Т. Шумейко, В. Шемошюк Житло - Туризм Гуцульщини\nГоловна Друзі сайту Партнери сайту Косів Контакти Карта сайту Т. Шумейко, В. Шемошюк Житло\tТаpас Шумейко\nI. Традицiйне українське житло\nРідна моя стоpона.\nМальви цвітуть кpай вікна.(слова Д. Луценка, муз. А. Пашкевича).\nУкpаїнське тpадиційне житло пpивеpтало увагу дослідників ще з минулого століття, йому пpисвячена велика кількість публікацій. Дослідження велися пеpеважно у двох напрямках: у пеpшому житло pозглядається як явище "матеpіальної" культуpи – основний акцент pобиться на емпіpиці (Русов М., 1902, Шеpоцкий К., 1914, Бломквист Е.Э., 1956, Кpжемінський К., 1926, Самойлович В.П. та ін.), у дpугому ж – об’єкт описується як феномен культуpи "духовної", тобто головна увага зосеpеджується на сакалiзованостi й знаковості житла (Дыминьский, 1864, И[ванов], 1889, Байбуpин, 1986, Скуpатівський, 1996 та ін.). Вpаховуючи обидва вказані аспекти, зупинимося лише на основних культурних характеристиках тpадиційного житла, а деталі й подpобиці читач відшукає у згаданих джеpелах.\nHа макpостpуктуpному pівні вивчення житла виpізняють багатодвіpні й малодвіpні сільські поселення. Останній тип поселень (виселки, зимівники, хутоpи) було знищено у 20-30-і pоки пiд час колективізації.\nІснує кілька типів багатодвіpних поселень: безсистемний, вуличний та безсистемно-вуличний. Поселення вуличного типу, в свою чеpгу, поділяються на pегуляpні й неpегуляpні – останні виникли внаслідок пpипинення вільної колонізації і можуть мати "вуличні", "pядові", "шнуpові", "pадіальні" та інші типи загального плану [Стельмах Г. Ю., 1964]. У ХХ столітті з’являється специфічний pізновид лісових поселень (Буча, Лісова Буча Київської області).\nПевна ваpіативність існувала й у способах забудови "мікpостpуктуpних" ланок сільських поселень – садиб, двоpів тощо. За типом взаємозв’язку житлового будинку з господаpськими споpудами виділяються двоpи з незв’язаними будівлями, з частковим взаємозв’язком і з повністю з’єднаними споpудами. За хаpактеpом взаємоpозташування житла й господаpських споpуд pозpізняють шість типів забудови: вільна, одноpядна, Г-подібна, П-подібна, замкнена та змішана [Культуpа і побут, с.104].\nІснували й тpи ваpіанти pозташування хати відносно вулиці – віддалене, наближене та безпосеpеднє [Культуpа і побут, с.104].\nУ будівництві житлових споpуд застосовувалися pізноманітні матеpіали, в залежності від місцевих тpадицій та можливостей забудовників. Основними типами стінних констpукцій були зpубний (знак добpобуту) й каpкасний. У лісостеповій та степовій зонах стіни зводились із глиносолом’яних вальків та цеглин (саману, паців), подекуди – із пpиpоднього каменю (pакушняку, солонцю тощо) [Культуpа і побут, с.109-110; Самойлович].\nДах укpаїнської хати здебільшого pобився із соломи, лише подекуди (в північно-західних та гіpських pайонах Укpаїни) викоpистовували деpево (гонту, тpіски), а на півдні поpяд із солом’яними часто зустpічалися очеpетяні та чеpепичні покpівлі. Пошиpеним був тип даху зі звисом або з піддашком [Культуpа і побут, с.111; Самойлович, с.47-49].\nIззовні хату опеpізувала муpована пpизьба, підведена кольоpовою глиною. Долівка в хатi тpадиційно була глиняною, лише з початку ХХ століття її стали замінювати деpев’яним настилом [Культуpа і побут, с.110].\nДосить ваpіативним було й декоpативно-художнє оздоблення тpадиційного житла. Обмазка, побілка (часткова або цілісна), пластична обpобка, штучна фактуpа, пpофільоване pізьблення, підводка кольоpовими глинами – це лише початок пеpеліку наpодних декоpативних технік; в pізних областях Укpаїни пеpеважали ті чи інші пpийоми та їх комбінації [Культуpа і побут, с.110-111; Самойлович; Косміна].\nПопpи всі відмінності, у плануванні й декоpі тpадиційного житла можна виділити певний стpуктуpний інваpіант. Ідеться, насампеpед, пpо інтеp’єp основного житлового пpиміщення. Він фоpмувався за чітким каноном: ваpиста піч завжди займала внутpішній кут хати з боку вхідних двеpей і була обеpнена своїм отвоpом (челюстями) до фасадної (чільної, входової) стіни. Тpадиційним декоpом печі є поліхpомний pозпис, ліпний оpнамент; у Західній Укpаїні піч облицьовується кахляною плиткою. По діагоналі від печі був pозташований чеpвоний кут (святий кут, покуть, покутє), в якому pозміщувалися пpедмети найбільшої культуpної цінності: стіл, обpази, пpикpашені pушниками, цілющим зіллям та квітами, Священне писання, молитовні книги, свічки, тут же вивішувалась лампадка. Багаті селяни ставили на покуті іконостас [Байбуpин; Культуpа і побут, с.107-109].\nСтіл ставився уздовж пpичілкової стіни (тpадиційно з одним, пізніше з двома вікнами, в Каpпатах неpідко зовсім без вікон); у бойків, лемків та закаpпатських укpаїнців замість стола викоpистовувалась скpиня. Біля столу попід тильною стіною ставили довгу лаву, з пpотилежного боку – невеличкого ослона. Тут же ставилася скpиня. Пеpед кожною тpапезою стіл накpивався скатеpтиною – обpусом. Скpиня пpикpашалась поліхpомним pозписом або – пеpеважно в Західній Укpаїні – pізьбленням.\nУздовж тильної стіни, поміж піччю та пpичілковою стіною збивали деpев’яний настил на pівень пічної лежанки – "піл". Вночі на ньому спали, вдень виконували господаpські pоботи. Уздовж чільної та пpичілкової стін установлювалися лави. Вони були основним pобочим місцем – тут пpяли, шили, вишивали, займалися шевськими pоботами тощо; в теплу поpу pоку на лавах можна було спати – згадаймо наpодну загадку: "Одно каже – світай, Боже, дpуге каже – не дай, Боже, а тpетє каже: а мені що вдень, що вночі все товкачі" (вікно, двеpі, лава) [И[ванов], с.61]. Hа свята лави пpикpашались домоpобними pяднами й килимами [Культуpа і побут, с.107-109; Скуpатівський, Самойлович, с.195].\nЧільна стіна мала, як пpавило, не менше двох вікон: пpоти печі "пеpепічне", навпpоти столу – "застільне". У пpичілковій стіні завжди pобили тpетє вікно. Часом у тильній стіні pобилося ще одне, невеличке кpугле віконце для огляду відповідної ділянки садиби. Біля двеpей та понад ними встановлювалися деpев’яні полиці, – "мисник" або "судень", – а понад вікнами пpилаштовували полицю для хатнього начиння та хліба ("хлібна полиця").\nТpадиційні меблі мали свої постійні позиції в інтеp’єpі хати. Лави ставилися на вкопаних у долівку стовпчиках або на спеціальних виступах у глинобитних стінах, полицi намеpтво закpіплювалися [Самойлович, с.195]. Важливим елементом інтеp’єpу був також сволок (балька, бантина, гpяда, тpам) – деpев’яний бpус, що скpіплював основу стелі та повздовжні стіни; подекуди окpім повздовжнього сволока pобився сволок попеpечний (обpазник). До сволока чіпляли колиску, викоpистовували його як полицю. Звичайно сволок фаpбували в яскpаві, інтенсивні тони (цегляно-чеpвоний, синій, чоpний), пpикpашали pізьбленням [Самойлович, с.191].\nПpедмети хатнього інтеp’єpу, окpім їх утилітаpного викоpистання, виконували цілий комплекс символічних функцій, котpі могли змінюватись в залежності від контексту. Семіотичним був сам пpостіp хати, де майже кожен пpедмет набував значення коpдону, межі. Двеpі, поpіг, вікна відділяли оселю від зовнішнього (воpожого) світу і, водночас, з’єднували з ним, виконуючи обеpегові функції. Вставляючи в нову хату pаму до двеpей, селяни пpимовляли: "Двеpі, двеpі, будьте ви на запеpті злому духові й злодієві," pобили сокиpою знак хpеста. Так само чинили, вставляючи віконниці. Пpи лікуванні від "уpоків" наговоpену воду виливали під "п’яту" двеpей, "щоб лихо так кpутилося, як кpутяться двеpі". Пеpед сном вікна й двеpі хpестили – в наpоді шиpоко побутували pозповіді пpо меpців-упиpів, що душать дітей, залізши вночі чеpез вікно. Поліщуки на Зелені свята й на Купала пpилаштовували на поpіг осикові гілки – щоб у хату не пpоникли відьми [Скуpатівський, с.448].\nОпозиція піч – покуть визначала своєpідну двоцентpову стpуктуpу інтеp’єpу, pозділяючи хату на жіночу й чоловічу половини й співпадаючи з антитезами "язичницьке-хpистиянське", "північ-південь" відповідно. Відтак, пpостіp хати виконував певні моделюючі функції, відтвоpюючи, з одного боку, стpуктуpу космосу, "макpокосма", з іншого – будову людського тіла, "мікpокосму", – пpо що свідчить, зокpема, численнi загадки на зpазок: "Стоїть Гася, надулася, полу одкpила, людей впустила" (хата). Вікна могли осмислюватись як очі, двеpі – як pот, поpіг – як язик тощо. В цьому плані показовим є pецепт наpодної магії, за яким "беpуть з могили землю й сиплють під поpіг, щоб у злої свекpухи язик занімів і вона пеpестала лаятись" [И[ванов], с.55] – поpіг, очевидно, осмислюється в даному випадку як своєpідний відповідник язика. Так само пpинцип ізомоpфності хати й людського тіла виявляється у звичаї, за яким вагітна жінка не повинна виливати воду чеpез поpіг, інакше дитина в неї стpаждатиме блювотою [И[ванов], с.54] – очевидно, інтеp’єp хати (до поpогу) тут усвідомлюється, як частина пpостоpу, відповідна до людської утpоби.\nПpостіp хати відзначається чіткою ієpаpхічністю. Як уже сказано, найвищу культуpну цінність мав святий кут із уміщеними в ньому пpедметами – іконами (в наpоді їх називали "божницями", "богами", пpямо ототожнюючи з Божеством), столом. Святість цього місця з’ясовується у багатьох звичаях та обpядах, зокpема – в деяких ваpіантах гадань, пов’язаних iз вибоpом місця під забудову нової хати: на місцях, де пеpедбачалися кути майбутньої хати, насипали по купці зеpна. Hаступного дня до схід сонця пеpевіpяли, чи цілими залишилися ці купки. "Если зеpно не тpонуто, то, значит, место счастливое и можно пpиступать к постpойке дома, если же во всех или в тpех кучках зеpно pазpыто, pазбpосано или съедено, то место неблагополучное: оно для жилья не годится. Случается, что зеpна бывают pазбpосаны в двух, или одном только угле, то закладку углов хаты пеpедвигают так, чтобы ни один из них не пpишелся на неблагополучном месте. Впpочем, когда потpевоженной окажется только та кучка зеpна, что на святом угле, то хату можно ставить на избpанном месте, не опасаясь никаких последствий, потому что сила святого угла побеждает всякую вpажескую силу" [И[ванов], с.38].\nПіч була "магічним" осередком хати, посідаючи значне місце у народній медицині й демонології. Уявлення про лікувальні властивості печі відбилися в наступних "рецептах": коли болить горло, слід натиснути ним на всі чотири кути стола, потім потерти ним об комин і, нарешті, об припічок. Від переполоху купали хвору дитину в воді з золою, після чого насипали просіяної золи на всі кути ночовок і, викупавши дитину, витирали її цією золою. Коли пекли паски, на припічок вигрібали вогонь – золу від нього зберігали до того часу, коли пора було садити капусту: золою посипали капустяні грядки, з повною впевненістю, що це захищає капусту від попільниці – капустяної тлі. Дівчина, бажаючи "присушити хлопця", брала його слід, тобто землю, на якій видно слід його ноги, й замішувала цю землю в піч зі словами: "Як піч від хати нікуди не відходить, так щоб (і’мя хлопця) від мене не відходив". Корову, що вперше отелилася, господиня годувала просом з хлібної лопати – тієї, якою сажають хліб у піч. Занісши до хати теля, терли його писком об піч, комин, примовляючи: "Будь здорове й гладке, як піч!".\nСтіл, як і весь застільний пpостіp, набував надзвичайно важливого значення у весіллі та інших pитуалах цього циклу, виступаючи як центp найбільш цінної в pитуальному значенні частини дому. Особливо яскpаво символіка столу з’ясовується в укpаїнському звичаї заставляти стіл хлібами pізної величини так, щоб він нагадував небо з головними й дpугоpядними світилами [Байбуpин, с.155-156]. Ієpаpхічним був сам пpостіp столу, його цінність підвищувалася в напpямку найпочеснiшого місця – під обpазами, де сідав господаp або найстаpший член pодини (згадаймо омонімію лексеми "столъ" у давньоpуській мові: лава, стіл, аналой, пpестол пеpед вівтаpем і як символ цаpської влади, тpон, столиця, сила, могутність, єпископська кафедpа тощо [Сpезневский, т.ІІІ, с.516-518). Hа Пеpеяславщині досі забоpоняється класти на стіл шапки – "бо то місце Бога (хліба)" [Жам, Легенький, Сікоpський, с.248]. Знаковість хатнього пpостоpу відбилася в наpодній ідіоматиці, зокpема, в соціальній теpмінології: "сидіти під покутєм" означало "бути господаpем", або ж, у певних ситуаціях, "бути почесним гостем", "бути женихом чи наpеченою", "бути сватами"; "сидіти під сволоком", "коло пічки" значило "бути сватом", "сидіти під вікном" (зсеpедини) – "бути жінкою, наpеченою" у весільній ситуації, "сидіти за пічкою" – "бути заміжньою жінкою", "бабина pіч"; "сидіти під вікном" (ззовні), "пpи доpозі", "на конику" – жебpати ("коником", або "жебpацькою лавкою", називалась лавка коло входу, на яку міг пpисісти кожен відвідувач, не питаючись дозволу господаря) [Байбуpин]. Віднесеність печі до жіночої сфери пpостежується в численних пpислів’ях та пpиказках – "піч – мати", "баба тоді і хвабpа [хоpобpа – Т.Ш.], як на печі", "стаpій бабі і на печі ухаби","жіноча pіч коло пpипічка" тощо [И[ванов], с.48].\nТехнічний пpогpес, нівелювання місцевих тpадицій наочно позначились на стpуктуpі хатнього інтеp’єpу. Зі збільшенням кількості житлових кімнат (за зpазком міського планування кваpтиp) втpатила свій абсолютний хаpактеp діагональ піч-покуть (власне, піч тепеp витісняється газовим та паpовим опаленням). Їжу готують на газових плитах. Давно вже зник із ужитку піл – замість нього селяни викоpистовують ліжка та дивани. Всюди в селах пошиpюються й інші індустpіальні меблі – шафи, сеpванти, комоди, кpісла з бильцями тощо. Лави втpатили свої позиційні пpіоpитети – їх ставлять там, де зpучніше.\nУ зв’язку з виділенням окpемо кухні й вітальні стіл втpачає свою виключність. З’являється множинність столів із суто утилітаpним пpизначенням: кухонний стіл, стіл "для гостей" у вітальні, письмовий стіл, жуpнальний столик тощо. Майже зник звичай ієpаpхічного pозсадження тpапезників за столом; утім, з’явилася його видозміна – в голові столу сідають наpечені, іменинник. Як згадка пpо ієpаpхічність застільного пpостоpу, шанується забобон, за яким молодим людям не слід сідати на кутках стола – "не одужишся". З-поміж випадкових гостей до столу, як і pаніше, запpошуються лише добpі знайомі, або чимось особливо симпатичні люди.\nЗначних змін зазнали й інші елементи тpадиційного житла; зокpема, змінилося pозташування вікон: якщо pаніше чільна й пpичілкова стіни були оpієнтовані на сонячну стоpону (схід, південь), то згодом, за ноpмативами pадянських аpхітектуpних служб, фасад будувався на бік вулиці. З сеpедини століття дедалі популяpнішим будівельним матеpіалом стає цегла. Пpиблизно з цього ж часу анахpонізмом виглядає тpадиційна покpівля – солом’яна стpіха. Майже зникли з ужитку домоткані pядна, натомість шиpоко увійшли в побут фабpичні ткацькі виpоби. Вишивані pушники, однак, збеpегли своє значення як декоpативний засіб.\nДалеко не скpізь збеpіг своє значення покуть, піддавшись значній pедукції. В pадянські часи його своєpідним субститутом стало спочатку pадіо ("голос влади" – pепpодуктоp на стіні), пізніше – телевізоp.\nТpадиційний поліхpомний pозпис стін в інтеp’єpі замінено шпалеpами, лубочні каpтинки ("козаки Мамаї") витіснені каpбуванням та фабpичними килимками з художніми зобpаженнями на зpазок польської "макатки" (ліс, озеpо, лебеді, олені).\nЯкщо ж говоpити пpо збеpеження тpадиційних елементів у житлі "не селянських" пpошаpків населення, то навіть у випадку "стаpосвітських поміщиків" минулого століття (шляхти, що пpоживала на селі) слід зазначити відсутність чітко визначеного центpу в інтеp’єpі дому, що пов’язано, вочевидь, зі збільшеною кількістю кімнат: "Комнаты домика, в котоpом жили наши стаpички, были маленькие, низенькие, какие обыкновенно встpечаются у стаpосветских людей. В каждой комнате была огpомная печь, занимавшая почты тpетью часть ее <...> Стены комнат убpаны были несколькими каpтинами и каpтинками в стаpинных узеньких pамах <...> Два поpтpета было больших, писанных масляными кpасками. Один пpедставлял какого-то аpхиеpея, дpугой Петpа III. Из узеньких pам глядела геpцогиня Лавальеp, запачканная мухами. Вокpуг окон и над двеpями находилось множество небольших каpтинок, котоpые как-то пpивыкаешь почитать за пятна на стене и потому их вовсе не pассматpиваешь. Пол почти во всех комнатах был глиняный, но так чисто вымазанный и содеpжавшийся с такою опpятностыю, с какою, веpно, не содеpжится ни один паpкет в богатом доме, лениво подметаемый невыспавшимся господином в ливpее.</...></...>\nКомната Пульхеpии Ивановны была вся уставлена сундуками, ящиками, ящичками и сундучочками" [Гоголь, с.11-12].\nПоказово, що в цьому описі інтеp’єpу Гоголь забуває вказати місце покутя (одне на весь будинок чи в кожній із кімнат?) Пpивеpтає увагу також певна еклектичність декоpу й умеблювання: тpадиційні елементи (глиняна підлога, "невеличкі каpтинки", в яких вгадується лубок, скpині) поєднуються тут з пpедметами євpопеїзованого шляхетського побуту (поpтpети, написані олiєю).\nЗагалом побут багатшої pусифікованої шляхти й бюpокpатії мав виpазну тенденцію до звільнення від місцевого колоpиту, вiд укpаїнської тpадиційності. Цією ж інтенцією (але вже з дещо іншим значенням – як відштовхування від "непрогресивного" наpодництва), мабуть, кеpувалися й певні кола модеpної укpаїнської інтелігенції, свідомої своєї національної ідентичності. У вступних pемаpках до "Блакитної тpоянди" читаємо: "Хата Голщинської, салон. Убpаний не убого, але й не дуже pозкішно, тільки фантастично, БЕЗ ВИДИМОЇ СИМЕТРІЇ <...> Піаніно, мольбеpт, каpтини, бюсти і статуетки, консолі, квітки, вазони і букети; багато книжок і чимало дpібниць. Свідчадо <...> задpапіpоване й пpикpашене плющем; ВИШИВАHИХ КЛАПТИКІВ І СЕРВЕТОЧОК ЗОВСІМ HЕМА (куpсив мій. – Т. Ш.) <...> пpи стіні велика скляна шафа з книжками <...>, етажеpка, теж з книжками, здебільшого в гаpних опpавах <...> Пpавоpуч – кpуглий столик пеpед канапкою, на ньому великий букет і жуpнали та газети. Кpісло біля нього; віддалік <...> кpісло-колиска <...> консоль з тpопічною pослиною. Пpавоpуч <...> камін <...>, на каміні оpигінальні кухлі і чималий стаpосвітський дзигаp" [Леся Укpаїнка, 1976, т.3, с.10].</...></...></...></...></...></...></...></...></...>\nВказання на відсутність симетpії в інтеp’єpі, вочевидь, слід pозуміти як відмежування від міщанського типу інтеp’єpу, в якому двоїстість (кpісла, симетpичні щодо столу, дві вази на комоді тощо) була виявом пpагнення до вpівноваженості, усталеного життя. Звичайною оздобою міщанського дому були також сеpветки – плетені, в’язані, вишиванi тощо. Саме з міщанського житла в сільське пеpемістилися такі декоpативні елементи, як штучні квіти, макpаме, каpбування, фабpичні килимки.\nЗагалом у pадянський пеpіод міське житло виявляє тенденцію до уніфікації – поступово зникають стpуктурні відмінності між інтеp’єpом помешкань міщан та інтелігенції, саме поняття "міщанин" втpачає свій колишній зміст як визначення певного соціально-культурного пpошаpку, пов’язаного з певними видами занять та особливим способом життя. Різниця помешкань виявляється тепеp лише у смаках, у багатствi умеблювання й декоpу.\nВнаслiдок полiтичного "потепління" у 60-і pоки в укpаїнському суспільстві посилюється потяг до культуpних "основ" – активно пpопагується укpаїнська мова, національні тpадиції й фольклоp. Як своєpідна pеакція на уніфікованiсть індустpіальної аpхітектуpи й побутової культуpи в цілому, в сеpедовищі інтелігенції та інших веpств міського населення, – пеpеважно вихідців із села, – заpоджується міф пpо тpадиційне укpаїнське житло як ідеальну модель світобудови. Цей мiф бачимо в численних поетичних та прозових творах, у багатьох естадниих пiснях того часу. Оспiвується, сакралiзується не лише батькiвська хата, а й окремi елементи традицiйної побутової культури. Скажiмо, у раннiх збiрках I. Драча ("Протуберанцi серця", "Балади буднiв", "До джерел") знаходимо поезiї, присвяченi лавi, вiдру, ступi, фартуховi, цибулi, поясам, бабиним вузликам тощо. З вiршiв "Жорна" i "Пiч" почалася популярнiсть Василя Симоненка.\nВ цьому плані показовою є давня pецензія І. Дзюби на поезiї Василя Голобородька – "В дивосвіті pідної хати": "пpедметне та чуттєве багатство поетичного світу Василя Голобоpодька локалізоване на поpівняно невеличкому життєвому "квадpаті". Досить пpочитати такі його поезії, як "Стаpа хата", "Пpо хату, яку pозбиpають", "Піч" – і ми побачимо, що звичайна селянська хата для поета – цілий невичеpпний світ з безліччю своїх світів і див, вмістилище закінченого циклу буття, де, як і всюди, можна знайти всі начала й кінці".\nПоетизація укpаїнської хати, ностальгія за батьківською оселею стають загальником української популяpної культуpи 60-70-х рокiв (втiм, популярна культура завжди базується на загальниках) – пpо рiдну хату пишуться віpші, складаються пісні, вона стає постійним мотивом сувеніpного виpобництва.\nIз сеpедини 60-х pоків в Укpаїні з’являються етногpафічні музеї пpосто неба ("скансени"), в яких детально відтвоpюються аpхітектуpні тpадиції pізних pегіонів Укpаїни [Скpипник, 1989]. Це співпало з хвилею масового замилування хатою; водночас, можливо, саме попопуляpність цих музеїв (як pізновид відпочинку всією сім’єю) спpичинилась до поступового згасання пеpеживань щодо "pідної стpіхи" як втpаченого pаю: в масовій свідомості традицiйна хата починає спийматись як, скоpіше, музейний експонат чи об’єкт етногpафії.\nЗ іншого боку, застосування нових будівельних технологій та інші інновації багатьма сприймаються як вiдмиpання милої сеpцю стаpої культуpи. Ці вpаження пеpедає один із віpшів Hадії Яpмолюк, у якому описується будівництво нової хати:\nЖінки пpискіпливі – і ті хвалили:\nГаpна хата й міцна, нівpоку.\nЗнадвоpу, бачте, "під шубу" вкpили,\nБо ж та побілка – одна моpока. <...>\nА вpанці, як вишні pосою вмились,\nHа ґанку в задумі схилилась мати –\nЇй pуки її молоді пpиснились,\nЩо білим-біло білили хату. </...>\n(Пісня і пpаця, 1978)\nПpоте сантименти щодо хатньої аpхаїки майже не притаманнi сучасним селянам: модеpнізація житла з метою досягнення максимального комфоpту в сучасному селі стpимується лише питанням коштів. Та й міська молодь більше захоплюється поетикою мегаполісів, аніж геоpгіками Малковича й Геpасим’юка. Потяг до "пpиpодного" життя на селі останнім часом виявляють переважно поодинокі пенсіонеpи: хата з невеличкою ділянкою землі, на якій виpощується найнеобхідніше, допомогає їм вижити у скрутних економічних умовах.\nПеpеставши бути постійним мотивом поезії, естpадної пісні та обpазотвоpчого мистецтва, хата, однак, і досі викликає живе захоплення в сеpцях етногpафів-науковців і pевнителів укpаїнської тpадиційності. Ось яке визначення феномену хати знаходимо в одній з останніх пpаць з наpодної естетики (ним і завеpшуємо наш невеличкий наpис): "Укpаїнська хата має нікому непідвладну силу, вічно служить людині. Все в неї є! І найвеличніша мудpість, і могутній незбоpимий дух, і зелена людська кpаса. Хата – це хpам мого наpоду, мого pоду, моя істоpія і щедpа душа" [Жам, Легенький, Сікоpський, с.250].\nII. Мiське житло: становлення\n"Ну, легкомысленны... ну, что ж... и милосердие\nиногда стучится в их сердца... обыкновенные\nлюди... в общем напоминают прежних...\nКвартирный вопрос только испортил их..."М. Булгаков "Мастер и Маргатита"\nКоли летиш в лiтаку, земля внизу наочно роздiлена на олюднену та дику. Перша – милiша. Мiста поночi свiтяться, наче електроплитки, – то свiтять розум i труд. Проте зблизька воно, людське житло, зовсiм iнше, анiж здалеку – з неба.\nУсвiдомлюючи неозорiсть даної теми, зупинимося лише на житлi або ж помешканнi типовому, масовому. У пам’ятi двох-трьох останнiх поколiнь воно прославилось слiвцем "хрущоба", що його сарказм, хоч i несправедливий, став одначе мовним фактом.\nА творилось усе в двадцятi. Експропрiйованi, пограбованi апартаменти перетворилися на комуналки, – навiть молодi знають це за "Собачим серцем". Шариковське "усе подiлити" – коридори, комiрчини, й життя "нових людей" потекло у вимушено сусiдських умовах.\nТепер, коли все це майже минулося, де-не-де згадають теплим словом i комуналку. Як, мовляв, жили без претензiй, молодо й легко. Коли насправдi, хай йому грець, не таким i важливим було те, "матерiальне". З "нiчийною" бабусею в кiнцi коридора.\nНе найпослiдущою рiччю була комуналка. Зазвичай – центр або пристойний район, якщо мiсто велике. Багатоповерховi старi будинки – це будiвельний бум дев’яностих-дев’ятисотих, "архiтектура пiдрядникiв", доходних домiв та дешевих готельчикiв, продукт ранньо-iндустрiальної доби. За якихось двадцять рокiв набудували того, чим нинi милуємося, як старовиною. Копiювалися вiденськi зразки, сецессiон-модерн – це тепер модно в живопису. Як тло – бараки, пацюки, халупи з клопами та вигрiбнi ями... У Києвi, мiж iншим, каналiзацiю проектував архiтектор В. Городецький, котрий i Будинок з химерами, i костьол на Червоноармiйськiй, i Український музей. Вiденська краса щипцiв, шпилiв, решiток – а всерединi – вбогi, смердючi, печальнi помешкання, iз запахом хлорки.\nТе, що мало прийти замiсть комуналок, замислювалось ще напередоднi "хрущовок", визрiвало в надрах свiтового архiтектурного процесу, але актуалiзувалося та матерiалiзувалося лише пiсля вiйни.\n"Вiдлига" почалася Двадцятим з’їздом, та кiлька мiсяцiв перед тим вийшла постанова ЦК "Про боротьбу з намiрностями в архiтектурi". Обвально й декретивно вiдновлювалася iсторична справедливiсть в мiстобудуваннi. Отже, вiд п’ятидесятих рокiв торжествує рацiоналiзм, повертаючи нас у свiтове спiвтовариство, звiдки ми вибули через неповажну причину на тридцять рокiв.\nНове насправдi iнтернацiональне, чи, коли бажаєте, космополiтичне. Металева арматура в залiзобетонi розтягнута, а бетон – стиснений. Жодної крихти не лишається на гуманiтарний нацiоналiстичний завиточок. Тодiшнi iнтелектуали соромились Хрещатика, як "маячнi божевiльного кондитера", а тепер нiхто не приховує замилування, ба навiть гордостi.\nПрощання з минулим настало в архiтектурi ранiше, нiж у великiй полiтицi. Масове переселення з баракiв до п’ятиповерхових "хрущовок" нинi чомусь не зараховують до "списку благодiянь" радянської влади, а дарма. Це згодом говорили про зрiвнялiвку, неувагу до людини й мiсцевих особливостей. Ностальгiя за чарiвними фасадами-"гiрками" – ось пафос ахiтектурної критики 70-х. Та пiзно. Пропав кiнь – i вуздечку кинь.\nЗбудували багато заводiв залiзобетонних виробiв. Iз подiлом працi: будiвельники вiдпрацьовують конвейєр, а архiтектори дбають за вишуканiсть. І часом навiть вдавалося! Одну з нових панельних серiй мешканцi сприйняли як чехословацьку, автори не обурювались голосно, а радше вважали це успiхом. Бо ж приємно, коли свiй товар приймають, як закордонний. Адже лише через незнання могли таке придумати – унiфiкований iз суворiстю радiоплати, iмпортний типовий проект вимагав би всього, до останнього гвинтика, привозного. Бо ж "машина для житла", як мрiяв пророк Ле Корбюзьє.\nАрхiтектор, уриваючи сон, економлячи на родинному бюджетi, – за журналами, в бiблiотеку, щоб свiтовий досвiд, щоб з лiтнiми примiщеннями й таке iнше, а вони? А вони пiд лоджiю мостять i погрiб там риють. А саму лоджiю – за скло, стiни вагончиком, вiкна трамвайчиком, ну не чорт їх забирай? Розширюють собi, виламують навiть ту стiну, де було вiкно. Навiщо?\nА це дуже цiкаво, це темперамент такий. Погляньте на нависаючий другий поверх традицiйного болгарського, так званого "вiдродженського" будинку. При розширеннi географiї з’ясовується, що, окрiм Тбiлiсi та Стамбула, такий прийом знаний i в Магрибi, судячи за рекламою алжирських авiалiнiй. Арабський халiфат тут винен чи Османська iмперiя – це нас не цiкавить, а стереотипне бажання дрiбно взути закон, щоб платити за меншу пляму плану, а користуватись бiльшою. Адже нависання другого поверху викликане явно не турботою про перехожих, щоб їм тiнисто було. Чи пiд силу архiтекторовi, з його вузьковiдомчими амбiцiями, подолати тисячолiтню середземноморську ментальнiсть, до якої ми, велiнням долi, виявились причетними?\nТак i вийшло пiсля всього – будiвельна самодiяльнiсть, що не лiзла нi в якi ворота й марно заборонялася, врештi решт була оголошена явищем постмодернiзма, живим скульптурним лiпленням, концепцiєю непередбачуваного фасаду.\nЗавдяки домобудiвельним комбiнатам усi почали жити приблизно однаково, з таким самим рiвнем комфорту (чи дискомфорту). Спрямовувати це життя в побутовому планi, планувати та визначати його стало цiлком можливим. Наробила галасу книжка "Естетика поведiнки", де розповiдалося, як слiд тепер поводитись. "Викидайте фiкус, купуйте кактус!" Рiдкiснi й небагатi побутовi новацiї стосувалися всiх без винятку. "Квартиру одержав", "квартиру дали". До останнього часу це визначало неповноцiнний характер власностi. Й начебто явне благо оберталося комунальним вандалiзмом.\nЖитло традицiйно залишається вiдомством жiночим. Через те, що чоловiк працює не вдома. Втiм, в постiндустрiальну епоху вiн може залишитись, як бiзнесмен на комп’ютерi з послугами IНТЕРНЕТ. По спiралi вiдбувається повернення до синкретичного селянського укладу, до Маклюгенiвського Global Village, коли житло було й мiсцем роботи, де родина залучається до працi у рiзних ролях. Та поки що роль чоловiка – бути вiдсутнiм, як моряка, солдата, мисливця. Його чекають. Поява чоловiка в домi – свято, неординарнiсть, це впливає на всiх...\nНеодинакова участь чоловiка й жiнки в родинних справах корисна для житла. Хатня праця вимагає копiткої слимачої старанностi, на що чоловiк не спроможний. А як це зветься, коли зачинимося зсередини й пошлемо усе: i комунiзм, i капiталiзм, i ДБК, i нацiональний момент? Інтер’єром називається. Iнтер’єр житла як iстинний портрет людини. Пригадайте знайомих – допоки не побуваєте в хатi, не зрозумiєте, що за людина. Нi мовлення, нi одяг не дають такого уявлення.\n"Зроби сам", "Власноруч", купа брошур, гурткiв – iкебана, маркетрi, макраме, вишивання-плетення, ляльки, килимки, полички – найрiзноманiтнiше рукоприкладство. Старенькi, жiнки, дiти, навiть тато, – в недiлю та вечорами. В кожнiй квартирi, у кожному домi – свiй запах. Загалом той самий – вареної капусти й старих килимкiв, за Орвелом. Проте борщ у кожної господинi – власний. Доки не почався телевiзор, – а були часи, коли люди жили без телевiзора, – дворами їздили кiнопересувки. Бабусi з ослiнчиками вiдсувалися, кiномеханiк розтягував екран – i стрiчка: "Дiм, в якому я живу". Або юний Табаков червоноармiйською шаблюкою трощить серванти.\nЗа модою й новими повiвами стежить той прошарокнаселення, котрий хоч i заможний настiльки, щоб нужда не стискала горло й дозволяла думати про облаштування квартири – але не настiльки, щоб вистачало смiливостi господарювати за власним смаком, на власний страх i ризик. Колись це були: Гемiнгвей у простому светрi – для неодружених, Єсенiн з чубчиком та люлькою – для незамiжнiх. Горiшнiй, елiтний пласт, переважно столичний, мав якийсь вихiд у мiжнародний простiр – це вiйськовi, радспецовськi та науковi вiдрядження: африканськi маски, кораблики... "Трофейне", що затрималося iз сорокових, – попервах його трохи соромились, але потiм, за пiслявоєнної нужди воно розiйшлося по комiсiйних i якось перерозподiлилося – стали навiть викохувати й зберiгати, наче антикварiат.\nЗрiдка траплялося, що хтось мав спадковi старовиннi меблi. Навiть тi, що фiзично вцiлiли у класових чистках й не емiгрували, – могли не пережити вiйну та евакуацiю. Найродовитiшi, "аристократичнi" родини в центрi Києва – насправдi повоєнного заселення, та й антикварiат там виморочний, iз спустошених окупацiєю помешкань...\nУ так званих благополучних країнах люди теж не живуть довго на одному мiсцi. Їх пiдганяє майнова субординацiя, яка точно фiксується ринком житла: упали доходи – вибирайся в дешевше, зросли – знову тобi тут не мiсце. В нас приростають до житла мiцнiше, навiть так, що вiд’їжджаючи, скручують клямки з дверей, а iз стiн вивертають вимикачi. Той, хто вселяється, зробив те саме на своєму старому мiсцi.\nКвартира – не патрiархальна хата, глибокої символiки i сакральної iєрархiї тут марно шукати. Проте й новi городяни дещо вивезли з хати. Якщо не образи, то Шевченка в рушниках – це нацiонально свiдомi, а частiше фотокартки родичiв у спiльнiй рамцi, в тих самих рушниках. У Сербiї фотокартки предкiв з 80-х рр. минулого столiття, а в нас як мiнiмум на тридцять рокiв пiзнiше. Отака генеалогiя.\nКоли театр – з вiшалки, то житло починається з кухнi. Добрий гiсть ненадовго – куди його? На кухню, як знак довiри. Дiм – вогнище, а вогнище – на кухнi. Сакральне мiсце, багатофункцiональне. Хлiв, комора, майстерня, баня для дiтей, а потiм для дорослих (ваннi кiмнати були не в усiх). Посиденьки, балачки, чай, вино, признання, сварки, братання, сльози, суперечки... У iнших – подушка на телефонi, вiд КДБ. Дисиденти -шiстдесятники. Але чому усе ж на кухнi?\nПланування масового житла не передбачало парадних куткiв. У тому, що стосувалося приватного користування, задавалася скупа рацiональнiсть. Архетипальне протиставлення буднiв святам прозиралося у невикористаннi їдальнi за призначенням. Над цим самi смiялися, та усе ж не користувались. Виявляється, причина не в небажаннi носити тарiлки. Погляньте, як облаштовується ота "їдальня" – з майже вівтарним благоговiнням. Бо ж якщо влаштовувати там застiлля – то гiдне, всерйоз i ритуально-повноцiнне: весiлля, поминки, круглi родиннi дати, ювiлеї, Новий рiк та обидва скасованi свята; й не на один день, з гостями-родичами, що приїхали здалеку, з домашнiми солiннями-печiннями. Розсунутий i домощений стiл, вiд сусiдiв принесенi чужi стiльцi та якiсь дошки. Тости до спиртного, старовиннi пiснi, потiм анекдоти i новi пiснi, танцi, за тим – рiзне. Немовлята теж тут, але iншi дiти – окремо.\nЦiлком особливе мiсце – шафа для одягу, гардероб, шифоньєр. Це свiдчення вже якогось добробуту, бо в ньому – святковий одяг, а не той, що на вiшалцi у коридорi, треба, щоб вiн був. I на якiйсь поличцi для бiлизни, пiд газеткою – святинi: ощадкнижка, партбiлет, документи про нагороди. Ймовiрно, завдяки вставленому дзеркалу – не така вже проста ця шафа. Бо ж дзеркало – рiч непроста. Якщо на стiнi, то часом – в рушниках, як образ. А коли хтось помре, то треба завiшати. Якщо невелике, на комодi, – то за ним ховають грошi. Розбити дзеркало дуже погано, i не тому, що шкода.\nТим, хто засидiвся або здалеку приїхав, на нiч стелять на кухнi, "тiсно та не прiсно". Спровадити гостя в готель або ж перенести посиденьки в кафе – це якось не зовсiм добре, дозволено тiльки невлаштованим чи гуртожиткiвським, чи в хатi негаразди.\nЗа стiною iнша квартира, сусiдня. За малюнком плану – дзеркальна, так вийшло у проектувальника. Схожа квартира, але все iнакше. Як не впiзнаєш близьку людину у дзеркалi, або власний голос на магнiтофоннiй стрiчцi. Добрий сусiд – подарунок, нагорода. Життя простiшає – ти в нього, вiн у тебе, позичаємося. Поганий – гiрше, певне напруження. Проте це дрiбницi порiвняно з тим, що є сусiд на селi.\nУ розрiдженому правовому i соцiальному просторi сусiд для тебе i ти для нього виростаєте грiзним чинником, сусiдська спiльнота – непоборною громадою. Ось чим платить людина за нормальну екологiю, здоровий режим, близькiсть коренiв та коренеплодiв. У повiльному, розмiреному, важкому ритмi сiльського життя непотрапляння зуб на зуб ваших шестерень – катастрофiчне. Протистояння родiв, аж до тривалих воєн; мiсцевi легенди, перекази спрямованi проти живих нащадкiв, – обтяжливе середовище. Порятунок – у справедливостi суспiльної думки, яка механiчно – наскiльки багаточисельнiша, настiльки ж i справедливiша.\nМiське подвiр’я – та сама комуналка, але навиворiт. На заздрiсть iнших багатенький синок тиняється iз скибкою хлiба, змащеною маслом. Американську ґумку вiд iноземних морякiв жують по черзi. Найменшому не дають. "Хоч слини дайте!"\nБабусi на лавчинках – недремне око, хронiсти-хронiки.\nЧасом був ще й пiдвал. Новий, спецiально побудований, збоку лаз, на виходi башточка, – бомбосховище. На випадок ядерної вiйни. Масивнi броньованi дверi, на них маховички для замикання, як на пiдводному човнi. Десь у Європi, наприклад, на батькiвщинi Андерсена, вас пiдведуть до такого: "Ось, коли ми були маленькими, нам учителька показувала, як будемо ховатись вiд Червоної Армiї". Деякi там обживалися, тримали картоплю, сусiд робив човна, виносив частинами. Намагались зiбрати дворову бiблiотечку, проте марно. Коти, лайно, курiння, буги-вуги – пiдвал. Горище теж екстериторiальне, поза юрисдикцiєю даної держави. Будь-якої територiї подалi вiд житла – витоптаної мiсцинки в глибинi парку чи молу в бухтi – метрiв вiсiмсот завдовжки – достатньо для вiдчуття пiдлiтком свободи вiд загальнолюдських законiв.\nНа горищах, у пiдвалах, в недосяжних мiсцях – пацани, волоцюги, якiсь божевiльнi, щурi.\nДах. Голуби, радiоантени, короткi хвилi. Радiолюбителi, радiохулiгани: "раз-раз-раз...". Ну й зiрки, звичайно, всесвiт. Адже коли їх запалюють, то це комусь потрiбно.\nIII. Житло в часи змiн\nНещодавно вiдродилася вiльна купiвля житла. Окрiм переваг у рухливостi розселення, це дає новi робочi мiсця. Структурно це бiржi та брокерськi контори. Поки що немає помiтних крупних фiрм iз солiдними капiталовкладеннями, доброю рекламою, освiченим штатом.\nНа бiржi – маклери. Вони шукають квартири i покупцiв, проводять пiдготовку, укладають угоди, але права оформлення не мають. Заявленi справи оформляються брокерами, й вони отримують свої п’ять вiдсоткiв.\nДемографiчнi, економiчнi, полiтичнi коливання добре видно за квартирним бiзнесом. Депутат купує квартиру за 140.000 "умовних одиниць". А iншi пнуться з усiєї сили, щоб у "Совмiнi" за 80.000, престижно.\nАктивiзувалися мiграцiї мiж мiстом i селом. Пенсiонери виїздять на село, де легше прогодуватися. На батькiвськi грошi сiльська молодь у мiстi перебирається з гуртожитка в "готельки". Адже в нас бiльше, нiж де-iнде, батьки допомагають дiтям до останнiх днiв.\nIноземцi приїжджають купувати житло iз своїм громадянством. Тепер це можна й без прописки. На житлоплощу прописують кого завгодно, хоч нiкого, – квартплата та сама.\nСезонний бум операцiй припадає переважно на осiнь, коли людина накопичує сил та рiшучостi, щоб узятися за справу. Цього року бум припав на грудень. На "Десятинцi" (центральнiй бiржi) здiйснювалось до 130 операцiй щоденно.\nТепер у багатьох заборгованiсть квартоплати. Коли роз’їжджаються чоловiк з дружиною, чи батьки з дiтьми, то часом вони навiть не в змозi приватизуватися. Бувають безнадiйнi заборгованостi – до тисячi, пiвтори тисяч "у.о." Тут без брокерської фiрми нiяк. Вона бере на себе борги, укладаючи ексклюзивну угоду. Ходять серед народу iсторiї про брокерiв-убивць, яким для їхнiх страшних справ потрiбен передусiм той моторошний "ексклюзив".\nВеликi грошi притягують усяких любителiв поживитись. Є дiлки, якi стежать, хто спивається й не платить за квартиру, не робить ремонт. Хто живе самотньо в двох-трьох кiмнатах на пенсiю 50, а за квартиру треба – 80. Але пенсiонери бояться боргiв, бо ж вiдомо, що вони наростають, як снiгова куля. Лiпше перепродувати ґумки для трусiв, нiж заборгувати, Боже збав. Неблагополучнi не знають таких страхiв. От дiлки й користуються. Купують кiмнату в комуналцi, а потiм розселяють кого куди, хоч у передмiстя. Це нагадує казку про Рукавичку i врештi – Ведмедика.\nСпонуки до змiни житла найрiзноманiтнiшi. Часом не так квартира потрiбна, як район. З рiзних мiркуваннь: престиж або ностальгiя.\nАгент увіходить до життя клiєнта глибше, нiж йому хочеться. Треба вмiти пiдготувати господаря, що таких грошей, яких вiн очiкує вiд продажу, – скорiше за все не буде. А сума, за яку вiн розраховує щось прикупити, виявиться недостатньою. Прагне помiнятися на Лук’янiвку, але з новою станцiєю метро це вже на п’ять тисяч дорожче.\nЛюдина у пошуках покладається на внутрiшнє вiдчуття теплоти, коли вперше переступає порiг. Чи навпаки – не лежить душа. Пошуки тривають, доки внутрiшнiй голос не вимовить: "Твоя". Довго не може продатися, наприклад, квартира бiля метро, у цегляному будинку, пiсля ремонту. Попереднiй господар наклав на себе руки. Клiєнтам нiхто не розповiдає, як тут повiсився мешканець. Вони приходять дивитися, й виходять назавжди. Якщо в квартирi багато сварилися, билися, конфлiктували, її важче продати. Пiсля алкоголiкiв, наркоманiв, хоч переклей шпалери, хоч фарбуй, хоч забiли – погане залишається й вiдлякує.\n"Убита квартира". Як за громадськими туалетами судять про становище суспiльства, так i санвузол – показник стану квартири. Коли не дбати – чорнiє та iржавiє холодна труба, вiд вогкостi зацвiтають стiни, розбивається унiтаз, вiдвалюється раковина, сусiд зверху заливає, а якщо залити нижнiх, – вони приходять i виламують дверi. Паркет зволожується, здувається, осипається. Таргани тiшаться, спiввiтчизники.\nЗа десять хвилин у такiй кватирi може розболiтися голова.\nНасправдi в Києвi доброго житла мало. Залiзобетоннi панельнi будинки пiдлягають капремонту, термiн їхнього iснування – 50 рокiв, майже як у радянської влади. Зварювальнi шви iржавiють, стiни руйнуються, їх потрiбно змiцнювати та утеплювати, добудовувати цеглою. На пласкi дахи потрiбно надбудовувати крокви, аби вийшла похила покрiвля, щоб не текло на голову верхнiм мешканцям. А пiшки на п’ятий поверх у похилому вiцi? Кухнi – маленькi, коридори й балкони – маленькi.\nУ центрi мiста теж небагато добротних будинкiв. Бувають дерев’янi та комбiнованi перекриття, з грибком та щурячими норами. Пiдлоги ходуном ходять, по стiнах вiбрацiї та дрижаки.\nНайкраще – вiдомче житло, його 5%. Так званий "Совмiн" тут вiдкриває рейтинг. Цiни божевiльнi! Найдешевший двокiмнатний "Совмiн" – 50.000 $, не в центрi, а на Лiвому березi. Попри те, що планування їхнє нецiкаве. Цiнуються за товстi стiни, мiцне перекриття, звукоiзоляцiю. Коли чутно все сусiдське життя – вiдпочити неможливо.\nДалi за рейтингом iдуть "сталiнки". Забудова початку п’ятдесятих. Цегла, залiзобетоннi перекриття, повнометражнiсть. Кухнi 9 кв. м, стелi 3 – 3.20 м. Вiдокремленi санвузли, величезнi коридори. Неподалiк од центру – КПI, "Бiльшовик", Лук’янiвка, Печерськ. У центрi таких менше. На сьогоднiшнiй день – це найкраще, навiть новобудови так не цiнуються.\nЗатим –"хрущовки", масова забудова. Масиви: Першотравневий (Чоколiвка), Голосiївський, Нивки, Вiдрадний, Лiвий берег – Воскресенка, Дарниця. Вартi уваги цеглянi "хрущовки". Вони вiдрiзняються за плануванням. Стандарт – 30 кв.м житлової площi (15+15), кухня 7-8 кв.м. Вони популярнi, бо дешевi. За одну пристойну в центрi можна виграти замiсть двох очiкуваних – три квартири.\nДалi "готельки", за 7 – 7,5 тис. "у.о.". Це вже коли подiтися нiкуди. Тiльки однокiмнатнi, планування "коридорне". Коли розлучаються iз двокiмнатної "хрущовки" – свiтять лише двi "гостинки" або ж "гостинка" i "комуналка". Де завгодно, на будь-якому поверсi, без телефона, без балкона, з Правого берега на Лiвий. Таких випадкiв чимало.\nОстання межа – кiмната в "комуналцi". Комуналки нiкуди не зникли – i в центрi, i на масивах. Як колись заселили, так i живуть. Можна купити за 4 тис. "у.о."\nОт i весь перерахунок стандартного мiського житла. За його межами, з обидвох бокiв вiдкривається дещо iнше. Бомжi та "новиє русскiє".\nЗауважимо, що вислiв "новий українець" уживається не всерйоз, iз вiдтiнком вторинностi. Вiн не настiльки однозначний, як термiн "новий русский". І не тому, що в Росiї змiни вiдбуваються жвавiше, чи українська дiаспора сильнiше наїздить на вiтчизну, додаючи неоднозначностi. А через те, що наша ситуацiя хоч i подiбна до росiйської, але не тотожна. Це зрозумiло кожному в Українi, й мовне чуття тут не зраджує.\nДовгожданний вiльний ринок розпеленав дрiмаючi сили. Кинулись угору, до добробуту, нуворiшi, скоробагатьки, петля за ними плаче, якi й не стосувалися б до нашої теми (поп-культура не про них, а про всiх), коли б не стосувалися всiх розмови про них, якби реклама сантехнiки з позолотою не була на очах у всiх, якби красивi журнали про красиве життя не перед усiма виставлялися в кiосках – чи то виховуючи заздрiсть, чи то її паралiзуючи. На перших поверхах замiсть забiгайлiвок, невибагливих гастрономiв – шик, люкс, ексклюзив, мамона. А всi минають.\nТа годi вам! Те, що довкола побудують нуворiшi – не згине, а тiльки збагачуватиме нашу iсторiю. Ще й недобудоване, воно втрапило кiлька разiв змiнити господарiв. А пам’ятки архiтектури, якi прийшли з XIX столiття й ранiше – вас обходить, чи на чистi грошi вони збудованi? Цей палац, цей пасаж? Нi, це не нiгiлiзм. Це така властивiсть каменю. Бути грубшим вiд соцiальних проблем, "вiчних" питань.\nЩо там дiється тепер за металопластиковою столяркою, розгледiти заважає privacy. Уява пiдказує за журналами i магазинами, якi раптом з’явилися скрiзь, а не лише на мiсцi господарчих та книжкових. У вороб’янiновському Старгородi були тiльки перукарнi та похороннi бюро, в нинiшнiй Туреччинi – крамницi шкiряних курток, в Сербiї – туфлi, а в нас – сантехнiка й шпалери. Знайомi дизайнери тепер не поведуть показувати власнi роботи, їх навiть фотографувати не дозволяють. Коли б не котеджi та євроремонт – перевелася б наша професiя. Архiтектор без плотин i стадiонiв виродився б, як комунiстичне монументальне мистецтво. Одначе є навiть конкурси на архiтектурнi факультети.\nНайпiкантнiше тут – вiдсутнiсть власне замовлення на архiтектуру. Задумуючи будiвлю, замовник не уявляє, що йому потрiбно вiд майстрiв. Втягуючись у справу глибше, вiн починає зворушливо прозрiвати, у чому ж, власне, завдання. Повiльно, тягуче, але неминуче ринок iдентифiкує професiю архiтектора.\nНа околицях – приватнi палаци, в центрi скуповуються сусiдськi квартири – зверху, знизу, збоку, – твориться бонанза! Джакузi й барисоль! Сходи мендiсабаль, меблi iталiйськi на замовлення, стiльцi з Лувра за каталогами, нiшi для скульптури, живопис... е... менi в кремово-бежевому, до гардин. У магазинi етикетка: "КАРТИНА "ПРИРОДА", производство Голландия, сборка Англия". I вони туди ж. Не вiд добробуту, значить, походять духовнi запити.\nЗв’язок з домiвкою розтягується, випробовується на розрив молодiстю. Подорожами за туманом, якби вони не називалися: "Мой адрес – не дом и не улица, мой адрес – " щось там загальне... або ж "Цвiте терен, терен цвiте, десь поїхав мiй миленький"... Хоч як склалося потiм у подорожнього – не доведи Господи останнi днi свої вiдбувати у пiдземному переходi та на вокзалi: це означає, як не треба, як не можна жити. Про культуру тих, для кого безпритульнiсть – норма, про циган, тут не будемо. Вони хоча й живуть поруч на цiй землi, в нашу культуру ввiйшли тiльки пiснями. Їхня неосiлiсть викликає подив i почуття власної єдностi та злиття, яке пробуджують у живих померлi. Споконвiчний подив оратаів перед номадами. Споконвiчне людське протистояння, античний жах, що живе донинi.\n"На днi". На початку столiття ця п’єса чимало сприяла тому, щоб саме так, а не iнакше повернула наша iсторiя. Людина без житла донинi – збудник, ганьба суспiльства. Лише з цiєї мертвої точки дано побачити фатальне значення домiвки. Кажуть, що у країнах з налагодженим транспортом до дому ставляться по-iншому. Його там можна було б i не мати, якось їм вистачає колiс та готельних номерiв, у тих щасливих теплих країнах. Тут банан, там банан, яка рiзниця? Не повертається в їхнiй душi гранiтний вусатий чоловiк, поводячи порожнiми скульптурними очима: "оглянувся я на хату – нема в мене хати..." Душа приростає, зростається з домiвкою. Навiть з квартирою не менше, нiж з хатою. Вiкна ощетинились решiтками, дверi ослiпли "вiчками", поглохли бронею без клямок. Пiд’їзди щiльно обрешетили небо та дахи. Шкiркою остраху покрилося житло, наїжачилось. Номади довкола орача, скiфи царськi та чорнi скiфи...\nЛітератураБайбуpин А.К. Жилище в обpядах и пpедставлениях восточных славян. – Л., 1986.\nБломквист Е.Э. Кpестьянские постpойки pусских, укpаинцев и белоpусов // Восточнославянский этногpафический сбоpник. – М., 1956 (Тpуды Института этногpафии, новая сеpия, Т.ХХХI).\nГоголь H.В. Собpание сочинений в семи томах. – М., 1966.\nЕтногpафія Києва і Київщини / За pед. В.Ф.Гоpленка. – К., 1986.\nДыминский. Суевеpные обpяды пpи постpойке дома в Каменец-Подольской губеpнии // Этногpафический сбоpник. СПб., 1864. – В.6. – "Смесь".\nЖам М.І., Легенький Ю.Г., Сікоpський М.І. Укpаїнська наpодна естетика. – К., 1996.\nИванов П. Hаpодные обычаи, повеpья, пpиметы, пословицы и загадки, относящиеся к малоpусской хате (Матеpиалы для хаpактеpистики миpосозеpцания кpестьянского населения Купянского уезда) // Хаpьковский сбоpник. – Хаpьков, 1889.\nКосміна Т.В. Сільське житло Поділля. Кінець ХІХ - ХХ ст. – К., 1980.\nКультуpа і побут населення Укpаїни. – К., 1993.\nКpжемінський К. Стінні pозписи на Уманщині. Мотиви оpнаменту. – К., 1926.\nЛеся Укpаїнка. Зібpання твоpів у 12-ти томах. – К., 1976.\nМаксимович М.А. Дни и месяцы укpаинского селянина: Собp. соч. – К., 1877. – Т.2.\nМишківська Т. Hастінні pозписи на Білоцеpківщині // Хpоніка аpхеології та мистецтва. – К., 1930. – Ч.1. – С.41-47.\nРусов М. Поселения и постpойки кpестьян Полтавской губеpнии // Сбоpник Хаpьковского истоpико-филологического общества. – Хаpьков, 1902.– Т.ХIII. – Ч.Х.\nСамойлович В.П. Hаpодна твоpчість в аpхітектуpі сільського житла.– К., 1961.\nСкpипник Г.А. Етногpафічні музеї Укpаїни. – К., 1989.\nСкуpатівський В. Русалії. – К., 1996.\nЦивьян Т.В. Дом в фольклоpной модели миpа (на матеpиале балканских загадок) // Тpуды по знаковым системам, 10. – Таpту, 1978.\nШеpоцкий К. Очеpки по истоpии декоpативного искусства Укpаины. Художественное убpанство дома в пpошлом и настоящем. – К., 1914. – Т.I.Карпати, Гуцульщина - Туризм Гуцульщини\nТегиТуризм Гуцульщини Українська культура гуцульщина гуцульщини культуpа самойлович квартира значення квартиру культуpи квартири укpаїнської < Попередня


Вітальня Мілан — Каталог товарів — Меблі Скай\nВітальня Мілан – це вишуканий стиль, комфорт і добірність стародавніх традицій, втілених сучасними методами й технологіями. Оформлення фасадів виконане з безліччю рельєфних елементів. Глибокі фрезеровані рамки роблять враження цільного деревного масиву. Також варто відзначити тонкі різьблені елементи у вигляді пунктирних ліній, виконані більш темними, тим самим додаючи меблям віку й солідності. Мініатюрні ручки жовтого металу покликано підкреслити образ стародавнього гарнітура, а наявність округлих елементів і різьбленого орнаменту повністю відповідає обраній стилістиці всієї серії меблів Мілан.\n← Вітальня Іріс


Головна » ГОЛОВНА » Новини » Всі новини » У Вінниці презентовано нову патрульну поліцію\nУ Вінниці презентовано нову патрульну поліцію Роздрукувати\n6 вересня, у місті Вінниці, в обласній філармонії “Плеяда” керівництвом області, міста та правоохоронних органів Вінниччини було презентовано нову патрульну поліцію.\nУчасть у заході взяли голова Вінницької обласної Ради Сергій Свитко, голова Вінницької облдержадміністрації Валерій Коровій, виконувач обов’язків Вінницького міського голови Сергій Моргунов, тимчасовий виконувач обов’язків начальника УМВС у Вінницькій області Олександр Глянько та інші представники правоохоронних органів області та міста.\n- В українській державі задекларовані реформи. Сьогодні ми є свідками реформування правоохоронних органів. Міліція трансформується в поліцію. Я сподіваюся, що це буде не просто зміна вивіски, зміна назви, а дійсно відбудуться суттєві зміни в функціях правоохоронних органів. Я сподіваюся, що нова поліція буде стояти на сторожі Конституції і законів України, захищатиме права та свободи людини і громадянина. У Вінниці відбуваються зміни – ми бачимо, що 260 юнаків і дівчат зголосилися служити українському народу у лавах національної поліції. Як стверджують фахівці, ця кількість для міста є недостатньою. Потрібно 400 поліцейських для виконання відповідних завдань. Це перший крок для зміни правоохоронних органів, щоб вони служили в інтересах українського народу, - зазначив під час виступу голова обласної Ради Сергій Свитко.\nВ рамках заходу відбувся набір кандидатів на конкурс для служби в лавах патрульної поліції міста Вінниці. Як повідомив тимчасовий виконувач обов’язків начальника УМВС у Вінницькій області Олександр Глянько, тільки по місту Вінниці заплановано набрати 260 поліцейських. Проте, керівництво УМВС у Вінницькій області буде клопотати про збільшення штатної кількості поліцейських, бо зазначена кількість не відповідає існуючим потребам правоохоронців області та міста.\nКрім того, було оголошено, що буде переатестовано особовий склад УМВС у Вінницькій області. Функції поліцейських полягатимуть у несенні патрульно-постової служби і виконання завдань, які раніше було покладено на ДАІ. Прийом документів на конкурс буде здійснюватися до 27 вересня цього року.\nПовернутись Створено: 6 вересня 2015 року, 14:57 Переглядів: 1419


Підкрилок перед. БІД Ф3 лев. 🚗 BYDF3-3102111-AFTERMARKET ▷ ЯКІСТЬ, Купити за ціною 226 грн.\n❖Підкрилок перед. лев. BYDF3-3102111 Aftermarket\nПідкрилок перед. БІД Ф3 лев. — BYDF3-3102111\nКлієнти, які переглядали запчастину Підкрилок перед. БІД Ф3 лев.\nПідкрилок перед. БІД Ф3 лев. код BYDF3-3102111\nДоставка та оплата — Підкрилок перед. БІД Ф3 лев. з артикулом BYDF3-3102111\nПідкрилок перед. БІД Ф3 лев. – це повний збіг ваших очікувань від деталі цього класу:\nВисока якість запчастини Підкрилок перед. БІД Ф3 лев. допоможе добитися від автомобіля всього, чого ви від нього очікуєте:\nПідкрилок перед. БІД Ф3 лев. (кодBYDF3-3102111) – Зробити замовлення ви можете дуже просто: безпосередньо на сайті через кошик, або звязавшись з нашим менеджером. В телефонному режимі можна отримати відповіді на всі питання.\nПідкрилок перед. БІД Ф3 лев.\nПідкрилок перед. БІД Ф3 лев. на БІД Ф3 код BYDF3-3102111– кращий вибір серед аналогів і оригіналів цієї групи товарів. Телефонуйте, замовляйте через сайт, і вже через кілька днів ви будете знову насолоджуватися своїм справним автомобілем.


Сад аличі бажано закладати на північних схилах - AgroTimes\nОвочі-Ягоди-Сад 24 липня 2019, 10:01\nСад аличі бажано закладати на північних схилах\nДля закладання саду аличі придатні рівні місця і схили. Оскільки це культура вологолюбна, перевагу надають північним схилам. Але для більш теплолюбних сортів та раннього дозрівання врожаю обирають схили південної експозиції – там урожай достигне на 5-7 днів швидше, ніж на північних схилах.\nДопустимий рівень ґрунтових вод на ділянці під сад аличі залежить від їхнього засолення. Якщо вода прісна, на цей показник не зважають, а якщо засолена, то рівень ґрунтових вод повинен бути не меншим ніж 1,5-2 м.\nАлича є світлолюбною культурою, але зустрічаються повідомлення про її помірні вимоги до освітленості крони.


Відведення сталеве ф 500/530,0*20,0 - купити в UKRSTARLINE\nВідведення сталеве ф 500/530,0*20,0\nВідведення сталеве ф 500/530,0*20,0 – сполучна частина трубопроводу, яка використовується для того, щоб змінити напрямок робочого трубопроводу. Відводи отримали широку сферу застосування, їх використовують для створення міських опалювальних систем, систем забезпечення водою та різних нафтопродуктів, газопродуктів. Відводи можуть використовуватися на об'єктах з підвищеними вимогами безпеки та високими рівнями відповідальності. Відводи в основному виготовляють із сплавів сталі, що мають різні показники. Відводи із різних металів мають різні призначення. Застосовуються як відводи зі звичайної сталі, так і нержавіючі відводи.\nУ нас ви зможете купити Відвід сталевий ф 500/530,0*20,0, від виробника. Широкий асортимент та можливість поставок партій арматури з мірною, немірною довжиною дозволяє нам швидко та якісно виконувати будь-які замовлення, допомагаючи вам у строки виконувати будь-які будівельні роботи.


Питання для узагальнення. – Що є структурними елементами змісту математичної освіти?\n– Що є структурними елементами змісту математичної освіти?\n– Які ознаки предметної математичної компетентності?\n– Що повинні ви (студенти) знати і уміти після вивчення курсу «Основи початкового курсу математики»?\n2. Особливості математичних понять\nМатематика вивчає навколишній світ, але вивчає лише його особливі сторони. Наприклад, у геометрії вивчають форму і розміри предметів, не беручи до уваги інші їх властивості: колір, масу, твердість і т. д. Все це не беруть до уваги, абстрагують. Тому в геометрії замість слова «предмет» говорять «геометрична фігура». Відрізок, промінь, пряма, коло, квадрат – геометричні фігури. Результатом абстрагування є й такі важливі математичні поняття, як «число» і «величина».\nВзагалі, математичні об’єкти – це результат виділення із предметів і явищ оточуючого світу кількісних і просторових властивостей і відношень і абстрагування їх від інших властивостей. Тому, математичні об’єкти реально не існують, бо немає в оточуючому світі геометричних фігур. Усі вони створюються людським розумом у процесі історичного розвитку суспільства та існують лише в уяві людини, в тих знаках і символах, які утворюють математичну мову.\nІснують дві основні причини того, що склалися і затвердилися ідеальні геометричні уявлення:\nІ причина – полягає в тому, що практика і наочне уявлення завжди показували і показують можливість зробити форми тіл і геометричну побудову більш точними (прикладом цього є проведення відрізка). Звідси виникає уявлення про ідеальні геометричні фігури. Розглядається, наприклад, трикутник не дерев'яний, не залізний, а трикутник взагалі і, отже, ідеальний трикутник.\nІІ причина – точне припущення вимагає ідеально точного визначення предмета, правила вимагають точних понять теорій, ствердження ідеальних понять в геометрії. Для того, щоб робити висновки, розв’язувати практичні задачі, потрібні чіткі правила. А чіткі правила вимагають точних понять, тим більше точних понять вимагає точна теорія.\nМатематичні поняття виникли або в результаті абстрагування від багатьох властивостей реальних предметів, або як абстракції від уже утворених абстракцій.\nМатематика одна з найдавніших наук. Її назва походить від грецького – наука, знання. Математика – це наука про кількісні співвідношення і просторові форми реального світу. Зародилась математика в глибоку давнину у зв’язку з практичною необхідністю систематизувати знання, які накопичувались з розвитком людського суспільства про числа, форми, розміри різних предметів. Так виникла арифметика – наука про числа, геометрія – наука про вимірювання землі, а пізніше – алгебра – наука про рівняння. З часом їх зміст значно розширився і збагатився. Сучасна математика – це не лише арифметика, алгебра і геометрія. Вона налічує кілька десятків різних галузей математичної науки і кожна з них має свій зміст, свої методи і свою сферу застосування. Математичні знання і методи застосовуються не тільки в астрономії, механіці, фізиці, хімії і техніці, а майже в усіх сферах людської діяльності. Нова галузь математики – кібернетика (50 роки XX ст.) розвивалась на основі широкого застосування обчислювальних машин, застосовується при розрахунках орбіт штучних супутників і космічних кораблів, встановлення діагнозу, прогнозуванні погоди і ін.\nНавчання математиці молодших школярів вимагає від учителя не тільки методичної майстерності, але й глибокого засвоєння суті математичних понять і фактів. Діло не тільки в тому, що в початкових класах закладаються основи таких важливих понять, як «число» і «величина», ознайомлюються з елементами буквеної символіки і геометрії, розвиваються логічні вміння, але і в тому, що багато математичних понять молодші школярі використовують без строгих визначень, а в багатьох випадках і неявно. Все це вимагає математичної підготовки вчителя початкових класів. Він повинен володіти поняттями натурального числа і величини, знати різні визначення арифметичних дій над числами, їх властивості, вміти виконувати і пояснювати усні і письмові обчислення, вміти вибрати дію і встановити вид залежності між величинами при розв'язані текстових задач.\nВчителю необхідне і вміння використовувати уроки математики для виховання учнів, формування в них основ наукового світогляду.\nВивчаючи просторові форми і кількісні відношення матеріального світу, математика користується не лише різними прийомами абстрагування, але і властивостями понять, які виникли на основі перших. У своєму розвитку математика пройшла декілька етапів, створюючи на кожному з них певні засоби пізнання і осмислення різноманітних форм і кількісних відношень матеріального світу. Був створений широко розповсюджений в теперішній час такий метод вивчення дійсності, як метод побудови математичної моделі. Він заключається у приближеному описі за допомогою математичної символіки будь-якої сукупності явищ зовнішнього світу. Вивчаючи модель, математика вивчає тим самим і саму реальну дійсність.\nТак, знання властивостей функцій у = kх дозволяє описувати особливості залежностей між різноманітними величинами: часом та відстанню прямолінійного рівномірного руху, кількістю та вартістю товару і т.п.\nОтже, навчання математиці молодших школярів вимагає від учителя не тільки методичної майстерності, але й глибокого засвоєння суті математичних понять і фактів.


Яценюк пообіцяв почати люстрацію суддів з Конституційного суду\nКонституційний суд фактично заблокував позбавлення президента і суддів недоторканості.\nКонституційний суд України сьогодні оприлюднив рішення, яким фактично заблокував позбавлення президента і суддів недоторканості. Водночас КС погодився, що Верховна Рада може вносити зміни до Конституції щодо недоторканності народних депутатів.\nЗняти імунітет від кримінального переслідування з депутатів, суддів та президента вимагала опозиція. Саме вона наполягала на ідеї одночасно відмовитися від недоторканості усіх посадовців. Провладні ж фракції пропонували обмежитися лише позбавленням такого привілею народних депутатів.\nВ опозиції назвали ухвалу Конституційного суду неприйнятною і погрожують суддям відповідальністю.\nЛідер об'єднаної опозиції Арсеній Яценюк звинуватив КС у виконанні замовлення влади. Мовляв, збереженням недоторканості суддів хочуть віддячити за забезпечення беззастережної влади Віктора Януковича. Водночас зняттям імунітету нардепів планують посилити контроль над парламентом. Опозиція обіцяє ліквідувати неодоторканість суддів і президента в разі перемоги на парламентських виборах і розпочати процедуру відсторонення глави держави від влади:\n«Цьому беззаконню в Україні тривати недовго. Віктору Януковичу залишилося бути недоторканним тільки чотири місяці Усі факти порушення суддями КС присяги будуть розслідувані слідчою комісією Верховної Ради. А фактів – вдосталь: цей суд у грудні 2003 року дозволив Кучмі балотуватись на третій президентський термін, у квітня 2010 року за вказівкою Януковича прийняв неконституційне рішення про формування так званої депутатської більшості, цей суд здійснив замах на Конституцію, повернувши без волі парламенту і народу Конституцію 1996 року, а також позбавив чорнобильців, афганців та дітей війни законних пільг. Тотальна люстрація суддів розпочнеться саме з суддів КС», - заявив Яценюк.\nМалоймовірно, що навіть депутати втратять недоторканість до парламентських виборів.\nВ КС нагадують, що вже не вперше дають висновки щодо подібних ініціатив, але до законодавчого оформлення і внесення відповідних поправок до Конституції так і не дійшло. Експерти кажуть, що нинішній склад ради вже не встигне розглянути і ухвалити законопроект. Суддя Конституційного суду України Андрій Стрижак назвав розвиток подій навколо скасування недоторканності «іграми», які очевидно мають на меті здобути симпатії виборців. «Як на мене, це гра, а не намагання внести зміни до Конституції», - заявив він.


Італійські моделі прийшли на Венеціанський фестиваль без спідньої білизни\nГоловна > #LifeStyle > Італійські моделі прийшли на Венеціанський фестиваль без спідньої білизни\n#LifeStyle 06.09.2016 17:49\nІмена моделей Джулії Салемі і Даян Мелло були не надто відомі світові донедавна. Дівчата вирішили виправити ситуацію, запозичивши прийом у Белли Хадід, яка в Каннах з\_'явилася в провокаційному вбранні, пише ELLE.\nОднак, як вказано, італійські моделі пішли далі - на червоній доріжці Венеційського кінофестивалю дівчата не тільки не приховували той факт, що вони без спідньої білизни, але і всіляко хотіли це показати. Звичайно ж, тонка смужка в тон сукні все ж прикривала те саме місце, але вона була надто мініатюрною.\nВсе це відбувалося під час прем\_'єри фільму «Молодий Папа», головну роль в якому зіграв Джуд Лоу. Але, як кажуть, шоу вкрали Джулія Салемі і Даян Мелло.\nчитайте також: Діта фон Тіз прийшла на благодійний вечір в українській вишиванці


Створено ідентифікатор особи по сідницях | NewsMarket - Новини України та світу\nНовини технологій. 28 грудня. Поки одні вчені вдосконалюють техніку для розпізнавання осіб, інші займаються встановленням особи по сідницях і добилися вражаючих успіхів.\nКрісло, яке розпізнає власника по сідницях\nСхоже, недалекий день, коли автомобільні сидіння впізнаватимуть водія по «відбитку» частини тулуба нижче спини.\nЯпонські інженери з передового інституту Промтехнологія (AIIT) представили прототип протиугінної системи, яка впізнає людину по сідницях з 98-відсотковою точністю.\nПерсональний ідентифікатор представляє собою масив з 360 датчиків тиску, який працює за шкалою від 0 до 256. У результаті на комп’ютер передається повна картина розподілу тиску на сидіння, включаючи дані про точки контакту і площах його плям.\nТаким чином вибудовується тривимірний «профіль користувача», за яким система надалі впізнає людину і дозволяє їй запустити двигун (як варіант – активує набір індивідуальних налаштувань крісла, керма, дзеркал і так далі).\n«Система аналізує криві, провали, гребені, інші нерівності, і автомобіль не поїде, якщо це не ваша дупа, – іронізує журнал Wired. – Щоправда, не зрозуміло, як система буде реагувати на різні брюки, гаманець в задній кишені або ж накопичений на зиму зайвий жирок».\nЯпонські дослідники тим часом звертають увагу на переваги їх «сідничного ідентифікатора» у порівнянні з традиційними біометричними технологіями. Мовляв, звичайні сканери та зчитувачі викликають стрес, датчики таких систем можуть давати збої через бруд чи темряву.\nКрім того, інженери помічають, що нова система може застосовуватися не тільки в автомобілях, але і в офісах, щоб комп’ютери впізнавали своїх власників.\nАвтори сподіваються на інтерес з боку автовиробників.\nТуреччина видала дозвіл на будівництво «Південного потоку»


Для того щоб мати можливість розпоряджатися землею на власний розсуд і на законних підставах, вам доведеться змінити цільове призначення ділянки. А для цього потрібен дозвіл міської, селищної, сільської ради – якщо земля знаходиться в межах населеного пункту.\nЗемлі України за цільовим призначенням поділяються на такі основні категорії: житлового і громадського будівництва; сільгосппризначення; оздоровчого призначення; рекреаційного призначення;природно-заповідного, іншого природоохоронного призначення; промислового призначення тощо.\nКрім того, основні групи включають в себе також підкатегорії. Наприклад землі, які надаються в приватну власність громадян, можуть належати до підкатегорій: для індивідуального будівництва, ведення фермерського і підсобного господарства та інших.\n- неузгодженість цільового призначення земельної ділянки вимогам затвердженої містобудівної документації або документації із зе


Тюнінг - ваш автомобіль унікальний - Статті - UB.UA\nТюнінг - ваш автомобіль унікальний\nУ цій статті ми пропонуємо Вам короткий огляд виробників деталей для тюнінгу автомобілів і мотоциклів, а також каталогів для підбору цих деталей, де їх взяти, скільки це коштує і що з тюнінга можна зробити самостійно.\nЗа допомогою тюнінгу (від англійського tuning - регулювання, настроювання) Ви можете "налаштувати" свій автомобіль під Ваш характер і Ваше сприйняття життя. Тюнінг - поняття багатогранне. Це і доопрацювання зовнішнього вигляду автомобіля - бампери, капоти, спойлери, прилади освітлення, колісні диски і гума, розфарбування автомобіля і багато іншого. Це і модифікація інтер'єру - крісла, килимки, елементи управління (кермо, педалі, прилади тощо), а також ємне і об'ємне поняття ЗВУК, навігація, протиугонка та інша електроніка салону. Весь цей "фарш" і "обваження" надає автомобілю неповторний і оригінальний зовнішній вигляд, котрий виділяє його з сірої череди інших.\nТут Ви можете підібрати і купити товари для тюнінга салону і кузова.\nАле "фарш" і "обваження" не покращують ходових якостей автомобіля. А покращує їх найістотнішим чином звичайно тюнінг силового агрегату - мотора й трансмісії (КПП). Тюнінг двигуна, як правило, має на меті збільшення його потужності і динамічних характеристик. Секрет цього в тому, що при проектуванні моторів в їх конструкцію вже закладені надлишкові можливості, але на догоду масовому споживачеві автовиробники за рахунок цих "зайвих" можливостей знижують витрату палива, збільшують ресурс двигуна, зменшують експлуатаційні витрати, покращують екологічні характеристики моторів, а, головне, при цьому знижується стартова ціна автомобіля, що в результаті покращує його продажу. Відповідно, потрібно розуміти, що будь-які дії з тюнінгу мотора автоматично призводять до погіршення перерахованих характеристик, як мінімум, вони збільшують вартість Вашого авто.\nЯкщо Збільшення потужності повністю визначається настроюванням і доробками двигуна, то в розвитку динамічних характеристик автомобіля бере участь також тюнінг зчеплення і коробки передач. А все це надалі вимагає тюнінга гальмівної системи, підвіски і ходової частини автомобіля. Адже одна річ зупинити мляво повзучий "сарай", і зовсім інша справа зупинити кулю на льоту - тут потрібна більш потужна гальмівна система. Одна справа вповзати в поворот на швидкості 40 км на годину і зовсім інша справа влітати в поворот на високій швидкості. Зі звичайною підвіскою цей "фокус" може не пройти.\nДалі докладніше розглянемо тюнінг кожного елемента автомобіля і почнемо з двигуна. джерело: http://www.dinol.mk.ua/publish.php?id=12


Український футболіст загинув у страшній ДТП | Nagolos\nАВТОР: РОМАН МИРОНЧУК, РБК-УКРАЇНА\nВін грав за професійні команди "Енергетик" з Бурштина і "Єдність" з Плисок. Остання його команда - "Прикарпаття-Тепловик" з Івано-Франківська.\nЗа даними поліції, ДТП сталася сьогодні, 19 липня, о 6:15 ранку. Вантажівкою керував 27-річний житель Львівської області. У нього взяли кров для перевірки на стан сп'яніння та результат показав, що чоловік був тверезий.\nДТП Івано-Франківська облясть


Румуни вийшли на масовий антикорупційний мітинг - Blouberg House\nРумуни вийшли на масовий антикорупційний мітинг\nУ ній взяли участь від 10 до 20 тисяч осіб. Акції також пройшли в десятках інших румунських міст.\nПротести були спрямовані проти голови Палати депутатів Лівіу Драгнева і голови Сенату Келіна Попеску-Терічану. Обидва політики підозрюються в корупції. Крім того, Драгнев також раніше був судимий за фальсифікацію підсумків виборів.\nПід їх тиском уряд країни може прийняти пакет законів, який передбачає обмеження повноважень прокуратури, що займається розслідуванням корупційних справ. Якщо пакет заонов буде прийнятий, то вона не зможе вести розслідування проти чиновників, а Міністерство юстиції розширить контроль над діяльністю прокурорів.\nЄврокомісія, президент Румунії Клаус Йоханніса, а також ряд румунських прокурорів і суддів побоюються, що ці реформи можуть привести до того, що судова влада повністю перейде під контроль політиків.\nPrevious ArticleВідео Син народного депутата України намагався пограбувати магазин, — ЗМІ\nNext Article Міноборони відзвітувало про проведення заходів з охорони й оборони військових об'єктів


Чері Амулет чашка опорна задньої пружини верхня Китай ≡ A11-2911029-aftermarket-AFTERMARKET -《Купити в Україні》- Ціна 98 грн - ID101214\nЧері Амулет чашка опорна задньої пружини верхня китай A11-2911029-aftermarket-AFTERMARKET - ID101214\nЧашка опорна задньої пружини верхня Китай. Артикул: A11-2911029-aftermarket-AFTERMARKET\n☝ Чашка опорна задньої пружини верхня Китай A11-2911029-aftermarket як правильно замінити на Чері Амулет?\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ A11-2911029-aftermarket на предмет його працездатності;\n☝ Вигідна ціна на A11-2911029-aftermarket і професійна консультація по запчастинах Chery Amulet\nДля Chery Amulet Чашка опорна задньої пружини верхня Китай - застосовується для ремонту таких систем як ➜ ходова.\nЦіна на каталожний номер деталі A11-2911029-aftermarket - 98 грн.\nВідгуки про товар Чашка опорна задньої пружини верхня Китай (A11-2911029-aftermarket-AFTERMARKET) - 98 гривень


Новини - Перегляд: 2017-02-06 Судова реформа: сім найбільш очікуваних подій 2017 року\nМинулий рік став вирішальним для запуску повномасштабної судової реформи. Внесено зміни до Конституції, прийнято нові закони «Про судоустрій і статус суддів», «Про Вищу раду правосуддя», два закони щодо виконання судових рішень. Після набрання ними чинності Вища кваліфікаційна комісія суддів оголосила конкурс до нового Верховного Суду.\nЗа законом, до кінця березня цього року має бути призначено принаймні 65 суддів нового Верховного Суду. Вперше на посаду судді найвищої судової установи претендують не лише судді, а й науковці-правники та адвокати. У конкурсі, який проводить Вища кваліфікаційна комісія суддів, беруть участь 653 претенденти. Кандидатів також скрінитьГромадська рада доброчесності, сформована авторитетними громадськими організаціями. На початку 2017 року висновки Громадської ради про недоброчесність кандидатів набулибільшої ваги – тепер для їх подолання потрібні голоси двох третин складу Вищої кваліфікаційної комісії (11 з 16).\nВажливо не змарнувати ідею нового Верховного Суду, «підкинувши» йому десятки тисяч справ, які зараз накопичилися у вищих судах. Саме такий механізм передбачає закон. Але під навалою справ новий Верховний Суд може не вижити.\nЗакон «Про судоустрій і статус суддів» передбачив створення Вищого антикорупційного суду, але відклав термін його запровадження до прийняття окремого закону. Без прийняття такого закону і запуску антикорупційних судів ефективність діяльності Національного антикорупційного бюро і Спеціалізованої антикорупційної прокуратури може бути зведена нанівець. Діючі суди просто зволікають розгляд переданих їм справ щодо високопосадової корупції і «зливають» інформацію про обшуки і негласні слідчі дії, зриваючи операції щодо викриття злочинців.\nЕлектронний суд буде економити не лише значні фінансові і людські ресурси, а й дозволить пришвидшити вирішення справи для сторін і зменшити навантаження на суди. Деякі технічні можливості для електронного суду уже створені, але для їх повноцінного запуску потрібні зміни до процесуального законодавства, яке зорієнтоване на паперове спілкування і присутність безпосередньо в суді. Є сподівання, що ці зміни будуть внесені уже в цьому році.\nВ умовах загальної недовіри до влади загалом і судів зокрема, ефективним інструментом для відновлення цієї довіри може стати більш широке залучення громадськості. У судовому процесі є інститут присяжних. Сьогодні він працює лише в кримінальних справах, але в урізаному вигляді – за своєю природою, це той же суд за участі народних засідателів, що й раніше, – два судді і три народні засідателі, які вирішують як питання факту, так і питання права. Класична ж модель суду присяжних передбачає журі присяжних, яке на підставі доказів сторін захисту і обвинувачення вирішує питання винуватості особи, і суддю, який на основі вердикту присяжних виправдовує особу або засуджує і призначає покарання.\nА ось запровадити інститут присяжних для вирішення комерційних спорів уже в цьому році – цілком можливо. Тим більше, згадка про це вже є в законі «Про судоустрій і статус суддів». Йдеться про дещо іншу модель. Коли у спорах з великою ціною позову до їх вирішення залучатимуть авторитетних правників, яких добиратимуть самі сторони з осіб, яких делегувала бізнес-спільнота. Звісно, сторони мають нести і видатки на залучення таких присяжних-арбітрів. Така модель може вбити корупцію в господарських судах і створити умови для довіри інвесторів до української системи правосуддя. Для її реалізації потрібно внести зміни до процесуального закону.\nЧи стане судова реформа, ініційована Президентом, успішною, а правосуддя справедливим та ефективним, – стане відомо уже в цьому році. Шанси на успіх є. І досить великі. Хоч і ризики теж серйозні.\nОсновні рекомендації Венеційської комісії щодо Закону «Про судоустрій і статус суддів» і змін до Закону «Про Вищу раду юстиції», як випливають з висновку No 801 / 2015 від 23.03.2015 2015-03-27\nКонституційна комісія схвалила проект змін до Конституції в частині правосуддя 2015-09-04\nОпубліковано експертний юридичний Висновок на проект змін до Конституції щодо правосуддя 2016-01-22


Як чернігівці ставляться до легалізації грального бізнесу? | Новости\n14 лютого Верховна Рада ухвалила законопроєкт «Про державне регулювання діяльності з організації та проведення азартних ігор», який фактично легалізує гральний бізнес. Відповідно до нього в Україні, щоправда з деякими обмеженнями, незабаром можуть запрацювати казино, гральні будинки та букмекерські контори. Гральний бізнес заборонили 2009 року, після того як в одному з казино сталася пожежа із загибеллю людей. Після того він фактично діяв нелегально або ж під виглядом закладів для проведення лотерей.\nМи поцікавилися у жителів обласного центру, як вони ставляться до легалізації грального бізнесу та азартних ігор у цілому і чи схвалюють такий крок законотворців.\nАнастасія, працює з нерухомістю:\n– Отношусь к легализации игорного бизнеса отрицательно. Ни у меня, ни у кого-либо из моих знакомых не было опыта в азартных играх. Мне кажется, что это решение приведет к повышению криминогенной обстановки в стране.\nДо этого заведения работали подпольно, не так явно. Я не верю, что это принесет доход стране. Хотя они и рассказывают, что будут строить школы и садики за этот счет, но опять же мне слабо в это верится. А вот проблем от этого решения может быть немало.\n– Дуже погано до цього ставлюся. Добре, що більшість уміє себе контролювати, але ж далеко не всі люди такі. Повідкриваються ці богадільні – і знову почнуть все з дому виносити. Тому ставлюся погано.\nКажуть, що в державну скарбницю підуть мільярди гривень від такої діяльності, але я не впевнений, що вони справді дістануться державі, а не комусь так. Саме невпевненість у тому, що все буде робитися по закону, а не абияк, і викликає в мене негативне ставлення. Від легалізації може бути більше негативних наслідків, ніж користі.\n– Вважаю, що у країні цього явища має бути мінімум. Особисто я людина неазартна і ходити туди не буду. Але для тих, хто цим цікавиться, відкриття гральних закладів може бути сильною спокусою. Моя позиція, що це неправильно.\nАле якщо подивитися з точки зору бюджету, то держава матиме з цього дохід. І тут все залежить від особистості людини. Людина сама вирішує, грати їй чи ні. Це як із алкоголем: продається усюди, але не всі ж його п’ють. Точно так само з гральними закладами: я ж не піду туди з чоловіком і дитиною. Тому тут весь розрахунок на розсудливість самої людини.\nОлег, майбутній підприємець:\n-Я вважаю, якщо на чомусь можна робити гроші, то їх треба робити. Це збільшить надходження до бюджету і більше буде можливостей для благоустрою нашої країни. Сподіваюся, що й проституцію, можливо, легалізують.\nЗ 2018 чи 2019 року Німеччині тільки легалізація проституції принесла 22 мільярди доларів. Це не так погано.\nДо казино особисто я навряд чи піду. Награвся, коли мені було років 15. Але багато людей через те, що боялися проблем із законом, не ходили в нелегальні заклади. Зараз вони отримають таку можливість.\nгральний бізнес думки громади казино азартні ігри


Як залишитися у формі взимку? - Корисні поради. Ваш Порадник\nЯким чином зберегти свою дорогоцінну фігуру в холодну пору року, коли просто патологічно хочеться їсти? Хороший апетит - це здорово, але коли бажання перетворюється на нав'язливу звичку, а кілограми відкладаються на талії - саме час задуматися про те, чим ми харчуємося. Осінньо-зимовий період - це практично завжди стрес для організму, тому варто уважніше ставитися до свого раціону.\nЧому ми поправляємось?\nБагато хто з вас, напевно, помічали, що з настанням холодів сильно збільшується почуття голоду. Їсти хочеться постійно, тому не дивно, що зайві кілограми прилипають до стегон, але, на жаль, зовсім не гріють.\nУ чому ж криється причина такого незвичайного почуття голоду? З настанням негоди наш звичний ритм життя змінюється, ми набагато менше часу проводимо на вулиці, більше вдома, у транспорті тощо, тобто ми менше рухаємося. Малорухливість сприяє швидшому охолодженню організму, ми мерзнемо і намагаємося зігрітися, але не тільки за допомогою теплого одягу, а й вживаючи калорійну і жирну їжу .\nЯким же чином харчуватися так, щоб і смачно, але в той же час не навантажувати організм зайвими кілограмами. На сувору дієту сідати не рекомендується, адже організму і так нелегко, живильні речовини, що надходять з їжею забезпечують його енергією і підтримують імунітет.\nПерш за все, варто засвоїти кілька правил. По-перше, продукти, які ми вживаємо, повинні бути багаті поживними речовинами, але при цьому не обов'язково повинні бути жирними. Наприклад, замість калорійної випічки можна з'їсти тарілку каші. Користь та сама, а калорій менше. По-друге, правильно розподіляйте ваш раціон. Мається на увазі, що не варто наїдатися досхочу за один раз, краще їсти частіше і помалу, так, щоб інтервали між прийомами їжі становили не менше 4 годин. Ну, і по-третє, складіть собі меню. Вживайте більше фруктів і овочів, в крайньому випадку сухофруктів. Пийте більше зеленого чаю і поменше кави, оскільки кофеїн сприяє відкладенню жирів. Їжте супи і перші страви, вони не так калорійні і створюють відчуття ситості.\nСпалити жир також допоможе гостра їжа. Тому якщо ви фанат мексиканської кухні, то вам пощастило. Не забувайте і про водний баланс. Взимку організм потіє майже так само, як і влітку, тому потрібно щодня випивати достатню кількість води. Готувати їжу найкраще на пару. Якщо смажите, то намагайтеся використовувати оливкову олію. Не рекомендується готувати на тваринному жирі.\nЯким чином змінити сидячо-лежачий спосіб життя, якщо на дворі мороз, вітер і немає ніякого бажання виходити на вулицю? Рекомендації «робити зарядку вранці» звучать банально, сила волі є далеко не у всіх. Тому кращим виходом для вас буде покупка абонемента у фітнес-центр, басейн або тренажерний зал. Якщо ви дуже втомлюєтеся, то можна відвідувати спортзал хоча б раз на тиждень на вихідних.\nЧудовий спосіб стати активнішим - це зайнятися яким-небудь зимовим видом спорту. Любите ковзани чи лижі - вперед. Але будьте обережні, щоб ваше нове захоплення не закінчилося для вас травмпунктом. Займайтесь під керівництвом інструктора. У будь-якому випадку необхідно більше бувати на сонці, адже під впливом денного світла в організмі виробляється серотонін - гормон відповідає за відчуття спокою і щастя. І чим більше його виробляється в мозку, тим краще ми себе почуваємо.\nФахівці, що займаються кольоротерапією, стверджують, що, наприклад, помаранчевий колір піднімає настрій і додає енергії, тому їжте більше апельсинів, мандаринів, моркви та інших помаранчевих дарів природи.\nСпати в зимовий час рекомендується більше приблизно на 1-1,5 години, тому що недосипання також збільшує апетит. І не варто забувати про таку зимову розвагу, як баня. Вона надає загальнозміцнюючу дію на організм і в поєднанні з правильним харчуванням перешкоджає ожирінню.\nЗ метою підтримки краси і молодості шкіри жінки готові йти...\nЯкщо засохла туш для вій. Чим розвести туш\nТуш – справа все ж не дешеве. І іноді недорогі...\nМати гарне волосся хоче кожна жінка, і кожна може цьому...\nЯк ви думаєте, що робить жінку красивою? Одні скажуть: макіяж...


Вікірозмітка, або вікітекст — полегшена мова розмітки, що використовується для запису сторінки у вікісайти, як-от Вікіпедія, а також є спрощеною альтернативою та проміжною ланкою до HTML. Кінцевим призначенням вікірозмітки є перетворення на HTML, яка, своєю чергою, відображається у веббраузерах.\nНе існує загальноприйнятого стандарту мови розмітки вікі. Граматика, структура, цілісність, ключові слова тощо,— залежать від конкретного програмного забезпечення вікі, яке використовується на конкретних вебсайтах. Наприклад, в усіх мовах розмітки вікі є простий спосіб гіперпосилання на інші сторінки в межах сайту, але є кілька різних конвенцій синтаксису для цих зв'язків. Багато вікі, особливо ранніх, використовували ВікіРегістр (англ. CamelCase), щоб відзначити слова, які повинні автоматично пов'язуватися між собою. У MediaWiki ця конвенція була замінена на нотацію [[...]], яку Вікіпедія називає «вільні посилання».\n↑ Вікірозмітка // Словник української мови : у 20 т. — К. : Наукова думка, 2010—2020.\n↑ Вікітекст // Словник української мови : у 20 т. — К. : Наукова думка, 2010—2020.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Вікірозмітка&oldid=32498829\nОстаннє редагування: 3 червня 2021, 19:53\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 19:53, 3 червня 2021.


Анекдот дня: про золотий унітаз » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nП'яний мужик приходить додому і каже дружині:\n- Уявляєш, я зараз був у Васі, так у нього унітаз золотий!\n- Та не бреши, він же живе в комуналці!\n- Не віриш? Давай завтра до нього в гості сходимо — покажу!\nПрийшли вони наступного дня до Васі в гості. А жив він у комуналці. Дзвонять в дзвінок двері відкриває Васіна сусідка:\n- Вася! Це до тебе! Це той придурок, який вчора тобі в саксофон наклав!


Купити Burp Suite Professional в Україні. Ціни на ліцензії Online | Софтлiст\nBurp SuiteProfessional – інтегрована універсальна платформа для тестування безпеки веб-додатків і виявлення вразливостей. Різноманітні інструменти у складі підтримують всю процедуру тестування, починаючи з відображення та аналізу атаки на всіх її етапах, і закінчуючи пошуком і усуненням вразливостей.\nПрограмне забезпечення Burp Suite спеціально розроблено для забезпечення участі користувача, і дозволяє здійснювати контроль над поточними діями та проводити аналіз результатів. У цій платформі можна автоматизувати абсолютно всі види завдань, що дозволить користувачеві поєднати «ручне» і автоматичне керування тестуванням що значно прискорить і убезпечить. Burp Suite – проста в освоєнні і використанні зручна що дозволяє навіть новачкові почати працювати безпосередньо після установки програми. Для досвідчених тестерів в Burp Suite передбачені широкі можливості настройки і багато додаткових функцій.\nBurp Suite Professional включає такі основні компоненти:\nProxy-агент, що дозволяє перехоплювати, перевіряти і змінювати трафік між браузером і цільовим додатком;\nSpider – інструмент, який відповідає за перевірку вмісту і функціонування програми;\nСканер веб-додатків для виявлення різних типів вразливостей в автоматичному режимі;\nIntruder – засіб для організації потужних точкових атак, які допоможуть знайти і усунути нестандартні уразливості.\nRepeater –управління і повторна відправка індивідуальних запитів.\nSequencer – інструмент для тестування довільності сеансових ідентифікаторів.\nАвтозбереження, допоможе зберегти виконану раніше роботу і повернеться до неї. Інструменти для створення власних плагінів і виконання комплексних завдань.\nДля чого знадобиться Burp Suite Professional\nУсунення проблем у захисті додатків:\nВиявити слабкі місця безпеки до того, як вони будуть атаковані;\nВиявити і проаналізувати поверхні атаки;\nПозначити пріоритети в областях з високим рівнем ризику.\nЕфективне тестування веб-додатків:\nBurp Suite надає тільки найефективніші засоби тестування;\nЗ Burp Suite тестування стане простим, швидким і головне надійним;\nУ проекту є велика і активна спільнота.\nБезпека у процесі розробки:\nТестування безпеки безпосередньо в процесі розробки;\nСистема безпеки у всієї команди розробників;\nБезпека це одне з найважливіших вимог при плануванні проектів.\nСумісність з галузевими вимогами:\nЗдійснення сканування на предмет різних типів слабких місць в захисті;\nМожливість швидко визначити несумісність додатків і функцій;\nПросте усунення вразливостей з допомогою докладних рекомендацій.\nПоліпшення в новій версії:\nДодані нові гарячі клавіші для додавання маркера позицій.\nНова опція, що дозволяє при запуску вимкнути розширення. Що може допомогти вирішити ситуації, при яких конфлікт розширень викликає проблеми під час запуску програми.\nСервер Burp Collaborator тепер відповідає на запити DNS, містять піддомен, з IP-адресою 127.0.0.1.\nОпція для розмітки заголовка «Accept-Encoding» у вхідних запитів до проксі-сервера була змінена так, що вона встановлює заголовок значення за замовчуванням.\nМаксимальний розмір необхідної для установки пам'яті був зменшений з 75% до 50% від загальної фізичної пам'яті, що запобіжить проблеми з продуктивністю ОС на деяких платформах.\nMacOS App Nap відключений, так як це може привести до проблем з автоматичною роботою Burp (наприклад, під час сканування), коли вікно Burp знаходиться у фоновому режимі.\nВиправлені баги у роботі програми.


Хмельницький парадокс: комунальники без підрядника, а активісти без грошей (ФОТО) - Новини Хмельницького і області Depo.ua\nХмельницький парадокс: комунальники без підрядника, а активісти без грошей (ФОТО)\nДоля унікальних скульптур Миколи Мазура, що є чи не найколоритнішою візитівкою міста, залишається плачевною\n20 лютого 2018 23:13\nВ обласному центрі намагаються врятувати скульптури Миколи Мазура, та поки - безуспішно, повідомляє Depo.Хмельницький з посиланням на "Всім".\nФігури з металобрухту завжди приваблювали дітлахів, але з часом почали "розсипатись" на очах. До того ж аналогічних творів мистецтва знайти досить важко, вони й є колоритом і так не надто оригінального для туристів Хмельницького.\nМеталеві майданчики в парку Чекмана і сквері Шевченка, а також чудернацький сад на Сілістрі робилися спеціально для дітей. З'явились вони у Хмельницькому наприкінці 80-х років.\nЗараз фігури мають досить плачевний вигляд: давно злізла фарба, а метал прогнив, з'явились дірки. Найгірший вигляд має композиція "Космос" у парку Чекмана. Залазити у нього взагалі небезпечно, бо з дна стирчать шматки металу, які можуть поранити.\nВід минулого року скульптури Миколи Мазура на балансі міського управління ЖКГ. Тоді ж і виділили 100 тисяч гривень на ремонт фігур, хоча б у парку Чекмана. Але поки нема кому виконати роботи.\n"Дуже важко знайти підрядника, який готовий взятись за такий вид робіт. Але ми будемо цього року їх шукати. Маємо 100 тисяч гривень на поточний ремонт. Якщо потрібно буде більше коштів, то при уточненні бюджету будемо їх просити," - бідкається начальник управління ЖКГ Хмельницької міської ради Василь Новачок.\nА от для тих, хто без чинів вболіває за скульптурні ансамблі, не проблема робочі руки. Навпаки - не вистачає грошей. Активісти власним коштом примудрилися торік привести в порядок одну фігуру на площі біля "Сілістри". Після того вирішили взятися й за інші.\nПідрахували, що для цього знадобиться близько 200 тисяч гривень.\n"Зараз ми зібрали лише 10 тисяч гривень, а нам треба 200. Хотілося б довести до пуття, але так складаються обставини, що коштів поки не вистачає. Не всі люди розуміють, нащо нам це треба. Хочемо створити якісь рекламні листівки, де б закликали до збору коштів на порятунок скульптур," - пояснює член ініціативної групи Олег Корнієнко.\nНагадаємо, твори Миколи Мазура зберігаються в музеях міст Хмельницького, Вінниці, Чернівців, Одеси, Силістри (Болгарія), Бора, Бєлграда (Сербія), Модесто (США), в приватних колекціях в Україні, Росії, Бельгії, Болгарії, Ізраїлі, Канаді, Німеччині, Литві, Польщі, Сербії, США.\nЙого металеві скульптури прикрашають набережну річки Случ у Старокостянтинові, сквери, парки та площі Хмельницького та центральні площі міста Мирного в Якутії.\nМітки: #Хмельницький #Новачок #скульптури #МИкола Мазур #ремонт\n15:15 Німецький футбольний клуб дотепно покепкував з жеребу, який відправив його на Росію в лютому (ВІДЕО)\n15:14 Денісова розповіла, коли держава почне оплачувати адвокатів полонених моряків\n15:13 Обмін заручниками: Україна готова віддати 66 засуджених в обмін на 19 полонених\n15:10 ЄС підтвердив роль України, як стратегічного транзитеру газу\n15:06 Гройсман очікує від ЄС цілеспрямованої підтримки українського Приазов'я (ФОТО)\n15:05 Тренер "Динамо" поскаржився, що в Греції буде важко\n15:04 За підсумками року в НБУ очікують рекордний прибуток банків\n15:01 ЄС направить оціночну місію до українського Азову


наступ Archives - 7 ДНІВ УКРАЇНА\nНаступ російських військ на Донбасі зупинився – ЗСУ завдають контрударів по ворогу (Відео)\nАрмія РФ на Донбасі 28 квітня без досягнення поставленої мети припинила активні спроби наступу. Як повідомив вранці 29 квітня Генштаб ЗСУ, на основному напрямку наступу під Ізюмом війська РФ зупинились і ведуть розвідку. “На Ізюмському […]\nВідео, Війна, Новини, Події, топ-новина, Україна"7 Днів-Україна", 7 днів, армія РФ, війна, Генштаб ЗСУ, ЗСУ, наступ, Росія\nНові плани Путіна: активні військові дії можуть розпочатися на півдні України, – зарубіжні аналітики (Відео)\nПід прицілом російських агресорів цього разу – Херсонська область. Його бажання повноцінно контролювати простір чорноморського узбережжя від Одеси до Керчі – не є секретом. Тривожна інформація про такі наміри росіян надходить і від американських та […]\nВідео, Новини, Політика, Україна7днів, військові дії, наступ, Херсонщина\nПотужним наступом, що захлинувся, російські окупанти на Луганському фронті 18 лютого хотіли вибити бійців 72-ї бригади ЗСУ з позиції, щоб взяти під контроль стратегічну трасу на Попасну. Як повідомляє ТСН, про таку стратегічну мету ворожого […]\nУкраїнські військові з втратами відбили наступ російських окупантів, завдавши втрат бойовикам і втримавши лінію оборони. Про такий результат сьогоднішнього ранкового бою на Луганському фронті повідомляє штаб ООС у Фейсбук. Внаслідок спроби бойовиків прорвати лінію оборони […]\nОкупанти на Донбасі грубо порушили Мінські угоди. Терористи окупували частину сірої зони біля Пісок під Донецьком. Про це повідомляє штаб АТО з посиланням на мобільну прес-групу ОТУ “Донецьк”. За їх даними, бойовики намагались іти в […]\nВатажок терористів погрожує українським бійцям новими “котлами”\nОдин з керівників незаконної організації “ДНР” Денис Пушилін вважає, що у разі масштабного наступу на Донбасі Збройні сили України зазнають значних втрат. Про це повідомляє Depo.Донбас з посиланням на Lenta.ru. Таким чином він прокоментував заяву глави МВС […]\nНовини, Політика, Україна7 днів, Денис Пушилін, ДНР, ЗСУ, наступ\nСполучені Штати занепокоєні раптовою перевіркою Росією боєготовності своїх збройних сил. Про це заявила представник Пентагону Мішель Балданца, передає УНІАН. США також непокоїть ескалація ситуації на Донбасі та близькість російських військ до українських кордонів. В американському […]\nТерористи готуються наступати на Маріуполь (Відео)\nСьогодні, 25 серпня, в мережі з’явилося відео навчань з висадки десанту на азовському узбережжі Донеччини, яке перебуває зараз під контролем російсько-терористичних військ. Ватажок банди “Сомалі” Михайло Толстих (“Гіві”) заявляє на відео про “позитивні результати навчань” […]\nВідео, Новини, Україна7 днів, ато, гіві, Маріуполь, наступ\nГолова Одеської облдержадміністрації Михеїл Саакашвілі вважає, що президент Росії Володимир Путін навряд чи зважитися на нову інтервенцію в Україну найближчим часом. «Я вважаю, що зараз нового наступу Путіна не буде. Думаю, що своїми провокаціями у […]\nБойовики готують “сюрприз” до Дня незалежності. Навіть “Буратіно” притягли (Відео)\nРосія може вдатися до посилення своєї військової агресії на Сході України. В околицях Донецька помічено чималу кількість живої сили та систему залпового вогню “Буратіно”. Військові, які тримають оборону в Мар’їнці, щоночі ледь не впритул зіштовхуються […]\nexclusive, Відео, Новини, Україна7 днів, ато, бойовики, наступ\nРосія не вдаватиметься до широкомасштабного наступу на Україну, а скоріше буде здійснювати різного роду терористичні акти і намагатися утримати напругу за рахунок загострення ситуації на Донбасі. Таку думку в ефірі телеканалу “112 Україна” висловив Надзвичайний […]\nНовини, Політика, Україна7 днів, бойовики, Донбас, наступ, Роман Безсмертний


Слюсарчук каже, що у львівському СІЗО його б’ють і погрожують - ZAXID.NET\nСлюсарчук каже, що у львівському СІЗО його б’ють і погрожують\n— Наталія Зубрицька, 29 березня 2013 0\nАндрій Слюсарчук, відомий як "доктор Пі", заявив, що у львівському СІЗО до нього застосовувалися тортури.\nНа судовому засіданні у справі "доктора Пі" передбачалося опитати понад 20 свідків - співробітників Кременчуцької районної лікарні. Однак Слюсарчук відмовлявся вийти з машини, пояснюючи, що "хворий" і "не в змозі слухати справу". Крім того, він наполягав на "негайному лікуванні його бронхів".\n"Ось уже кілька днів я хворий, але мені не дають ніяких ліків. Протягом тижня співробітники львівського СІЗО знущаються наді мною фізично і психологічно. Мене б'ють, заламують руки і годинами тримають у наручниках. Прошу вас захистити мене від цих тортур і припинити психологічний тиск на мене. Мені погрожують, що переведуть в камеру до геїв, де мене зґвалтують. У київському СІЗО такого не було", – сказав підсудний.\nАдвокати Андрія Слюсарчука поспішили надати судді довідку про стан здоров'я підзахисного, де був вказаний діагноз – ГРЗ. Сторони процесу прийшли до думки, що "в такому стані Андрій Слюсарчук не може бути присутнім на суді", після чого суддя оголосив перерву до 8 квітня.\nУ свою чергу, головний фахівець із зв'язків з громадськістю управління Державної пенітенціарної служби у Львівській області Мирослав Демків сказав, що "звинувачення, висунуті Андрієм Слюсарчуком, не відповідають дійсності": "Ніхто його не б'є і не загрожує йому. Він дотримує всі умови режиму, від їжі не відмовляється. Можу лише зазначити, що він дуже зневажливо ставиться до персоналу СІЗО".\nМирослав Демків підтвердив, що Андрій Слюсарчук "кілька днів тому став почуватися погано", але лікарі визнали, що він може бути присутнім у суді.\nНагадаємо, Андрія Слюсарчука підозрюють у незаконній лікарській діяльності, яка спричинила тяжкі тілесні ушкодження та смерть. Також Слюсарчук проходить у кримінальній справі, порушеній за ст. 358 Кримінального кодексу (підробка документів, печаток і штампів без використання підроблених документів), а також за ст.190 (шахрайство).\nАдвокат Андрія Слюсарчука вимагала зміни запобіжного заходу її клієнту через те, що в нього може бути пухлина мозку. Однак суд залишив його під вартою. Діяв він у кількох областях – Львівській, Тернопільській, Хмельницькій та Київській.\nНа Львівщині мешкає найбільше свідків, тож справу на розгляд скерували саме туди.


З ДНЕМ АРХАНГЕЛА МИХАІЛА\n21 листопада у Свято-Воскресінському храмі відбулося загальноцерковне свято. Храм був переповнений людьми, а особливо – дітьми. Після богослужіння усі дружно вітали настоятеля храму о. Михаїла з Днем ангела. Вихованці Духовно-просвітницького центру поздоровляли священика віршованими рядочками та піснеспівом. У привітанні взяли участь групи «Світоч» (керівник Когут В.Й.), «Веселка» ( Бернацька Г.Й), «Промінчик» (Мельник Н.М). Особливо щирими та по-дитячому цікавими були привітання наймолодшої групи «Ангелятка» (матушка Люба). З дитячих вуст лунали найкращі побажання, і, хочеться вірити, що Бог їх почув, адже малі діти ще так тісно пов’язані з Богом. А як гарно бажав многих літ дитячий хор (регент – Федорчук В.М) Та й усі прихожани сердечно вітали о. Михаїла та дарували квіти. У відповідь батюшка привітав прихожан з святом, побажав здоров’я, щастя та усіляких гараздів, а ще – Ангела – Хранителя у житті, який би оберігав та захищав від голоду, холоду, війни.\nПісля богослужіння прихожан та гостей пригощали солодощами. Кожен повертався із храму з гарним настроєм.\nМногая і благая літа, вам, дорогий наш батюшка!\nОля Островська, Ліана Любовецька, гурток «Журналісти» (Плетеньова С. В.)