голова обертом іде від такого надміру! Ну і, власне, чому дитина має відчути «магію свят» на розпродажах, а не у своєму домі, в святковій сімейній атмосфері?…\nПереклад CREDO за: Міра Якубовська, Aleteia


20 жовтня 2020, Київ 12:10\n19 березня 2009, 23:25\nКиїв – Нерозсекречених документів про репресії, голодомори та український визвольний рух у системі Державного комітету архівів України немає. Усі вони вже розсекречені у попередні роки. Про це повідомила Ольга Гінзбург, два місяці тому поновлена рішенням уряду на посаді Голови Держкомархіву. Але проблема є, за словами Гінзбург, із оприлюдненням цих документів, оскільки Конституція забороняє без дозволу людини поширювати інформацію про неї. Також Гінзбург наголосила, що її особисте ставлення до радянської історії – «на роботу не впливає».\nПротягом лютого Державний комітет архівів перевіряв сам себе щодо того, чи є ще у сховищах нерозсекречені документи, які окремим Указом зобов’язав розсекретити й оприлюднити Президент. Усі архівні установи (9 центральних і 27 регіональних) переглянули свої фонди і прозвітували: нерозсекреченого не залишилося.\nЛише документи військового відомства, з яких ще не зняли гриф «таємності», бо Міністерство оборони України до них не має стосунку, а Міністерства оборони Радянського Союзу вже не існує. А також засекречені документи ще залишилися в галузевих архівах СБУ та Міністерства внутрішніх справ.\nВ архівних установах України довічно зберігається близько 5 мільярдів документів. Із них лише у Центральному державному архіві вищих органів влади та управління України (ЦДАВО) розсекречено 1106 фондів: у них близько 98 тисяч справ, а кожна справа містить приблизно 50 документів. Тож за 11 років розсекречено приблизно 5 мільйонів документів, розповіла директор ЦДАВО Наталя Маковська.\nОприлюднювати особисті справи забороняє Конституція\nАле з оприлюдненням ситуація інша. Як зазначає Ольга Гінзбург, «оприлюднення документів, згідно з Указом Президента, в деякій частині суперечить статтям 32, 34 Конституції України, які забороняють поширювати без дозволу людини інформацію про неї».\nЩо ж саме опублікували – можна пересвідчитися на окремій сторінці веб-порталу Деркомархіву.\nОднак деяку інформацію не оприлюднюють з огляду на можливе соціальне напруження. Йдеться, наприклад, про справи «спецпереселенців», яких виселялися з території України уже у повоєнні роки.\n«Справи спецпереселенців на сьогодні вже не мають грифу секретності. Але доступ до них обмежений у зв’язку з тим, що виселення родин членів ОУН-УПА відбувалися у загальному масиві. Для того, щоб виселити село, писалися доноси. Але їх писали не люди, а співробітники НКВС, щоб були підстави для виселення. Між тим, якщо хтось захоче ці документи подивитися, то він побачить у цих документах прізвище свого сусіда, який нібито написав донос. Це несе певну загрозу для соціального спокою», – прояснила ситуацію Надія Платонова, Директор Державного архіву МВС.\nАрхівоване зараз знищити в Україні неможливо\nУсі інші архівні установи є абсолютно відкритими для охочих вивчати документи, наголошує директор Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України Наталя Маковська. І дуже емоційно відреагувала на запитання, чи можна зараз знищити архівні документи.\nНаталя Маковська запевнила, що це неможливо, бо у сховище навіть пані Гінзбург без дозволу та супроводження не потрапить.\n«Усі мають електронні картки, є відеокамери спостереження, усі документи, усі фонди є пронумерованими. Три з половиною тисячі архівістів працюють відповідально і професійно, незважаючи на зміну влади у країні і керівництва Державним комітетом», – зазначає директор ЦДАВО.\nОднак документи нищилися і нищаться зараз «до передачі в архіви на зберігання», каже директор Центрального державного архіву громадських організацій Володимир Лозицький.\nАле простежити за цим важко, і це не є компетенцією архівних установ.\nГінзбург: висвітлення Голодомору нічого хорошого не дало\nГолова Державного комітету архівів Ольга Гінзбур зазначила, що, на її переконання, «суспільство має знати усю правду про те, що було – і про нищення, і про будівництво». Відтак, вона каже, що докладе усіх зусиль, щоб архівні установи функціонували справно. Хоча для цього потрібні нові приміщення (такі як, скажімо, у російському Санкт-Петербурзі), охорона, оновлення кадрів та збільшення фінансування.\nРадіо Свобода запитало, чи не заважають цій роботі особисті переконання пані Гінзбург та чи змінила вона своє ставлення до Голодомору після розсекречення документів про це?\nКомуністка Ольга Гінзбург відповіла так: «Я роблю все, що вимагає моя посада. І моя особиста позиція не впливає на роботу. Але моя особиста думка полягає в тому, що вся історія висвітлення Голодомору нічого хорошого у суспільство не принесла. Суспільство зараз у депресії, багато проблем. Тому не це зараз потрібно людям. Можете поговорити з окремою людиною, з колективом, жителями села чи міста – люди чекають чогось приємного і доброго. Проживши життя, я напевне знаю, що суспільству треба дати позитив. І на позитиві, й на прикладі, повести за собою народ. Показати, як будували, як жертвували... І я, нехай це вам видасться смішним, завжди згадую Корчагіна. Хай це була міфічна фігура... Але він говорив, що життя треба прожити так, щоб потім соромно не було. Слід треба за собою залишити, не аналізувавши чужі помилки, а самому щось зробивши. От мені так здається, от я так живу! Хоча так склалося, що журналісти про мене ніколи нічого хорошого не розповідають».\nДовідка: 10 квітня 2008 року Кабінет міністрів звільнив члена Компартії України Ольгу Гінзбург із посади голови Держкомархіву і призначив замість неї Олександра Удода.\n21 січня уряд звільнив Удода з посади голови Держкомархіву.\nВід 21 січня 2009 року Кабінет міністрів відновив Ольгу Гінзбург на посаді голови Державного комітету архівів.


Українськi дні культури в Єлгавi | Об'єднання українських товариств Латвiї\n26 листопада в місті Єлгава відбувся заключний концерт в рамках “ Українських днів культури“ . Чудовий захід! Супер концерт! Які запальні танці гостей з Івано-Франківська – ансамблю “Карпати” ! Задушевні українські пісні у виконанні ансамблю “ Веселка“ з мicта Вангажі. Веселі, завзяті дівчата з ансамблю “ Джерело“ заспівали прекрасно! А дитячий ансамбль “Джерельце“ зірвав всi овації! Дякую організаторам такого свята!\nРубрикі: Єлгава, Імміграція, Новини.\nКлючові слова: Українськi дні культури


Energy Blog: Personal Analytics: Встановлення RescueTime для Ubuntu 11.04\nPersonal Analytics: Встановлення RescueTime для Ubuntu 11.04\nНачиталась знову про переваги Yaware, але в них нема підтримки лінукса. Оскільки вести облік своєї активності цікаво - вирішила спробувати тайм-трекер RescueTime. Цей трекер можна налаштувати для Windows, MacOS та Linux.\nКоротко процес встановлення для Ubuntu 11.04:\nЗаведемо екаунт на http://www.rescuetime.com та вкажемо тип тарифу - RescueTime Lite.\nЗавантажимо RescueTime Linux Uploader (rescuetime-linux-uploader-99.tar.bz2).\nРозпакуємо архів та запустимо термінал для цієї папки\nВиконаємо команду python setup.py build\nВиконаємо команду sudo python setup.py install\nАвтоматично RescueTime встановлюється у /usr/local/bin замість /usr/bin. Щоб усунути проблеми викликані цим, пропишемо жорсткі посилання:\nЗапускаємо RescueTime командою rescuetime_linux_uploader\nВказуємо логін та пароль до нашого екаунта.\nНалаштуємо автозапуск RescueTime при старті системи:\nВиконаємо команду gnome-session-properties\nВ полі Name вкажемо RescueTime, в полі Command /usr/bin/rescuetime_linux_uploader.\nЧекаємо 30 хвилин (такий час затримки згідно тарифного плану, у RescueTimePro 3 хвилини) поки наші дані завантажаться і переглядаємо статистику.\nДодаємо інформаційний аплет до панелі задач gnome:\nПравий клік мишкою по панелі, Add to panel, в полі пошуку вказуємо rescue та обираємо RescueTime Information Applet. Він відображає інформацію про стан запису та дає можливість швидкого доступу до дешборда та налаштувань RescueTime.\nОпубліковано Anastasiia Kornilova о 22:00\nМітки: personal analytics, RescueTime, timetracker, ubuntu


Суд у справі Савченко і Рубана відклали через неявку частини захисників – ФОТО | Трибуна - Бровари Новини\nВід Дмитро Карпій 07.05.2019 Коментарів немає\nСудове засідання у справі обвинувачених у тяжких і особливо тяжких злочинах народної депутатки Надії Савченко та екс-керівника центру звільнення полонених «Офіцерський корпус» Володимира Рубана відклали на 11:00 31 травня. Таке рішення Феміда ухвалила, обговоривши зі сторонами питання відсутності частини захисників підсудних. Прокурори залишились незадоволені перенесенням, а сторона захисту Надії Савченко – навпаки, назвавши дії суддів законними. Про це вони розповіли в коментарях журналістам.\nСудове засідання розпочалось сьогодні об 11:00 і тривало не менше 1 години. Присутніх розмістили у найбільшій залі суду. Однак і в ній було тісно: окрім великої кількості журналістів і операторів із камерами, за Надію Савченко прийшла повболівати велика група підтримки.\nІз перших слів суддів стало зрозуміло, що на засідання не з’явилась більшість адвокатів Надії Савченко. А Володимир Рубан зовсім залишився без професійного захисту. Колегія Феміди поставила на обговорення питання можливості проведення засідання за відсутності захисників.\n4 із 8 адвокатів Надії Савченко все ж прибули на засідання\nА професійний захист Володимира Рубана не з’явився\nКолегію суддів очолює Олена Кічинська (ліворуч)\nДержавне обвинувачення заперечило можливість відкладення справи на інші дні. Прокурори зазначили, що у Надії Савченко зараз є адвокати, які можуть її захищати. А для Володимира Рубана варто запросити державного адвоката, давши йому 1 годину на доїзд. Представники прокуратури зауважили, що зараз розглядають невідкладну процесуальну дію, яка обмежена в термінах.\nНатомість сторона захисту наполягала на перенесенні розгляду. Володимир Рубан висловився за перенесення розгляду на період після інавгурації новообраного Президента України. А адвокати Надії Савченко вказали, що зараз триває лише підготовче засідання, тож про невідкладність процесуальної дії не йдеться.\nОдин із адвокатів Надії Савченко\nДо того ж захисники припустили, що інші адвокати могли не знати про засідання з об’єктивних причин. Адвокати Надії Савченко аргументували це тим, що захисники не отримували необхідних клопотань, які стосуються застосування запобіжного заходу. Прокурори на запитання судді повідомили, що адвокатам Володимира Рубана справді не вручали таких клопотань.\nОдразу після цього, порадившись декілька секунд на місці, судді відклали засідання на 31 травня, початок об 11:00. Представники Феміди наголосили, що Володимир Рубан обвинувачений у тяжких і особливо тяжких злочинах, тому участь захисників у підготовчому судовому засіданні є обов’язковою.\nКолегія суддів та запасна суддя\nМайже одразу після відкладення розгляду, Володимир Рубан покинув залу засідання, а Надія Савченко лишилась поспілкуватися із журналістами та прихильниками\nНагадаємо, Надію Савченко заґратували понад рік тому, після оприлюднення відеозапису, де вона обговорює планування теракту у Верховній Раді України. А Володимира Рубана затримали під час перевезення арсеналу зброї в зоні бойових дій на Донбасі.\nУ перші хвилини 16 квітня, одразу після закінчення терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затриманих випустили на волю, а засідання відклали на сьогодні. Однак тиждень-два тому в деяких ЗМІ з’явилась інформація про нібито втечу Володимира Рубана за кордон.\nСудове засідання 15 квітня з перервами тривало з 9:00 ранку до опівночі. Під час нього захисники обвинувачених то не з’являлися, то мінялися, раз по раз просили відтермінування розгляду.\nБровари державна зрада новини Рубан Савченко суд теракт Феміда


iGov переходить на баланс держави • Секція\niGov переходить на баланс держави\n17 липня волонтерський проект iGov перейшов у державну власність. Про це на сторінці у Фейсбуці повідомив його засновник Дмитро Дубілет.\nЗа словами Дмитра Дубілета, перехід у власність держави планувався з самого початку. iGov стає на баланс держпідприємства при Дніпропетровській ОДА. Однак сервіс і далі буде працювати по всій Україні. Засновник проекту зазначив, що відповідно до закону про адміністративні послуги, тепер iGov має повне право офіційно, а не в тестовому режимі, запускати послуги по всій країні.\nЧому це важливо. Коли волонтери зверталися до мерів, керівників областей і районів з пропозицією безкоштовної допомоги, в 99% випадків ми отримували відповідь: ви — недержавна структура, тому ми будемо освоювати бюджети і запускати послуги самі. З першим вони зазвичай справлялися відмінно, з другим — не дуже, — пояснив Дмитро Дубліет.\nКоординувати впровадження електронних сервісів в Україні буде новостворена громадська організація.\nЗ наступного тижня ми починаємо розсилати в усі держоргани офіційні запити. Дуже мені цікаво, чи будуть тепер чиновники знаходити відмовки, щоб залишатися «паперовими»? — додав Дмитро Дубілет.\nВін також зауважив, що сьогодні понад 400 сервісів працюють у Дніпропетровській, Тернопільській, Херсонській, Хмельницькій та інших областях. Якісь повністю автоматичні, якісь — у напівручному режимі. Але всі ці послуги дозволяють мінімізувати кількість візитів громадян до чиновників або повністю їх позбутися.\niGov — громадське некомерційне об’єднання, яке створило портал державних послуг igov.org.ua. На ньому кожен може в електронній формі отримати певну державну послугу. Проект реалізовувався коштами волонтерів та за підтримки Адміністрації Президента, Кабміну тощо. Сайт запустили у 2015 році.\nІнша діяльність Дмитра Дубілета


Лікування - HAE Ukraine\nЩо таке САН\nНавчальні відео про САН\nІнформація на цьому сайті подана виключно в ознайомчих цілях і не може розглядатися як рекомендація до діагностування або ж до лікування.\nІнформацію нижче подано на основі Міжнародних вказівок Всесвітньої алергологічної організації (ВАО) у співпраці з Європейською академією алергології і клінічної імунології (ЄААКІ) в редакції 2017 р. Ці вказівки також доступні для ознайомлення українською мовою у розділі «Джерела» цього сайту.\nНевідкладна швидка допомога при САН\nЛікування гострого набряку спадкового ангіонабряку має розпочатися якомога швидше. Мета інтенсивної терапії – зупинити набряк та полегшити симптоми, особливо якщо це стосується набряку гортані, який загрожує смертю пацієнта через асфіксію (зупинку дихання).\nСучасні медичні препарати, які використовуються для зняття набряків:\nКонцентрат C1-інгібітора (людський)\nКонцентрат С1-інгібітора (рекомбінантний)\nОскільки в Україні наразі недоступне сучасне лікування, при набряку гортані або гострому набряку черевної порожнини, необхідно ввести розчинну очищену плазму (РОП) або свіжу заморожену плазму (СЗП). СЗП може застосовуватися для короткотермінової профілактики (перед операцією або візитом до стоматолога) та при знятті набряку, але вона не настільки безпечна, як концентрат C1-інгібітора і є засобом другої черги через більший ризик передачі гемоконтактних захворювань та аллосенсибілізації (реакція на введення плазми).\nКонцентрат C1-інгібітора (людський) – це отриманий із плазми концентрат C1-інгібітора при сепарації C1-інгібітора від кріозбідненої плазми людини методом адсорбції і преципітації, очищення, пастеризації і вірусної фільтрації. Існує два людських концентрати С1-інгібітора для лікування САН – це Берінерт/Berinert (виробник CSL Behring) і Синрайз/Cinryze (виробник Takeda). Прийняті інструкції для застосування відрізняються у різних частинах світу. Безпечність і переносимість людського концентрату С1-інгібітора є доброю, а дані про побічні дії нечисленні. Ризик алергічної реакції дуже незначний. Сучасне застосування людського концентрату С1-інгібітора не було пов’язано з передачею гепатиту B чи C, а також вірусів імунодефіциту людини. Людський С1-інгібітор можна вводити дорослим, дітям, новонародженим і вагітним.\nКонцентрат С1-інгібітора (рекомбінантний) – це рекомбінантний C1-інгібітор Руконест/Ruconest (виробник Pharming). Це єдиний існуючий рекомбінантний C1-інгібітор. Спосіб дії ідентичний до людського С1-інгібітора. Концентрат С1-інгібітора (рекомбінантний) є показаний для зняття гострих набряків САН у дорослих і підлітків (з 12 років). Його отримують з молока трансгенних кроликів за допомогою триступеневої процедури очищення, яка включає катіонобмінну хроматографію, аніонобмінну хроматографію і афінну хроматографію. Руконест є протипоказаний для пацієнтів з відомими алергіями або підозрами на алергію на кролика або продукти з кролятини. Передача вірусів людини не є застереженням для використання Руконеста.\nІкатібант – Брадикінін зв’язує і стимулює рецептор брадикінін B2, відтак є медіатором вазодилятації та підвищеної капілярної проникності. Ікатібант (препарат Фіразир/Firazyr; виробник Takeda) – 10-амінокислотний синтетичний пептид – це специфічний і селективний конкурентний антагоніст рецептора брадикініну B2, який запобігає зв’язуванню брадикініну з його рецептором. Ікатібант показаний при набряках САН у дорослих і дітей з 2 років. Безпечність і переносимість ікатібанту добра, хоча буває перехідна місцева реакція в місці ін’єкції (еритема, папула, свербіж і відчуття печіння), а також певні пацієнти доповідають про повернення набряку протягом 24 годи і потребу у введенні або ще однієї дози Фіразира, або ж С1-інгібітора. Алергічні реакції на Фіразир зафіксовані не були.\nДопроцедурні (короткотермінові) профілактичні заходи\nПри хірургічному втручанні, стоматологічній хірургії та інших втручаннях, пов’язаних з механічним впливом на верхні відділи шлунково-кишкового тракту і дихальних шляхів (напр., ендотрахеальна інтубація, бронхоскопія чи езофагогастродуоденоскопія), можуть наставати набряки біля ділянки втручання.\nНабряки, пов’язані з цими процедурами, зазвичай настають у перші 48 годин. Після видалення зуба у понад третини пацієнтів без проведення допроцедурних профілактичних заходів (тобто без введення медичного препарату) може розвиватися локальна ангіоедема, 50% набряків настають у перші 10 годин, а 75% починаються у перші 24 години. Допроцедурні профілактичні заходи зменшують ризик ангіоедеми після згаданих вище втручань.\nНезважаючи на очікувану користь допроцедурних профілактичних заходів з концентратом C1-інгібітора, доказова база щодо його ефективності є незначна. Описи випадків і послідовностей свідчать про те, що незважаючи на профілактику, набряки можуть наставати навіть після відносно дрібних процедур. Але декілька повідомлень фіксують скорочення кількості випадків набряку як у дорослих, так і у дітей з проведеними допроцедурними профілактичними заходами, і реакція, виявляється, пов’язана з дозуванням. Отже, допроцедурна профілактика з концентратом C1-інгібітора рекомендується для всіх медичних, хірургічних і стоматологічних процедур, які передбачають механічну дію на верхні відділи шлунково-кишкового тракту і дихальних шляхів.\nКонцентрат C1-інгібітора слід застосовувати у допроцедурній профілактиці, якомога ближче до проведення процедури. Втім, дозування ще слід ретельніше уточнити. Інструкції з використання препарату можуть відрізнятися у різних країнах. Більшість фахівців застосовують людський С1-інгібітор або обсягом 1000 одиниць, або у дозуванні 20 одиниць/кг. Свіжа заморожена плазма (СЗП) може застосовуватися для короткотермінової профілактики та при лікуванні за необхідності, але вона не настільки безпечна, як концентрат C1-інгібітора, і є засобом другої черги через більший ризик передачі гемоконтактних захворювань та аллосенсибілізації.\nАттенуйовані андрогени (напр., даназол) рекомендувалися для допроцедурної профілактики в минулому, як альтернатива до концентратів C1-інгібітора. Допроцедурна профілактика з аттенуйованими андрогенами навіть вважається безпечною для дітей, але концентрат C1-інгібітора вважається пріоритетною профілактикою. Дуже часті короткі курси можуть призвести до побічної дії, пов’язаної з довготерміновим застосуванням. Для планової допроцедурної профілактики андрогени застосовуються протягом 5 днів до та 2-3 днів після втручання. Транексамова кислота застосовувалася для допроцедурної профілактики в минулому, але більшість фахівців з САН її не рекомендує.\nНавіть за умови застосування усіх можливих допроцедурних профілактичних заходів, переламні напади все одно можуть наставати, тому пацієнти мають перебувати під спостереженням, а лікування за необхідності має бути в наявності.\nДовготермінова профілактика САН стосується застосування регулярних препаратів для зменшення тягаря хвороби, шляхом запобігання/зменшення нападів у пацієнтів з підтвердженим САН 1 та 2 типів. Довготермінова профілактика повинна бути підібрана індивідуально і розглядатися для усіх пацієнтів із САН 1 та 2 типів з серйозною симптоматикою, враховуючи активність захворювання, частоту епізодів, якість життя пацієнта, наявність ресурсів охорони здоров’я. Оскільки усі ці фактори можуть з часом відрізнятися, усіх пацієнтів слід оцінювати на предмет довготермінової профілактики під час кожного огляду, мінімум раз на рік. Успішна довготермінова профілактика вимагає високого ступеню дотримання правильності; і тому слід брати до уваги побажання пацієнта. Пацієнти з поточною довготерміновою профілактикою повинні регулярно оглядатися на предмет ефективності і безпечності лікування, а дозування та/або інтервал терапії повинен бути відкоригований у відповідності до клінічної реакції. Набряк верхній дихальних шляхів та інші епізоди можуть наставати, незважаючи на застосування довготермінової профілактики. Тому усі пацієнти, які приймають довготермінову профілактику, повинні мати також препарати для лікування на випадок гострого набряку (напр., концентрат C1-інгібітора).\nЛюдський концентрат C1-інгібітора на сьогоднішній день є бажаним засобом для довготермінової профілактики для запобігання епізодів САН. Прийняті інструкції для застосування відрізняються у різних частинах світу. Введення доз слід здійснювати двічі на тиждень на основі період напіврозпаду людського С1-інгібітора. Дозування та/або частотність можуть потребувати корекції для оптимальної ефективності. Останні дослідження показують, що підшкірне введення людського С1-інгібітора двічі на тиждень, у дозуванні 40 або 60 од./кг маси тіла мало дуже добру дозозалежну профілактичну дію на настання епізодів САН. Підшкірний шлях може бути дуже зручним способом введення, а також може підтримувати покращену стабільну концентрацію в плазмі C1-інгібітор порівняно з профілактикою внутрішньовенного введення C1-інгібітора.\nНалежна вакцинація від гепатиту A і B має загалом розглядатися для пацієнтів при регулярному/повторному застосуванні препаратів, отриманих з плазми людини.\nАттенуйовані андрогени (напр., Даназол) традиційно застосовуються для довготермінової профілактики при САН-1/2. Похідні андрогенів показали ефективність при САН 1 та 2 типів, а оральний прийом полегшує їх застосування. Однак, андрогени повинні розглядатися критично, особливо з огляду на їх шкідливу андрогенну і анаболічну дію, взаємодію з іншими препаратами та протипоказання. Побічні дії численні і зачіпають більшість пацієнтів; тобто, відсутність побічної дії є винятком. Побічна дія виявляється залежною від дозування. Вірілізація – це найбільший страх ускладнень у жінок; порушення менструального циклу і навіть аменорея, а також знижене лібідо та гірсутизм також досить поширені, так само, як набір ваги, головні болі, міалгія, депресія і акне. Андрогени можуть призводити до вірілізації жіночого плода і тому є абсолютно протипоказані під час вагітності. У дітей і підлітків терапія з андрогенами може вплинути на природні процесу росту і дозрівання. До того ж, андрогени мають численні протипоказання та показують взаємодію з багатьма іншими медичними препаратами (напр., статинами). При довготерміновій профілактиці з андрогенами обов’язкове ретельне спостереження. На додачу до клінічних аналізів, оглядів і опитування пацієнта, слід раз на півроку проводити аналізи крові і сечі (стандартний тест-смужка для аналізу сечі), і не рідше, ніж раз на рік – ультразвукове обстеження печінки. Залишається неясно, чи слід припиняти довготермінову профілактику з аттенуйованими андрогенами шляхом поступового тривалого зменшення.\nДози андрогенів, які потрібні для контролю нападів САН, можуть відрізнятися від еквіваленту 100 мг через день і 200 мг Даназолу 3 рази на день. Слід застосовувати мінімальну ефективну дозу. Дозування понад 200 мг Даназолу на день протягом тривалого періоду не рекомендується через побічну дію. Реакція на андрогени дуже відрізняється, і доза, необхідна для довготермінової профілактики, варіюється. Саме тому дозування слід коригувати у відповідності до клінічної реакції, а не на основі результатів аналізу крові С1-інгібітора.\nАнтифібринолітики не рекомендуються для довготермінової профілактики. Дані щодо їх ефективності практично відсутні, але деяким пацієнтам вони допомагають. Передусім вони застосовуються, коли концентрат C1-INH недоступний, а андрогени протипоказані. Побічна дія зазвичай незначна. Вона включає розлади ШКТ (можна зменшити при прийомі препарату під час їжі), міалгію/підвищення креатинкінази і теоретичний ризик тромбозу. Протипокази/застереження включають наявність тромбофілії або підвищений ризик тромбоутворення, або гострий тромбоз, наприклад, тромбоз глибоких вен, або легенева емболія. Дози для застосування транексамової кислоти коливаються від 30-50 мг/кг до 6 г на день. Дослідження для визначення оптимального дозування та порівняння з іншими профілактичними препаратами не проводилися.\nЛІКУВАННЯ ДІТЕЙ З САН 1 ТА 2 ТИПІВ\nГенетична вада (мутація SERPING1) при САН 1 та 2 типів присутня вже при народженні, але симптоми зазвичай не проявляються в немовлячому віці чи в ранньому дитинстві. Симптоми можуть наставати у будь-якому віці, але зазвичай починаються у дитинстві або підлітковому віці. Середній віковий показник появи симптомів складає приблизно 12 років. У віці 12 років симптоми дають 50% усіх пацієнтів жіночої статі, а у віці 23 років – симптоми проявляються у 90%. У пацієнтів чоловічої статі симптоми проявляються у 50% до віку 13 років, і в 90% до 25-річного віку. Підшкірна едема (набряк) – найпоширеніший і найбільш ранній симптом.\nПроте, абдомінальні симптоми можуть залишатися нерозпізнаними і часто пропущеними симптомами при САН 1 та 2 типів у ранньому віці. В результаті у дітей може блискавично розвиватися асфіксія, імовірно через малий діаметр дихальних шляхів. Найбільш ранні прояви було описано у хлопчика віком 4 тижні. Оцінити поширення абдомінальних епізодів в пацієнтів дитячого віку складно, адже у дітей нерідко буває біль живота. Частотність і серйозність симптомів може збільшуватися під час пубертату і у підлітковому віці. Що раніше проявляються симптоми, то складніше наступний перебіг САН 1 та 2 типів. Ревматоїдна еритема як продромальна ознака більше поширена в популяції дитячого віку. Вона спостерігалася у 42-58% випадків і часто помилково сприймалася за уртикарію. Хибний діагноз продромальної ревматоїдної еритеми може призвести до некоректного або недостатнього лікування.\nВраховуючи автосомну домінантну спадковість, все потомство пацієнта з САН 1 та 2 типу має 50% шанс успадкувати це захворювання. Отже, важливо встановити діагноз якомога раніше, в ідеалі – перш, ніж матимуть місце клінічні прояви. До завершення повного обстеження на предмет САН 1 та 2 типу усі діти повинні вважатися такими, що мають САН 1 та 2 типу.\nКомплементарна концентрація, визначена з пуповинної крові доношених новонароджених, нижча, ніж у матері. Антигенний і функціональний рівень C1-інгібітора відповідає 70% і 62% для дорослих, відповідно. Отже, використання результатів аналізів пуповинної крові для комплементарного визначення може дати хибно-позитивні (низькі) результати. Для оцінки комплементу в периферичній венозній крові (сироватка/плазма) у дітей немає референтних значень. Але, за певними винятками, при САН 1 та 2 типів у віці менше 1 року антигенний вміст C1-інгібітора та/або функціональна активність є низькими. Генетичні аналізи підвищують надійність діагностики у дітей і можуть бути корисними у випадках, коли біохімічні аналізи є малоінформативними і є відомості про батьківську генетичну мутацію. Уся рання комплементарна діагностика у дітей пацієнтів з САН 1 та 2 типів має бути проведена повторно після 1 ріку.\nАналогічно до дорослих, усі педіатричні пацієнти з САН 1 та 2 типів потребують лікування. Наразі рекомендовано застосування людського C1-інгібітора при лікуванні набряків САН у дітей від народження. У 2017 року Європейські дозвільні інституції надали дозвіл на застосування Ікатібанту (Фіразир/Firazyr, виробник Takeda) для дітей від 2 років. Відомі успішні випадки використання для дітей до 12 років рекомбінантного С1-інгібітора (Руконест/Ruconest, виробник Pharming).\nЛІКУВАННЯ САН 1 ТА 2 ТИПІВ ПІД ЧАС ВАГІТНОСТІ І ЛАКТАЦІЇ\nАнатомічні, фізіологічні і гормональні зміни під час вагітності можуть впливати на прояви та негативно впливати на хід лікування САН 1 та 2 типів. Вагітність може призвести до полегшення, ускладнень або ніяк не вплинути. Нечасто, але симптоми САН 1 та 2 типів вперше проявляються саме під час вагітності. Частотність нападів, яка спостерігалася під час попередніх вагітностей, лише частково прогностична для наступних вагітностей. Вагітні пацієнтки з САН 1 та 2 типів потребують уважного догляду і ретельного спостереження фахівцем з САН. Пацієнток слід спостерігати у тісному контакті з фахівцями відповідної медичної спеціалізації. Перейми і пологи лише у рідкісних випадках викликають напад, який може настати або у пологах, або у перші 48 годин після пологів. Рекомендується ретельне спостереження щонайменше протягом перших 72 годин після пологів, після неускладнених вагінальних пологів. Годування можу бути пов’язане зі збільшенням кількості нападів у матері, з абдомінальними симптомами і пастозністю обличчя, але все одно рекомендується, виходячи з користі для немовляти.\nДогляд при кесаревому розтині, особливо якщо є потреба в інтубації, повинен будуватися так само, як і при інших хірургічних втручаннях для пацієнтів з САН 1 та 2 типів.\nУ здорових жінок рівень у плазмі C1-INH падає під час вагітності і відновлення після пологів. Тому показники функції C1-INH, білку C1-INH з метою діагностики САН-1/2 під час вагітності слід інтерпретувати з обережністю. Рекомендується повторити аналізи після пологів, щоб підтвердити діагноз САН.\nЛюдський концентрат C1-інгібітора рекомендується як терапія першої черги для вагітних і годуючих пацієнток з САН 1 та 2 типів, оскільки він безпечний і ефективний. Хоча на етикетці вказані протипокази, існують окремі повідомлення про випадки прийому ікатібанту під час вагітності, без зафіксованої шкідливої дії для матері чи плоду. Розчинна очищена плазма може застосовуватися, коли концентрат C1-інгібітор недоступний, а свіжа заморожена плазма – коли недоступна розчинна.\nДовготермінова профілактика може бути показана під час вагітності, особливо у жінок, у яких спостерігається збільшення кількості нападів. Для таких жінок людський концентрат C1-інгібітора вважається безпечним і ефективним варіантом лікування. Антифібринолітики можуть розглядатися, якщо концентрат C1-інгібітора недоступний, але їх ефективність не доведена. Андрогени протипоказані, оскільки ці препарати проникають в плаценту. Їх шкідлива дія включає маскулінізацію жіночого плоду, плацентарну недостатність і затримку розвитку плоду. Годування грудьми слід перервати перед призначенням андрогенів. Саме завершення лактації може зменшити частотність нападів.\nОтриманий з плазми концентрат C1-інгібітора вважається найкращою терапією для лікування у випадку гострих набряків, короткотермінової профілактики і довготермінової профілактики, коли є покази під час лактації. Андрогени та антифібринолітики проникають в грудне молоко. На відміну від андрогенів, транексамова кислота була визнана безпечною під час грудного вигодовування.\nГромадська організація «Українська асоціація пацієнтів на спадковий ангіоневротичний набряк»\nНемає майбутніх Події у вказаний період часу.\n© haei.org | Всі права захищені\nГромадська організація “Українська асоціація пацієнтів на спадковий ангіоневротичний набряк”\nвул. 4-а Заводська, 24, кв. 12, 65033 Одеса, Україна


Самотоевка в сети Internet - - 1917-1941рр\nСамотоївка у міжвоєнний період.\n16 листопада 1917 р., після відомих подій, представники бідних верств населення Краснопільської волості, до складу якої входила і Самотоївка, проявили ініціативу взяти на облік усі землі по всім волостям Охтирського повіту, націоналізувати майно та інвертар її власників, наділити безземельних селян однією десятиною землі на кожну чоловічу душу. Звичайно, не тільки заможні селяни-«куркулі», а й «середняки» не могли пристати на таку пропозицію. По всьому Охтирському повіту не знайшлося жодного села, де була б встановлена Радянська влада. Тоді «більшовики» пішли на хитрість - 8 січня 1918 р. скликають прихильників нового порядку на повітовий З'їзд Рад, який проголосив встановлення Радянської влади на території всього Охтирського повіту. Селяни мало розумілися у політиці і, коли, трясучи зброєю перед очима, їх поставили вже перед фактом, відступилися. 12 лютого 1918 р. у Харкові проголосили Донецько-Криворізьку республіку (проіснувала до травня 1918 р.), Харківська губернія увійшла до неї всією територією. Першим головою Самотоївського ревкому став Руденко Іван Анімович, першим військовим комісаром Краснопільського ревкому - теж самотоївець - Іванов Семен Гаврилович. Спочатку багато хто навіть не розумів, до чого це може привести - життя звичного люду продовжувалось, майже, як і раніше. Тільки спішно втекли з села поміщики, тихенько ховали десятиліттями зароблене добро «куркулі», час від часу на мітингах агітатори від нової влади розпиналися про рівність і щасливе майбутнє для всіх. Одночасно з цим, уряд Української Народної Республіки зі столицею у Києві не міг дозволити «більшовикам» захопити довічні українські землі Слобожанщини і призвав на допомогу країни Європи. Відгукнулася Німеччина, з котрою і була підписана відповідна угода. Два найвидатніших наших земляки – Мірний Іван Іванович та Іваницький Борис Георгійович, прийняли велику безпосередню участь у розбудові УНР, - та це варто окремої розмови.\n4 квітня 1918 р. австро-німецька армія Вільгельма Кайзера зайшла в село, на визволених від «совєтів» территоріях відновилися практично старі порядки. Як згадували думівці, - німці підійшли до села, розташувалися на пустирі. Звернулися до мешканців: у кого є лишки продовольства та фуражу – готові придбати по ярмарковій ціні. Наймали людей на роботу по обслуговуванню військової частини, вели себе ввічливо та толерантно у відносинах з місцевим населенням. Іноземцям допомагали «петлюрівці». Та не довго – 19 грудня партизанський загін Багацького повернув у села Краснопільської волості Радянську владу. В самій Самотоївці партизанського загону, який би боровся з німцями та «білогвардійцями», звичайно ж, не було, та були співчуваючі, що подалися до таких загонів: Білан Федір Єгорович, брати Борзенко Михайло та Григорій Івановичі, Голуб Павло Самсонович, Кучерявий Федір Прокопович, Лизогуб Петро Максимович, Над'ярний Федір Михайлович, Рева Микита Ілліч та інші.\nВ серпні 1919 р. з півдня прийшла армія Денікіна, котрій вдалося погосподарювати до зими. На території сучасної Краснопільщини сформувалося два денікінських полки – Дроздовський та Самурський, які очолили колишні офіцери царської армії, в той час – працівники Грязнянського цукрового заводу - штабс-капітан Жерновський та капітан Волков. Обох репресували у 1930-х роках. У грудні 1919 р. денікінців, з боями, витіснили червоноармійці 46 дивізії 14 армії. Значної підтримки надав їм бронепотяг «Воля», що прийшов залізницею з Готні. Він мав на озброєнні 7 далекобійних гармат та 12 станкових кулеметів, 46 бійців екіпажу під командуванням Шелюха. Це був один з небагатьох панцирних потягів, який облаштовано під запуск аеростатів. Радянську владу встановили остаточно і надовго.\nБронепотяг "Воля" з розвідувальним аеростатом. Фото 1919 р.\nУ 1919 р. вимерзла вся озимина, в 1920 р. до села прийшла епідемія тифу. Перехворіло майже все населення, рідкий двір обійшовся без покійника. До березня 1920 р. поновили діяльність ревкоми, цією ж весною пройшли перші вибори. Відновилися заняття у школі - чотири класи, українська мова навчання. 7 березня 1923 р., в результаті реформування адміністративного поділу, був утворений Краснопільський район Сумської округи Української РСР, яка ще 30 грудня 1922 р. стала республікою Союзу Радянських Соціалістичних республік. Столицею України до самого 1934 р. залишиться Харків – не змогли «більшовики» пробачити Києву та українському народу тяги до незалежності. Поруч з Краснопільським розташовувався Жовтневий район (села Верхня ти Нижня Сироватки, Низи, Великий Бобрик, Гребениківка, Залізняк, Бездрик, Глибне, Думівка). Запис від 10 червня 1925 р. свідчить про голод на початку 1920-х років: «Сумский округ. В с. Глыбное Октябрьского района большинство местного населения голодает. Хлеба совершенно нет, в связи с тяжелым материальным положением наблюдается систематическая вырубка леса, который распродается населением на хлеб».\nЦеркву відлучили від держави і нова влада робила все для того, щоб вона втратила звичний вплив на населення. Звичайно ж, багато кому це не подобалося і в Самотоївці, як і в інших сусідніх селах, виник підпільний осередок всеукраїнської релігійної організації «Істинно-Православна церква» з семи чоловік, яка була ліквідована органами ДПУ в 1931 р. Метою організації було залишення старих церковних порядків. Станом на 1925 р. у Самотоївці діяла і община християн-баптистів кількістю 28 віруючих.\nКомсомольська організація з'явилася в Самотоївці у 1925 р., хоча повітова працювала з кінця квітня 1920 р. Першими самотоївськими комсомольцями стали: Білан Григорій Маркович, Вертилецький Іван Тимофійович та Лисенко Сергій Федорович. Партійна організація, першим секретарем якої був Кучерявий Дмитро Максимович, утворилась у 1928 р., що, порівняно з сусідніми населеними пунктами, досить запізно. Такі факти також на користь висновку, що самотоївці неохоче прощалися зі старим життям... Швидкий перерозподіл власності не міг принести бажаних результатів, тому на зміну «червоному терору» прийшла більше виважена нова економічна політика (НЕП). Багато хто бачив у ній повернення старих часів, бо можна було знову працювати на себе. Бажаючі мати багато землі для обробітку могли отримати таку на віддалі від села, засновувати хутори, як у часи Столипінської реформи. Всяко підтримувалась індивідуальна трудова діяльність, кустарне виробництво. На території кожної сільради створили споживче товариство – контору, де селянин мав змогу обміняти вироблену продукцію на промислові товари повсякденного вжитку. У травні 1924 р. селяни з Малого Бобрика за власним бажанням переселилися на вільну землю, що колись належала князю Барятинському біля Глибного. Так як хутір заселили у травні, назву він отримав, на честь нового радянського свята - Першотравневий. Станом на 1926 р., хутір складався з 26 осель, де мешкало 90 осіб. З часом, влада офіційно записала його, як село Хвойне, - мовляв - хвойний ліс оточує хутір з усіх сторін. Зо десяток хатинок на цьому хуторі функціонує і в наш час, самі жителі звуть своє поселення, як Майське.\nВ самому Глибному, у 270 дворах проживало 1468 чоловік, в селі працювала початкова школа, споживче, бурякове та торф’яне товариства. Поруч, на хуторі Липняк (Скалигін), в одній хаті жило 5 осіб. Ці три населені пункти складали територію Глибнянської сільської ради. Окремою сільрадою була і Думівка. У 1926 р. в ній, у 90 дворах, мешкало 524 особи. Тут працювала економія, початкова школа, хата-читальня та споживче товариство. Сім сімей – 38 чоловік з Верхньої Сироватки отримали наділи між Глибним та Самотоївкою - так було заселено хутір Заглибне імені Войкова, пізніше – просто Войкове. Войков Петро Лазаревич (1888-1927) – російський революціонер, один з організаторів розстрілу царської сім’ї, радянський державний діяч, дипломат.\nФрагмент схематичної карти Сумської округи 1929 р. "11" - територія Самотоївської сільради, "5" - територія Глибнянської сільради, "7" - територія Думівської сільради.\nСамотоївська сільська рада включала безпосередньо слободу Самотоївка, село Преображенське (Гречанівка), хутір Корчаківка та станцію Корчаківка. На станції в 4 хатах жило 14 осіб, на хуторі – 31 двір з 151 мешканцем. Гречанівка – 92 двори, 466 мешканців, є своя початкова школа. Самотоївка – 831 двір, 5084 людини. Значно зросла територія села - за яром Крутим в бік Краснопілля виріс цілий хутір (цей куток Западні мешканці й дотепер низивають хутором), на лузі – від залізниці і до самої річки Сироватки - розкинувся хутір Піски, в якому мешкало близько 200 осіб. За залізницею, також була одна з вулиць Пісок і до самої війни працювала свиноферма. У крайній хаті хутора, на лузі, жила знахарка Захарка, до якої ходили лікуватися з усієї Самотоївки. В кінці її городу знаходилось заболочене озерце, прозване у народі «Захаркиним».\nВ Самотоївці діяли: початкова школа, хата-читальня, ветеринарна дільниця, споживче, бурякове, торф’яне, машино-тракторне товариства, три ярмарки по одному дню кожна – 30 березня, 7 липня та 14 жовтня. А ще - комітет незаможніх селян, організатором якого була Левченко Орина Калинівна. У 1928 р. були населені хутори Воропай (на цей час був у запустінні) та Ігнатушине неподалік Самотоївки. Перший з них відомий ще з другої половини XVIII ст., другий отримав назву від засновника – прізвище Ігнатуша фігурує в Самотоївці ще з козацьких часів. Між станцією Корчаківка та хутором Ігнатушине у лісі знаходився невеличкий хутірець Макітра з одного двору. Таку назву останній отримав, бо знаходився у яру круглої форми. Для під’їзду до хутірця під залізницею проклали тунель.\n7 лютого 1930 р. округи були скасовані, райони – розформовані, і знову утворений Краснопільський став одним з районів Харківської області. Цього ж року, під керівництвом Бороноса Микити Моїсеєвича, голови сільради, в центрі села, на місці колишньої ярмаркової площі, насадили великий парк. Тоді було модно заводити нові, незвичні для нас дерева – той же американський клен, що дуже швидко ріс. Саджанці саме його були отримані для парку. Пара десятків корінців розійшлися й по селу – їх садили на вулицях, перед вікнами осель, як диковинку. Ніхто ще не мав гадки, що ці дерева у майбутньому перетворяться на справжнє лихо і кущами клена негайно заростатиме будь-який клаптик землі, залишений без нагляду. Серед парку збудували літню естраду з лавками для глядачів, трибуну для виступів, продовольчий кіоск. Літніми вечорами самотоївці збиралися тут послухати лектора чи переглянути концерт художньої самодіяльності, потанцювати під звуки духового оркестру, перший виступ якого відбувся у травні 1935 р. У 1931 р. об'єднали Краснопільський та Жовтневий райони; районним центром було визначене Краснопілля, а сам район називався, як Жовтневий.\nВлада агітувала об’єднуватися у колективні господарства – товариства спільного обробітку землі (СОЗи, ТСОЗи, сільгоспартілі). Найперших їх було утворено два, у 1928 р., по 15-20 дворів у кожнім. Керівником одного з цих господарств обрали Вертилецького Василя. Спочатку процес йшов добровільно, ніякого усуспільнення засобів виробництва та іншого майна не передбачалося, об’єднувались в один масив тільки земельні ділянки у полі; селяни їх спільно обробляли, ділили врожай, частину сплачували у державу. Та справи сільськогосподарських підприємств йшли помітно гірше, ніж у одноосібників. Почалася загальна компанія по залученню останніх до колгоспів, причому – разом з реманентом: плугами, боронами, сіялками, віялками. Вимагали передати в колгосп вітряки, молотарки, частину коней та худоби. Звичайно, добровільно на це йти господар свого майна не погодиться. 18 лютого 1930 р. спеціальна комісія Краснопільського райвиконкому складає та затверджує списки селян-«куркулів», котрі підлягають конфіскації майна і виселенню з територій сільських рад. А вже 3 березня в Краснопіллі відбулася демонстрація селян кількістю близько 5000 осіб з вимогами звільнити перших заарештованих, що чинили супротив колективізації. Мітингуючих, серед яких були самотоївці, розігнала міліція, декілька чоловік вбито та поранено.\nЗ числа колишніх уголовників та непремиримих ледарів утворили невеликі загони так званих «активістів». Акції «активістів» проходили цинічно і жорстоко: людей серед зими викидали на вулиці, забирали все майно, хати розбирали на колоди, з яких будували господарські приміщення для колгоспних потреб. Таким чином, Радянська влада, що підтримала за часів НЕПу заможних селян, сама ж їх і винищила.\nОдними з перших у Самотоївці постраждали брати Парасочки – ще у квітні 1921 р. у них забрали 71 кв. сажень землі, яку надали в користування чотирьом біднякам – членам Комітету незаможніх селян. Окрім майна, «розкуркулених» позбавляли й права голосу на виборах. Так, перед виборами 1930 р. у Самотоївці позбавили виборчого права 70 осіб і 129 членів їх сімей, що склало 7,2% кількості усіх мешканців села віком від 18 років. До цього ж – на попередніх виборах залишили без права голосувати 101 особу в селі.\nЗалишки "куркульських" хатинок на Лопандівці. Фото 2009 р.\nПісля укріплення колгоспів «куркульським» добром, дійшла черга й до суцільного залучення селян. «Активісти», руки яким розв’язали постановами зверху, озвіріли зовсім. Окрім самої колективізації, ставилося завдання залякати українське селянство, зробити його слухняним та покірним. У Самотоївці до колгоспів вступали дуже неохоче, адже ще в старі часи більшість селян тут були одноосібниками, які знали лад в господарюванні, стверджували: «гуртове, як чортове». Для керівництва процесом, до села направили члена ЦК Комсомолу України, уродженця села Залізняк Вірчака Івана Петровича. Це був справді «спеціаліст високого гатунку», - до Самотоївки добре натренувався на «розкуркуленні» в Нижній Сироватці (1930 р.) та Бездрику (1931 р.) У Самотоївці ж він пробув до кінця 1933 р., проявляючи чудеса пошуку захованого зерна в домівках. Не відставали від нього і місцеві «активісти»: Шевченко Яків, Петренко Митрофан, Кучерявий Костянтин, та, особливо - Леонов Василь, який, називаючи себе «оком партії», по жорстокому та принциповому ставленні до селян міг заткнути за пояс і самого Вірчака. Згадує Саєнко Марія Трохимівна, 1924 р. н., вчителька-пенсіонерка: «...пройшла селом вісточка, що активісти йдуть відбирати продукти. А в нас був шматок сала. Мені тітка дала його й сказала, щоб я тікала з ним куди-небудь. Я й побігла. А один з активістів побачив це і погнався за мною. Звичайно ж, дорослий чоловік швидко наздогнав мене, малу, і відібрав. Я тоді довго плакала. Страшні то були люди - активісти, - рили, копали, все і всюди вигрібали, а дітей малих так просто з хат за ноги викидали...» Під таким натиском у 1932 р. утворилося три великих колективних господарства - сільгоспартілі: «Велетень» (західна частина села), «Правда» (у центральній частині) та імені Димитрова (східна частина Самотоївки). У Глибному селян зігнали до колгоспу «Серп», у Думівці – колгосп імені Будьоного. Станом на травень 1932 р. у Краснопільському районі працювало 45 сільгоспартілей і 1 комуна (у Рясному). На цей час усуспільнено 79,2% усієї орної землі, 73% селян залучено до колективних господарств.\nПерехід від одноосібного господарювання до колективного проходив дуже важко. Колгоспам не вистачало тракторів, інвентаря, тяглової сили. Земля оброблялась аби як, врожайність впала, хлібоздача державі скоротилась, плани хлібозаготівлі були зірвані. Колгоспникам за випрацюваний день зараховували трудодень – ставили «паличку» в журналі. Наприкінці року на кожну таку «паличку» видавалось по півкіла зерна максимум. Годував селянина хіба що власний город, який обкладався непомірним податком. У селах з’явилися «парикмахери», що зрізали ножицями ще недозріле колосся прямо в полі та «несуни», що виносили таке зерно з токів за пазухою, в кишенях. 7 серпня 1932 р. вийшла постанова, відома, як «закон про три колоски» - за три колоски селянин міг загриміти за грати на три роки, до десяти колосків – 10 років таборів, більше – розстріл. Крім того, для виконання плану по хлібоздачі, дозволили вилучати продукцію прямо з господарств колгоспників. Підлягали збору пшениця, жито, вика, просо, горох, кукурудза, квасоля, картопля, капуста. Хто противився – оголошувався «підкуркульником», у котрого вилучалося взагалі все. Покотився справжній заготівельний смерч, наслідком якого став Голодомор 1932-1933 рр. - найжахливіші сторінки історії села...\nДо Нового року (з 1932 р. на 1933 р.) селяни хоча й дуже недоїдали, та ще якось трималися. А от вже в січні ситуація стала загрозливою і люди вимирали цілими сім’ями. Часто померлих було просто нікому ховати, тому в Самотоївці створили дві бригади, які кожного ранку збирали померлих. У Западнянському кутку такою бригадою керував Шевченко Роман Назарович, у Бабичівському - Перерва Іван Авдійович. Померлих від голоду селян вантажили на підводи, фіксували факт смерті біля сільради, заносячи в список, відвозили тіла на кладовище. Спочатку, коли люди ще самі ховали своїх родичів, поховання проходили за християнськими звичаями – у гробах, кожна людина в окремій могилі. Коли ж пішли масові випадки загибелі від голоду, та ще й зимою – рили великі ями, куди тіла просто скидали, як сміття. Наповнилась яма – закидали, копали наступну. Приведемо деякі зі спогадів мешканців самотоївської громади про ті страшні часи.\nБатура Марія Захарівна, 1921 р. н.: «...Жили ми на Гречанівці, в нашій родині було 6 чоловік. У 1932 р. врожай був непоганий, та сільські активісти вигрібали все. Їсти не було чого, товкли полову, пекли з неї млинці. Сусіди наші теж голодували. У них жила дівчинка Ганна, моя подружка. Її мати брала десь дохлу конину і варила зі споришем. До весни дівчинка опухла, не мала сили вийти з хати, та й померла. Мої тато і мама також померли у 1933 р. Ми з братом та сестрами залишилися сиротами, приреченими на смерть. Іноді до нас заходили люди з простягнутою рукою, а в нас і самих не було нічого. Їсти хотілось до гіркоти, до темноти в очах. Іноді просто брали і землю їли. Моя шестирічна сестра так і померла на городі...»\nПетренко Марія Дмитрівна, 1927 р. н.: «...Нашу корову забрали до Грязнянського радгоспу. Та корова запаслась, заблукала й сама прийшла додому. Старший брат схопив кухоль і видоїв її, ми, діти, напилися молока. Потім дідусь відвів її знову до радгоспу, а ми стояли, дивились вслід і плакали. По сусідству жила родина Лисенків. Вони дуже голодували, непритомніли з голоду, найплохіший був дідусь. Знайшовся якийсь молодик, який повіз ще живого діда поховати - тоді кожному, хто міг поховати померлого, виділяли пайку 300 грамів хліба за таку роботу. Дідусь благав його не везти, та марно. Рів на кладовищі, до якого скинули діда, був вже майже повний тіл померлих і дідусь з нього якось вибрався. До своєї хати повз добу, хоча від кладовища до свого двору всього 200 метрів...»\nРосохацька Фросина Іванівна, 1923 р. н.: «...Жили ми в Самотоївці, було нас п'ятеро дітей, батько й мати. Жили бідно, хоча тяжко працювали на землі, батьки ходили по наймах. У 1933 р. їли просяники - коржики з шолухи від проса, шукали в ямах дохлих коней, поїли всіх собак і котів, аби тільки вижити. З бур'яну щириці шморгали насіння, кидали у воду і їли. Менші сестрички померли, їх ще теплими покидали на підводу й повезли до кладовища. Батька напівживого кинули в погріб, де він і помер. Я з братом поїхали до Росії просити милостині. Тоді здавалося, що пережити це неможливо...»\nСправді, - за якихось 20 кілометрів, у Росії, ніякого штучного голодомору не було, самотоївці рвались туди заробити борошна чи ще чого, та кордон був перекритий, - кого спіймали, відправляли назад помирати з голоду. Дійшло навіть до канібалізму - на Токарівці жінка Марія різала та їла своїх дітей, після чого зійшла з глузду; відомо про випадки людоїдства на Войковому. У Залізняку, звідки приїхав головний активіст по організації голодомору в Самотоївці, померло тільки 12 чоловік, до того ж, - саме ті, хто не вступив до колгоспу. Колгоспників же якось годували і давали пайку сім'ї. Звичайно ж, постає питання – скільки? Скільки наших земляків полягло у невидимій війні високої влади з власним народом під час страшного Голодомору 1932-1933 рр.? Запис у «Книзі пам’яті» викликає подив - всього 17 осіб! Відомо, що до цього мартирологу заносилися свідчення очевидців, які пам’ятали прізвища своїх померлих сусідів. У Самотоївці опитали аж… трьох бабусь. Ці дані й занесли до книги. Звернемось до офіційних джерел - у Сумському державному архіві зберігаються книги реєстрації смертей за різні роки. Згідно них, у Самотоївці за весь 1932 р. померло 166 людей, у проміжок часу з січня по листопад 1933 р. - 418. Що ж, давайте рахувати. У 1932 р. за 12 місяців, умовно – своєю смертю, - померло 166 чоловік – це, приблизно, по 14 осіб кожного місяця. Відповідно, якщо взяти дані за 1933 р., то за 11 місяців у селі повинно було б померти 14*11=154 людини. 418-154=264 особи померли «поза нормою», тобто – від голоду. Це тільки зафіксовані дані – люди, яких ховали, попередньо записавши у сільраді до книги обліку. Більшості ж селян було не до обліку – своїх родичів відтягували на санчатах прямо на кладовище або ховали вдома «у садочку» - особливо, дітей. Згідно свідчень великої кількості очевидців (це було можливо ще у 1990-х р.) – вимальовується повна страшна картина тієї зими: назавжди закрили очі близько півтори тисячі самотоївців (четверть тодішнього населення) - а, по кількості людей, - це більше, ніж живе у селі зараз.\nДо кінця 1980-х рр. сама згадка про штучно створений голодомор була під забороною, іноді допускалось посилатися на «голод», як результат природних явищ. У 2006 р., в пам'ять про страшну сторінку історії, школярі на цьому місці встановили невеликий хрест.\nСтарий поклонний хрест жертвам Голодомору на кладовищі, фото 2009 р.\n26 листопада 2010 р., на чергову річницю сумної дати, за сприяння депутата райради від нашої громади Водотики В.В. старий хрест замінили на новий, дубовий, вагою близько 500 кг. Самотоївська ЗОШ I-III ступенів стала фіналістом ІІІ Всеукраїнського конкурсу благодійних проектів «Добро починається з тебе», проведеного фондом «Україна 3000». Отримані, в якості призу, кошти, використали на виготовлення гранітного пам’ятного знаку, який 22 листопада 2013 р. відкрили до 80-річчя Голодомору в Україні 1932-1933 рр.\nДля дітей, що залишилися в часи голодомору без родини, силами колгоспів облаштовувались патронати (дитячі будинки), де сироти утримувалися до початку війни. У Самотоївці такий патронат знаходився в будинку «розкуркуленого» Серьги Сергія Пилиповича на Западні. Багато дітей потрапляли до нього такого малого віку, що не знали ні своїх прізвищ, ні адреси проживання. Тому працівники патронату самі вигадували для них прізвища. Так у селі з'явилися нові Найденки, Над'ярні, Чоботки... Пізніше патронат переріс у бригадні ясла сільгоспартілі ім. Димитрова.\nУ 1932 р. в Самотоївці запрацювала семирічна школа. Її завідуючими (директорами) до війни були: Рязанцев Микола Васильович (1932 р.), Макуха Антон Федотович (1933 р. - жовтень 1937 р.), Петренко Іван Тимофійович (1937 - 1939 рр.) та Остапенко Микола Ігнатович (до жовтня 1941 р.) Бажаючі отримати повну середню освіту - 10 класів, подавали документи на подальше навчання до Краснопільської повної школи. Щоправда, - то досить велика розкіш, бо воно було платне - 150 карбованців на рік. У будинку, де раніше жив священник Миколаївського храму, 1932 р. відкрилася перша в Самотоївці лікарня. В ній лікували селян фельдшери Брязкун Федір Філіпович та Кохан Лука Дмитрович. У 1934 р. у лікарні з'явилося і родильне відділення. Худобі надавали необхідну допомогу ветеринари Лариков Андрій Семенович та Мартиненко Андрій Васильович. В цьому ж, 1932 р., будинок «куркуля» Остапенка Федора Тимофійовича переобладнали у лазню, де селяни могли не тільки митися, а були зобов'язані пройти дезінфекцію для боротьби з вошами. Також збудували гілку залізної дороги від станції Корчаківка до Грязнянського цукрокомбінату, а, в 1935 р. - ще і до Угроїдського заводу. Для залізничного полотна частково використали рейки, зняті з гілки від станції Золотницький до станції Апраксіно (Великий Бобрик). У будинку колишньої церковної сторожки в 1936 р. відкрилася хлібопекарня, яка реалізовувала хліб через місцевий магазин. Храмове приміщення, де служба була припинена ще у 1920-х рр., довгий час використовувалось як зерносклад, у 1930-ті рр. там встановили млина, яким те зерно перетиралося на борошно. З 1930 р. і до 1950-х рр. на Самотоївських болотах видобутком торфу займалась Краснопільська артіль «Брат шахтаря».\nНе обійшли стороною Самотоївку і репресії другої половини 1930-х рр. Як правило, статтею обвинувачення була 54 Кримінального Кодексу України, згідно якої засуджували за зраду Батьківщині та організацію різних заходів, спрямованих на підрив діючої системи влади, шкідництво і т.і. Відомості про багатьох з репресованих можна знайти в окремому нарисі на сайті.\nУ 1939 р. вийшла постанова Раднаркому, що предписувала ліквідувати населені пункти, які не мають своєї землі, достатньої для ведення колективного господарства. Згідно неї, жителі Корчаківки були переселені до Самотоївки. Благо, виселяти було куди - в напівзаселеній після розкуркулення, голодомору та репресій Самотоївці порожніх осель було, тільки вибирай. Хати в самій Корчаківці були оприходовані під потреби колгоспу: складські приміщення, птахоферма, сарай під заготовлені дрова, сінник під сіно. Також з Росії до опустілих Краснопілля, Самотоївки, Славгорода, Покровки та Великого Бобрика переселили близько 500 сімей. Під час війни більшість з них намагалися втекти назад разом з евакуванням. 10 січня 1939 р., з частин сусідніх територій, була створена Сумська область, до складу якої влився і Краснопільський район. Загалом у Самотоївці, Глибному, Думівці та всіх прилеглих хуторах перед війною мешкало близько 8000 чоловік – найбільше число жителів Самотоївської громади за всю її історію. У Самотоївці було 548 дворів, Глибному - 250, Думівці - 70, Першотравневому - 23, Воропаю - 22, Ігнатушиному - 19, Корчаківці - 14, Войковому - 12 дворів.\nКраснопільський район на карті Сумської області 1939 р.


• 725 закарпатців побували цьогоріч на прийомі у керівників податкової служби • ЗакарпатПост •\n725 закарпатців побували цьогоріч на прийомі у керівників податкової служби\n19.11.2012 post 261 Views\nУсі питання, з якими зверталися платники податків, вирішено.\nЩодо письмових звернень, то їх за 10 місяців поточного року до органів державної податкової служби Закарпатської області надійшло 318. Варто зазначити, що порівняно з минулим роком кількість письмових звернень зменшилася на 146 (або на 31%).\nНайчастіше у своїх зверненнях громадяни порушували питання щодо роз’яснення застосування окремих норм Податкового кодексу, оподаткування доходів підприємницької діяльності, контрольно-перевірочної роботи, ліцензування та патентування деяких видів діяльності тощо.\nУ 38 зверненнях громадяни інформували податкову службу про ухилення від сплати податків іншими особами, повідомили https://zakarpatpost.net у секторі забезпечення доступу до публічної інформації та розгляду звернень громадян ДПС у Закарпатській області.\n← Близько 4 тисяч закарпатців змінили професію і знайшли роботу\nВалютні грошові перекази українцям будуть віддавати у гривні →


Україна піднялася у рейтингу економічних свобод - . Преса України - новини, свіжі новини, останні новини. uapress.info\nАня Мартинюк 26 вересня 2018, 14:12\nОприлюднено рейтинг «Економічна свобода в світі-2018». Цьогоріч Україна змогла продемонструвати певний прогрес. Однак укладачі рейтингу зауважили, що про суттєве покращення говорити ще рано.\nКанадський аналітичний центр Fraser Institute представив щорічний рейтинг економічних свобод. Україна у ньому піднялась одразу на 15 позицій, зайнявши 134 місце з 162.\nУкладачі рейтингу брали до уваги дані за 2016 рік. За словами представників Центру Бендукідзе, партнера проекту, Україна все ж залишається у групі невільних країн, таких як Іран, Ірак, Пакистан, Білорусь, Зімбабве.\nПричина підняття української держави у рейтингу - валютна лібералізація. За словами експертів, в категорії найсуттєвіші зміни відбулись саме в категорії «доступ до надійної валюти».\n«За рівнем економічної свободи Україна, на жаль, залишається саме там, де була в 2010-му та навіть 2005-му році», - прокоментував Володимир Федорин, директор Центру Бендукідзе.\nТим часом на першому місці рейтингу знаходиться Гонконг, другому – Сінгапур, третьому – Нова Зеландія. Далі у списку розмістилися Нова Зеландія, Швейцарія, Ірландія, США, Грузія, Маврикій, Велика Британія, Австралія та Канада, які поділили десяту сходинку.\nДесятка країн, які опинились у самому кінці рейтингу, що означає – вони найбільш економічно невільні, виглядає наступним чином: Судан, Гвінея-Бісау, Ангола, Центрально-Африканська Республіка, Республіка Конго, Сирія, Алжир, Аргентина, Лівія і Венесуела.\nДо слова, Північна Корея та Куба не представлені у рейтингу, так як даних з цих країн не має. Автори рейтингу додали, що жителі країн з високим рівнем економічної свободи живуть довше, а також мають більший дохід. Для прикладу, у Великій Британії, Японії та Ірландії середній дохід на душу населення становив $40376. Тим часом у Венесуелі, Ірані та Зімбабве -$5649.\n«Середня тривалість життя становила 79,5 років в країнах верхнього квартиля і 64,4 року - в нижньому», - зазначили експерти.\nЗа 25 років Україна втратила 10 мільйонів населення


В адміністрації президента України хочуть оцінити судову реформу | Київ.Info\nВ адміністрації президента України хочуть оцінити судову реформу\nЗаступник глави адміністрації президента Руслан Рябошапка стверджує, що останнім часом різні суди оголошували рішення, які не ґрунтуються на вимогах Конституції України та закону.\nПрезидент України Володимир Зеленський вирішив створити експертну групу для оцінки результатів проведеної судової реформи та підготовки законодавчих кроків для розв’язання проблем функціонування судової системи. Про це у п’ятницю, 14 червня, заявив заступник глави адміністрації президента Руслан Рябошапка.\n“Ми занепокоєні ситуацією, що складається останнім часом у зв’язку з проголошенням різними судовими інстанціями (зокрема “реформованими”) судових рішень, що, на думку юристів, не ґрунтуються на вимогах Конституції України та закону”, – йдеться у заяві Рябошапки, розміщеній на сайті президента України. Він зазначив, що ухвалення таких рішень продовжує руйнувати довіру до судової системи, яка й так не є високою.\nЗа його словами, наявність низки таких судових рішень є “очевидним свідченням провалу судової реформи”, яка відбувалася під контролем адміністрації експрезидента Петра Порошенка. Крім того, за його словами, як і все українське суспільство, у президента Зеленського очікують швидкої і принципової реакції Вищої ради правосуддя на такі рішення судових інстанцій.\nРаніше Вища кваліфікаційна комісія суддів України (ВККСУ) повідомила, що з 2043 суддів місцевих та апеляційних судів успішно пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили відповідність своїй посаді 1 624 суддів. Таким чином, провалив процедуру переатестації 21 відсоток від усіх суддів, які її проходили.\nНазадВ арбітражі у Гаазі завершилися слухання у “морській справі” України проти РФ\nВпередЗеленський і Макрон планують спілкуватися упродовж години та дадуть прес-конференцію


Spotify почав працювати на консолях PlayStation в Україні - Главред\nSpotify нарешті запустили в Україні на PS4 і PS5\n31 березня 2021, 17:39\nУ ньому з'явився спеціальний розділ "для геймерів", в якому можна знайти саундтреки з фільмів та ігор, а також рекомендовані треки від ігрової спільноти.\nSpotify почав працювати на консолях PlayStation в Україні / Sony\nПопулярний музичний сервіс Spotify після офіційного запуску в Україні з невідомих причин був недоступний на консолях PlayStation, проте нещодавно це допущення нарешті було виправлено.\nТепер додаток без проблем працює в Україні, Росії, Хорватії, Словенії та Ізраїлі. Оновлення доступне як у безплатній версії, так і за передплатою Spotify Premium.\nІнтеграція з Spotify Connect дозволяє управляти відтворенням зі смартфона або планшета, а доступ до каталогу можна активувати в один клік. Користувачі PS5 також можуть скористатися кнопкою Spotify на спеціальному пульті управління мультимедіа функціями консолі і використовувати приставку як окремий аудіохаб, аби управляти музикою у всьому будинку.\nКрім того, в Spotify для PlayStation з'явився спеціальний розділ "для геймерів", в якому можна знайти саундтреки з фільмів та ігор, рекомендовані треки і плейлисти від ігрового товариства.\nЯк налаштувати Spotify на PlayStation:\nДля початку необхідно завантажити додаток на ігровий пристрій. Далі інтеграцію можна налаштувати будь-яким з трьох способів:\nВстановити з'єднання з консоллю через Spotify Connect. Для цього обидва пристрої повинні бути підключені до однієї мережі Wi-Fi\nВведіть адресу електронної пошти та пароль Spotify\nВикористовувати опцію "Вхід за допомогою PIN-коду"\nНагадаємо, що кількома тижнями раніше Spotify отримала довгоочікувану підтримку української мови – тепер українським користувачам за замовчуванням пропонують локалізовану "солов'їну" версію програми.


Австралійці можуть у майбутньому залишитися без зими | Аспекти - найважливіші сфери життя в Україні і світі\n15.12.2019 13.12.2019 Зима\nПро це свідчать аналітико-статистичні дані спеціального метеорологічного пристрою.\nЗалежно від того, де проживає людина, зимова пора року може бути для неї довгоочікуваною можливістю відпочити від виснажливої спеки, або навпаки, збентежити довгими місяцями холоду і снігу. Однак для мешканців Австралії, схоже, вже в середині цього століття в цьому сенсі все зміниться, оскільки до 2050 року зима в Австралії не буде такою, як зараз. Про це свідчать аналітико-статистичні дані спеціального метеорологічного пристрою, що створила команда фахівців з Інституту ANU Climate Change, яка вивчала глобальні і регіональні тенденції зміни клімату, інформує Ukr.Media.\nНасправді, зима, звичайно ж, не зникне, а тільки зміниться на альтернативний час року, який фахівці називають «Нове літо». Варто попередньо відзначити той факт, що всі представлені аналітичні та статистичні дані пристрої-розробки не відображають повною мірою об’єктивну метеорологічну реальність, натомість пристрій фактично малює найбільш ймовірну картину зміни клімату в Австралії, ґрунтуючись на наявних даних.\nТаким чином, «Нове літо» буде періодом з піковими температурами до 40 градусів за Цельсієм, що для зими, звичайно, є температурою, прямо скажемо, нехарактерною. Навіть в Австралії, клімат якої значною мірою тропічний. Втім, вчені зазначають, що згідно з побудованою статистичною діаграмою їх метеорологічного пристрою, в окремих регіонах континенту зима в її сучасному розумінні залишиться — наприклад, в Тасманії, де є ізольований кліматичний режим.\nУ всіх інших районах і регіонах Австралії можна очікувати дійсно докорінної зміни кліматичних умов. Варто відзначити той факт, що вчені вказують на те, що нові погодні умови так чи інакше будуть відображати певну кліматичну реальність в Австралії до середини поточного століття, проте це зовсім не є строго обґрунтованим науковим прогнозом. Варто відзначити, що поки що пристрій продовжує отримувати оновлення та доопрацювання.


Головна/Здоров'я/Які три нетипові симптоми говорять про артрит та руйнацію суглобів\nБританські лікарі радять звернути увагу на стан очей, рота та губ.\nHip Joint Replacement Impant\nФото Від Edward Olive\nРевматоїдний артрит має, як типові, так й нетипові симптоми. Нетипові можуть бути досить дивними та, на перший погляд, не пов’язаними з руйнацією чи запаленням суглобів. Про такі саме ознаки розповіли британські медики. Повідомляє Express.\nРевматоїдний артрит — це аутоімунне і запальне захворювання: в його випадку імунна система помилково атакує здорові клітини, викликаючи запалення, яке виражається хворобливими набряками в уражених частинах тіла. В основному хвороба вражає суглоби — найчастіше суглоби зап’ястя, кистей і колін. Тому саме суглобові симптоми — біль, набряки та скутість руху — зазвичай є типовими для артриту. Але є й досить дивні нетипові ознаки хвороби, які можна розпізнати.\nБіль у грудях. Ревматоїдний артрит, як запальне захворювання може викликати накопичення бляшок в артеріях і серцеві хвороби. За словами британських фахівців, він може виявитися можливою причиною проблеми з серцем — перикардиту, при якій запалюються тонкі шари тканини навколо серця. Людина при цьому відчуває сильний біль в грудях, що змушує підозрювати серцевий напад.\nСухість очей, губ. Люди, які страждають на ревматоїдний артрит, схильні до розвитку іншого аутоімунного стану, так званого синдромом Сьоргена. Він часто сприяє надмірній сухості слизових оболонок у роті, носі та очах.\nУтруднене дихання. Якщо вам раптово стає важко перевести подих, і ви не можете зрозуміти чому — можливо, це дивний симптом ревматоїдного артриту. Хвороба може провокувати запалення тканини, що вистилає легені, що призводить до задишки, болю чи дискомфорту при диханні.\nЯкщо виникли незвичайні проблеми з диханням або кашель, який чомусь не проходить, як і попередні симптоми, — слід звернутися до лікаря і з’ясувати й причину.\nЗміна клімату позначиться на "сезоні алергії". Вона може стати гіршою на 60%


У Путіна перерахували українських олігархів, які нібито продовжують торгувати з РФ — DSnews.ua\nУ Путіна перерахували українських олігархів, які нібито продовжують торгувати з РФ\nУкраїнські олігархи Рінат Ахметов, Віктор Пінчук, Ігор Коломойський, Арсеній Яценюк, Петро Порошенко та багато інших нібито продовжують торгувати з Росією\nчетвер, 03 червня 2021, 13:40\nПро це в інтервʼю телеканалу «Росія 24» заявив заступник керівника адміністрації президента РФ Дмитро Козак, передає "ДС" із посиланням на Коммерсант.\nВін зазначив, що за логікою української влади вони нібито повинні відповісти за це перед законом. Козак підкреслив, що влада України у вибірковому порядку застосовує санкції до політиків і бізнесменів, які торгують із Росією.\n«Важливо, якщо говорити про справу Медведчука, що сама держава, коли йдеться про ядерне паливо, сама держава Україна, яка з 2018 року позначила Росію як агресора, платить нам гроші. Наближені до влади громадяни — Яценюк, Пінчук, Фірташ, Ахметов, Коломойський — оплачують продукцію, яка виробляється в РФ, на 6,7 млрд доларів … Ні для кого не секрет, і ми про це відкрито говоримо, що за рахунок цих грошей ми надаємо гуманітарну підтримку Донбасу. Якщо слідувати цій логіці, то всі, хто купив у Росії товари або послуги, повинні сидіти поруч із Віктором Володимировичем Медведчуком», — сказав Козак.\nВін також повідомив, що Україна всупереч усім обмеженням закупила в Росії в минулому році товари і послуги на $6,7 млрд.\nНагадаємо, 13 березня Печерський районний суд Києва обрав Вікторові Медведчуку міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 9 липня.


Недоліки Telegram: 5 причин видалити додаток | Новини України - #Букви\nНапередодні WhatsApp оголосив, що почне передавати дані користувачів корпорації Facebook. Telegram нерідко позиціонує себе як найкраща альтернатива цьому застосунку.\nПонеділок, 11 січня 2021, 23:46\nЧи дійсно Telegram такий гарний чи від нього варто відмовитися — розбирався журналіст Vice Germany Себастьян Майнек.\nTelegram — проєкт росіянина Павла Дурова, також відомого як засновника соцмережі “ВКонтакте”, яка нині йому не належить. Сам Дуров уже шість років не живе в Росії, а штаб-квартира Telegram, число користувачів якої перевалила за 400 мільйонів, розташована в Дубаї.\nМайнек виділив 5 фактів про Telegram, які показують, що цей застосунок — не найкраща альтернатива.\nЧати Telegram шифруються тільки в тому випадку, якщо користувач активує функцію “Секретний чат” з окремо взятим користувачем. Групи і канали Telegram також за замовчуванням не шифруються. Якщо ви знайшли групу або канал, виконавши пошук за ключовим словом у пошуковій системі застосунку, швидше за все, ваше спілкування не є безпечним.\nTelegram зберігає повідомлення у “хмарних чатах”, які, за словами компанії, можуть бути проаналізовані “автоматичними алгоритмами” для запобігання фішингу або спаму. Але розслідування 2018 року показало, що німецькі поліціянти роками шпигували за повідомленнями груп у Telegram.\n“Більшість інтернет-користувачів, як і раніше, перебувають у заручниках в імперії Facebook/WhatsApp/Instagram. Це або ми, або монополія Facebook. Це або свобода й усамітнення, або жадібність і лицемірство”, — написав Дуров у блозі 2019 року, що має назву “Чому WhatsApp ніколи не буде безпечним”.\nНа запитання про те, чому наскрізне шифрування не є стандартом, у Telegram не відповіли.\nПерш ніж відправляти будь-кому повідомлення в Telegram, користувачі повинні надати застосунку доступ до списку контактів. У WhatsApp так само.\nПотім кожен контакт копіюється і зберігається. Тому месенджер може повідомити користувачам про те, що хтось зі списку контактів теж зареєструвався. Це ж дозволяє “правильно показувати імена у повідомленні”, як зазначено в політиці конфіденційності.\nАле при цьому застосунок збирає дані й тих, кого в Telegram немає. Інші програми, такі як Signal, знайшли спосіб збирати ці дані, залишаючи їх анонімними. У Telegram не відповіли на запитання про те, чому вони не реалізують подібний метод.\nЯк і WhatsApp, Telegram також збирає метадані, включно з IP-адресою і типом пристрою, і зберігає їх до року. IP-адреси можна використовувати для відстеження окремих користувачів і навіть їхніх переміщень.\nЦе може здатися не таким важливим фактом, але зараз, маючи метадані, можна зробити чимало. Наприклад, у ЦРУ розповідали, що їхній інструмент машинного навчання за назвою SKYNET проаналізував метадані 55 млн осіб для того, щоб визначати цілі для ударів з дронів для американських військових. Перш ніж інформацію про це викрив Едвард Сноуден у 2015 році, завдяки цій програмі було вбито 2,5-4 тис. осіб у Пакистані.\nБагато правих екстремістських груп і груп прихильників теорій змови знайшли притулок у Telegram, коли Facebook, Instagram і YouTube вигнали їх.\nЧерез Telegram працюють ті, хто заявляє, що пандемії COVID-19 не існує. Часто прихильники таких ідей також поширюють антисемітські ідеї, або є послідовниками QAnon.\nЗнайти неонацистський контент там також не проблема.\nОрганізація із захисту дітей Jugendschutz раніше проаналізувала 206 матеріалів, які є незаконними у Німеччині, включно із запереченням Голокосту і розпалюванням ненависті, і 89% заявленого контенту виявили саме в Telegram.\nДуров позиціонує себе як прихильник свободи слова. Він заявляє, що Telegram “ніколи не піддавався на тиск з боку чиновників”. Однак раніше месенджер співпрацював з Європолом та видаляв акаунти, пов’язані з ІДІЛ (близько 200 тисяч на рік).\nУ Telegram не відповіли, чому правий екстремізм не переслідують таким самим чином.\nГрупи і канали Telegram зручні для мобілізації великих мас. Вони можуть містити сотні тисяч облікових записів, мати багато хмарного простору для обміну відео та аудіофайлами, пропонувати користувачам напіванонімність. Це зробило месенджер популярним серед активістів у Білорусі та Гонконгу.\nВодночас ЗМІ інформували про те, що для протестувальників небезпечно використовувати платформу, оскільки вона не захищає їхні дані. У мережі можна знайти чимало інструкцій про те, як витягати інформацію про користувачів з груп і каналів Telegram, включно з ім’ям та прізвищем, а також повідомлення чату, маючи базові знання у сфері програмування.\nTelegram не відповів на запитання про витягування даних користувачів.\nПопри те, що Telegram заявляє про відданість демократичним цінностям і свободі слова, компанія не відповіла за запити журналістів. Vice намагалися отримати коментарі в лютому, серпні та листопаді минулого року, але марно.\n“Telegram зробив ставку на свій успіх як гібрид між застосунком для обміну повідомленнями та соціальною мережею, але це просто не найкращий вибір, якщо ви шукаєте безпечне спілкування. Signal, Threema і Wire підійдуть краще, хоча жоден з них не є ідеальним”, — пише він .\nРаніше у Південній Кореї викрили організатора зашифрованого Telegram-каналу, який примушував десятки дівчат завантажувати в чати інтимні відео. Серед потерпілих є неповнолітні.


Квартальний семінар Жмеринської районної організації ветеранів\nВідбувся 11 жовтня 2018 року в залі засідань районної ради. Голова організації А.Паламарчук представив загалу учасників зібрання. До участі у засіданні запрошено: голову райдержадміністрації О.Легезу, заступника голови районної ради В.Бігаса, заступника голови райдержадміністрації О.Матвієнка, а також голову Вінницької громадської спілки Всеукраїнського об’єднання учасників бойових дій та волонтерів АТО А.Слівінського, голів первинних ветеранських організацій району.\nПід час семінару розглядалися питання, актуальні для людей похилого віку.\nНачальник управління соціального захисту населення райдержадміністрації Н.Василик інформувала присутніх про зміни, які відбулися в управлінні, у законодавчій базі, які вони обслуговують категорії громадян. Повідомила, що на обліку в управлінні соціального захисту перебуває 9097 осіб, в т.ч.327 учасників АТО. Повідомила які види виплат ними здійснюються. Вела мову про проблемні питання, відповіла на запитання.\nГоловний спеціаліст управління І.Жарук розповіла про новації при призначенні і нарахуванні субсидії, причини для відмови у її призначенні.\nВ.Бігас висловив вдячність головам первинних ветеранських організацій за турботу про людей старшого покоління, а також представникам усіх служб, які допомагають людям похилого віку побороти труднощі.\nО.Пічкур, головний спеціаліст управління соціального захисту населення говорила про пільги, умови їх нарахування, як відмовитись від субсидії та відновити виплату пільги.\nПро роботу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Жмеринського району поінформувала загал директор установи Т.Оголенко. Зокрема, повідомила які відділення має центр, принцип їх роботи, хто є підопічними центру. Більш детально розповіла про роботу відділення стаціонарного догляду постійного або тимчасового перебування, яке знаходиться в смт. Браїлів. Дякувала голові райдержадміністрації за сприяння проведенню ремонтних робіт. Звернулася з проханням посприяти в облаштуванні відділення ліфтом, чи пристосованим підйомником.\nНачальник відділу охорони здоров’я О.Ярмоленко довів до відома учасників семінару стан реалізації в районі медичної реформи. Наразі, повідомив, що на теперішній час населенням Жмеринщини укладено 38021 декларацію з сімейними лікарями, що складає 61,5%. Зазначив, що 3 лікаря перетнули межу в 1800 пацієнтів, 12 лікарів мають більше 1500 укладених декларацій, 9 лікарів – понад 1000. Інформував про етапи проходження реформи, систему надання медичних послуг, оплату праці лікарів, забезпечення роботи амбулаторій ЗПСМ.\nУ своєму виступі А.Слівінський зазначив, що має велику приємність перебувати тут, був вражений роботою організації та не знає аналогів в області. Дуже радий тісній співпраці влади району з організацією ветеранів, що надає честі очільнику району.\nА.Паламарчук зазначив, що ходів би, щоб всі організації учасників АТО згуртувалися разом та співпрацювали з ветеранською організацією, проводили спільні заходи, допомагали один одному, просто спілкувалися.\nЗ цією метою до участі у заході були запрошені представники районної громадської спілки Всеукраїнського об’єднання учасників бойових дій та волонтерів АТО. Вони побачили як працює організація, які ставить перед собою завдання та які має плани.\nВ ході роботи піднімалися питання передплати періодичних видань, в т.ч. міжрайонної газети «Жмеринський меридіан».\nА.Паламарчук поставив питання О.Легезі про подальшу долю районної газети, а також про спорудження об’єкту знешкодження сміття на території Людавської сільської ради.\nО.Легеза зазначив, що йому дуже приємно бачити згуртованість організації ветеранів, відповідальне ставлення до роботи, за що подякував усім її членам, хотів би ставити їх усім у приклад як потрібно працювати. Завірив у подальшій підтримці діяльності організації владою району. Відповідаючи на запитання завірив у тому, що газета й надалі існуватиме, для цього вишукуються шляхи і вже є напрацювання. Прокоментував також ситуацію навколо Людаського полігону. У контексті чого наголосив на тому, що на території району створення смітника не буде допущено, якщо ж буде побудовано якийсь об’єкт, то лише сучасний завод з переробки сміття. Очільник району говорив також про об’єднання територіальних громад, про вирішення питання заміни аварійних електроопор.\nПредставники ветеранської організації просили голову райдержадміністрації посприяти організації створення мобільних груп для розрахунків за комунальними платежами на місцях. О.Легеза запевнив, що попрацює над даним питанням, адже має велике бажання допомогти літнім людям.\nГолова Чернятинської первинної ветеранської організації завела мову про можливості та високий рівень надання медичних послуг Жмеринською лікарнею відновного лікування. Рекомендувала заклад своїм колегам. Привітала з прийдешніми святами присутніх.\nО.Легеза поінформував про те, що закладу приділяється велика увага обласною Радою, в цьому році на ремонтні роботи додатково виділено 3 млн. грн.. Заклад буде й надалі підтримуватися та розвиватися.\nЗаступник голови районної громадської спілки Всеукраїнського об’єднання учасників бойових дій та волонтерів АТО Г.Єрмілова поінформувала про заплановані на 14 жовтня в м.Жмеринка заходи до Дня захисника України та відкриття пам’ятників Героям Небесної Сотні і загиблим учасникам АТО, запросила усіх долучатися до святкування.\nНа завершення семінару О.Легеза та А.Паламарчук привітали голів первинних ветеранських організацій зі святом Покрови Пресвятої Богородиці, усіх чоловіків з Днем Українського Козацтва та Днем захисника України.