Дві гілки християнського дерева\nГілки християнського дерева\nТрохи не дожили більшовики до омріяної ними загальної кризи західного суспільства. Тому світову революцію буде робити нікому. Доведеться якось обійтися без кінця світу і Світової Революції. А жаль, такі захоплюючі сценарії були намальовані, освячені і теоретично обгрунтовані. Можливо, омріяна більшовиками Світова Революція та грандіозний, керований Богом-Отцем кінець світу були б кращим завершенням історії людства, ніж сучасна духовна стагнація і оскотинення одних націй, що потрапили в рабство до релігійних ідолів, і сповзання інших націй під владу нижчих ідолів інтелектуально-технологічної могутності. І над тими, і над іншими витає дух рабства, навіть якщо вони називають рабство свободою і пишаються своїми свободами. Цей дух рабства, який є первородним гріхом нашої епохи і нашої цивілізації і творить ідолів, теж є захисною реакцією нижчої свідомості, проявом глобального розщеплення свідомості, викликаного якимось потужним імпульсом світла. Але що це за імпульс і яка природа цього розщеплення, і який в ньому історичний урок, я не можу осягнути. Неможливо осягнути неосяжного. Та навіть якби хтось написав книжку про неосяжне, навряд чи хто читав би її. Люди охоче платять гроші за конкретний скандал.\nОтже, займемося більш конкретними питаннями в масштабах царствія християнського бога. В попередніх розділах я вже висловлював думку, що розщеплення християнського світу на Західну Європу і комуністичну імперію, і менш масштабне розщеплення Русі на Україну і Росію, як і численні дрібніші розщеплення на ворогуючі церкви, секти, стада, є результатом розгортання ядра християнської свідомості, проростання закладених у ньому принципів розділення в сфери свідомості, що безпосередньо іннервують соціально-політичне та економічне життя. І там, і там християнське віровчення виступило в ролі паразита, але інстинкт самозбереження традиційної ментальності суспільства проявився по-різному. На Русі християнський паразит знайшов сприятливу для свого розростання ментальну інфраструктуру, щиру, об’єднану по вертикалі душу народу. Тут проростання паразитичної свідомості було глибоким і кінці кінців матеріалізувалось у формі російського комунізму. Загальна структура душі ніби збереглася, але паразит використав характерну для Русі щирість, відкритість, милосердя для живлення своїх привнесених структур, які імітували ці риси. Так вірус вбудовує свою ДНК в ядро клітини, щоб використати механізми відтворення організма-хазяїна для продукування вірусів. В плані інтуїтивного розуму, вищого інтелекту та вищих проявів серцевої чакри це проявилося у затягуванні під крило православної церкви, а пізніше комуністичної партії, яскравих особистостей, якими так багата була і є земля Руська. Спочатку репресіями, потім пропагандою їх творчість затягували під егіду християнських ідеалів для утвердження могутності церкви/партії. Читайте християнську пропаганду про видатних цілителів, богословів, чудотворців, подвижників, а потім комуністичну пропаганду про видатних вчених, діячів культури і мистецтва, конструкторів, яким ніби-то бог християнський/Ленінські ідеали допомагали жити і творити во славу цих же ідеалів. Цей потенціал вищої свідомості дістався у спадок від часів язичництва, але провідники християнства де переконанням, а де вогнем і мечем взяли, так би мовити, шефство над джерелами народної душі і присобачили до них християнські вивіски. Безкорисливість, гостинність, взаємодопомога, готовність до самопожертви, які завжди були характерними для Русі, набули спочатку християнського, а потім комуністичного навантаження і забарвлення. В результаті підміни щирих проявів душі християнськими імітаціями, а потім в процесі розгортання християнських принципів розділення і відбулося тотальне нагнітання ворожнечі і антагонізмів у всіх сферах суспільної свідомості і життя. В кінці кінців, з крахом комунізму для суспільства і паразита настав момент істини, тобто тотальний параліч. На Русі християнська хвороба проявилась, так би мовити, системно і охопила весь організм, як захворювання на СНІД.\nІнший характер мала імунна реакція Західної Європи. Цього питання я трохи торкався в попередніх розділах, тепер розглянемо детальніше. В результаті широкомасштабної громадянської ворожнечі, яку нагнітала тут християнська церква з самого початку своєї діяльності, - переслідування інакомислячих, полювання на відьом, хрестові походи, громадянські війни, спричинені непримиримістю різних конкуруючих за контроль над стадом церков, - здоровий інстинкт самозбереження підказав суспільству простий вихід – імітувати віру в християнського бога і тим самим блокувати паразита на тому рівні вищої свідомості, звідки він намагався розростися в суспільній свідомості. Так би мовити, личинка паразита обросла сполучною тканиною та вапняковим шаром, які повторили форму паразита, але в негативному відображенні. Таким способом християнські “цінності”, загалом, відокремились від реального суспільного життя.\nАле така захисна реакція мала і негативні наслідки. По-перше, це породило лицемірство і нещирість, розрив між іміджем і внутрішнім світом як норму життя. По-друге, блокувавши паразита, суспільство і саме виявилось в значній мірі блокованим від вищої свідомості, і це є головною причиною того однобокого, нічим не урівноваженого, гіпертрофованого розвитку інтелекту, який спостерігається на Заході і в наш час. Захопившись цією течією, Захід судорожно шукає і не може знайти органічної єдності з космосом і природою. Ці пошуки неминуче набувають характеру дисидентства і протиставлення окремих людей себе суспільству, щось на зразок хіппі, і так же неминуче ці пошуки закінчуються збоченнями. Замість інтегрування у вищу свідомість маємо її інтелектуальні імітації, до того ж обтяжені все тими ж тваринними інстинктами. Відсутність культури самостримання інтелекту не дозволяє досягти глибокого об’єднання свідомості по вертикалі.\n“Блокування” не треба розуміти як відключення половини голови вище вух. Це, так би мовити, не електричне відключення, а програмне блокування. Як реакція на абсурдні вимоги християнського вчення в головах європейців створилася свого роду резидентна програмка-фільтр, яка на запит паразитного осередка свідомості відповідає: ні, жінку свого ближнього не бажаю; бога люблю більше, ніж гроші; гроші не стяжаю, а сподіваюсь на царствіє небесне; і тому подібне. Щось схоже на нуль-пристрій. Відповідає, що тест виконано, але імпульсу на реальне виконання не надсилає. Це нормальна захисна реакція. Простодушна душа Русичів сприйняла християнське вчення надто безпосередньо, і одержала архіпелаг Гулаг. Але біда в тому, що на відміну від комп’ютерної програми формації свідомості мають тенденцію розростатись і розширювати сферу своєї діяльності, як і всяка жива сутність. Давно минули часи, коли за невизнання християнських догматів віри можна було потрапити в лапи святої інквізиції. Але програмка-фільтр залишилась і діє, і перехоплює імпульси щирості, що надходять з вершин свідомості. Так би мовити, злякавшись змії, бояться вірьовки і взагалі того місця, де колись була нора змії. Цей рефлекс страху дезорієнтує і звужує активну свідомість.\nДовіряй, але перевіряй;\nрозрив між іміджем і прагненнями душі;\nверсія та гіпотеза замість прямого бачення;\nвияснення істини шляхом змагання в спритності професійних брехунів;\nматеріальний факт як найвищий критерій істини;\nзниження польоту думки, переускладнення замість висоти та глибини, надумані і безплідні філософські побудови;\nінтелектуальні імітації вищої свідомості;\nув’язнення у віртуальному світі імітацій;\nнездоровий інтерес до аномальних психічних явищ;\nкульт сили, манія могутності і зокрема технологічної могутності;\nтваринні інстинкти споживання, матеріального успіху, конкуренції як керуючі принципи повсякденного життя;\nзвернення інтелекту до обслуговування збочених тим же втручанням інтелекту тваринних інстинктів, використання досягнень науки і технології для культивування і живлення збочених інстинктів;\nнамагання відкопати істину і еліксир життя в болотах підсвідомості;\nі, нарешті, все це і багато іншого подібного можна охарактеризувати одним терміном: спрямування вектора еволюції і пізнання вниз. Тут якась схожість з розглянутим в попередніх розділах ядром релігійної свідомості, але на нижчому рівні. Принципи приземленіші, дрібніші, і ідоли, які живуть і живляться в цих сферах, теж не мають такої висоти і грандіозності, як релігійні ідоли. Але все це не є виходом за межі релігійної свідомості, а лише її зниженням. Так само як комуністична ідеологія є приземленням християнського віровчення. Дух рабства не зник в цьому приземленні, він проявляється ще грубіше і примітивніше.\nВсе це є наслідком звичного блокування імпульсів світла зверху. В таких умовах стимулюється прискорений, але однобокий розвиток інтелекту і створення відповідної ментальної та матеріальної інфраструктури, що підтримують такий напрям розвитку.\nНедавно дивився передвиборні теледебати між Гором та Бушем. Щоб здобути популярність, обидва говорять на публіку явно не те, що мотивує їх бажання бути обраними на посаду Президента США, заводяться навколо якихось зразково-показових турбот про нещасних американців похилого віку, про яких навряд чи вони потім згадають, хіба що для реклами. Мабуть, телеглядачі все це розуміють, але сприймають таку поведінку як норму життя. Цей розрив між необхідністю витримувати імідж і прагненнями душі настільки розриває душу, що навіть обличчя у американських політиків відображують якусь душевну роздертість, перекос, внутрішні розриви. Вони стали заручниками свого типу ментальності і напряму історичного розвитку, які дозволили вільно розвиватися інтелекту і технологічній могутності, але одночасно породили ідолів могутності, які перехоплюють психічні ресурси нації і деформують ментальність, а до розривів ментальності присмоктуються нові паразити, і так далі крутиться це колесо.\nНе можна сказати, щоб українські політики більше турбувалися про нещасних українців і менше брехали. Але у нас брехня не породжує якихось душевних страждань, брешуть і крадуть цілком відверто і без всякого лицемірства. І публіка знає, що керівництво держави складається з ворів, і кого б не вибрали у Верховну Раду, будуть так же красти, і вони знають, що народ знає, і всім на всіх наплювати. Хто має можливість, той краде, хто не має, той шукає можливість або ж гордиться своєю чесністю. На імідж ніхто не звертає уваги і він взагалі менше зачіпає суспільну свідомість. На Кучму Мороз опублікував який компроматище, але з Кучми як з гусака вода. Правляча банда не зважає на закон, коли їм потрібно ліквідувати когось неугодного, але щоб спіймати їх на гарячому, вимагається неодмінно дотримуватися найменшої букви закону. Наймані писаки уже висловлюють таку думку, що судити треба не Кучму і компанію, а того офіцера СБУ, який незаконно задокументував злочинні накази. Ще раз переконуюсь, що в умовах тотальної бандократії спроби перенести на цей грунт норми західної демократії мають результатом лише ще більш зухвале і цинічне знущання бандитів над їх жертвами.\nЗ одного боку, ситуація ніби похмуріша. Але з іншого боку, українські політики, на відміну від американських, не рядяться в образ зразків доброчесності і поборників прав людини, хіба що під час якогось офіційно-показного шоу, і не учать інші народи, як їм правильніше жити. І в цьому надія на відродження.\n“Мы действуем, чтобы заставить уважать наши ценности, защитить наши интересы и провозгласить дело мира” (висловлювання Президента США Білла Клінтона з приводу бомбардувань Югославії, “Факты”, 26 марта 1999). На щастя, Україна ще нікого не примушує поважати свої цінності. Я не знаю, яке суспільство моральніше. Різниця лише в тому, що західне суспільство все більше потрапляє під владу демонів, які все більше роздуваються і множаться, Русь же знаходиться в кінцевій фазі деградації, пожерта демонами минулого. В майбутньому видиме благополуччя цих двох типів суспільств може перемкнутися.\nЦі два світи, істинно-комуно-християнський і західний, є негативними відбитками один одного і розвивалися паралельно. Чи можна один з них вважати більш істинним, гуманним, моральним, прогресивним на тій підставі, що другий світ заплутався у своїх протиріччях і зайшов у глухий кут? Можливо, цей ніби-то кращий на сьогодні світ перебуває в процесі, який ще не встиг виявити прихованих внутрішніх протиріч? Можливо, ще рано примушувати інші народи поважати західні цінності? Поки що однозначно можна сказати лише те, що християнські двійники всіх масштабів не здатні зрозуміти прагнення одне одного, і взаєморозуміння прийде не тоді, коли один світ пожере інший, а коли буде пережитий чинник, який спричинив розщеплення, тобто, релігійна, і зокрема християнська свідомість. Поки розщеплення залишається в свідомості, воно буде так чи інакше проявлятися в усіх сферах суспільного життя і міжнародних стосунках. Україна ніколи не зрозуміє Росію, а якщо Росія і втягне свою блудну подругу в новий шлюб, це не принесе щастя їм обом. НАТО ніколи не зрозуміє Югославію і буде своїми кулаками досягати результатів, протилежних очікуваним. Те ж саме можна сказати про стосунки між США та ісламським світом, між євреями та арабами, та хіба мало у світі непорозумінь, конфліктів і воєн, що виникли на релігійному підгрунті. Поки цей тип свідомості не перейдений, порозуміння не буде. Якби навіть НАТО дотла знищило сербів, чи москалі чеченців, чи араби євреїв, це не принесло б їм ні миру, ні спокою. Дух розщеплення проявився б у іншій формі. Уроки історії вивчаються не знищенням, а розумінням і культурою.\nЗвичайно, два типи імунної реакції суспільства на вторгнення християнського паразита не були зовсім розділені. В комуністичній фазі розвитку соціальний організм теж намагався якось блокувати паразита, і тому саме в цей час особливо пишно розрослась нещирість і подвійна мораль. В даній ситуації, оскільки злочинні прояви комунізму в соціально-економічному плані проявились уже тоді, коли паразит глибоко вріс в усі сфери свідомості суспільства, захисна реакція блокування виявилась запізнілою. Парадоксально, частково блокованим виявився інтелект. Це і породило маразм і дебілізм як норму радянського і пост-радянського життя. Згадаємо типовий випадок, знімають асфальт, риють траншею, потім траншею засипають, і цей процес повторюється кілька разів на одному і тому ж місці. Або картини комуністичного господарювання, описані в романі Віктора Суворова “Освободитель”. Та скільки таких картин було, ні в який роман не влізуть. Здається, що приниження інтелекту і подвійна мораль, так само як і визрівання комунізму, почалося в Російській імперії задовго до комуністичного перевороту. Згадаємо хоча б Лівшу з повісті Лєскова. Та навіть російські народні казки, в яких Іван-дурак завжди був позитивним героєм.\nТаким чином, основною причиною різних шляхів історичного розвитку Русі і Західної Європи я вважаю те, що захисна реакція соціальних організмів проти християнської інфекції проявилась в різних формах. Ця реакція, як і діяльність самого паразита, привела до більшого чи меншого блокування окремих сфер свідомості, і, отже, до різної конфігурації активної зони свідомості. На Русі в цілому збереглась вертикаль цілісної свідомості, але вона обросла на всіх рівнях паразитичними сутностями. Це обростання, перехоплення ресурсів енергії-свідомості паразитичними сутностями привело до втрати життєздатності нації, до загальної деформації світогляду і катастрофічного накопичення бруду. Наслідком накопичення бруду є вмикання природного механізму каналізації бруду шляхом розшарування суспільства, концентрації душевного бруду в якійсь частині суспільства і виведення цієї частини з людського існування через алкоголізм, куріння, кримінальну злочинність, а пізніше і наркоманію. Була і є тенденція до блокування інтелекту, але поки що вона не дала катастрофічних наслідків, тому що інтелект в наш час є загальноприйнятим робочим інструментом людства. Якби СССР був надовго ізольований від світу, блокування інтелекту могло б зайти значно далі.\nЗахідний же тип ментальності відзначається відносно вільною, чистою інтелектуальної сферою, але досі активна зона свідомості залишається в значній мірі блокованою від вищих рівнів свідомості. Саме в цьому криється велика загроза для майбутнього благополуччя західного суспільства. Це саме той момент, про який, мені здається, іншими словами говорили видатні йоги, які відвідували Захід, і зокрема Сполучені Штати. Та навіть комуністична пропаганда називала західне суспільство бездуховним. Це ж говорить і сучасна ісламська пропаганда. Іноді елементи істини є навіть в комуністичній та релігійній пропаганді.\nБув колись інтелект молодим. Романи Жюля Верна і досі читаються з захопленням саме тому, що є гімном молодому інтелекту, обрисом неосяжних перспектив його розвитку. Жюлю Верн геніально передбачив багато пізніших технічних винаходів, але чи міг він передбачити, яке зло може нести гіпертрофована інтелектуалізація суспільства і як вона здатна перекособочити всю ментальну структуру в цілому.\nТут навіть в недопитливого читача може виникнути питання, чому я так нападаю на інтелект, наче він є чимось найгіршим в спектрі свідомості. Інші будуть протиставляти недалекоглядне інтелектуальне знання “серцю”, яке ніби-то не помиляється, ще інші вкажуть на безпомилковість інтуїтивного розуму. Все це відносне і рівноправне, і жодна сфера свідомості нічим не гірша від іншої, і жодну не можна дискримінувати без шкоди для всіх інших. Просто на даному етапі розвитку значної частини людства інтелект опинився на бурхливому гребені фронту еволюції і є головним робочим інструментом, і внаслідок цього має тенденцію захоплювати всю повноту влади, грубо втручатись в інші сфери. Природньо, що саме з культурою стримання інтелекту найбільше мороки. Але саме це і є місією часу і людства. Через цю сходинку треба перейти шляхом вироблення культури інтелектуальної стриманості. Це одна з ключових проблем нашого часу.\nЗа схильністю до гіпертрофованої інтелектуалізації стоїть глибша проблема, схильність до опосередкованого, модельного бачення замість прямого. Ми бачимо світ через поле зору нашої активної свідомості, іноді сприймаємо неясні спалахи, які приходять з інших сфер. Загалом, явища інших планів моделюються, проектуються на активний план. Це неминучий наслідок нинішнього напрямку і способу еволюції, через концентрацію енергії-свідомості на еволюційно-значимому в даний момент плані свідомості. Це має негативним наслідком схильність до непрямого бачення і грубого втручання в явища інших планів, що завжди приводить до непередбачуваних побічних наслідків.\nЦе ніяке не “недомисліє” і не кара божа, але наївно сподіватися, що дальший розвиток науки дозволить усунути ці негативні наслідки. Одні усунуть, а з’являться ще гірші. Такий принцип взаємодії різних планів свідомості. Коли один з рівнів-планів-центрів свідомості сприймає адресований йому імпульс, модульований іншим центром, він реагує появою завихрення, циклічного руху, один з компонентів якого по відношенню до вирішуваної проблеми є ніби-то позитивним, інший же негативним, як проекція спіна електрона на заданий напрямок. Негативна складова спочатку знаходиться поза полем зору, але неминуче вилазить, коли святкується чергова перемога над природою. Ніякий розвиток науки не поміняє цього принципу. Образно кажучи, намагаючись, наприклад, підправити генетичну структуру інтелектуальними інструментами, ми уподоблюємося до знаменитого хірурга з оповідання Азіза Несіна, який видаляв гланди через задньопрохідний отвір. Позитивна перспектива в тому, щоб інтегрувати активну зону свідомості по вертикалі аж до охоплення всієї ментальної сфери, від структур свідомості, що опираються на матеріальну генетичну структуру, і до вершин ментальності. Тоді будь-яка дія буде прямою, ефективною і безконфліктною. Поки що це дуже далека перспектива, але читайте інтегральну йогу Шрі Ауробіндо.\nПерехід від феодалізму до дикого капіталізму і потім до сучасного індустріального суспільства був проявом еволюції свідомості, в процесі якої “центр керування” перейшов від емоційного розуму до інтелекту. Честь, гідність, вірність і відданість правителю/сеньйору, гордість своїм походженням, благородство, кровна помста, вирішення суперечок збройним конфліктом або єдиноборством, та інші святі підвалини феодальної ментальності по мірі свого розгортання породжували все більше конфліктів і жертв і тому збанкрутували, поступившись керівною роллю інтелекту. Зміна керівної сфери свідомості дозволила в деякій мірі згладити антагонізми феодального устрою, життя і світогляду. Але еволюція продовжується, відкриваються нові горизонти, виникають нові проблеми, і ось ми вже бачимо виразну тенденцію до непомірних амбіцій інтелекту як в психічній сфері окремих людей, так і в культурі суспільства в цілому.\nНаприклад, однією з форм інтелектуального регулювання суспільного життя є концепція “права”. Але ж ця концепція неправомірно розширюється і втручається в сфери, де вона принципово не дієздатна або малоефективна. Починали з прав людини, тепер дійшли до прав тварин, прав дітей. Якісь маразматики ходять і розказують дітям про їх права і куди стукати на батьків за порушення цих прав, і що мають право робити батьки, а чого не мають. Насмілюсь доповісти, якщо вони вже не можуть спілкуватися з дітьми інакше, як за допомогою права і закону, ні чорта їм ці права не допоможуть. Це ознака глибокої деградації, спричиненої гіпертрофованою інтелектуалізацією. Незважаючи на всі закони, діти виростають все більш жорстокими і розбещеними, і колись вони наочно покажуть своїм батькам, чого варті їхні закони і права.\nОсь дрібніший приклад. Моя жінка купила на базарі CD-ROM – диск “Малыши”. На коробці намальований якийсь маленький фантомасик. Гра, на перший погляд, цікава і корисна для навчання англійській мові. Вона включає програму розпізнавання голосу, яка поступово адаптується до голосу оператора і здається, ніби дитина на екрані вчиться розуміти слова. Дотепна задумка, але я думаю, що від такої гри буде більше зла, ніж користі. Тому що вона ще більше роздуває вузько-інтелектуальні замашки і спотворює щире природне спілкування з дитиною. Пройде час, і ці гравці не зможуть порозумітися з дітьми інакше, ніж по інструкції і закону, а з дітей виростуть такі собі фантомаси, один з яких намальований на коробці.\nНа жаль, захоплення комп’ютерними іграми руйнує контроль над активністю інтелекту, і це дуже небезпечний чинник, який в майбутньому може привести до втрати структурної стійкості операційної системи свідомості в цілому, з усіма зовнішніми проявами у вигляді дестабілізації суспільного життя. Тьху, чорт, вже сам звикаю до комп’ютерної термінології.\nВсе передове людство проголосило своїми пріоритетами в 21-му столітті розвиток інформаційних технологій та біотехнології. “Верным путем идете, товарищи”, повторив би Володимир Ілліч, якби воскрес з Мавзолею. Щодо біотехнологій, це теж дуже серйозна тема, але вона виходить далеко за рамки цього дослідження і заглиблюватися в неї не будемо. Інформатизація ж вже переходить в ту стадію, коли позитивний розвиток, за відсутності культури самостримання інтелекту, поступово перетворюється в початок каналізаційного потоку. Ось випадково мені потрапила в руки газета для вчителів “Інформатика” №4, січень 2000 (Київ). Стаття: “Формування інженерного мислення учнів технічного ліцею засобами курсу інформатики”. Цитати такі, що можна здуріти, навіть не заглиблюючись в курс інформатики:\n“Відомо, що мислення взагалі – процес опосередкованого й узагальненого відображення людиною предметів та явищ. … …Основними компонентами інженерного мислення виступають потребово-мотиваційний, когнітивно-інтелектуальний, емоційно-вольовий і продуктивно-результативний компоненти. … … 3) емоційно-вольовий – спроможність цілісно-системно здійснювати пошук ідеально-ціннісного результату, спрямованість на досягнення нетривіального способу розв’язання, готовність до оперативного вибору ідеально-ціннісного способу розв’язання…” і так далі в тому ж дусі, немає потреби витрачати папір.\nПрочитавши це, в мене опустились не тільки вуха. Вони намагаються виховувати учнів, як звикли програмувати комп’ютер. Наче в насмішку, внизу газетної сторінки прямо під цією інструкцією по вихованню кіборгів коротенька довідка:\n“Едісон Томас, 1847-1931, амер. винахідник (понад 1000 патентів), самоук; …Нобелівська премія – 1915 р.”\nКолись давно мені потрапила на очі газетна стаття, як хтось уявляв собі блага інформатизованого світу. На жаль, цитати не виписав, але смисл такий, що як тільки щось десь трапиться, негайно буде включене в глобальну базу даних, і як тільки мені заманеться дістати якусь інформацію, я тут же її отримаю. Тепер така можливість реалізується системою Інтернет. Саме по собі це ні добре, ні зле. Але навіщо люди лазять по Інтернету, чи дійсно це їм потрібно, чи це перетворилося на звичку пережовувати інформацію, пожирати і ригати, і знову пережовувати, пожирати і блювати, як кіт сиру рибу? На жаль, технологічні можливості інформатики випереджають культуру самостримання, і в цьому велика небезпека для психічного здоров’я.\n“Новое заболевание официально зарегистрировано Канадской медицинской ассоциацией – синдром Интернета. Его признаки сходны с симптомами алкоголизма, но болезнь возникает при длительном блуждании в информационном компьютерном лабиринте. Медики говорят о сильной зависимости человека от виртуальной сети и потере им контроля над своими действиями. И уже следствием становятся социальная изоляция и семейные проблемы” (“Вечерние Вести”, 22 августа 2000).\nДехто вже вважає Інтернет знаряддям диявола. Але нічого валити на диявола. Справа не в дияволі, а у відсутності належної культури самостримання. Психічні розлади, подібні описаному в цій цитаті, це тільки крайня форма, верхівка айсберга. Сам же айсберг – це нічим не стримана, гіпертрофована, самозбуджена, всеподавляюча активність інтелекту. Айсберг набрав велику інерцію і підминає під себе всі види фізичної і психічної діяльності людини, які принципово не можуть бути ефективно керовані інтелектом. Люди звикають дивитись на світ, подорожувати, знаходити знайомих, спілкуватись, і навіть вступати в шлюб через екран комп’ютера. Цим самим посилюється звуження свідомості і світогляду одночасно з ростом ілюзії всемогутності і уседозволеності. Це дуже небезпечний коктейль.\nНа жаль, небезпеки, які несе такий однобокий розвиток, не тільки не усвідомлюються, а ще й підтримуються могутньою матеріальною інфраструктурою. Манія комп’ютеризації, що охопила світ, ще більше посилює небезпечну ілюзію всемогутності інтелекту та заснованих на ньому технологій. Можна говорити про народження могутнього ідола, демона, який перехоплює психічні ресурси людства і примушує людей створювати сприятливе ментальне середовище і матеріальну інфраструктуру для власного роздування.\nКолись хтось з основоположників кібернетики передбачив, що комп’ютер переможе комунізм, тому що комуністична система обмежувала доступ до інформації і тим самим робила управління неефективним. На жаль, комп’ютер може пожерти не тільки комунізм.\nЯк реакція на заблокованість свідомості зверху, до манії всемогутності інтелекту додається інтегрування інтелекту з нижчими тваринними інстинктами. Коли заблоковано вищу свідомість, тваринний розум підмінює її своїми імпульсами. Вектор еволюції ніби обертається вниз, замість інтегрування з вершинами ментальності могутність інтелекту, науки і технологій спрямовується на безконтрольне роздування збоченої сексуальності, інстинктів насильства, жорстокості, руйнування природних механізмів, що регулюють харчування і взагалі спосіб життя. Всемогутність інтелекту дає цим тваринним інстинктам нові джерела живлення, руйнує природні субкультури, що стримують ці тваринні сутності, і розбещує їх. Ці збочені сутності перетворюються в справжніх демонів, які здатні зруйнувати суспільство.\nКультури, яка була б здатна стримати цих демонів, не тільки не видно, але здається, що масова культура цілком і повністю продалась демонам. Як в бувшому СССР однією з головних статей доходу в державний бюджет була торгівля горілкою, так в передовому західному суспільстві невід’ємною рушійною силою реклами і культури взагалі є загравання із збоченими сексуальними інстинктами, демонами могутності, тваринної жорстокості.\nНа жаль, спрямованість західної культури така, що в ній майже відсутні центри кристалізації, що могли б стати центрами росту нової пост-кризової культури. Їх цивілізація шалено пнеться в тупик, з якого немає виходу. Західна культура по-своєму цілісна, але вихід з тупика лежить поза цією цілісністю. На жаль, західна культура обросла потужною матеріальною інфраструктурою і пре як танк, засліплена власною технологічною могутністю.\nВіра і надія на могутність взагалі і на могутність інтелектуальних технологій зокрема є штукою дуже слизькою. Вони вже не знають, як керувати своєю могутністю, і все частіше ця могутність виступає в ролі демона, що тягне своїх творців у прірву. З кризовими явищами, породженими надмірним втручанням інтелекту, намагаються боротися ще більшим і ще нахальнішим втручанням інтелекту. Хворобам, які виникають внаслідок дезінтеграції свідомості, намагаються протидіяти розшифруванням молекулярних механізмів дії хвороботворних агентів і масовим застосуванням фармакологічних засобів, а в останній час навіть втручанням в генетичний код. Втрату живого контакту з дітьми хочуть компенсувати так званими “правами дитини”, нездатність до нормального зачаття і народження дітей намагаються виправити злочинним втручанням в інтимні механізми природи, неспроможність цілісно жити і нормально померти породжує цілу індустрію фармакологічних засобів, штучних та трансплантованих органів, генів та ферментів, украдених у інших живих істот. Все це ще більше затягує вузол рабської залежності людини від створених нею демонів інтелектуальної та технологічної могутності. Ці фантоми є такими ж паразитичними формаціями свідомості, як і релігійні ідоли. Хоч ідоли західної культури промишляють в нижчих сферах свідомості, ніж релігійні боги та дияволи, але завдяки безпосередньому доступу до матеріального та інформаційного виробництва вони набувають загрозливої і разом з тим сліпої могутності.\nСитуація в чомусь схожа на СССР, який вкладав усі ресурси у воєнну могутність. Але коли змінився час, не допомогли їм їхні танки і ракети, тепер не знають що робити з горами озброєнь і як перебудувати воєнно-промисловий комплекс для випуску товарів народного споживання. Подібним чином, західне суспільство вкладає усі ресурси в індустрію, метою якої є задоволення все нижчих тваринних інстинктів за допомогою все вищих технологій. Я маю підозру, що 80% аудіо- та відео-продукції 90% винаходів в галузі продуктів харчування і майже 100% новітніх фармацевтичних засобів не тільки не приносять довгострокової користі душі і тілу, але в кінцевому підсумку руйнують їх. Якби суспільство, і не тільки західне, було спроможне відмовитися від виробництв, технологій та продуктів, які не потрібні або прямо шкідливі, потреба в матеріальних та енергетичних ресурсах зменшилась би щонайменше на порядок. Нехватка ресурсів, енергетичні кризи, в які періодично втикається людство, є перш за все кризами ментальності. Ресурси пожираються демонами, створеними людьми. Тепер ці демони стали рабовласниками людей і диктують їм технологічну політику і спосіб життя. Що ж, демони будуть учителями, не вперше історія таким способом дає уроки культури.\nРозглянуті вище фактори приводять до загальної деформації ментальності і світогляду, але, як і всяка подібна деформація, вона не сприймається ні суспільством в цілому, ні пересічними громадянами, тому що їх поле зору деформується разом із світоглядом. Ця викривлена ментальність має таку властивість, що всяке благородне починання, що потрапляє в це середовище, деформується відповідно до середовища. Так, колись Олімпійські ігри і спорт взагалі були проявом прагнення людини до гармонії душі і тіла, краси і здоров’я. Тепер же професійний спорт перетворився в засіб руйнування душі і тіла і все більше змикається з найжорстокішими тваринними інстинктами. В цій сфері особливо наочно проявляється звернення вектора розвитку вниз, до самозбудження все нижчих і все грубіших інстинктів, які разом з тим стають все більше збоченими, виходять з-під контролю центральної свідомості і захоплюють владу. Це вже навіть не тваринні інстинкти, тому що у тварин вони контролюються відповідною культурою. Ці нижчі сутності перетворюються в справжніх демонів і пожирають своїх творців. Цей напрям цілком протилежний гармонійному об’єднанню свідомості і веде до все більшої фрагментації свідомості. Навколо розривів ментальності живляться ідоли, а їх розростання і розмноження ще більше посилює фрагментованість свідомості. Це порочний круг, який веде до катастрофи.\nЗдичавіння спорту не є надбанням лише західного суспільства, але саме Захід тут був законодавцем мод. Дурний приклад заразливий, і стає ще дикішим, коли переймається недолугими послідовниками. В пост-СССР спорт так само нерозривно зрісся з кримінальною злочинністю, як на Заході з бізнесом. Так би мовити, відповідно до національних особливостей. Що ні видатний спортсмен, то або злочинець, або ж кріпосний раб злочинців, що гріють руки біля великого спорту. В пост-СССР це розщеплення на рабів і злочинців є одним з проявів християнської ментальності, на Заході подібну роль відіграють нижчі ідоли.\nІнстинкт рабства живе і шукає все нових ідолів, не тільки абстрактних, але й живих втілень. Натовп робить ідолів з видатних спортсменів, акторів, принцеси Діани, з будь-кого, хто вміє грати на струнах рабських інстинктів. Навіть комуністичні ідоли були величнішими, ніж дрібні ідоли сучасного західного суспільства.\nВ одному з попередніх розділів я інкримінував християнському вченню руйнування природної культури статевих і сімейних відносин, що з часом привело до масової розпусти як норми життя і невід’ємного елемента суспільної культури. Не подумайте, що я настільки вознісся у високі матерії, що не звертаю уваги на красивих жінок. Навпаки, оскільки моїм ідеалом є об’єднання свідомості зверху донизу, я вважаю здоровий шкворінь невід’ємною частиною об’єднаної свідомості. Кожна більш-менш симпатична жінка викликає у мене загальне піднесення. Інша справа, що совкова дійсність так перепаскудила жінок, що рідко на якій може відпочити око цінителя прекрасних форм. Я зовсім не поділяю такої методики, щоб високу духовність вирощувати за рахунок придавлення сексуальної сфери. Можливо, для окремих подвижників це прийнятно, але не для широких мас. Але якщо подвижники нарешті виростять свою високу духовність, то чи не виявиться, що вона непридатна для масового поширення через зрощений з нею вихідний принцип придавлення? Тут питання неоднозначне і якогось стандарту або загальноприйнятого ідеалу бути не може. Все ж безперечно, що і в цій сфері необхідна якась стриманість і культура.\nСправа, в кінці кінців, навіть не стільки в стриманості чи в кількості жінок. Безпосереднім руйнівним чинником, що дестабілізує загальну свідомість, є обман Свадхістхана-чакри, який виникає при розриві між коханням, створенням сім’ї, статевим спілкуванням, зачаттям та народженням дитини. Будь-який розрив у цьому виробленому тисячоліттями ланцюжку, а особливо навмисний розрив, є обманом і несе величезний руйнівний потенціал. Свадхістхана формувалась мільйони років і є центром культури, що регулює поведінку в широкому діапазоні свідомості. Цей центр і культура надзвичайно стійкі, і протистоять спробам обману. По принципу центральної симетрії, ця протидія і руйнування проявляється переважно по двом симетричним рівням свідомості. По-перше, знижується біологічна життєздатність індивіда і нації в цілому. Але життєстійкість теж підтримується дуже древніми і стійкими структурами свідомості, і тому в цьому плані руйнівний ефект поки що відносно невеликий, хоч є загрозлива тенденція в довготривалій перспективі. По-друге, дестабілізується сфера вищої свідомості, центрально-симетрична Свадхістхані. Я не можу точно описати цю сферу. Це ті надзвичайно тендітні паростки інтуїтивного і осяяного розуму, які поки що знаходяться поза полем зору і активної свідомості, але визначають майбутню долю і напрям еволюції суспільства. Всяка дестабілізація цих сфер має надзвичайно руйнівні, хоч і відтягнуті в часі наслідки для загальної психічної рівноваги і цілісності свідомості.\nМожна стверджувати, що ріст психічних захворювань, прояви невмотивованої жорстокості і насильства, збочення в сексуальній сфері є наслідком широкого застосування протизапліднювальних засобів на фоні масової розпусти, яка стала нормою життя. Природа мститься за обман, і поки що ми бачимо лише квіточки. Отруйні ягідки ще попереду. Особливістю цієї дестабілізації буде те, що межа між психічними аномаліями і нормою зітреться. Одне буде поступово переходити в інше. Нормальні люди почнуть вести себе аномально, і жоден психіатр не зможе поставити діагноз. Зникне також грань між психічним захворюванням і кримінальним злочином, судді з психіатрами не знатимуть, судити цих людей чи лікувати. В кінці кінців, з наростанням психічної дестабілізації втрать ефективність всі правові механізми, які в наш час регулюють життя суспільства.\nЯ не агітую за сексуальну революцію чи контр-революцію. Розпуста і обдурювання природи настільки вросли в культуру західного суспільства і обросли потужною матеріальною інфраструктурою, що зміна траєкторії неможлива. Згідно з вченням класиків марксизму-ленінізму, революційна ситуація настає, коли верхи не можуть, а низи не хочуть. Враховуючи тенденції психічної деградації, така ситуація в даній сфері настане приблизно через півстоліття. Жорстокість, насильство, прагнення самозабуття наркотиками стануть основними інстинктами, потіснивши сексуальний імпульс. Захоплюючі картини, намальовані творцями американського кінофільмів, втіляться в життя. Далі ввімкнеться природний механізм самоочищення через концентрацію бруду в якійсь частині суспільства і відторгнення шляхом саморуйнування носіїв бруду. Життя стане таким же нестерпним, як в наш час в пост-комуністичних Росії та Україні. Так звані загальнолюдські цінності та права людини, з якими так носяться апологети сучасного ситого західного суспільства, втратять будь-яке значення на фоні масового божевілля, жорстокості, саморуйнування через наркотики та падіння народжуваності.\nХоч розпуста є характерною рисою усього царствія християнського бога, є деяка відмінність в національних особливостях розпусти в пост-комуністичній та західноєвропейській гілках християнського дерева життя. Все-таки, на Заході руйнування зайшло далі. Це проявляється у відсутності всяких моральних пережитків минулого, які б засуджували розпусту та статеві збочення. У них належність до сексуальної меншини вважається невід’ємним “правом чєловєка” і сприймається як щось нормальне, майже як хоббі, так само як і користування послугами проституток. Західна культура може бути названа презервативною, тому що вона замінює презервативом відсутність природної культури, яка могла б регулювати сексуальні інстинкти. Без презерватива та інших протизапліднювальних засобів західне суспільство негайно впаде.\n“Терпение американских астронавтов лопнуло. Как сообщает еженедельник “Уикли уорлд ньюс”, они решительно заявили, что в космос без женщин больше не полетят. Во всяком случае, надолго. Коллеги-астронавтки не в счет, они сразу начинают кричать об ущемлении своих профессиональных и человеческих прав. А хочется любви и ласки.\nГлавным защитником изголодавшихся по женскому телу покорителей космоса стал физиолог Дэйн Бессел. Он доказал, что “неудовлетворенный мужчина не способен сконцентрироваться на решении научной проблемы”. И предложил НАСА незамедлительно начать отбор квалифицированных проституток, способных работать в невесомости” (“Сегодня” (Киев), 3 августа 2000).\nПроститутка на космічному кораблі – кращого символу західної культури неможливо придумати. Але немає меж свободі вільних громадян вільного суспільства. Хтось висуває проект побудови на Місяці чогось подібного до будинку розпусти, куди за грубі гроші може полетіти кожен бажаючий. Ще якийсь придурок, не пам’ятаю, американський чи європейський, щоб здобути собі славу, фотографує свою коханку під час зайняття мастурбацією, і широка публіка сприймає це з захопленням. З американських кінофільмів часто виникає враження, що космос їм потрібен лише як екзотичне середовище для розпусти. Так би мовити, полоскотати нерви незвичними враженнями, приправленими відчуттям могутності. Якщо це і є американська мрія, то така Америка не має майбутнього.\nРано чи пізно ця педерастично-презервативна культура зайде в глухий кут. Не допоможуть їм ні польоти в космос, ні “человеческие права”.\nНа жаль, є ще один чинник, який посилює негативні наслідки обдурювання Свадхістхани. Це – втручання в генетичне середовище. Коли я читаю про чергове досягнення генетиків, які скалічили ще одну живу істоту, я не розумію, навіщо вони це роблять. Адже вони і так не здатні пожерти продукти свого високоефективного сільського господарства. Навіщо їм вживлювати гени прискореного росту та здійснювати інші злочинні маніпуляції над живими істотами?\nЛюдина збудована біполярно, і між верхніми і нижніми планами свідомості існує своєрідна симетрія і взаємозв’язок. Щось подібне до ліній поля прямого вертикально стоячого магніта. Всяке збурення знизу відлунюється наверху, і навпаки. Грубе втручання в генетичний код, так само як і обдурювання Свадхістхани, матиме безпосереднім результатом дестабілізацію на вершині ментальності і далі загальну психічну дестабілізацію. Враховуючи сказане вище про наслідки обману Свадхістхани, маємо поєднання двох загрозливих чинників, які в недалекому майбутньому можуть спричинити масові психічні захворювання і втрату контролю над тваринними інстинктами.\nЩо ж до небезпеки шкідливого впливу генетично-модифікованих продуктів харчування на здоров’я на фізіологічному рівні, я думаю, ця загроза відносно невелика, хоч теж наявна. Так само мені здається, що монстри, якими лоскочуть нерви обивателю фільми жахів, теж є перебільшенням. Навряд чи за допомогою грубого втручання в генетичний код можна створити щось життєздатне. В крайньому випадку, вилізе з пробірки якийсь хвороботворний вірус або скалічена тварина чи людина, нездатна жити на волі. Природа з часом відторгне цих монстрів. Дійсна загроза зовсім не там. Страшний монстр не той, хто вилазить з пробірки, а той, хто тримає в руках пробірку, засліплений манією своєї всесильності, здатний заради своїх амбіцій зруйнувати найтоншу структуру живого. Людина, яку ніщо не стримує від втручання в інтимні механізми життя, яка сподівається таким чином виправити генетичні наслідки власного душевного бруду, є справді страшним монстром. Але природа має достатньо засобів, щоб поставити монстрів на належне їм місце – в каналізацію.\nЩо ж примушує їх вносити хаос в генетичне середовище, випускати більше продуктів, ніж можна зжерти, знущатися над живими істотами і над собі подібними, винаходити все нові комбінації збочених відчуттів і методи їх мастурбації, займатися діяльністю, яка несе пряме руйнування фізичному і психічному здоров’ю, і заради цього наполегливо працювати з ранку до ночі, щоб не дати зайняти своє місце конкурентам? Все це є проявом збочення вектора розвитку вниз. Дух самовідданої творчості і праці, властивий вищій свідомості, яка осяює людину і суспільство, що знаходяться на злеті, у випадку західної культури внаслідок блокування повернувся вниз і набув форми самовідданості тваринним інстинктам збагачення, конкуренції, дріб’язкових перемог над конкурентами, інстинктам збоченого насолодження скотським сексом і іншим нижчим сутностям, що захопили владу над людиною. До певного часу вся ця система більш чи менш успішно регулюється інтелектом. Але однобокий розвиток інтелекту, його грубе вторгнення в найтонші механізми суспільства, людини і природи виявляє неефективність інтелекту в цих сферах і підводить суспільство до кризи. Власне, криза і є засобом навчання, читайте попередній розділ.\nМайбутня криза західного суспільства органічно доповнює нинішню кризу пост-комуністичних країн. Адже ці кризи мають спільну навчальну мету – досягнення цілісної культури свідомості, її об’єднання по вертикалі. Для досягнення цієї мети історичний досвід обох головних гілок християнського дерева однаково важливий. Русь зберегла під нашаруванням бруду каркас цілісної свідомості, якого так не вистачає Заходу, а Захід утвердив принципи свободи і незалежності особистості, можливо, навіть індивідуалізму, які необхідні Русі, щоб вилізти із скотного двора комуно-християнської моралі.\nМені здається, що у віддаленому майбутньому інтеграція свідомості проявиться в об’єднанні Сходу і Заходу і всіх дрібніших розгалужень, що виникли під впливом християнської свідомості. Можливо, розділення України і Росії буде перейдене ще раніше. Проте, ця майбутня цілісна культура не буде ні синтезом нинішніх двох головних типів культур, ні прищепленням однієї на іншу, ні пожиранням однієї іншою. Це буде проявлення прадавніх місій націй, яке стане можливим завдяки очищенню від фальшивих нашарувань, від паразитних сутностей, які тепер пожирають психічні ресурси обох цивілізацій з усіма зовнішніми проявами у вигляді безконтрольного, надмірного, а часто прямо руйнівного виробництва і споживання матеріальних, енергетичних та інформаційних ресурсів.\nТак само, як цілісна особистість індивіда багатша від нинішніх карикатур та імітацій, створених конкуруючими паразитами, так і майбутня культура націй, узгоджена з сяючими нит їх місій, буде багатшою від нинішньої суєтної різноманітності. Можливо, як і для індивіда, ті якості і прояви, що тепер вважаються найбільшою цінністю і характеризують індивідуальність людини чи нації, перейдуть в загальноприйнятий стандарт, як будова тіла. Можливо, буде вироблений якийсь загальноприйнятний стандарт політичного та економічного устрою, що буде проявом загальноприйнятної структури емоційної та інтелектуальної сфери. Прояви ж індивідуальності, національної самобутності стануть незрівнянно глибшими і багатшими.\nАле це поки що дуже віддалена перспектива. Поки що паразити живуть і терзають людство, і здатні принести ще немало зла. Пост-комуністична Русь після затяжної хвороби, здається, набула імунітету проти християнського СНІДу. Ті конвульсії ісусо-христосовського психозу, за допомогою роздування яких правляча банда намагається утримати в покорі обікрадене стадо, лише прискорять повний крах цього ганебного віровчення. На Заході ж ситуація дещо інша. Острівки цього вчення в наш час не мають там значного впливу на ситий і благополучний соціальний організм, який живе переважно по законам “князя мира сего”. Але в умовах дестабілізації, спричиненої кризовими явищами, коли суспільство буде судорожно шукати об’єднуючий мотив, християнський паразит може дати рецидив і створити серйозну перешкоду об’єднанню свідомості, знову підсунувши свої фальшиві ідеали в якості центра об’єднання. Зараз важко сказати, в якій формі це може проявитися, але така небезпека реальна.\nТаким чином, я інкриміную християнському віровченню, крім роздування антагонізмів на всіх рівнях, також розщеплення історичного шляху половини світу на дві головних і кілька менших ворогуючих між собою гілок, підсовування своєї ідеології в якості програми розвитку людства. Юрій Канигін вважає Біблію Словом Божіім, програмою і пророцтвом. Я з цим майже згоден, з невеликими уточненнями, а саме: щодо бога я вже пояснив свою точку зору; програма таки є, але діє вона не за якимось промислом божіім, а завдяки вірі обдурених нею людей; пророцтва теж в деяких моментах є, але це такі пророцтва, які є одночасно ідеологічною диверсією, як і вся програма.\nТут виникає спокуса оголосити творців Біблії, єврейських мудреців, ідеологічними диверсантами, але така постановка питання була б некоректна. Навряд чи вони могли передбачити наслідки свого писанія, яке напевне мало метою об’єднання євреїв. Зокрема, навряд чи вони могли подумати, що ідея боговибраності єврейського народу, призначена для згуртування нації, матиме реакцією антисемітизм і ворожнечу з сусідами, які не затухнуть і за дві тисячі років.\nВиникає фундаментальне питання: добро чи зло принесло у світ християнське вчення? Як і всяке фундаментальне питання, таке питання некоректне. Як правило, постановка подібних питань можлива лише з точки зору обмеженого світогляду, який дрібніший, ніж масштаб явища. Неможливо принести у світ тільки добро або тільки зло, як неможливо відпиляти південний полюс магніта від північого. Можна лише зменшити або збільшити напруженість магнітного поля в цілому. У природі добро і зло, творення і руйнування завжди збалансовані, і одне тягне за собою інше. Руйнування культури звільнює місце і психічні ресурси для нової культури; масове застосування ліків підриває життєздатність людства як біологічного виду і породжує нові хвороби; милосердя плодить паразитів; надмірно широке утвердження прав і свобод людини знімає бар’єри для поширення збочених інстинктів. І прочая, і прочая. Щоб зрозуміти явище в цілому, не треба розділювати його на добро і зло, достатньо мати широке поле зору.\nТак що ж таке християнство і що воно принесло людству? Це теж фундаментальне питання, і теж має елемент некоректності, тому що навряд чи знайдеться чиясь голова, в яку це явище влізе цілком і повністю. Тому, читаючи далі, робіть поправку на мою обмеженість, якщо ваша власна обмеженість дозволить вам коректно зробити таку поправку.\nЧи потрібно було замінювати дрібних язичницьких богів на християнського Бога Єдиного, дрібні язичницькі жертвоприношення і міжплемінні конфлікти на широкомасштабні громадянські війни во ім’я Отця, і Сина, і Святаго Духа, терпимість до чужих богів на їх знищення разом з їх вірними, теж во ім’я торжества Бога Єдиного, розділяти людей на ворогуючі класи, а півсвіту – на ворогуючі соціально-політичні системи? Здається, що все це посилило інтенсивність і масштаб зла. Дійсно так, але це лише один полюс магніта. На другому ж полюсі, який знаходиться поки що поза полем зору, готується усвідомлення історичних уроків.\nБез доведення основоположних ідей обоготворення, бого-диявольського дуалізму, потойбічного спасіння, протиставлення духовного матеріальному до їх закономірного завершення у вигляді архіпелагу Гулагу і інших проявів в соціально-економічному плані людство заскорузло б в релігійному світогляді. Жахливі злочини і руйнування, спричинені цим світоглядом, викликають протидію, поворот потоку свідомості до виходу з світоглядного тупика. Поки що ці найтонші процеси не усвідомлюються і недоступні для бачення і впливу, але в цьому поки що немає потреби. Так вірніше. Бачення і усвідомлення з’являться, коли глибинний потік вже знайде нове русло. Християнське вчення в кінцевому підсумку посилило напруженість еволюційного поля і прискорило процеси, які інакше могли б в’яло текти ще багато тисяч років. Спосіб жорстокий і злочинний, але природа вибирає найефективніші інструменти.\nВсе-таки, я відчуваю неповноту приведеного вище висновку. Як все-таки бути з досягненнями вершин свідомості, здійсненими Ісусом, Буддою, Шрі Ауробіндо та багатьма іншими невідомими і незрозумілими нам подвижниками, навколо яких пізніше були наворочені релігійні віровчення? Відповідь така, що цей потенціал чекає свого часу, чекає розчистки свідомості людства, щоб людство змогло сприйняти ці прозріння без рабства, руйнування, перекручень та імітацій. Це стане можливим, коли завершить свою роботу негативна компонента – релігійні віровчення, зокрема християнське. Коли будуть пережиті дух рабства і дуалізми релігійної свідомості, буде підготовлена основа для утвердження цілісної, об’єднаної свідомості і світогляду, з наступним їх проявом у всіх сферах повсякденного життя. Тоді будуть підготовлені передумови для масового укорінення найтонших і найвищих форм свідомості, які поки що були надбанням окремих особистостей, одночасно видатних і ущербних. Тоді нарешті їх подвиг буде завершений.\nТаким чином, коли ми залазимо думкою на захмарні вершини, оцінка явищ стає іншою, ніж коли наша точка зору розміщена в суєті подій, учасниками яких ми є. Звідси не випливає, що одна точка зору протирічить іншій. Важливо, щоб світогляд, точка зору і поле діяльності узгоджувались між собою. Якщо моїм суспільним обов’язком є назвати шахраїв шахраями, чи дати по морді конкретному нехорошому типу, захмарна точка зору аморальна. Якщо ж якийсь мудрець цілком і повністю живе на захмарних вершинах, вищеназвані дії для нього неприйнятні.\nУ цьому творі я написав багато всякого, яке на перший погляд суперечить одне одному. Це тому, що я, живучи в цій сволочній державі, намагався трохи підстрибувати думкою над совковою дійсністю, але до вершин не доліз, а совкове болото осточортіло. Звідси і протиріччя в оцінках явищ. Робіть на це поправку. Можливо, в майбутньому мої погляди і оцінки зміняться в ту чи іншу сторону.\n>Історія і йога\nПідстрибнувши черговий раз думкою і перед тим як гепнутись знову в совкову дійсність, хочеться оглянути одним поглядом і записати на двох сторінках історію людства за кілька тисяч років. Чого там розмінюватись на дрібниці. Отже, історія видається деревовидною інфраструктурою, яка є інерційною, стабілізуючою компонентою еволюції свідомості і ментальних форм. Точки розгалуження в цій структурі є відтягнутим в часі повторенням розщеплень-розгалужень-спеціалізацій свідомості (перехід одного в інше у вказаному порядку) , метою яких є максимально повне охоплення всіх можливих форм і структур і набуття культури свідомості, яка була б дієздатною для максимально широкого спектру форм по горизонталі і рівнів свідомості по вертикалі. Метою розвитку культури на кожному еволюційному етапі є перейдення розщеплень, які породили дерево розгалужень, перетворення антагоністичних розщеплень в конструктивні спеціалізації з наступним їх інтегруванням у новій цілісній культурі. Це означає позитивне усвоєння імпульсу вищого світла, який породив первісне розщеплення.\nДотепер еволюція свідомості та історія ішли по шляху урізноманітнення і створення великої кількості локальних культур різного рівня, нерідко конфліктуючих між собою. Це є епоха розуму, період оптимізації ментальних структур. Коли ментальна оболонка буде завершена і її структури будуть протестовані зануренням в геєну огненну матеріальної діяльності, і досягнута культура свідомості дозволить усім сферам свідомості співіснувати безконфліктно, потреба в різноманітності форм відпаде, принаймні, вони перестануть бути безпосередньою метою діяльності людини і суспільства.\nЦе не означає, що людство стане примітивнішим. Просто, коли майстер робить якийсь складний виріб, він розкладує по столу безліч інструментів, матеріалів, заготовок, незакінчених блоків. Але ось робота завершена, відходи змітаються в сміття, інструменти ховаються в ящик, виріб готовий і об’єднує в собі культуру всіх складових частин. Жодна частина не руйнує іншу, всі діють злагоджено. При потребі вдосконалити конструкцію або вмонтувати зроблений виріб у ще досконалішу і ширшу систему, як DOS у Windows, майстер знову дістане з ящика той чи інший розумовий інструмент, але тримати їх постійно на робочому столі немає потреби. Майстер збагатився досвідом поводження з матеріалами та інструментами і виношує ще грандіозніший задум. Релігійно-налаштований читач відразу ж подумає, що словом “Майстер” я вводжу якийсь еквівалент Бога, але не треба таких асоціацій.\nПодібним чином, коли буде створена інтегральна культура розуму, творення розумових форм та їх матеріальних втілень відійде на задній план, стане розвагою та засобом підтримання психічної рівноваги, як в наш час фізкультура і спорт (звичайно, не сучасний професійний спорт) підтримують рівновагу тіла. Інтегральна культура розуму буде основою для того, щоб в поле зору і діяльності людства ввійшли надментальні сфери свідомості, які поки що не мають підходящої психічної інфраструктури для своєї стабілізації і укорінення. З іншої сторони, така цілісна культура для свого створення потребує як орієнтир ці самі невловимі поки що сфери. Це процес взаємного проростання і об’єднання.\nАле все це дуже віддалена перспектива, що ледве вгадується за горизонтом. Поки що людство перебуває на робочому столі Землі, де валяються креслення, інструменти, матеріали, більш чи менш вдалі заготовки, відходи творчості. Люди ремствують на нестачу матеріальних та енергетичних ресурсів, але якби ресурси були необмежені, люди б перепаскуджували все нові прекрасні оазиси і не набули б ніякої культури самостримання зажерливості свого розуму. У природі і історії все виконує в кінці кінців свою позитивну роль – і нестача ресурсів, і кризи, і хвороби, і демони, і боги.\nПоки що майстер виготовляє окремі заготовки, інтегральний проект розгалузився на багато модулів. Прослідкувати весь робочий план в масштабах всього людства навряд чи хто спроможний. Але ми бачимо, як зрідка то тут, то там спалахують окремі особистості, що реалізували якісь вершини свідомості. Кожне таке видатне звершення, імпульс високої напруги, не може бути прямо сприйнятий людством без руйнівних наслідків. Тому здійснюється обхідний маневр – навколо імпульсу вищого світла накручується тінь, плетиво релігійних вчень, імітацій та збочень, які виконують позитивну підготовку людства негативним способом. Розкручуючись, вони стають наочними уроками, навчальними засобами, які в кінці кінців відходять в минуле разом з тими, хто не хоче вилізти із свого комфортного болота рабської ментальності. Демони захоплюють в рабство, але по закону магніта на другому полюсі створюється імунітет до рабської ментальності. В даний час якась частина людства знаходиться в стадії визрівання імунітету, а якась частина відійде в минуле разом з ідолами.\nЗдається очевидним, що розгалуження історичних шляхів є відтягнутим в часі проявом розщеплення свідомості, викликаного спалахом вищого світла, точніше, його тіньовою компонентою. Я розглянув розщеплення, спричинені християнським віровченням. Але тут виникає чергове фундаментальне питання: яка практична цінність такого розуміння історій, якщо творці її вузлових моментів нам переважно невідомі і ми навіть нездатні зрозуміти привнесені ними імпульси, більше того, намагаємось всіляко їх перекрутити?\nНа це питання можна поставити контр-запитання: яку цінність має традиційне розуміння історії, що опирається на факти матеріальної культури, тасує їх як кому заманеться і створює видимість розуміння, яке буде спростоване наступним поколінням чи навіть конкуруючою школою істориків? Очевидно, що факти матеріальної культури не можуть бути основою цілісного розуміння еволюції людства, а є лише допоміжними орієнтирами такого розуміння. Адже культура свідомості визріває сотні і тисячі років, поки проявиться у матеріальній культурі.\nСучасна історія – це казка для дорослих, звернена в минуле і покликана поманити стадо в тому чи іншому напрямку, чи полоскотати чиїсь надуті амбіції. Навіть “Путь ариев”, який оперує сумнівними фактами, що не піддаються перевірці, я вважаю на голову вищим від будь-якого підпертого черепками історичного дослідження, хоч багато в чому і не згоден з точкою зору Юрія Канигіна. Навіть якщо усі факти, на основі яких написаний “Путь ариев”, виявляться вигаданими, я не поміняю оцінки цієї книги. Черепки залишаться черепками, усвідомлення ж мотивів, що спрямовують еволюцію свідомості, однаково важливе для розуміння минулого і майбутнього.\nЗрештою, не можна висувати претензії історичній науці та історикам за те, що вони дивляться в минуле. Сучасна наука історія є такою за визначенням. Часто говорять, що без знання минулого немає майбутнього, але в устах тих, хто це говорить, це не більше ніж риторика. Історична наука не має впливу на творення майбутнього не тому, що історики пишуть свої казки заради учених ступенів чи на замовлення правлячої еліти, чи під впливом інших кон’юнктурних міркувань. Існують фундаментальні причини, які обмежують наше бачення минулого і прогноз майбутнього.\nВ попередніх розділах я розглядав принцип невизначеності, який діє, коли явище намагаються аналізувати за допомогою розумових інструментів, близьких до рівня свідомості досліджуваного явища. В сфері суспільних наук це саме та ситуація, адже дослідник вариться в одному казані з досліджуваним соціумом. В такій ситуації факти минулого можна сяк-так підтасувати під ту чи іншу загальнозрозумілу схему (часто з тим же успіхом і під прямо протилежну схему), але прогноз на майбутнє виявляється хитким.\nЯкщо ж подивитися на суспільство із захмарних вершин, то загальний напрям еволюції і якісь вузлові події, мабуть, можна вловити і передбачити, але це передбачення такого рівня, який не сприймається суспільством і тому не має для нього ніякого практичного значення. Більше того, при погляді зверху зникають з поля зору всі ті незліченні сплетіння структур нижчого розуму, в яких переважно і протікає психічна діяльність суспільства. Проігнорувавши їх, можна припуститись дуже серйозної помилки, наприклад, написати Апокаліпсис або оголосити потойбічне спасіння чи абсолютне звільнення метою життя людини. Адже високе і низьке відносне і взаємозалежне, і одне опирається на інше, і глибина низького взаємопов’язана з висотою високого, і “князь мира сего” служить в одній конторі з “Господом Єдиним”.\nПринцип невизначеності є природнім обмеженням імітаційно-аналітичного світогляду і пізнання. Цей звичний нам світогляд для пізнання розділяє світ на фрагменти, аналізує їх взаємозв’язки, і нарешті створює інтелектуальну чи іншу імітацію явища. Створюється проекція явища на план свідомості, який є звично-активним, найчастіше для нас це інтелект. В цьому розділенні і протиставленні розум повторює власну структуру і спосіб функціонування. Ментальна структура, яка має звично-фіксоване поле зору, не дозволяє спілкуватися з об’єктом через рівень свідомості, характерний для об’єкта, не підмінюючи об’єкт його імітацією. Але така закостенілість ментальності в свою чергу зумовлена інстинктом самозбереження психічної рівноваги. В системі ієрархічних структур, що конкурують за психічні ресурси, мають звичні зв’язки між собою і утворюють надструктуру особистості, поле зору і поле активної дії обмежені і локалізовані, і зміна їх локалізації є переходом в аномальний психічний стан, який супроводжується більшою чи меншою втратою звичних механізмів урівноважування і загрожує руйнуванням загальної психічної рівноваги. Це обмеження зніметься лише тоді, коли укорениться нова психічна структура на основі цілісної, всеохоплюючої свідомості. Тоді відпаде потреба у фрагментації, протиставленнях, аналізі, імітаціях. Принцип невизначеності тоді, так би мовити, перевернеться у свою активну форму, в нову цілісність бачення і творення світу. Бачення, пізнання і творення зімкнуться в одне ціле, в єдиний політ душі, уявити який з нашої обмеженої точки зору неможливо. Коли це станеться і стане надбанням значної частини людства, історія в звичному нам розумінні закінчиться і напрямок еволюції людства радикально зміниться.\nМіж горами із халви потечуть молочні ріки, з-під землі будуть бити медові джерела, і на оновленій землі не буде жодного забора, жодного замка, жодної собаки, жодного паразита, жодного контролера, жодного хижака і жодного курця, а моя жінка перестане шпиняти мене “чого це ти, ледацюго, завалився спати”.\nВсе це дуже далека перспектива, але без грандіозної мрії і перспективи навіщо вся ця суєта. В кінці кінців все, що досягнуте окремими подвижниками, повинно перейти в загальну побутову свідомість. Інакше ці видатні спалахи були б невиправдані, а історія людства не мала б напрямку і смислу. З певної точки зору, вся історія людства є широкомасштабною неусвідомленою йогою. Окремі видатні вчителі намагалися хто втекти на небо від суєти матеріального світу, хто трансформувати цей нижчий світ по образу і подобію захмарного Суперрозуму. Схоже на те, що, по-перше, індивідуальними зусиллями окремих подвижників ці грандіозні звершення здійснити неможливо, і по-друге, взагалі неможливо перебудувати один світ по образу і подобію іншого. Можливе і необхідне поступове об’єднання свідомості вглиб і в висоту. Саме цей процес весь час підштовхується горизонтальним розвитком, урізноманітненням ментальних форм, спеціалізацією свідомості окремих людей, націй і рас, що має на меті охопити якомога більше поле досвіду, і катастрофами, які перетворюють надмірне горизонтальне урізноманітнення у прорив по вертикалі. Адже широке охоплення форм по горизонталі повинно бути збалансоване вертикальним об’єднанням свідомості, інакше свідомість фрагментується.\nВ кінці кінців, можливо, що весь цей процес завершиться створенням свідомості, об’єднаної на основі “чистої свідомості” древніх мудреців або “Суперрозуму” Шрі Ауробіндо, але без придавлення “нижчого” світу “вищим”, яке неминуче виникає, коли цю грандіозну мрію намагаються реалізувати окремі подвижники.\nНа знаку Шрі Ауробіндо зображені два взаємопроникаючі трикутники як символи взаємопроникнення матеріального і духовного, “землі” і “неба”. Це кращий знак, ніж хрест, який символізує могильний тупик. Ми живемо в час зміни знаків.


Пізній токсикоз - що це таке, симптоми, коли починається, чим небезпечний пізній токсикоз при вагітності - missfit.com.ua\nГоловна / Вагітність і пологи / Пізній токсикоз\nПізній токсикоз - це грізне ускладнення вагітності. Виникає він у другій половині вагітності, частіше після 30 тижнів. Протягом, як правило, поступовий. Якщо жінка рано встає на облік по вагітності, регулярно відвідує лікаря і здає аналізи, можна не тільки заздалегідь передбачити, який можливий ризик розвитку патології, але й своєчасно виявити симптоми, що може врятувати життя як жінці, так і дитині.\nЩо таке пізній токсикоз і які його можливі наслідки? Даний стан являє собою порушення роботи нервової, серцево-судинної, ендокринної системи. У важких випадках запобігти смертельний результат, як жінки, так і дитини, може тільки екстрене кесарів розтин. Ось лише частина того, чим небезпечний пізній токсикоз: гостра серцева недостатність, набряк легенів, кома, передчасне відшарування плаценти і гостра гіпоксія плода. Слід зазначити, що у даного стану є кілька ступенів розвитку. І важкі наслідки мають тільки останні стадії.\nЯкі ж пізній токсикоз симптоми має, і які ці самі стадії? Нефропатія (гестоз) характеризується наявністю трьох ознак: набряки, білок в сечі, підвищується артеріальний тиск. Однак під контроль беруться і госпіталізуються навіть ті вагітні, у яких є 1-2 з цих симптомів. Нерідко (приблизно кожен 4-ий випадок) гестоз при вагітності починається з набряків. Вони можуть бути видні, а можуть бути прихованими. Більшість жінок легко визначає у себе наявність набряків. Від гумок шкарпеток залишаються сліди, стає мало обручку. Найбільш показовими вважаються набряки вранці. Вони можуть бути помітні навіть на обличчі. Крім того, лікар може зазначити незвично швидке збільшення у вазі у своєї пацієнтки. І якщо вона не пов'язана з погрішностями в харчуванні, можна зробити висновок, що в організмі затримується рідина - і це, можливо, токсикоз вагітних, точніше його ранні передумови. В таких випадках лікарі призначають сечогінні засоби. Що не зовсім вірно. Вірніше буде провести обстеження. Здати аналіз сечі, причому не тільки загальний, а й, можливо, добовий - в умовах стаціонару нерідко призначають даний аналіз. Під удар потрапляють жінки з хронічним пієлонефритом та іншими захворюваннями сечовидільної системи. Жінці рекомендується знизити кількість вживаної солі. А ось знижувати кількість випивається рідини не можна ні в якому разі. Дана патологія називається водянкою.\nЯкщо ж до набряків приєднується білок в сечі і високий артеріальний тиск, вже можна говорити про пізній токсикоз при вагітності - одну зі ступенів нефропатії. Всього їх три. При третього ступеня нефропатії артеріальний тиск може підніматися до 200/150 мм ртутного стовпа або навіть вище. При помітному підвищенні тиску жінка може відчувати сильний головний біль, бачити мелькають мушки (і в цілому може порушитися зір), чути шум у вухах, страждати від сильної нудоти і блювоти. Цей стан може за рахунок впливу майже будь-якого подразника (яскраве світло, біль, гучний звук) швидко перейти в еклампсію - судомний припадок з втратою свідомості. У цей проміжок часу і жінка, і її дитина відчувають гостру кисневу недостатність, у матері може виникнути набряк легенів, відшарування плаценти, відшарування сітківки ока, розвинутися кома. Єдине в цьому випадку лікування - екстрене кесарів розтин.\nЯкщо ж нефропатія не така важка, лікарі просто спостерігають за станом жінки та дитини, регулярно вимірюють її артеріальний тиск, зважують, призначають аналізи. При поганих аналізах сечі можуть бути призначені антибіотики. При високому тиску - препарати ефективно знижують його.\nГестоз проходить самостійно в перші кілька годин-доби після пологів. Якщо ж причина високого тиску не в гестозу, а гіпертонії, про яку жінка не знала, в норму самостійно тиск може не прийти.\nТоксикоз на пізніх термінах частіше розвивається у жінок з групи ризику:\nмолодше 18 років і старше 35 років;\nгестоз при попередніх вагітностях;\nхронічні захворювання нирок, гіпертонія, вади серця;\nАле частіше, коли починається пізній токсикоз при вагітності, причину його виникнення виявити неможливо. Та й у цілому зовсім необов'язково.\nГоловне, що повинні запам'ятати жінки - еклампсія - смертельно небезпечний стан. Але розвивається вона не спонтанно, а має протягом декількох днів або тижнів передумови. Їх можна помітити самостійно, якщо взяти за звичку періодично проводити зважування та вимірювання тиску і відповідно до рекомендованого графіка відвідувати свого гінеколога.


Вітренко закликає Штати посилити санкції проти Росії до запуску Nord Stream 2\nсереда, 25 травня 2022, 00:33\nЗапуск в експлуатацію Nord Stream 2 дозволить Москві повністю вивести українську ГТС з ланцюга постачань газу до Європи та розв’яже руки для масштабної збройної агресії проти нашої країни.\nПро це заявив голова правління НАК «Нафтогаз України» Юрій Вітренко під час онлайн-конференції «Москва, Nord Stream 2 та європейська енергокриза» в Атлантичній раді, передає власний кореспондент Укрінформу.\n«У разі, якщо не буде необхідності транспортувати газ через Україну, Росії буде простіше розпочати повномасштабну військову операцію проти України. Оскільки постачання російського газу не постраждає в такому разі – вони (у Кремлі – ред.) надалі отримуватимуть гроші з європейського ринку», - сказав Вітренко.\nЗа його словами, у разі запуску Nord Stream 2 європейці не відчують негайного дискомфорту від раптового припинення постачань газу, якщо Росія посилить військову агресію проти України.\nУ цьому зв’язку Вітренко закликав владу Сполучених Штатів не відкладати нових санкцій проти Росії до моменту, коли вже буде пізно, і Москва доб’ється запуску нового газопроводу. За його словами, якщо зараз для адміністрації США це зробити складно з огляду на інтереси європейських партнерів, то потім стане ще набагато складніше.\nГолова правління Нафтогазу, зазначив: якщо зараз ввести санкції проти Nord Stream 2, європейці цього не відчують, оскільки безперебійні поставки забезпечуватимуться через українську ГТС. Якщо ж санкції США проти Nord Stream 2 будуть введені, коли цей трубопровід запрацює, а потік газу через Україну буде припинений, у Європі це відчують неодмінно, вказав Вітренко.\nЯк повідомляв Укрінформ, адміністрація Байдена зробила виняток для компанії-оператора Nord Stream 2 AG та її керівництва й відмовилася вводити санкції проти них, задовольнивши прохання німецького уряду. Зараз на розгляді в Сенаті США перебуває законопроєкт, який містить положення про введення обов’язкових санкцій проти всіх учасників проєкту Nord Stream 2.\nАнтиросійські санкції Газ Північний потік-2 Вітренко


Процедура оформлення приватного будинку з ділянкою землі весь час турбувала українців. Ця тема постійно буде підійматися на форумах в мережі. Все зумовлена великою кількістю нюансів, які безпосередньо або побічно впливають на результат угоди. Потрібно розуміти, що придбання будинку на ділянці не закінчується складанням основного договору. Необхідно перевірити два пакети документів на землю і будинок. Потрібно підготувати папери для подачі до реєстраційних органів. І тільки після формування відповідного реєстру в Єдиній електронній базі можна вважати угоду логічно закінченою.\nКупівля нерухомого майна має стандартний алгоритм дій. Покупцеві потрібно дотримуватися найпростішого плану:\nпошуки підходящої нерухомості;\nвивчення супутньої угоди документації;\nподача документів до реєстраційних органів;\nотримання правовстановлюючих документів після їх оформлення.\nПеревірка юридичної чистоти будинку може проходити двома способами: необхідно ретельно вивчити документи, подані власником або замовити виписку з Держреєстру.\nВивчаємо документи на нерухомість\nПридбання приватної нерухомості є популярною процедурою. Багато хто мріє про власний будинок з ділянкою землі. Але з огляду на гроші замішані в угоді важливо уважно підійти до оформлення документів. Вони необхідні для подачі в реєстраційні органи. Останні формують розділ в електронному реєстрі, який є підтвердженням переходу майнових прав.\nЩоб угода пройшла законно у продавця повинні бути такі документи:\nдокументи, що підтверджують виникнення майнових прав;\nвиписка з будинкової книги про всіх прописаних;\nнотаріальна згода осіб, зацікавлених в угоді;\nдокумент, що підтверджує відсутність обтяжень на відчуження;\nвиписка з реєстру речових прав.\nНаявність кадастрового паспорта необхідна якщо земельний наділ поставлений на облік. У разі відсутності відповідного номера потрібно спеціальна виписка. Для цього подається заява в кадастрову палату. Право власності на ділянку може підтверджуватися різною документацією. Продавець може надати реєстраційне свідоцтво, дарчу, заповіт або інший документ.\nЩоб законно підтвердити взаємини покупця і продавця складається договір. Це стандартний бланк, що містить важливі для сторін угоди умови. Він є гарантією логічного завершення покупки. Тобто продавець зобов’язується припинити пошуки інших бажаючих придбати нерухомість. Покупець гарантує, що угода дійде до логічного кінця. Як підтвердження намірів вноситься завдаток.\nЗазвичай в попередньому договорі вказують наступну інформацію:\nважливі для покупця і продавця умови;\nдані, що ідентифікують учасників угоди;\nчас і місце підписання основного контракту.\nЯкщо останній пункт не зазначений, це означає, що для підписання основної угоди відводиться календарний рік. У разі зриву угоди з ініціативи однієї зі сторін на останню накладається відповідальність. Якщо ініціатором є покупець, завдаток залишається у власника нерухомості. Якщо від угоди відмовляється продавець, покупцеві повертається сума грошей в подвійному розмірі.\nДля логічного завершення угоди проводиться процедура реєстрації. Для цього реєстратору подаються такі документи:\nпапери, що підтверджують законність виникнення прав на землю і будинок;\nодин бланк договору купівлі-продажу;\nпередавальний акт із зазначенням відсутності претензій;\nквитанції про оплату держмита та послуг реєстратора.\nСам процес формування розділу в електронному реєстрі не займає багато часу. Все залежить від завантаженості співробітників Реєстраційної палати. І тільки після того, як покупець нерухомого майна отримає виписку в електронному або паперовому вигляді він стане законним власникам приватного будинку.\n3 25-05-2020, 00:19\n17 23-05-2020, 01:17\n3 20-05-2020, 19:07\nЯк вибрати дизайнера інтер'єру? Це питання задають собі багато людей, які закінчили будівництво будинку або купили квартиру. Як знайти професіонала, який розробить функціональне і ефектне житло? Ознайомтеся з простим поетапні планом. Як вибрати ...


Як я познайомився з Lviv eXtreme club (3 роки) - Lviv eXtreme club\nЯк я познайомився з Lviv eXtreme club (3 роки)\nAndrey © 12.06.09 22:37:14 Як я познайомився з Lviv eXtreme club (3 роки)\nЦього року як і минулого, продовжуєм нашу маленьку клубну традицію - "Як я познайомився з Lviv eXtreme club"\nКористуючись Батьковою довірою, виложую тут наступні розповіді\nПотрапив я в Львів Екстрім Клуб мабуть, як і більшість, завдяки бажанню стрибнути з парашутом. Діло було кілька років назад, я уже добре знав, що "всі дороги ведуть в інтернет", от так (Ґугл рулить!) і надибав наш сайт... Тоді ще памятаю (хтось уже писав) з "Радянським парашутистом" на логотипі Та тоді все і завершилось лише відвідуванням сайту, через різні причини справжє знайомство з екстрімом відклалось на кілька років...\nТа от врешті решт настав той час, коли я сказав собі, що стрибну з парашутом будь якою ціною і я знову згадав про давно забутий сайт на якому захопливо описувалось як таку мрію можна здійснити. Зареєструвався, почав спілкуватись з нашими "перцями" (пальцем тикати не буду, їх всі добре знають). Поперечитував захоплюючі враження від стрибків, інших цікавих заходів і тоді зрозумів, що Lviv eXtreme Club - це об'єднання веселих, неординарних людей, які звикли весело і активно проводити час. І тоді (як і тепер) сайт клубу став для мене першим з сайтів, які я відкривав зранку і крашнім з тих, що закривав лягаючи спати...\nТак сталось, що перше "живе" знайомство з учасниками клубу відбулось під час поїздки на РОУП в Житомир. Компанія склалась суперова - такі ж молоді, новоспечені учасники клубу, які просто марили всіляким екстрімом. Правда були серед нас щасливці які уже встигли викинутись з парашутом з літака, серед них одна шалена дівчина (та що 95 ) для якої це був уже другий "не даремно прожитий день "©. А вже на мості ми познайомились з Доцентом і нашим байкарем-парашутистом Саєчко. Після тієї поїздки наші шалені душі почали ганяти по різних підземеллях, скелелазних стендах, шукаючи всілякого екстріму... Тоді ж я познайомився з одним біленьким левенятком (тепер оно в червоній кепці) і нашою любителькою звірюшок Нефтіс. Далі була довгоочікувана поїздка на стрибки у Воронів (Рівне), під час якої доля звела нас з легендарним Кастором (он же ViсtorT, он же Kastorskiy, он же Амен, он же Сервер, он же Мама (тссс , про це мало хто знає) і ше хз скільки є в нього тих клікух...). Тоді ж познайомились з Воробйовим і вже на летовищі з Наталі (она же БлондинкО і ПоловинкО, заздрю тим всім, кому ще предстоїть почитати її "Мемуари" ) Ну а далі...\nДалі був Раківець... І предстояла мені зустріч з нашим Батьком (он же Zippo, он же просто Валєра) мегаперцем і нашою "Звіздою" (благо начитався вже про нього купу статей), хорошим фото-відео оператором, який "і в воді не тоне, і в вогні не горить"© Згадую зараз і смішно мені, бо тоді, вперше перед нашою зустріччю я хвилювався більше ніж при першому побаченні з дівчиною... Але як виявилось, цей "мегаперець" насправді дуже простий чувак, весела і хороша людина, повна енергії і фантастичних ідей. Тоді ж познайомились з Анжело, Боцманом і багатьма іншими... А, Толік! Тоді ще був Толік. Ми його знали ще з стрибків в Рівному, але свою істинну хорошу душу він показав саме в Раківці. Ну і далі було багато різних заходів, поїздок, зустрічей, знайомств...\nЯ дуже радий, що доля звела мене з таким клубом, в якому багацько веселих, життєрадісних, хороших людей, в яких життя вирує на повну!!! Хочеться побажати нам тільки розвитку, нових здобутків і кількісного росту!!!! І особливо - активних учасників!!! Як говорив Lucky - "Хай живе Львів Екстрім Клуб!!!"\nЗазвичай слова вдячності кажуть вкінці промови, але я це зроблю на початку. Отож, якби не vova alf, то мабуть жила б я далі спокійним, тихим і мирним життям...\n21.06.2008 – був «День, прожитий не даремно», коли я сама поїхала стрибати в Цунів, ще тоді не знаючи про сайт, клуб і людей, які цим всім дихають і живуть. Лише завдяки свіжим враженням Вови після його першого стрибка, і зрозумівши, що стрибати – реально, в мені немов прокинулась давня мрія про політ... Хоча ні. Це швидше з рубрики «Є можливість вчудити щось божевільне-то чому б і ні?!» В літаку була лише одна дівчина Віка, і ви здивуєтесь, але в той самий вечір мене понесло в «Метро» на дискотанцульки, де я її знову зустріла, і ми далі ділились своїми враженнями.....\nНаступного дня я зайшла на сайт, написала одне речення на кшталт «ААААА!!! Я вчора стрибнула, це круто...», і побачила швидку відповідь Zippo, який порадив написати оповідку поки свіжі враження. Думаю - нічого собі, сайт «живий», ще й новачків так тепло зустрічають...\nПотім той самий vova alf почав підбивати мене на роуп (користувався моментом, поки я ходила на роботі онаркожена небом...), але роуп для мене тоді був чимось диким, страшним і незрозумілим.....\n- Ви на роуп?\n- Так. Ви теж? Йдем купувати білети!\nТак відбулось знайомство з Andrey і absinth.\n28.06.2008 р. ми поїхали в Житомир стрибати з моста.\nПотім 10.07.2008 була вилазка в бункер, де я познайомилась з Леонкою (спільну мову ми знайшли відразу, оскільки саме нам двом в тому бункері швидко набридло... ) і Анке (це дівчисько теж молодеча, в свої юні роки прагне щось побачити, десь побувати, можливо сприйняття її очима дещо інше, але все одно вона молодець! Вона стрибнула з моста двічі!! Хоча страшенно боялась...)\nОтак я почала товаришувати з такими ж новачками як я, а «старшу кавалєрку екстріму», (про яку начиталась вдосталь на сайті) я вже побачила при обміні дисками з фотками та на перших спільних п’янках. Слухала їх насичені оповідки і не могла зрозуміти як це так можна встигати в житті стільки всього на раз?!....\nЗгодом був ще один роуп, купання у фонтані, усвідомлення того, які чудові люди оточують мене. Пам-па-ра-рааам!!! Я ніколи не могла подумати, що бігатиму кроси з задоволенням!!! Дуже класна звичка! Я вперше спобувала спарингувати, вперше стала на ковзани, вперше каталась на лижах (як згадаю, як люб’язно Андрій лишив мене саму на горі, а сам поїхав вниз....бу га га); коли почула слова тренера: «Цими ногами тільки футбол грати!» в мене з’явився стимул навчитись гарно танцювати!!!\nЯ щаслива, що такі свята як День Валентина, 8 березня та просто «Йдем на пиво!» я була в компанії екстрім-друзів, з якими завжди легко спілкуватись, весело дуріти і це все дійство закінчується чудернацькими казусами\nЗ вигляду такі грізні дядьки (бритоголові, кудряві, бородаті), а насправді щирі, добрі і вразливі хлопці... А дівчата – це салат навіженості, звабливості, авантюризму і витримки!\nОдна хороша людина колись мені сказала: «Завжди поводься так, щоб потім, випадково зустрівши людину, тобі не було соромно дивитись їй в очі...» Це так, ліричний відступ...\nЗ днем народження, рідненький! Ти змінив моє життя кардинально! Я вдячна тобі і всім, хто тебе виводив в світ наче малюсіньку дитинку за ручку... І коли ти падав і вимазував штанці, тебе не сварили, а пояснювали чому так робити не можна. Я вдячна тим, котрі з тебе не сміялись, коли ти забував про запаску, а підтримували кажучи, що на помилках вчаться. Мегапозитивні кліпи, які змушували падати під стіл і будити сусідських собак серед ночі – це все твої заслуги, бо ти талановитий. Ти відкриваєш в собі нові можливості, коли стрибаєш з моста і твоє «УаАААуууУ» чує пів Житомира. Ти щирий серцем і готовий допомогти – з радістю приймеш блукаючого в свою палатку. Ти художник - хоча нікому не хочеш цього казати. Ти чудовий коментатор і байкар. Бо кожен з нас – це екстрім клуб.\nЯ гордо можу сказати – ЕКСТРІМ - це мій дім!\nЛіто 2008 року… Майже кожні вихідні збираюся в Карпати… але тільки збиралася… як завжди то погода наламувала, то друзі в останню мить підводили… то ще якась біда…\nАж одного разу пише мені Telegraph (знала його тільки по асьці): "Поїхали в Карпати", питаю, що для цього треба… у відповідь отримала зсилочку на реєстрацію?…\nНа вокзалі вперше зустрілась з Zippo і його славнозвісною колекцією (звичайно по фото… з собою в гори він їх не взяв?), з Neverland, Angel, до нас пізніше приєдналися Наталі і Lyubko з сім’єю… всі такі класні , веселі… На Говерлі 24 серпня познайомилась з Neftis…, а пізніше я дізнаюсь що Andrey мій співробітник… ну і світ тісний..., який мені інколи витягував на пиво… де постійно знайомилась все з новими і чудовими людьми. Незабутні враження залишились після сплаву по Чорному Черемоші, де в черговий раз переконалась, що Lviv eXtreme club the BEST!!!\nP.S. І це тільки початок мого екстремального життя… дякую що ви такі є!\nВсе почалось з того що я хотів пригнути з парашута написав в пошуку стрибки з парашутом у Львові і ось я на сайті Lviv eXtreme club,а тут я знайшов практично все що мене цікавило про стрибок а решту чого не знав я запитав у всезнайок Hoks і ZIPPO потім познайомився з VictorT і спілкувався з ними всіма онлайн.Після свого першого стрибка 26.04.09 постійно сидячи на форумі і читаючи все підряд,знайшов тему в якій йшлось про збір на Rope 23.05.09 в Кам'янці-Подільському ну як нам таким гарячим пропускати таке дійство.І ось я в Кам'янці а тут такі особистості як ZIPPO ANGELo lucky Leona 7eMEN-off nomeaning Neftis VictorT Fistashka та багато інших(вибачте кого не згадав),Rope залишив незабутні враження і відчуття,але це був ще далеко не кінець пригод маршрут Кам'янець-Подільськ - Хотин - Тернопіль 24-25.05.09 разом з Fistashka і Neftis також додали масу приємних спогадів про ці незабутні 3 дні життя !\nНачить одного зимового дня десь 2007- 2008, коли на лекції всі дружно, як завжди куняли, в мої захланні руки потрапив КПК... (Та, то напевне і був початок..., ги). І чота мене дьорнуло погуглити на парашутну тематику у Львові, конечно першим у списку знайдених сайтів був тепер вже рідний екстрім львів юей. Почитавши деякі матеріали з сайту, пара закінчилась, і я, запамятавши адресу, з довольною рожою пішов додомцю... Коротше слідкував як маньяк Twisted Evil за кожною зміною на ньому, чекаючи відкриття сезону, а коли це свєршилось, в кишенях не опинилось грошиків, на голову звалилися курсак, сесія, і тдтп Wasko.... Коротше забив на то всьо діло і підбивши купу малу народу, поїхали стрибати з моста в Житомирі Dance... Але блін мєчта ідіота всетаки вивалитися з літака, непереставала мучити, тому твердо вирішив стрибати в Рівному Firsttimer.. Кінець липня, нові «вокзальні» знайомства.. день 1 на летовищі- вітер.. прохарились.. день 2- підйом з самого рання.. чистим жуби з бодуна.. по парашути.. в літак.. 521, 522, 523(хоча ческажучи не рахував .. земля, ендорфіни, всьо як положено..і пиво.. пиво..))\nДалі як кажуть, панєсло, роуп, альпклуб, зимові Карпати, скелелазіння… тут можна багато писати, незаперечне є тільки те що ЛьвівЕкстрімКлуб однозначно змінює стиль життя, дає змогу саме жити а не існувати (знаю, баян\nЯк я познайомився з Lviv eXtreme club ?\nДіло було ввечері, після здачі передостанньої сесії сиділи з товаришем пили пиво і шарились по нету, усвідомлюючи що веселе студентське життя скоро завершиться (маю на увазі завершення навчання у вищому навчальному закладі), хотілось чимось заповнити ту порожнину що утвориться замість інституту. Ми розмірковували чого б ще хтілось попробувати в житті. Виявилось що ми хтіли б стрибнути з парашутом. Переглянувши пару десятків відео кліпів в неті, вирішили пошукати чи є місце в Україні реалізувати наше бажання. На наше здивування прочитали безліч статей про дропзпони та клуби які цим займаються. Наш вибір зупинився на клубі львівських екстремалів, оскільки там було найбільш детально описано про те як реалізувати наш задум. Прочитавши безліч розповідей першоразників мені все більше хтілось зробити це. На сайті знайшов контакти форумчан та клубу. Першим з ким спілкувався то Zippo, довго задовбував його питаннями першокласника, а він відбиваючись ссилками, на пости на форумі, давав відповіді.\nПісля здійснення довгоочікуваного стрибка, слідкував за форумом. Потім персонально познайомися з Валєрою, далі карпати 2009 знайомство з рештою активістів. От ніби і все\nНехватка адреналіну тягне до екстріму – десь приблизно так відбулось моє знайомство з нашим клубом На дворі липень, жара, відпустки не дають, треба було щось зробити, щось таке драйвове і веселе і тут мене осяйнула думка – ПАРАШУТИ… СТРИБАТИ… НЕГАЙНО!!!\nІ я набираю Сашку і напрягаю: ну пробий мені, де у Львові можна стрибнути, я чула, тут десь стрибають… І через пів годинки в мене є вже ссилочка на статтю про стрибки в Цуневі J Перше, що я знайшла на сайті, була аська Зіппо і його симпатичненьке фото J І я на радощах давай тероризувати незнайому ще тоді мені людину: а що, а де, а як, а чого так, а не інакше? Після того був Цунів і натовп першоразників, а потім пивопиття, де я й познайомилася з Зіппо і Кастором. А дальше Рівне, нові люди, нові знайомства і все це супроводжувалося постійним зависанням на сайті.\nНасправді наш екстрімівський клуб круто перевернув моє життя і дуже добре, що нас є такі чудові люди, які створили його і розвивають, і доказують, що this world is a beautiful, accident, turbulent, succulent, opulent, permanent…\nЗ початку було бажання...)) нестримне бажання стрибнути з парашутом. Тоді я вирішив звернутись до старого друга гугла)) Запитав я його прибулизно таку штуку "стрибки з парашутом Львів" і отримав зсилку extreme.lviv.ua\nзнайшовши тут всю потрібну інформацію, поїхав стрибати...) Цього звичайно виявилось мало) і знову я заглянув на сайт - після того як зацінив що тут ще є цікавого, так і не зміг звідси вибартись))\nОт казочці кінець а хто слухав молодець\nЗареєструвалась я відразу після минулорічного ДН клубу. Саме тоді, переглядаючи фото зі святкування, я зрозуміла, що хочу бути ТАМ, хочу бути з НИМИ, хочу бути однією з НИХ!!!\nПро сайт я дізналась від знайомого мого брата, якого я до речі вперше побачила по ТВ – це був наш ANGELo. Хе, що він робив на ТВ? А по ТВ він якраз із серйозним виразом обличчя і впевненим спокійним тоном розповідав щось про парашути, які мене вже на той час цікавили. Ну от, саме він допоміг мені зареєструватись на сайті та навіть придумати нік.\nСпершу була Полтва, потім Лощина, потім скалолазання, де я перезнайомилась з такими ж як я – тоді новачками. Першою, до речі познайомилась з Надійкою, яка сказала мені, що я молодо виглядаю як на свій вік Надь, чесно, мені було приємно Потім була Анке, бугага. А потім купа інших класних і тепер дорогих мені людей.\nСтрибок з парашутом для мене був не лише стрибком, а став цілою пригодою. Андрій, Абсентик, Ромашка, Толік і я стрибали у Рівне, ще в поїзді я зрозула, що буде весело, адже якщо зібралось стільки класних людей, на меті в яких одне і те ж, то нудьга буде неумісна. На аеродромі познайомилась також з Кастором і Санею, на яких ми з захватом дивились як на супермегакрутихнакрилахстрибаючих перців. Пригадується гра в «гав-няв» - ото ми наржались Тоді я нарешті відчула себе вільною і щасливою, відчула, що я живу…\nПопереду було ще купа пригод, вражень, знайомств, згадати є що, можна цілу книгу написати про те, а це коротко, що згадала в двох словах.\nНу що можу сказати, екстрім клуб роззув мені очі, я навчилась жити в задоволення, тепер без цього не уявляю себе і не хочу уявляти ) Вітаю всіх із трьохріччям, а себе з рочком!\nШукав я, пам’ятаю, якусь фігню в інтернеті і куди не попадав скрізь наштовхувався на повідомлення невідомого інтернет-маніяка ZIPPO, який зі страшною силою рекламував стрибки з парашутом та сайт львівських обезбашених чуваків. Після надцятого натрапляння на таку відверту пропаганду ненормального витрачання часу почала до мене повертатися пам’ять, почав я як після важкого сну очунювати і пригадувати, що колись ще в студенські часи горів палким бажанням зайнятися парашутним спортом, але тоді якраз був період в ЛАСК, що навчання не проводили. Згодом вже у мене не було нагоди і так та юнацька мрія й канула б в Лету, якби не цей інтернет-ентузіаст і його екстремальний сайт, який можна вважати найкращим інтернет-посібником для першоразників.\nНе буду оповідати про всі наступні пригоди та екстремальні оказії, куди я вліз ставши членом нашого клубу, але мушу констатувати, що кращого клубу по інтересах я не знаю. Та й що може бути кращим за компанію дуже близьких по духу людей, які насправді живуть і знають справжній смак життя, а не цього сірого буденного існування-гниття?! Хоч зараз я трохи далеченько від рідного Львова, але знаю, що відірватися від нашого клубу вже не зможу ніколи – це сильніше за будь-який наркотик, бо це і є ЖИТТЯ!\nМоя історія потрапляння в Екстрім.\nЩе кілька років назад була така історія. Шукала я собі якось для дизайну фотки запальничок Зіппо. Ну звісно, гугл рулить - ввела Zippo i поїхала глядіти на результати. Цикаю собі ссилки і бачу аватарку такого собі симпатичного хлопаки з ніком зіппо. Я думаю, ну ніфіга ж собі, як пропіарили, майже в перших рядах . Ну але тоді треба було ту запальничку і я не занурилась "вглиб" сайтику. Але зовсім так недавно десь то було в червні минулого року, знову по роботі мені треба було знайти картинку з будівником якимось. Ну як завжди куди я звернулась? Гугл гиги. Ввела щось з опери "строитель" "строить" чи щось таке і знову на одній із ссилок бачу того хлопаку Зіппо+ (Підддпис в нього тоді був: Поздравляю свою де вушку с днем строителя, уже 7 лет она строит из себя х*й знает что Думаю, усьо, пипець, точно карма і треба глянути що то. Починаю читати форум, бачу темку про Чорногору і похід туди. В мене в очах, як в тому мультику про скруджа МакДака в якого в очах бакси зявляються коли той гроші бачать, зявляються гори + Очі загорілись, і перша думка: та я ж хочу в гори вже півроку на ту Чорногору + ААААА+. Кайф. Написала я Зіппові, потім поїхала в Раковець, потім на роуп і пашло паехало + Потім і на Чорногору потрапила, де я і зустріла своє кохання. Отак мені можна сказати неймовірно пощастило того року, а все завдяки Екстріму. І в гори попала і кохання знайшла +\nТрадиційно дивимся графік приросту екстремалів в нашому клюбі\nДата Відвідувачі Хости\nЛист 06 24.5 24\nГруд 06 24.5 25.8\nСіч 07 25.7 27.2\nЛют 07 28.9 30.8\nБер 07 28.5 31\nКвіт 07 48.9 49\nТрав 07 55.9 57.3\nЧерв 07 69.5 71.2\nЛип 07 94.6 95.7\nСерп 07 90.5 94\nВер 07 68.1 70.8\nЖов 07 71.3 74.6\nЛист 07 86.1 91.3\nГруд 07 73.7 79.6\nСіч 08 84.6 90.2\nЛют 08 103 105\nБер 08 126 126\nКвіт 08 138 145\nТрав 08 142 151\nЧерв 08 164 172\nЛип 08 164 180\nСерп 08 212 221\nВер 08 155 160\nЖов 08 131 140\nЛист 08 134 142\nГруд 08 140 152\nСіч 09 176 199\nЛют 09 195 203\nБер 09 221 232\nКвіт 09 227 243\nТрав 09 250 265\nЧерв 09 251 274\nЯк бачимо з циферок "медленно но уверено" ~ 100 в рік до нас приєднується\nP.S. Кого забули або хто має бажання дописуєм свої баєчки нижче\nкрайній раз внесено зміни: Andrey (31.10.09 14:33:32), редаговано 2 раз\nVictorT © 13.06.09 0:03:21\n(тепер оно в червоній кепці)\nЕсли не ошибаюсь, эта кепка успешно десантировалась с Бегущей Лани в Смотрич (упражнение №10, приземление на воду), после чего отправилась в сплав неопределенной длительности\nУже прослеживается тенденция - пик посещаемости приходится на июль-август.\nНаталі © 13.06.09 10:15:43\nРідненький мій Львів Екстрім Клуб!!!! Вітаю з 3 рочком життя! Згідно прочитаного вище, підсумовую, що ти дуже багато чого втворив і змінив життя багатьох людей за той рік!!!!\nХоч зараз я трохи далеченько від рідного Львова, але знаю, що відірватися від нашого клубу вже не зможу ніколи – це сильніше за будь-який наркотик,\nЦілком підтримую ті слова! Навіть будучи за кілометри, серце йойкає згадуючи Львів.Екстрім. пригоди та незвичайних людей, що беззворотньо присіли на той сайт! Чекаю фотографій з святкування! Надіюсь і відейко якесь знайдеться!!!! Цілую-люблю усіх екстремалів!!!!! До нових зустрічей!\nLia © 15.06.09 8:41:19\nІ я вітаю з 3-річчям З парашутом поки що не стрибала, зате про бальні танці мала наглість запитатися Форум дуже цікавий Люди явно неординарні , "Хай живе Львів екстрім клуб!"\n7eMEN-off © 15.06.09 16:35:26\nСижу на роботі, думаю собі "Шо делать на виходних?" Потім думка така "Может то пригнуть з парашютом". А потім нарив ще одного такогож йо#*утого тіпа як я і на питання "Слушай, Вань я тут пригать хачу в суботу. Пригнем?", почув спокійне "Да". Було то на початку квітня 2009 року, в четвер. Виявилось, що в нас на роботі є ще йо#*утіші чуваки, а саме чувак, якого всі знають під секретним іменем -"Кастор". Потім в суботу пригнули. Потім Карпати, Роуп , карпати, сплави.... Короче уже 3 місяць, кожні вихідні шукаю нову можливість як екстремальніше і прікольніше звернути собі голову або інше місце. До того було те саме, але в інший спосіб, але наодинці. Тепер дуже радий, що все ж я не такий і свмотній йо#*утий чувак в світі. Нас багато і це кльово.\nМрія в житті - піднятись на "Пік Леніна", стрибнути БЕйс, і роуп 300 метрів, а ще хочу побувати на Кавказі, стати справжнім мисливцем і ще багато чого нового.\nFistashka © 15.06.09 23:16:06\nМожу з впевненістю сказати, що зустріч з однодумцями extreme.lviv.ua була знаковою в моєму житті і відбулась тоді, коли очі вже не могли просто дивитись в небо не подивившись на світ з нього\nОтож шукала інфо про стрибки в неті на початку 2007 року - на щастя знайшла те що треба! Стрибнувши з парашутом у червні 2007 запізнала на аеродромі Валєру, який зробив мені фото перед вильотом і тільки потім дізналась, що він і є той славний Zippo з extreme.lviv.ua Так почалась і моя історія тут, а потім закрутилось, завертілось....\nНасправді щиро рада, що всі ми є у житті один одного. Саме МИ і є extreme.lviv.ua!\ntt © 16.06.09 21:35:38\nта що тут розповідати...діло було ввечері і треба було мені написати матеріал... побалакали з Зіпичом стрєлканулись на пиві. Благо я перед тим завбачливо вигуляла пса...\nпісля 2 годин розмови зрозуміла, що писати то мені і нема про що. взявши себе вруки спробувала за 10 хвилин витягти максимум інфи, що з того вийшло ви всі колись читали...\nсловом, то всьо пурга, бо важливим є не те як познайомились, а як розвинулись стосунки. а тут пішло все по маслу. найбільше тішить те, що в клубі я вже півтора року, зверніть увагу(!!!!) половину клубного існування. і за ці півроку я отримала море позитивних емоції, купу хороших друзів і вагон планів на майбутні подвиги (якби мені такі речі приходили в голову півтора року тому, точно б подумала б, що здуріла\nви найкращі - ви робите кращою мене!!!!\nVictorT © 16.06.09 21:53:17\ntt, шо-то я потерялся во временных интервалах\nIgorK © 16.06.09 23:06:09\nУ меня все предельно просто. В июле 2006-го сделал свой первый прыжок. На нем-же познакомился с Валерой и Витей. Потом в октябре 2006-го сделал второй прыжок и узнал про существование сайта. Потом где-то в начале 2008-го зарегистрировался. Временные интервалы между событиями большие, но я рад, что нашел единомышлеников.


80 роковини пам’яті жертв Голодомору-геноциду 1932–1933.\nДух любові до традицій і мистецтва\nдо350-річчя від Дня проголошення Гадяча гетьманською столицею\nМоя, Україно! Стражденна ти земле\nЩе з давніх - давен скарбницею духовного багатства, що поєднує минуле, сучасне і майбутнє - є книга. Вона здатна змінити життя, бути кращим другом і наставником. Тож недарма в народі кажуть: "Людина перестає мислити, коли перестає читати".\nЦьогоріч студенти Гадяцького училища культури імені І.П.Котляревського долучились до акції «ПОДАРУЙ БІБЛІОТЕЦІ КНИГУ». Мета акції – поповнення фондів бібліотек міста та училища новими українськими книгами. Акція проходить в цілях виховання бережливого ставлення до книги як до джерела знань, підвищення престижу читаючого суспільства.\nСтудентами ІІ курсу спеціалізації «Народне пісенне мистецтво(9, 11 кл.)» у бібліотеку училища(завідуюча бібліотекою Терещенко О.І.) була подарована книга «І.П.Котляревський. «Енеїда. Наталка Полтавка», якою тепер зможуть користуватися всі зацікавлені.\nНе залишайтеся байдужими – станьте учасником акції. Придбайте або виберіть зі своєї полиці хорошу сучасну книгу українською мовою для будь – якого віку та передайте бібліотеці. Бібліотекам потрібні нові книги!\nО.В.Базавлук, куратор групи, викладач училища