Микола Сас збудував на дереві третю хату | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\nМикола Сас збудував на дереві третю хату\n10 Грудня, 2009 Михайло ЖИЛА Суспільство 2152\nВона не лише більша за розмірами, але розташована вище за попередні\nЦього разу за основу своєї нової хатини Микола Сас взяв 120-літній ясен, що росте у державному заповіднику «Подільські Товтри». Це приблизно кілометрів 6 від села Вишнівчик на Чемеровеччині, де мешкає Микола. Пройшовши кілька кілометрів лісом, почали спускатися з гори.\n«50 мільйонів років тому тут було море, - каже Микола Сас. - Поглянь, вимитий ракушняк. А це ми йдемо по старій дорозі. Їй щонайменше тисячу років. Колись на цьому місці було древнє поселення. Його зруйнували під час татаро-монгольських набігів. Місцеві називають його «Городище». До руйнації воно існувало тут близько тисячі років. Можливо, й більше».\nЯсен, на котрому збудована хата, росте майже на самому верху гори. Останні кілька десятків метрів підйом стає настільки крутим, що для того, аби не впасти, доводиться хапатися за гілки кущів. Хату видно здаля, однак для того, аби зрозуміти усю складність конструкції, потрібно підійти впритул.\nНоги почали труситися на рівні третього поверху\nСкажу відверто, аби дістатися першого майданчика, щонайменше потрібно не боятися висоти. Біля дерева стоїть драбина метрів п’ять заввишки. Її долаю без проблем. Далі висить мотузяна драбина з дерев’яними щаблями. Приблизно на висоті третього поверху під моєю вагою драбина починає розгойдуватися. Гарячково хапаюся за мотузку. Ноги по-зрадницьки починають труситися.\nТримаючись, дістаюся хатини. На відкритому майданчику лежить зо три десятки вогнетривкої цегли. Минувши її, опиняєшся в хатині. Її розміри близько 2,5 на 3,5 квадратних метри. Дві стіни помешкання – близько півтора метри заввишки. Третя збудована під самий дах. У ній вмонтоване вікно, котре можна відчинити. Позаду два відкритих майданчики. Зі страхом підходжу до однієї зі стін.\n«Не бійся, – каже господар лісової хатини. – На екскурсії до мене приїжджають цілими класами. Їм тут так подобається, що з дерева неможливо зняти. Одночасно тут бувало чоловік по 20. За допомогою тросів я укріпив ясена тонни на дві, а конструкція важить кілька сотень кілограмів. Намагаюся будувати з найменшою шкодою для дерева. Хатина готова на 70%. Однак основні роботи виконані. Залишилися лише оздоблювальні. Щілини між балками спочатку хотів заробити монтажною пінкою, але передумав. Вирішив заліпити сумішшю з соломи та глини. Дешевий, надійний, довговічний, а головне – природний матеріал. На підлогу кину лінолеум, поверх – шкіри. З цегли вимурую грубку. Можна буде жити взимку. На одному з майданчиків поставлю стіл та дві лавки, на іншій зроблю лоджію. Навесні закінчу».\nУ хатині живе кіт Гном\nУ стелі побачив отвір, котрий вів на горище. Тут спокійно можуть розміститися кілька чоловік. Микола знімає бляху. Через цей отвір вилазимо на дах. До підніжжя дерева 21 метр (сьомий поверх). Додайте близько 150 метрів висоти гори. Краєвид просто заворожує. Ліворуч височіє гора, вкрита лісом. Внизу величезний мочар. Вдалі видніється село. Праворуч поле, за ним ліс. Внизу змійкою в’ється Збруч. Кинувши поглядом праворуч, «під ногами» видно чималий яр, котрий поступово ховається в густих деревах.\nСпоглядання краєвиду порушує муркотіння. До нас виходить здоровенний сірий кіт. Це Миколин приятель Гном.\n«Чим кіт кращий від собаки? – розповідає Микола. – Тим, що кіт може жити автономно, а хату охороняє не гірше. Він в мене живе на дереві. Якось залізла миша, а він загнав її на балкон. Миші не було куди дітися, то вона стрибнула вниз. А Гном подивився на мене такими очима... Мовляв, вона що – здуріла, з такої висоти стрибати. Взагалі-то я у заповіднику розсаджую рідкісні рослини. Недавно посадив ялівець. Колись він ріс скрізь. А нині на весь заповідник я знайшов лише один екземпляр. Зняв з нього насіння. Прийнялося».\nНагадаємо, що колишній вчитель географії Микола Сас заробляє на життя репетиторством. 11-класників готує до вступу у вуз. Викладає фізику, хімію, біологію, астрономію, літературу, історію, географію, філософію, англійський. Крім того, на городі вирощує полуницю. Місцеві ставляться до нього по-різному. Одні – як до дивака, інші – як до натураліста.\nНещодавно до Миколи приїжджали туристи зі Норвегії. Вони були вражені. Людина, котра, як їм повідомили, живе в лісі на дереві – володіє англійською. А Миколу найбільше вразило те, що вони заздрять нашій первозданній природі.\nМикола Сас один з небагатьох, хто намагається жити в гармонії з природою. В гармонії з собою.


Спільна історія — те саме майбутнє. Супрасль-Синькавичі-Львів\nҐміна Супрасль (Підляське воєводство, Польща)\nСинькавицький сільський виконавчий комітет (Гродненська область, Білорусь)\nУкраїнський католицький університет (Львівська область, Україна)\nЗАГАЛЬНИЙ БЮДЖЕТ 55 502,00 € СПІВФІНАНСУВАННЯ З ЄІС 49 951,00 €\nТРИВАЛІСТЬ 17 місяці 01.05.2021 - 30.09.2022\nЦерква у Синьковичах – одна з перлин білоруської архітектури, а в монастирі в Супраслі, унікальному в Польщі, зберігається багата колекція сакрального мистецтва. Скарби музичної культури роками відтворювали та збирали фахівці, що працюють у Львівському університеті. Однак для місцевих громад ці мистецькі твори є зовсім невідомими. Знання про сакральне мистецтво слід розвивати як у теоретичному, так і в практичному контексті. Проєкт SupSyn сприятиме охороні та збільшенню доступності культурної спадщини польсько-білорусько-українського прикордоння.\nСпільні зусилля трьох партнерів дадуть можливість провести музично-філологічне дослідження рукопису пісень «Супраскі», опублікувати партитури чотирма мовами (польською, білоруською, англійською та українською) та реконструювати отримані партитури. Завдяки цим зусиллям та за допомогою хору Підляської опери та Філармонії буде записано спеціальний альбом. Згодом обидва хори – хор Підляської опери та Філармонії і хор із Синьковичів візьмуть участь у концертах у Супраслі та Синковичах. Окрім цього, білоруський партнер проведе семінари під відкритим небом для передачі спільної історії та культури через скульптуру. Спільно з польським партнером вони також організують пленер, що включатиме,зокрема, іконопис, який займає важливе місце у культурній спадщині польсько-білорусько-українського прикордоння.\nРеалізовані заходи та створені продукти дозволять широкій аудиторії (мешканці, туристи) відкрити нові, раніше невідомі аспекти регіональної культурної спадщини. Більше того, враховуючи той факт, що сучасний розвиток туризму нерозривно пов’язаний із популяризацією місцевої історії та культури, досягнуті результати закладуть основу для розбудови привабливого та позитивного іміджу цих територій.


Спадковість — ось основний фактор, що впливає на тип волосся. Навколишнє середовище, харчування та догляд, звичайно ж, накладають свій відбиток.\nАле так часто доводиться чути, що якщо природа не нагородила вас шикарним волоссям, годі й сподіватися змінити це. Ми не згідні. Ще як варто! Все необхідне у вас під носом. Залишається лише руку простягнути.\nУ більшості людей волосся росте по 1,5 см щомісяця, тобто по 0,35 мм щодоби. Розраховувати на те, що за один місяць вдасться виростити 20 см шикарних локонів, може тільки людина, яка витає високо в хмарах. Завжди можна наростити, але ніхто не гарантує бажаного ефекту, та й проблем з такою гривою завжди багато.\nВлітку волосся росте швидше, ніж взимку. У деяких людей ріст вдень активніший, ніж вночі. Чого тільки не роблять дівчата, щоб стимулювати ріст волосся і досягти бажаного результату. Ми ж пропонуємо звернутися до народних способів, які працюють вже багато століть.\nПерегляньте кожен із запропонованих варіантів. Виберіть «свій» і перевірте його ефективність. Пізніше, щоб підійти до проблеми з іншого боку, ви можете переключитися на наступний варіант. Кожен з інгредієнтів знає свою справу і працює на благо ваших пасом.\nРозріжте листочки алое надвоє і вичавіть сік. Втирайте рідину в корені волосся масажними рухами. Це допоможе соку проникнути глибше, а також поліпшити кровообіг. Походіть так дві години чи навіть залиште просту маску на всю ніч. Після змийте звичним способом.\nРозведіть 2 ст. л. порошку в такій же кількості гарячої води. Додайте жовток, 2 ст. л. реп’яхової олії і 2 ч. л. цукру. Нанесіть засіб на локони. Закутайте їх поліетиленовим пакетом на годину. Змийте.\nЗмішайте чарку коньяку з парою яєць. Додайте трохи оливкової олії. Нанесіть на корені і розподіліть засіб по всій довжині. Походіть так годину, а після помийте голову і висушіть пасма.\nРозкажіть нам, які засоби зазвичай використовуєте ви і наскільки вони ефективні. Застосовуйте, що радимо ми, і обов’язково розкажіть про результати. Перевага таких масок не тільки ефективність, але і безпека.\nПросто налuваю в каструльку молоко, додаю цукор борошно і какао! Смакота! →\nВведення в храм Пресвятої Богородиці: що це за свято і що неможна робити в цей день


Росії вигідно, коли в Україні війна. Релігійна, мовна – будь-яка | Богословский клуб во имя святого Максима Исповедника / THEOLOGICAL CLUB in the name of st. Maxim us the Confessor\nГей-движение перекрыли. Националисты и православные братства сорвали марш секс-меньшинств У прихожан УПЦ (МП) отобрали храм монахи\nBy admin On 2012/05/22 · 4 комментария · In Аналитика, Интервью, Черноморец\nАльтернативою ідеї «русского мира» є ініціатива «1 грудня» українських моральних авторитетів – вважає філософ і релігієзнавець Юрій ЧОРНОМОРЕЦЬ\n– З приходом патріарха Кирила змінилися стосунки всередині церкви. Він вибудував імперську піраміду – лише він ухвалює рішення, а Синод та Архієрейський собор стали дорадчими органами. Це схема, за якої Кирило хоче зробити з церкви армію. Тобто, єпископи – це генерали на місцях, священики – офіцери, які виконують усі завдання. А віряни – солдати. Свого роду, церковна мобілізація. Працюють таким чином: призначиють єпископа, посилають його в якесь місто, і він набирає собі там армію. Якщо «виправдає довіру», все в нього буде, ні – то його знімають. Це – пірамідальна організація, насадження церковності зверху. Подібно до реформ Петра І, який поголив усім бороди, зняв кафтани тощо. Тепер усю країну хочуть зробити православною. Або, принаймні, всю бюрократію, промислову еліту, тих, хто мають гроші.\nУ чому полягає проект «русского мира»?\n– Росія мала багатьох теоретиків геополітики на чолі з Ігорем Панаріним, які розвинули ідею «російської цивілізації». Мовляв, є така окрема цивілізація, що завжди існувала, хоч і в різних формах. І вона нібито об’єднує цілі народи, хоч ті й мають свої країни. У цієї цивілізації великий потенціал, треба об’єднуватися, жити і працювати разом. Це було таке геополітичне мрійництво, бо ж Росія була бідна. Один із варіантів такого мрійництва – статті Всеволода Чапліна про російську православну цивілізацію, що не піддається гріхам Заходу – вона повністю християнська, повністю національна, повністю інтернаціональна, ще якась. Усі ці ідеї віддзеркалилися в мисленні патріарха Кирила. Бо він не є людиною, що мислить самостійно. Він спрощує ідеї і проводить їх у життя. Кирило це все спростив до трьох пунктів. Колись було «православие–самодержавие–народность», а тепер це «русский мир».\nПерше – це традиції російського православ’я. Кирило заперечує українське православ’я, молдавське, білоруське. А вони ж відрізняються. До 1943 року РПЦ заперечувала навіть традиції грузинського православ’я, доки товариш Сталін не сказав, що так не можна. Для них усе православ’я – російське, і ці російські традиції мають бути наріжним каменем, як нібито спільні. Доказів «спільності» немає. Замість них кажуть, що ми почитаємо тих самих святих. Але ж ми й грецьких святих почитаємо, і грузинських, і коптських – і це не робить нас греками, грузинами чи єгиптянами!\nДруге – це традиції російської державності й суспільного життя. Нібито класичні російські авторитаризм і колективізм притаманні усім народам «русского мира». Це теж неправда. Бо ті ж українці схильні скоріше до лібералізму, навіть анархізму. Та й державні традиції зовсім відмінні від російських.\nІ третя риса – сучасне «неонародництво». Тепер вони це називають «простір російської мови й культури». І їм дуже не подобається той факт, що українська в Україні стає мовою спілкування, що українське стає модне. Вони хотіли б, щоб це залишалося у ґетто, а коли всі сходилися, то розмовляли російською.\nОтже, це теорія максимального історичного заморожування. Імперія розпалася, але ми це «заморозимо», щоб потім знов усе з’єднати. Сподіваються, що химерна «православна єдність» усе скріпить, немов цементом. Але останні 20 років навчили українських православних, що є відмінності з росіянами. Що російський православний і український – це різні психологічні типи, менталітет, традиції.\n– Аякже. І там люди починають хотіти православ’я «з людським обличчям». Багато священиків ставлять питання про різницю між добром і злом сьогодні, про те, що не можна творити єдність за будьяку ціну. Не можна красти на виборах голоси – це те саме, що красти в сусіда. Це моральний злочин. І не можна порівнювати це з хамством у метро, як це зробив Кирило, запевняючи, що фальсифікації на виборах – це не привід порушувати єдність нації. Заради єдності пропонується знехтувати різницею між добром і злом, і багато хто саме з цим не згодні. Патріарх назвав таких священиків «предателями в рясах».\n– Так. І одна з найбільших проблем для Росії, що ця схема патерналізму не працює в Україні. І в українському православ’ї – теж. Російські єпископи, коли приїжджають сюди і бачать теплі відносини тутешніх єпископів з людьми, доступність єпископату для простого народу, то дуже дивуються: як таке може бути? Єпископ же «патер», йому мають коритися. А тут таке панібратство. У Росії це не просто психологія патерналізму, це психологія сатрапа. Я – сатрап, сановник, а ви кланяйтесь мені. У Російській церкві все побудовано на цьому. Сам Кирило – шостий чи сьомий сановник у Росії. Його забезпечують охороною, всіма атрибутами державного лідера.\nЧи правда, що пересічному росіянину нудно просто жити, що йому обов’язково потрібна велика мета – навіть велика війна?\nЙдеться не про те, що схема Путіна або патріарха Кирила з побудовою вертикалі влади є неправильна. Для України вона не підходить, але це інше. В Росії ж її мали б використовувати для користі, а не для власного утвердження і підморожування країни. Якби на цю вертикаль влади – духовної і світської – накинути гарні ідеї, – модернізації країни, оновлення держави і церкви, і це б запрацювало, – то була б зовсім інша країна. У Росії ще сьогодні є потенціал стати другою Америкою. Це було можливо й на початку ХХ століття, коли писали «Вехи», коли був Столипін. У чому була ідея? Давайте станемо країною з християнським суспільством, з трудовою етикою – другою Америкою, тільки православною. Це була дуже вдала ідея. Але її не підхопили.\nЯк ставитесь до ініціативи «1 грудня»? (1 грудня 2011 року група українських інтелектуалів представила концепцію морального оздоровлення українського суспільства – «Країна»)\n– Як на мене, це і є наша альтернатива «русскому миру». Можливо, її автори й не думали протиставляти свої три принципи трьом китам російської концепції. Але так сталося, що вони запропонували три стовпи українського світу.\nНе можна побудувати державні закони за любов’ю. Але можна – за справедливістю: чини те, що хочеш, щоб чинили тобі. Це те, що побудувало правові держави скрізь, де вони є. Наприклад, я – президент Обама, що прийшов до влади у США з якимись демократичними олігархами. Чому ми в республіканців не відбираємо заводи, пароплави тощо? Бо чинимо у ставленні до них так, як хотіли б, щоб вони чинили у ставленні до нас. Чому я захищаю дівчину на вулиці від хулігана? Бо теж хочу, щоб мене хтось захистив. І це поширюється на все суспільство. Не загальний рівень моральності – адже він може бути дуже низький, як, наприклад, у Голландії. А саме виконання цього принципу справедливості. Воно забезпечує перехід від моральності до права. У нас можуть бути найкращі моральні ідеали, найкращі люди, які добре між собою дружать, спілкуються. Але в нас немає правової держави. Як наслідок, ці люди одне одному – вовки. І тому нескінченні розбірки в Україні – в родинах, в офісах, у церквах тощо. Бо не працює принцип справедливого ставлення.\nПерше – до політичної еліти. І говорити: із них має витікати ваша діяльність. У Біблії написано: «Якщо вождь веде народ не туди, то проклятий не лише вождь, а й увесь народ».\n– Він хотів би, щоб повернулося розділення. Щоб з одного боку був Московський патріархат, а з другого – всі інші. Щоб було можливо застосовувати принцип «розділяй і володарюй», щоб були табори, які воюють між собою. Тоді можна було б змоделювати і зманіпулювати майбутню ситуацію. На щастя, в Україні є Рада церков та релігійних організацій – люди зустрічаються і розмовляють. І не воюють.\n– Або ми матимемо християнську Україну, або її взагалі не буде. У нашого суспільства не залишилося іншого ресурсу для побудови справедливої правової демократичної держави, крім українського християнства. Якщо сьогодні церкви, громадянське суспільство, політики, народ пройдуть повз шанс, який виник у зв’язку з рухом «1 грудня» – то через 15–20 років такої країни, як Україна не існуватиме.\n4 Responses to Росії вигідно, коли в Україні війна. Релігійна, мовна – будь-яка\n2012/05/22 в 23:12\nБоже мой, сколько ж сил и времени наш «православный хвилософ» черноморец тратит на обсусоливание вопросов церковной политики. где не всплывёт — везде одно и тоже.\n7 июня, 2012 at 22:36\nЭто по принципу «а Карфаген должен быть разрушен!» Главное что правильно пишет, а то, где и как часто, то, маслом кашу не испортишь. Молодец Юрий, толковый философ!!!\n9 июня, 2012 at 5:07\nБатенька! Так ведь почти все правильно пишут и каши маслом заправляют, толк был бы. А Юрий и вправду молодец!\n9 июня, 2012 at 5:15\nЧтобы исправить тот бред, который вы зачем то зовете «церковной политикой», одного Черноморца пожалуй не хватит. Тут уж всем нужно засучить рукава. А Юра молодец. Уважаю понимаешь.


Олена Зеленська розповіла про своє самопочуття після зараження коронавірусом - АБЗАЦ\nОлена Зеленська розповіла про своє самопочуття після зараження коронавірусом\n12.06.2020 - 14:36 13.06.2020 - 14:48 Оксана Корж\tВолодимир Зеленський, коронавірус, Олена Зеленська\nПерша леді України Олена Зеленська підтвердила, що заразилася коронавірусом. Наразі вона перебуває на самоізоляції, повідомляє Абзац.\nЗа словами дружини президента, вона почувається добре, але перебуває “на амбулаторному лікуванні, ізольовано від інших членів сім’ї”.\n“Послаблення карантину не означає, що COVID-19 зник. Небезпека близько, навіть ближче, ніж нам здається. Я отримала позитивний результат тесту на коронавірус. Неочікувана новина”, – написала Зеленська на своїй сторінці в Facebook.\nВона зауважила, що здивована, адже дотримувалася усіх правил: носила маску й рукавички, а також мінімізувала контакти. За словами першої леді, президент Володимир Зеленський та їхні діти отримали негативні результати на коронавірусну інфекцію.\n“Хочу, щоб усі пам’ятали: зарано втрачати пильність! Від кожного з нас залежить не тільки особисте здоров’я, а й здоров’я інших. Маска для того, щоб не заразити інших! Ти можеш не знати про те, що інфікувався, не відчувати жодних симптомів… ⠀\nМаска у громадському місці – це не лише правило, а ще й прояв поваги до інших!” – додала Олена Зеленська.\nЦікаво, що раніше президент Володимир Зеленський зізнався, що й сам хотів заразитися коронавірусом, аби “пройти цей етап”, а також, “щоб людям стало легше”. Здається, тепер у нього з’явилася така можливість.\nПресслужба голови держави також підтвердила зараження першої леді COVID-19. Там зауважили, що результати попереднього тесту на коронавірус, який було зроблено на початку червня, виявилися негативними.\n“Де та коли саме могло відбутися зараження – поки що невідомо, проводиться епідеміологічне розслідування. Всім контактним особам одразу повідомлено про потенційну небезпеку інфікування”, – повідомили в ОПУ.\nСлід зазначити, що в Україні другу добу поспіль спостерігається спалах коронавірусу: добовий приріст становить понад 680 випадків, кількість жертв зросла до 870. Станом на 12 червня в Україні заразилися вже майже 30 тисяч осіб.\nВолодимир Зеленський, коронавірус, Олена Зеленська\n← Богдан – Зеленському: Ви перетворили владу на посміховисько й кидаєте країну до хаосу\nНовий антирекорд: в Україні стрімко збільшується кількість заражених COVID-19 →


Золоте кільце з сапфіром 11640 купити в Києві в ювелірному магазині Золотий Стандарт із доставкою по всій Україні (Київ, Харків, Одеса, Запоріжжя, Львів та інші населені пункти) | Золотой стандарт - ювелирный магазин\nтоварів Краса жінки загадкова, приваблива, неповторна ... Скільки нею не милуйся, часом здається, що просто неможливо розгадати секрет цієї незвичайної чарівності. Можливо, ця шикарна сукня так приваблює чоловічу увагу? А можливо чарівна жіноча усмішка? Скоріше за все і те, й інше, адже привабливість жінки завжди складається з продуманих дрібниць: одягу, погляду, усмішки і навіть аксесуарів. Якщо в планах чарівної леді окремим пунктом зазначено привернути чоловічу увагу, вона просто зобов'язана вибрати для вечора представлену каблучку із золота 585 проби, що вражає уяву своєю яскравістю, виразністю і багатим оздобленням. За допомогою такого неперевершеного ювелірного шедевру прекрасна дама досягне своєї мети так само невимушено, як легко грають промінчики світла в гранях чудового каменю – сапфіра.\nКому\tЗолоте кільце з сапфіром 11640\nРазом дешевше +\nЗолотое кольцо с сапфиром 11640\nФутляр "Сердце" для сережек 1210\nгрн грн Опис


Перший робочий тиждень Верховної Ради став ключовою темою і для українських сайтів маніпулятивних новин, і для дезінформаторів з окупованих територій. Видання окупантів приділяли багато уваги спекуляціям про геополітику та війну, традиційно близько 10% дезінформаційних повідомлень з ОРДЛО були фейками про обстріли від українських військових. Підготовку до визволення заручників ознаменували матеріали від представників ОПЗЖ та радість російських пропагандистів щодо звільнення Вишинського. читати повністю\n9 вересня, 20:45, 2019\n15246 переглядів + / - 0 коментарів\nСудовий процес щодо збиття Боїнга за участі в ньому живого учасника подій Володимира Цемаха знов підігрів би обурення західного світу стосовно дій Росії – а бажання зняти санкції, яке потужно демонструє Європа, трохи б ущухло. А що таке санкції? Це запобіжник проти того, щоб Росія не збільшувала обстріли, не вбивала ще більше українців, не думала про широкомасштабні військові операції. Україна віддала Росії також терористку, яка підірвала в Маріуполі легенду української розвідки, полковника СБУ Олександра Хараберюша. читати повністю\n9 вересня, 11:37, 2019\n10950 переглядів + / - 0 коментарів\nДо зустрічі у “нормандському форматі” Президент України, Прем'єр-міністр та Голова Верховної Ради мають вийти до суспільства з заявою, де будуть окреслені “червоні лінії”, які за жодних обставин не будуть перейдені. читати повністю\n9 вересня, 20:05, 2019\nНовий лайнер Boeing 777X провалив випробування навантаженням. Після цього в компанії Boeing заявили, що умови випробувань були «далеко за межами будь-яких навантажень, які очікуються в комерційній експлуатації». читати повністю\n9 вересня, 17:07, 2019\n2438 переглядів +1 / - 0 коментарів\nРозробники мобільного застосунку російської соцмережі ВКонтакте навчилися оминати блокування українських операторів. читати повністю\n9 вересня, 14:44, 2019\nШість із перших десяти найбільших забруднювачів - підприємства Ріната Ахметова. Два підприємства з першого десятка розташовані в місті Маріуполь. читати повністю\n9 вересня, 12:40, 2019\n4038 переглядів +2 / - 0 коментарів\nДоля Клиха - застереження для прихильників "руського миру". Нема гарантії, що росіяни не оголосять фашистами і їх\nЗвільнений український заручник Кремля Станіслав Клих у минулому був членом різних проросійських організацій України. Він повернувся в Україну, і ми бачимо абсолютно зламану людину з покаліченою психікою. Росіяни 5 років без жодної осмисленої причини тримали в тюрмі й мучили фактично "свого". читати повністю\n9 вересня, 12:23, 2019\nТріумф Зеленського - чи перемога Путіна? Як на Заході побачили "великий обмін"\nНе лише Україна цими вихідними слідкувала за новинами про обмін полоненими – повідомлення з цього приводу з’явилися в усіх ключових світових ЗМІ, а емоційні фото та відео з Борисполя, напевне, додали нам підтримки серед західних читачів. читати повністю\n9 вересня, 09:19, 2019\n2904 перегляди +1 / - 0 коментарів\nСправа проти українських моряків виявилася прецедентною ще й тим, що вперше в російській правозастосовчій практиці була сформована злагоджена команда адвокатів, які працювали у справі в рамках єдиної стратегії. Про це розповів адвокат українських моряків Микола Полозов. читати повністю\n9 вересня, 09:13, 2019\nДень обміну незаконно ув’язнених українських заручників Кремля - щасливий для багатьох українців, однак треба бути обережними з інтерпретацією його як кроку до завершення війни. читати повністю\n9 вересня, 09:02, 2019\n443 перегляди +1 / - 0 коментарів


Лікування хронічного гепатиту в Києві | Мед-Део\n☑ Лікування хронічного гепатиту\nВ галузі гепатології щорічно роблять відкриття, які дозволяють на більш ефективному рівні проводити діагностику та лікування печінки. Вона є життєво важливим органом, функції якого полягають у обробці безлічі речовин, фільтруванні крові та боротьбі зі збудниками. При збудженні печінки або її пошкодженні, відбувається збій у роботі цього органу та зароджується інфекція, яка має ознаки жовтяничності очей та шкірного покриву, темної сечі та блідого випорожнення. Інтенсивність перебігу рецидиву має залежність від багатьох індикаторів.\nТакож можливе загострення недуги та перехід у хронічний.\nЗахворювання може бути викликане вживанням алкоголю, токсинами, лікарськими препаратами тощо. Та головною причиною є віруси. Наприклад, гепатит B і C найчастіше спричиняють саме віруси.\nЦе запальний процес, який обумовлений інфекцією печінки. Вона уражається через токсикоз під час вагітності, або недугами, які спричинені появою паразитів людини. Характеризуються інфекціями, які відносяться до жовчного міхура і жовчовивідних шляхів. Загалом цією хворобою можуть назвати будь-яке запалення печінки. Усього існує сім типів хвороби, кожен відрізняється своєю течією, і навіть географічною локалізацією. Наприклад, типом A найменше хворіють у Центральній та Північній Європі, а хворих на тип B найбільше в Азії та Африці.\nГепатит вірусний — інфекція, що зустрічається найчастіше. Як показало велике міжнародне дослідження у 2016 році, смертність від цієї недуги зіставна з малярією, тубуркульозом та ВІЛ. Щороку кількість померлих людей у світі, які були заражені недугою, становить кілька мільйонів людей.\nМедицина на етапі позначає такі види: А, В, С, D, E, F, G. Усі вони становлять вірусний тип:\nА — вид, який найчастіше зустрічається у людини. Зараження та перші прояви розділяють 7–49 днів. На початку підвищується температура тіла, що нагадує ГРВІ. Більше половини рецидивів не потребують активного лікування та закінчуються мимовільним одужанням. Якщо недуга проходить у тяжкій формі, то вдаються до призначення крапельниць для усунення токсичного впливу на печінку.\nВ — цей тип може передаватися через кров, статевим контактом, або від матері до плода. Про початок рецидиву сигналізують підвищення температури тіла, слабкість, біль у суглобах, нудота, блювання. У деяких випадках можуть виникнути висипання на шкірі, збільшення обсягів печінки та селезінки.\nС — цей різновид набув поганої слави через те, що перебіг хвороби найважчий. Найчастіше це захворювання відбувається при донорстві крові. Іноді у наркоманів, при використанні шприца повторно. Також передача можлива статевим шляхом. Найбільшу небезпеку становить хронічна форма. Вона може бути наслідком цирозу та раку.\nD — його називають «хворобою-супутником», яка призводить до ускладнення лікування форми C.\nЕ — має загальні показники з типом А, але має млявий початок і несе явну небезпеку для вагітних жінок.\nG — Має схожі симптоми з типом С, але є менш небезпечним.\nТипи недуги, які існують як ускладнення інших інфекцій:\nтоксичний, внаслідок інтоксикації речовиною, отрутою, алкоголем;\nбактеріальний, проявляється, коли людина хвора на сифіліс, сепсис.\nпроменевий, як вираз при отриманні високої дози радіації;\nаутоімунний, клітини печінки розглядаються імунною системою організму як чужі, і починається їхнє знищення.\nПротікання як епідемії характеризують типи А і Е.\nПеріод інкубації передбачає слабкість, нудоту, пропасницю, анорексію. Такі прояви зустрічаються у недугів з гострим характером і дуже рідко можна помітити при інших типах. Коли з’являється жовтяниця, виникнення симптомів періоду інкубації стає слабшими. Зазвичай при абревіатурі В проявляється артралгія (болі у суглобах), артрит та висип. У період жовтяниці стабілізує і навіть покращує самопочуття.\nФізикальні показники щодо вірусних форм:\nжовтяниця (форми без жовтяниці не можуть бути діагностовані без даних з лабораторії);\nпозапечінкові «знаки» хронічного захворювання відсутні (за винятком недуги з алкогольним відтінком, який розвинувся з цирозу або хронічного типу);\nпід час гострого виду має виникнення спленомегалії (патологічне збільшення розмірів селезінки).\nІнфекція має хронічний чи гострий характер: хронічний протікає майже безсимптомно тривалістю понад півроку, при гострому характері хвороба печінки має яскраво виражені ознаки, що виникли раптово.\nГоворячи про клінічну форму, мають на увазі її протікання у потайному вигляді, дуже швидко, майже без симптомів, без жовтяниці.\nСпособами передачі є брудні руки, заражена їжа, вода. Типи B і C можуть передаватися через кров іншої людини. Небезпечним видом вірусу, який може передаватися внаслідок статевого шляху, є гепатит B. Шлях зараження типом C статевим способом не є актуальним зовсім. При вагітності вид B здатний до передачі дитині через матір.\nНебезпечну групу щодо зараження складають ті, хто був на прийомі у стоматолога, прооперований, зробив тату, вживав наркотики внутрішньовенно тощо. Виходячи з цього, велика кількість людей, так чи інакше, входять до цієї групи риску.\nПеріод інкубації різних форм вірусу також відрізняється:\nА — 2–6 тижнів;\nВ — 8–24 тижні;\nС — 6–12 тижнів;\nD — період не встановлений;\nЕ — 2–8 тижнів.\nДіагностика та методи лікування гепатиту в «Мед-Део»\nУ медичному центрі «Мед-Део» в Кєві використовують передові методики визначення та лікування гепатиту A та інших типів. Фахівці центру допоможуть вам із вирішенням питання.\nпоказники АЛат та АсАТ підвищені; рівень на 10 вище, ніж за нормальних умов — надійний тест на наявність інфекції гострого характеру;\nпідвищений рівень білірубіну (проходить тяжко);\nпри проявах має місце виникнення гемолітичної анемії;\nхолестаз, який характеризується свербінням шкіри та жовтяницею, часто спостерігається при недузі алкогольної форми.\nФерментне обстеження. Необхідність визначити рівень ферментів сироватки. Їх рівень перевищений при гострій формі та цирозі.\nДіагностика з використанням інструментів:\nдіагностика рентгеном, яку проводять у поодиноких випадках.\nЩо стосується вибору методології лікування гепатиту, то на її вибір впливають кілька факторів: форма та вид хвороби, симптоми та стан людини. Загальна мета — позбавити хворого від збудників хвороби та відновити функціонал печінки. Для досягнення цієї мети слід:\nприймати препарати проти вірусу, ентеросорбенти, які були виписані лікарем;\nпри діагностуванні токсичного виду пацієнту пропишуть антидот та ентеросорбент;\nякщо пацієнт заражений аутоімунним вірусом, необхідно приймати глюкокортикостероїди.\nКрім цього, рекомендаціями можуть бути:\nдотримання дієти та питного режиму;\nмінімізування фізичних навантажень;\nрекомендації постільного режиму (іноді).\nОдужання повного циклу при хворобі займає два-три тижні (іноді кілька місяців). Більшість хворих на деякий час зберігають ознаки втоми та відсутності апетиту.\nСпособи профілактики гепатиту\nДля уникнення ризику хвороби дотримуйтесь простих правил:\nвживайте чисту питну воду;\nвикористовуйте стерильні інструменти (стосується сфер діяльності, де можливий контакт з кров’ю);\nне забувайте про використання методів контрацепції.\nДля попередження прогресу хвороби та появи ускладнень необхідно:\nзаписатися на консультацію до лікаря з появою перших симптомів (це дозволить вчасно розпочати лікування, у перспективі знизити ризики ускладнень, загальної вартості лікування);\nзайматися моніторингом свого стану у клініці;\nперевіряти кров для переливання на наявність типу В та С;\nне користуватися особистими речами, які містять частку крові зараженої людини.\nЗ використанням новітнього обладнання та персонального підходу до кожного пацієнта медичний центр «Мед-Део» в Києві досліджує захворювання, і розробляє програму ефективного лікування форми В, виходячи з особливостей пацієнта. Щодня команда професіоналів буде поруч, щоб оперативно реагувати на зміни поведінки організму. Після лікування гепатиту С клініка надасть послуги з профілактики та подальшого обстеження щодо повторної появи, щоб виключити такі ситуації в майбутньому.


Кут заточування для кухонного ножа | Для дому\nГоловна » Поради » Для дому » Кут заточування для кухонного ножа\nКут заточування для кухонного ножа\nНожі, які не вимагають заточування\nЩо потрібно ножу заточування або правка\nЯк правильно точити кухонні ножі\nЧас від часу кухонним ножем не вдається нічого відрізати. Значить затупилося лезо. Виникає завдання: зробити його знову гострим. Його слід відшліфувати. При певній вправності і уважності така процедура, як заточування кухонних ножів в домашніх умовах не повинна викликати труднощі. Разом з тим необов’язково вивчати методи заточування, є вироби, які в цій операції не потребують.\nНе всі ножі потрібно точити, сьогодні є такі прилади, які абсолютно не вимагають заточування протягом усього терміну експлуатації. До них відносяться прилади, у яких:\nРіжуча кромка покрита магнітним шаром або має алмазне покриття. Зрозуміло, що при заточуванні буде порушений верхній шар і лезо буде безповоротно зіпсована.\nКлинок ножа керамічний. Поверхня з такого матеріалу можна правильно заточити тільки на заводі.\nЛезо — пила або зубчасте. Ножі з таким лезом своїми силами заточувати не можна, можна пошкодити як самі зубчики, так і їх рівномірність.\nЯкщо ножа, яким ви користуєтеся на кухні, не ставитися до згаданих вище видів, то його необхідно правильно точити.\nЗаточка леза потрібно для інструменту, яке довго використовується, має великий зношування ріжучої кромки, неодноразово правилося. Для заточування потрібно грубий абразив.\nПравка застосовується для ножів, якими користуються нещодавно, лезо трохи затупилося. Для такої процедури потрібно абразив дрібнозернистий.\nДля отримання бажаного результату потрібно обов’язково витримати кут заточування протягом всієї довжини леза ножа. Кут заточування залежить від характеру роботи: для тонкої нарізки приблизно 20о, для грубої обробки близько 30о.\nЩоб правильно виконати заточування леза потрібно інструмент. Для цих цілей використовують як абразивні бруски, так і різні точила, і верстати. Розглянемо ці інструменти:\nМуссат. Стрижень круглого або овального перерізу, виконаний з металу або кераміки, має поздовжні борозенки називається муссатом. Під час заточування ножа ведуть уздовж муссата лезом вперед по траєкторії від рукоятки ножа до закінчення клинка, максимально витримуючи кут заточування.\n. З давніх пір для заточування застосовується камінь, що має різну зернистість і розміри. Його краї повинні бути рівними, без вад. Укладіть камінь на стіл. Змочивши лезо ножа з обох сторін, рухом від себе заточуємо його. Незабутній під час всієї процедури витримувати кут заточування.\nНаждачний верстат. Найбільш практичний механізм для хорошої заточування ножа — наждачний верстат. Він володіє двома обертовими наждаковими дисками, що мають різну зернистість. На диску з великим зерном проводиться заточення, а правка на іншому диску. Лезо заточується при переміщенні її вправо-вліво перпендикулярно площині обертання дисків.\nСтругачки дискові. Ці точила являють собою металевий або пластмасовий корпус, в якій певним чином розташовані диски, між якими є паз. В паз вставляють лезо ножа і його рухом до себе і від себе заточують. В електричних аналогах диски обертаються від електродвигуна. При такій заточуванні лезо виходить гострим, але швидко затуплюється.\nВ більшості випадків простіше заточити кухонний ніж на точильному камені. Зробити це рекомендується в такій послідовності:\nЗмочуємо водою поверхню каменю. Наносимо мильну рідина.\nЗнаходимось за столом. Камінь укладаємо на дерев’яну дошку перпендикулярно краю столу.\nВизначаємося з кутом заточення ножа. Пам’ятаємо, що чим менше кут заточування, тим ріжуча поверхня гостріше, але швидше тупитися, а великий — дозволяє лезу довше залишатися гострим. Кут заточки складає 400– 450. Це значення кута ділимо на два і отримуємо кут заточування кухонного ножа дорівнює 200 – 22,50, це той кут, який необхідно витримати між лезом і поверхнею точильного каменя.\nБеремо ніж за ручку правою рукою, а лівою за лезо, маємо його поперек бруска. Починаємо рух бруска, від себе. Лезо завжди повинно бути розташоване перпендикулярно лінії траєкторії. Такий рух ножа потрібно виконати близько сорока – п’ятдесяти разів з одного боку, до появи на лезі дрібної металевої стружки — задирок. Він візуально не видно, але його можна відчути, якщо провести пальцем уздовж леза. З появою заусенца припиняємо точити лезо з одного боку і переходимо на заточку, з іншого боку. Доведення леза робиться на камені з малою зернистістю тим же порядком, що і заточка. Інший прийом доведення – муссатом. Їм ніж правиться регулярно до початку роботи і після неї.\nНаостанок, пробуємо якість заточування. Просто наріжте овоч або переріжте аркуш паперу.\nДля того, щоб нагострити ножа потрібна вправність, яка приходить з досвідом. Але і в цій справі вам допоможуть поради істинних професіоналів, які кажуть:\n• Не купуйте абразивний камінь, довжина якого менше 15 див. Вибирати слід камінь з рівними плоскими краями.\n• Щоб структура точильного каменя не псувалася від сталевої крихти леза, змочіть поверхню бруска машинним маслом.\n• Сталь краще піддається заточування і правки, якщо вона попередньо сильно охолоджена.\n• При правильному зберіганні і якісному металі, вістря ножа зберігається довше.\nТрапляється, що під рукою немає необхідного інструменту для правки леза кухонного ножика. Використовуйте звичайну глиняну чашку або тарілку. Охолоджений сухий ніж заточують про дно чистої чашки.\nВсе досить просто. Але якщо є сумніви у своїх здібностях, то слід вибрати і звернутися в спеціалізовану професійну майстерню.


Кращі розваги зимової Австрії | AllTravels.com.ua\n« Гостиница Измайлово открыла цирк танцующих фонтанов\nТуристов поселят в Айсберг »\nНезвичайні австрійські ландшафти дають безліч можливостей отримати задоволення від снігу. Зимову відпустку можна наповнити не тільки модними видами спорту, але і вечірками під відкритим небом.\nУ Форарльберг (Варт-Шрёкен-ам-Арльберг) є цікавий варіант активного і навіть екстремального відпочинку: пролетіти в мотузковому кільці по канату над засніженими лісами і ущелинами. Для цього є дві можливості. Альпійська школа Widderstein (веб-сайт http://www.alpinschulewidderstein.com/) пропонує 200-метровий канатний спуск, за яким можна переміститися з Форарльберга в Тіроль. А в парку Flying-Fox альпійської школи Schröcken є шість ліній канатних доріг для «летючих лисиць», розташованих на висоті від 20 до 90 метрів над снігом (веб-сайт http://www.alpinschule-schroecken.at/).\nФрірайд і дошка\nПочинати кататися на сноубордах в Австрії можна вже восени: в цей час фрірайдери проводять перші паудер-тури на засніжених схилах Китцштайнхорн в Зальцбурзькому краї. Тутешній девіз — «Безпека понад усе». На цьому курорті є п’ять маршрутів в безпосередній близькості від підйомників. Тутешній девіз — «Безпека понад усе». В альпійському центрі і на стенди на початку маршруту можна дізнатися про небезпеки за межами траси і познайомитися з актуальними даними про стан снігу, лавин і схилів, щоб краще спланувати шлях.\nЗона катання Freesports Arena в Кріппенштайне (Верхня Австрія) і плато Дахштайн надихають фрирайдеров, сноукайтеров і ледолазов — в їх розпорядженні більше 50 різних маршрутів в льодах! Поради по катанню в стилі фрірайд новачки і професіонали можуть отримати на курсах Фрірайд-центру в тірольському Зельдене (веб-сайт на англ. https://www.freeride-center.at/). Є й курси по захисту від снігових лавин в Тіролі, які ведуть гіди-провідники в горах і професійні сноубордисти (веб-сайт http://www.saac.at/). У Сант-Антоні любителі позатрасових спусків забираються на гору по канатній дорозі, щоб відправитися в долину в супроводі лижного гіда.\nУ гірськолижній області Гроссглокнер-Хайлігенблут в Карінтії (її площа — 25 гектарів) любителі глибокого снігу практично розрізають снігову цілину: розмітки на трасах немає. Виділені контрольні пункти пропонують докладну інформацію про актуальний стан лавин. Для тих, хто любить кататися в стороні від безпечних трас, Зальцбурзький край видав брошуру, яка містить не тільки опис 24 маршрутів, а й поради з підготовки, матеріалознавства і безпеки (замовити брошуру можна тут http://www.freeride-guide.at/).\nБуєра несуться по дзеркально гладкої поверхні озера Нойзідлер зі швидкістю 100 км / год і більше.\nПарки розваг в австрійських горах проводять безліч заходів для всіх, хто готовий випробувати себе, — наприклад, змагання сноубордистів Air & Style Contest на горі Бергізель під Інсбруком уособлює собою спорт, музику та вечірку (веб-сайт http://airandstyle.com/). Велике свято проводять сноубордисти і в рамках Moreboards Stubai Premiere на льодовику Штубай, де професіонали міжнародного класу демонструють свої вміння.\nУ долині Бранднерталь (Форарльберг) парк розваг Brandnertal відкрив так званий «Задній двір», на якому всі «перешкоди» тематичні: наприклад, нафтові бочки, рожеві труби і автопокришки повинні нагадувати задвірки великих міст.\nЗ гірки щодуху на санях\nХочете отримати незабутні враження від спуску? На гірському хребті Ретікон в Форарльберг ходоки на снігоступах кладуть в рюкзак аероборд (надувні високотехнологічні сани), щоб після перепочинку на вершині промчати з гори по пухкому снігу (веб-сайт http://www.bergaktiv.info/). У гірськолижному регіоні Нассфельд в Карінтії пропонує найрізноманітніший спортивний інвентар: сноублейди, снігові велосипеди, скутери, сноутюби або аероборди, на яких можна стрімко промайнути по снігу. Перед спуском туристів інструктує гід.\nЦентр лижних гонок та біатлону в Іннеррозенау в курортному регіоні Пірні-приплив (Верхня Австрія) пропонує захоплюючі тренінги по олімпійській дисципліні — біатлону. На них учасникам показують, як поводитися з гвинтівкою, а потім вони перевіряють свої вміння в маленькій естафетній гонці. На пам’ять видають диплом . Спробувати свої сили в біатлоні можна також на курсах, які пропонують Школи лижних гонок в Рамзау в Штирії. Тут же гості можуть отримати перший досвід в стрибках на лижах з трампліна.\nЩе одне незвичайне розвага — катання на буєрах. Це ковзне пересувний засіб з вітрилом довжиною близько шести метрів, його можна взяти напрокат в вітрильних школах на паннонському озері Штеппензее (веб-сайт http://www.nordstrand.at/). Буєра несуться по дзеркально гладкому льоду озера Нойзідлер зі швидкістю 100 км / год і більше.\nСкелелазіння по замерзлих водоспадів\nЧи не горизонтально, а вертикально і набагато повільніше, ніж вітрильники, пересуваються ледолазов по завмерла воді. Таку можливість надають скрижанілі водоспади в долинах Мёлльталь і Мальтаталь або 28-метрові льодовикові вежі в Кьочах-Маутен в долині Гайлталь (Карінтія). Тут щороку збирається еліта австрійських ледолазов на національний чемпіонат (веб-сайт http://www.koemau.at/).\nАктивный Отдых Екстремальний відпочинок Отдых в Австрии развлечения Экстремальные туры\nКомментарий на “Кращі розваги зимової Австрії”


Я — член сім’ї, громадянин держави, громадянин планети Земля - Усі уроки до курсу «Людина і світ». 11 клас\nЯ — член сім’ї, громадянин держави, громадянин планети Земля\nМета: прищепити почуття патріотизму та відповідальності за свою Батьківщину; виробити певні позитивні цінності; виховувати почуття поваги і любові до державних символів, до культури і традицій народів, що проживають на території України; виховувати почуття толерантності та патріотизму.\nФорма проведення уроку: «круглий стіл».\nВедучий — вчитель.\nУчасники — учні класу.\n• Я громадянин України\nНапис на Дельфійському храмі говорить: «Пізнай самого себе». Саме із самопізнання починається визначення мети життя. Поняття «Я» дуже складне. Кожна людина бачить себе під різними кутами зору. Тому розрізняють «реальне Я» — те, якою уявляє себе людина насправді; динамічне «Я» — якою людина хоче стати; «фантастичне Я» — якою вона бачить себе у мріях; «майбутнє Я» — якою вона може стати.\nДосвід людства засвідчує, що по-справжньому пізнати себе і стати кращими змогли люди, що діяли на благо інших людей. Щоб отримати ту долю, якої ви прагнете, треба уважно вивчати і свідомо формувати свій характер. Формується характер під впливом 3 умов: спадковості (того, що відрізняє людину від народження від інших людей); суспільного середовища, самовиховання. Характер проявляється у звичках, ставленні людини до навколишньої дійсності.\nКожен член суспільства є представником тієї чи іншої соціальної групи, тієї чи іншої нації. Всі ми, хто живе в нашій країні, незалежно від соціальної і національної приналежності, — громадяни своєї Вітчизни, своєї держави.\n• Що ж таке держава і що значить бути громадянином своєї країни?\nУ сучасному світі існує багато держав. Усі вони пройшли шлях історичного розвитку. Українська держава має свою історію. Сьогодні наше суспільство і держава переживають важкі часи. Триває становлення української незалежної держави. Давно відомо: щоб держава добре виконувала свої завдання, захищала права громадян, необхідні 3 гілки влади. У нинішній Конституції нашої країни закріплюється принцип поділу влади. Законодавча влада належить Верховній Раді. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу. Самостійність і право діяти незалежно від інших гілок влади визнаються і за органами судової влади. Президент України є главою держави.\nГромадянство — це стійкий політичний правовий зв’язок людини з державою. Бути громадянином — значить користуватися певними правами і нести необхідні обов’язки по відношенню до своєї держави. Ці права та обов’язки визначено в першу чергу в Основному Законі країни — Конституції. Серед найважливіших прав — право на життя, свободу, особисту недоторканність, на вільну працю, відпочинок, на освіту, вільну участь у культурному житті суспільства, право на свободу думки, совісті і релігії.\nКонституція України наділяє громадян широкими правами і свободами. Громадяни нашої країни рівні перед законом незалежно від походження, соціального чи майнового стану, расової та національної приналежності, статі, освіти, мови, ставлення до релігії.\nДержава щодо громадян застосовує різні засоби впливу, які можуть бути дуже суворими або відносно м’якими. Свідоме та сумлінне виконання своїх обов’язків, засноване на розумінні їх необхідності, поступово перетворюється на звичку, вміння користуватися своїми правами не на шкоду оточуючим, активну і свідому участь у політичному житті країни, готовність відстоювати демократичний правопорядок — ось громадянські якості, які так необхідні сьогодні кожному члену нашого суспільства.\nУ Загальній декларації прав людини йдеться: «Кожна людина має право на громадянство. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого громадянства або права змінити своє громадянство». Ці положення увійшли до Конституції України.\nЖиття сьогодні дуже змінюється. Україна стала на демократичний шлях розвитку, уперше в нашій країні будується правова держава, що визнає за кожною людиною особисту недоторканність, свободу, незалежність, здатність самостійно вирішувати, що для неї важливо, цінне, вигідне.\nЗв’язок людини з суспільством і державою чудово ілюструє словосполучення — «громадянин батьківщини». І держава повинна підкорятися законам, захищати встановлені законом права, а також нести відповідальність перед громадянином.\nЛюди давно зрозуміли величезні переваги порядку і страшну, руйнівну силу безладу. Важко позначаються на долях людей розбрат, сварки, нетерпимість, що переростають у нескінченні кровопролитні війни, революції, міжусобиці. Людям завжди був вкрай необхідний такий регулятор поведінки, який допоміг би їм спокійно домовитися щодо найбільш складних проблем. Норми права внесли в життя суспільства початки загальної згоди, громадянського миру, діалогу, домовленості.\nВзаємозв’язок права і свободи окреслив Еммануїл Кант: роби так, щоб свобода твоїх вчинків була сумісна зі свободою кожного та із загальними законами. Усі наші права точно визначені й записані в правових документах, перш за все в документах, прийнятих ООН, — Загальній Декларації прав людини, Міжнародній хартії прав людини, а також у Конституції та інших юридичних документах, що стосуються прав людини.\nНаша Конституція містить певний набір цінностей, наприклад моральні:\nвіра в добро і справедливість;\nцінності демократії: панування прав і свобод людини;\nцінності патріотизму: вшановування пам’яті предків, які передали нам любов і повагу до Батьківщини;\nцінності міжнародного співробітництва: усвідомлення себе частиною світового співтовариства;\nцінності соціального світу: громадянський мир і злагода.\nУ переліку цивільних прав, проголошених у Загальній Декларації прав людини, одним із вихідних є право на свободу переконань. У людини в процесі життя формуються свої власні погляди на світ, людей, стосовно себе особисто. Усталені погляди називаються переконаннями. Переконання формуються завдяки роботі вашого розуму, ваших почуттів і оцінок. Кожен громадянин має можливість познайомитися з різними поглядами і точками зору, на основі яких він формує переконання та обирає згідно з цими переконаннями лінію поведінки за умови дотримання законів і моральних норм.\nХто рухається вперед у знанні, але відстає у моральності, той більше йде назад, ніж уперед (Арістотель).\nЗапитання для «круглого столу»\n1. Людина вчиняє гарно, сподіваючись на винагороду. Чи можна оцінити цей вчинок як моральний? Чому ви так вважаєте?\n2. Що таке громадянин? Що означає сьогодні бути гідним сином Батьківщини?\n3. Як ви розумієте слово «цінність»? Чому сором і правда — цінності особливі, унікальні?\n4. У мудреця запитали: «Яке життя найкраще?» Він відповів: «Коли ми не робимо того, що засуджуємо в інших». Яка ваша думка?\n5. Чи належите ви себе до числа людей, у яких є ідеали? Якщо так, то які вони?\n6. Що ви можете сказати про рівень життя переважної більшості населення України?\n7. Яке рішення ви приймете, якщо матимете можливість обрати місце постійного проживання? Чому?\n8. Що для вас є вищою моральною цінністю?\n9. Чи можна прожити життя, маючи гроші, але не маючи ідеалів?\n10. Чи згодні ви із судженням: «Батьківщина, гарна чи погана, завжди залишається Батьківщиною».\n11. Яку музику ви вважаєте за краще слухати?\n12. Яке ваше ставлення до ідеї: «Любов до іншої людини починається з любові до себе»?\n13. Що таке людська гідність і чим вона відрізняється від почуття власної гідності?\n14. Який зміст ви вкладаєте в слова «повага до закону»? Чому закони недостатньо просто знати, а необхідно поважати?\n15. Чи є ви патріотами своєї Батьківщини? Якщо так, то чому? Чи можлива мода на патріотизм?\n16. Чи почуваєтеся ви громадянином планети?\n17. Що може зробити людина для планети Земля?\nВедучий. Послухайте «лист» про життя заможного і бідного громадянина України і дайте відповіді на запитання.\n«Лист від вашого однолітка»\nНещастя бути багатим. Зараз багато осіб виступають проти багатих, кажуть, що їх треба зтерти з лиця землі. Але що стали б робити бідні без багатих? Адже багаті подібні до джерела. Вода не могла б зрошувати усі ділянки землі, якби не було каналів. До того ж у багатих є свої проблеми, над якими бідні, мабуть, ніколи не замислювалися. Ось декілька прикладів:\nбагаті ніколи не бувають задоволеними, їх завжди турбує думка про те, як влаштувати життя і примножити свої статки;\nвони завжди бояться злодіїв, крадіжок, вони платять більше податків, ніж бідні;\nвони руйнують своє здоров’я, вживаючи занадто рясну і вишукану їжу, надмірно віддаючись насолодам;\nїм заздрять і у них багато ворогів;\nвони часто наражаються на небезпеку;\nвони погано розуміють потреби своїх близьких;\nнарешті, їм завжди загрожує небезпека розоритися і стати бідним.\nЩастя народитися бідним. Проте бідняки мають численні переваги.\nВони задоволені малим:\nу них менше турбот;\nвони охоче працюють;\nвони не бояться злодіїв;\nвони рідше ризикують захворіти через надмірності;\nвони краще розуміють потреби своїх близьких;\nвони завжди плекають надію збагатитися.\n1. Чи згодні ви з позицією автора?\n2. Що, на вашу думку, думку, краще: бути бідним чи заможним?\nУчитель. На запитання про те, де я народилася, я відповім — на Землі. Загалом я вважаю, що власне факт мого народження на земній кулі робить мене «громадянином світу».\nСвіт не треба ділити на окремі шматки, а кожному з нас необхідно виховувати в собі почуття громадянина світу, почуття єдності всіх народів, що живуть на землі. Я — громадянин світу.


«Пробіг з вірою в серці!» звітує про витрачені кошти у\n«Пробіг з вірою в серці» - унікальна соціальна ініціатива компанії «Данон», спрямована на допомогу дітям з кардіозахворюваннями. Своєчасна діагностика серцевих захворювань значно підвищує шанси маленького пацієнта на якнайшвидше і повне одужання. На жаль, в Україні лише деякі медичні установи мають можливість вчасно виявити і вилікувати хворобу. Саме з метою допомоги дитячим лікарням у закупівлі необхідного обладнання чуйні та добрі жителі міст приєднуються до Пробігу. Цим вони показують свою небайдужість та рішучість боротися із серцевими захворюваннями – роблять благодійні внески та займаються спортом під час Пробігу. Загальна сума благодійного внеску учасників та організаторів Пробігу в Дніпропетровську у 2013 р. склала 74 123 грн.\nМарек Войтина, генеральний директор «Данон» в Україні: «Хочу подякувати дніпропетровській громаді за таку велику підтримку та участь вже другий рік поспіль у "Пробізі з вірою в серці". За цей час ми разом обладнали міську дитячу лікарню вкрай необхідним для збереження життя дітей кардіологічним обладнанням. Цим ми допомогли лікарям кардіологічного відділення Дніпропетровської міської дитячої лікарні врятувати життя та здоров'я понад 60 дітей.\nСьогодні ми з Вами не тільки збираємо кошти для вкрай необхідного кардіологічного обладнання та висловлюємо нашу підтримку цим дітям та їхнім батькам. Ми кажемо усьому Дніпропетровську, що кожний з нас має можливість бути здоровим через здоровий спосіб життя: фізичну активність, відмову від шкідливих звичок та здорове харчування. З кожним роком нас має стати більше!»\nТамара Дайдук, лікар функціональної діагностики Дніпропетровської дитячої клінічної лікарні №2: «Холтер ЕКГ моніторування – це перший крок до одужання маленької людини. Він допомагає нам швидше та краще боротися за життя та здоров’я маленьких пацентів. Величезне спасибі всім учасникам, волонтерам і партнерам Пробігу - внесок кожного з вас має значення! Користуючись нагодою, хочу запросити всіх на наступний Пробіг восени цього року!»\n«Пробіг з вірою в серці» триває! Тож запрошуємо жителів Дніпропетровська продовжити таку чудову традицію: приходьте на Пробіг, проведіть час весело та з користю, допомагаючи врятувати життя дітлахів.


Ужгородській «Писанці» – 25 років. ФОТО\n02.04.2016 - 22:58 | Переглядів: 685\n2 квітня відбувся концерт із нагоди святкування 25-річниці з дня створення народного танцювального колективу «Писанка» Ужгородського міського центру дозвілля під керівництвом Оксани Хижун, художніх керівників — заслуженого артиста України Миколи Попенка та Валентини Зелінки.\nЗа 25 років творчості колектив відбув велику кількість виступів та гастролей – в Україні, Угорщині, Румунії, Словаччині, Естонії, Польщі та Німеччині, а також – одержав численні нагороди на різноманітних конкурсах та фестивалях. Колектив влаштовує доброчинні концерти в підтримку людей похилого віку, дітей із обмеженими можливостями, а також збирають кошти для онкологічної лікарні.\nЗала закарпатського музично-драматичного театру ім. братів Шерегіїв наповнилася глядачами. Серед них були випускники колективу, хореографи ансамблів міста, зокрема один із основоположників хореографічної справи Закарпаття – Михайло Сусліков.\n«Писанку» привітали колишні члени колективу, які тепер плідно працюють задля розвитку народного танцю та на радість всім глядачам. Вони представили народні танці у власному виконанні.\nВасилина Синичка, викладач Ужгородської дитячої школи мистецтв, в якості вітальної листівки подарувала «Литовську польку» у виконанні своїх вихованців.\nІз Німеччини, міста Дармштат, ювілярів приїхав привітати Петер Госс, представник клубу-побратима. У привітальному слові він розповів багато пригод, які разом із ним пережили учасники гурту.\nПривітання від всіх хореографів міста «Писанці» передав заслужений працівник культури Іван Пастеляк.\nКонцерт відбувся в теплій родинній атмосфері під гучні оплески та вигуки «Браво!»\nЗ категорій: RSS, Культура, Новини Закарпаття, Новини Ужгорода, Соціо, Фоторепортаж, ЯНДЕКС.\n← Де і коли можна побачити цвітіння сакур? ФОТО 3 квітня – цей день в історії →


Місячний посівний календар 2016\nДля посадки багатьох овочів використовують розсаду, яка дозволяє вже навесні або на початку літа обзавестися урожаєм. Розсаду також вирощують вдома з насіння. Щоб вчасно її посадити в грунт, дотримуйтесь посівного місячним календарем на 2016 рік. Місячний посівний календар 2016 року для розсади помідорів, перцю та баклажанів допоможе вам виростити багатий урожай в цьому році.\nМісячний календар для висадки помідор на 2016\nЖоден город не обходиться без помідор, які господині додають у салати, використовують в заготівлі на зимовий період. З давнини землевласники відзначили, що місячні фази впливають на приплив і відплив, отже, з`явилася думка, що урожай буде багатшим, якщо його висаджувати згідно з місячним календарем. Місяць має досить складні цикли, з цієї причини їх вплив на людину і культури досконально поки не встановлено. Якщо ви маєте намір виростити томати згідно посівного календаря, тоді сійте насіння в січні місяці.\nУ місячному календарі визначте найкращі дня для посадки помідор в грунт і встановіть, коли потрібно сіяти насіння і пікірувати розсаду.\nДля збільшення таблиці клікніть по ній\nМісячний календар для баклажан і перцю\nДачники вважають, якщо ви хочете, щоб коренева система у рослини була міцною, слід висаджувати насіння розсади під час спадною фази місяця. Потім розсаду потрібно поміщати в землю під час зростаючого місяця, щоб культури швидко прижилися, зацвіли і почали плодоносити.\nСпосіб культивування розсади в домашніх умовах\nЄ деякі поради, які допоможуть виростити розсаду будинку. Слід не забувати, що горщики з насінням краще ставити на сонячній стороні приміщення. Через два дні після того, як насіння посаджені, потрібно здійснити загартування. З цією метою слід винести горщики з приміщення на вулицю або поставити їх на деякий час в прохолодне місце.\nНеобхідно стежити за розсадою, щоб не з`явилися хвороби або шкідники. Дивіться, щоб розсада не переростає, і своєчасно здійснюйте її пересадку у відкритий грунт\nВ які терміни слід сіяти насіння?\nКапустяні насіння потрібно самостійно висівати в горщики за пару місяців до того, як ви збираєтеся робити висадку розсади у відкритий грунт.\nНасіння помідор також слід висівати за пару місяців до настання часу висадки розсади у відкритий грунт.\nНасіння кабачків необхідно висівати за 20 днів до того, як прийшов час висаджувати розсаду.\nОгіркові насіння слід висівати за 30 днів до посадки в грунт.\nВважаємо, що наші рекомендації по посіву і висадки рослин допоможуть вам стати в 2016 році володарями багатого врожаю!\nМісячний календар садівника і городника на 2015 рік\nМісячний календар на 2016 рік для городників\nAnimalUkr.ru » Шкідники » Місячний посівний календар 2016 року для розсади помідорів, перцю та баклажанів


Чи буде в Ужгороді хоспіс?\n17 червня у великій залі Ужгородської міської ради відбулися громадські слухання. Обговорювали два важливі питання: відновлення парку Перемоги та створення на його території хоспісу.\nУжгородський дитсадок №30 переводять на альтернативне опалення\nНа одній з вулиць Ужгорода відключили газопостачання\nПро це повідомила користувач Марія Кравз в одній зі спiльнот "Facebook".\nШокін: Питань до Даниленка в ГПУ немає, справа закрита\nГенпрокуратурі заявляють, що справа по "екоциду" закрита, питань до екс-першого заступника Генпрокурора Анатолія Даниленка немає.\nКерівництву Боздоського парку дали тиждень...\nБогдан Андріїв вкрай незадоволений благоустроєм цієї місцини.\nСписок вулиць м. Ужгород, які платитимуть за воду за виставленими рахунками\nКП «Водоканал м. Ужгород» розширює сектор районів міста, які переходять на систему оплати послуг за виставленими рахунками.\nСесія міськради Ужгорода закінчилася, не почавшись\nУжгородські діти випустили в небо єдність України\nВ Ужгороді на площі Театральній зібралися дітки, щоб випустити жовто-блакитні кульки в знак єдності Закарпаття та України.\nУ школах Ужгорода пролунали останні дзвоники.\nЄпископ Мукачівської греко-католицької єпархії Мілан Шашік взяв участь у семінарі “Радість сім’ї”\nДаний семінар організували такі поважні структури як Рада єпископських конференцій Європи (CCEE ) і симпозіум єпископських конференцій Африки і Мадагаскару.\nУжгородщину хочуть розділити на 18 територіальних громад\nМайбутній план реформування спроможних територіальних громад у Закарпатті обговорили сьогодні, двадцять дев'ятого травня, на круглому столі, приурочинному децентралізації Закарпаття\nЗалізнична лікарня в Ужгороді перебуває в стані невизначеності\nЗ 1-го січня перерозподіл коштів з державного бюджету між залізничними медичними закладами здійснюється не через Міністерство інфраструктури, а через Міністерство охорони здоров'я.\nВ Ужгороді змінили плани щодо реконструкції історичного центру міста\nУжгородська міська рада передбачила у бюджеті на 2015-16 роки кошти на реконструкцію історичної частини міста і планувала розпочати з вулиці Корзо та Театральної площі, проте приступають із площі Петефі.\nУ м.Ужгород іде реконструкція Православної набережної.\nВід приміщення обласної прокуратури до транспортного мосту на вул. Анкудінова буде викладено бруківку і облаштовано зону для прогулянок на велосипедах і з дитячими візочками.\nОлександр Усик привітав своїх шанувальників в Ужгороді\nВ Ужгороді розпочався Чемпіонат України з боксу серед юнаків.\n"Кличе мене дух Закарпаття - по обидві боки гір"\nПро це Голова обради Володимир Чубірко написав на своїй сторінці у "Фейсбуці":\nВ Ужгороді починається ремонт дамби біля «Нової лінії» на Баб’яка\nУ центрі Ужгорода з'являться інтерактивні інформаційні екрани.\nПро це повідомляє член виконавчого комітету Ужгородської міської ради Максим Іванов.\nНа черговій сесії Ужгородської міськради планують внести зміни до програми капітального ремонту житлового фонду міста. Так, на виконання капітального ремонту фасаду житлового будинку на вулиці Підгірній, 1 буде виділено 126 тисяч, на капітальний ремонт покрівлі житлового будинку в м. Ужгород на вулиці Ракоці, 11 додатуть 70 тисяч.\nЗавтра, 25 травня, в приміщенні Археологічного музею імені Едуарда Балагурі відбудеться літературний вечір пам’яті Петра Скунця «Коли на світі я був Травнем».


METEOPROG: Погода в Рославичах на два тижні. Прогноз погоди на два тижні в Рославичах, Київська область\nОгляд погоди у Рославичах\nПогода Рославичі - прогноз на сьогодні, на завтра, на тиждень, на місяць.\nПогода в Рославичах сьогодні допоможе визначити температуру повітря, ймовірність опадів, дізнатися інформацію про швидкість і напрям вітру, атмосферному тиску і вологості, і як ці дані будуть змінюватися протягом дня.\nПогода в Рославичах на тиждень, на 10 днів або на місяць показує тенденцію зміни погоди протягом декількох днів. Графіки температури, ймовірності опадів і атмосферний тиск покажуть повну картину погоди на 3, 10, 14 днів або на місяць. Великий спектр даних на сайті - Температура повітря, напрям і сила вітру, хмарність, види опадів і їх інтенсивність в Рославичах - допоможе вам розібратися в погодної ситуації. Так само ви можете дізнатися час сходу і заходу сонця, тривалість дня, і в якій фазі знаходиться Місяць.\nЗавдяки аватарки на сайті ви зможете швидко вирішити проблему «що вдягнути», чи брати з собою парасольку чи окуляри в залежності від прогнозу погоди. Щоденний прогноз погоди в Рославичах допоможе вам не застудитися, якщо раптом до вечора буде різке похолодання, або посилиться вітер.\nМетеопрогноз Рославичі - найточніший і стабільний прогноз на сьогодні, завтра і два тижні. Так само є функція погода в Рославичі тільки на вихідні, щоб вдало спланувати свій відпочинок. Дані про погоду з метеостанцій обробляються щогодини - це дає можливість надавати найточніший прогноз, аж до погодинної погоди.\n50° 14′ 56″ пн.ш. 30° 26′ 49″ с.д.


Біолог з Житомира винайшов альтернативне біопаливо – Репортер\nЗібрав врожай – і в грубку. Біолог з Житомира пропонує українцям сіяти біля домівок Miscanthus giganteus. Щоб не залежати від російського газу.\nВчений досліджує альтернативне біопаливо, і твердить – це прямий шлях аграрної України до енергетичної незалежності.\nБотанічний сад у Житомирі. Цю траву, висотою до п’яти метрів вирощують не тому що вона їстівна чи красива. Це – плантація дров.\nВ ботсаду є альпійські гірки, ставки, квітники та рідкісні дерева. Втім останнім часом туристів більше цікавлять дві сотки з китайською травою.\nНадія Красевич, директорка ботанічного саду: “Це майбутнє, майбутнє наше. Біопаливо. Цікавляться поляки, німці приїжджають”.\nБіолог Володимир Зінченко посадив тут Miscanthus вісім років тому. Розповідає, кожен рік зрізає врожай до пня, і трава за рік знову зростає на п’ять метрів. Сіяти треба один раз. Вистачає на 20- років.\nДрова тут збирають у листопаді-грудні.\nПан Володимир пропонує обрахунки – скільки трави треба посадити на городі щоби обігріти середнього розміру хату.\nВолодимир Зінченко, біолог: “Ну, сто пятьдесят – двісті метрів квадратних. Вистачить двадцати соток. Це приблизно буде три-чотири тонни вугілля”.\nЙому про траву ще на початку двотисячних розповіли польські колеги. Тоді газ для України коштував 45 доларів за тисячу кубів – біопаливо було ще не актуальне. Сьогодні ціна на газ – понад триста доларів. Учений каже: в Україні на альтернативне опалення припадає не більше відсотка вітчизняної енергетики. В Польщі – скоро матимуть двадцять відсотків.\nВолодимир Зінченко, біолог: “Вони розуміють: це все швидко закінчиться, нафта, газ – це п’ятьдесят років”.\nГотовий продукт – пілети з пресованої трави. Європа ладна купувати тонну за сотню євро. Гектар трави – це двадцять тон палива, або – дві тисячі євро. Вчений каже: фермери з різних регіонів вже стали до нього в чергу по Miscanthus. Хочуть засаджувати ним гектари. Бо є зиск. Два кілограми рослини дають стільки само тепла як кілограм вугілля.\nВчений задоволений – трава непресована горить довго. Не як сіно, а як дерево.\nTagged Miscanthus альтернативне паливо біопаливо Володимир Зінченко Житомир\nПрокуратура Бердичева встановила кримінальні дії у комунальному підприємстві\nВ Житомирі пасажирам маршруток пропонують “доносити” на перевізників\n17.02.2012 07.06.2014 Репортер\nНа день десантника у Житомирі співатимуть пісень та стрибатимуть з парашутами: програма свята


Намалюй собі країну! (фото) | Новини\nНамалюй собі країну! (фото)\n10:15, 22 грудня 2013 р.\nЯк українці прикрашають сіру дійсність своїх міст.\n«Голота на вигадки хитра», - кажуть у народі. А наше життя може бути занадто сірим і безбарвним, якщо його не прикрашати.\nУкраїнці - народ креативний. Яскравий приклад тому - київський Євромайдан. Одна ялинка, чого варта!\nСучасні міста нашої країни - це якийсь симбіоз вилизаних пластиково-скляних центрів і сумовитих радянських хрущовок, запущених напівзруйнованих будівель і розбитих доріг.\nТому народний стріт-арт все більше входить в моду: українці в міру своїх талантів і фантазії розфарбовують свої міста в яскраві кольори. Малюють на стінах, роблять з підручних матеріалів дитячі майданчики, ліплять фігурки зі снігу, а іноді споруджують цілі патріотичні балкони і навіть викладають фігурки з розібраної бруківки!\nНайчастіше стріт-арт має не стільки естетичну, скільки громадянську цінність.\nЛюди таким чином висловлюють свій погляд на світ і самореализуются, причому не в соціальних мережах, а в самому що ні на є реалі, на вулицях своїх рідних міст.\nУ Донецьку графіті на вулицях вже стали невід'ємною частиною життя міста. Як правило, вуличні картини з'являються та тих стінах, які представляли до цього жалюгідне видовище. Наприклад, таких як будівля колишнього кінотеатру "Червона шапочка", який приходить в запустіння протягом довгих останніх років, незважаючи на те, що знаходиться в самому центрі Донецька. Тепер на фасаді цього будинку красується веселий Арлекін, виконаний в стилі сучасного мистецтва.\nА трансформаторну будку біля Південного автовокзалу прикрасив казковий Синій кит.\nЦі роботи належать ініціативної групи донецьких художників "Добрі люди", які організувалися під егідою комунальників, проте бюджетні кошти тут не задіяні, як запевняють самі члени групи.\nУ місті вже є кілька графіті, виконаних «Добрими людьми».\nЦе і "лохнеське чудовисько" з жовтою субмариною на набережній Кальміусу, і картини старої Юзівки, прикрасили стіни будівель біля міської прокуратури.\nСтверджувати, що харківські комунальники повністю не діють - не можна. По мірі можливості комунальні служби намагаються облагородити місто. З'являються нові дитячі майданчики, облагороджуються прибудинкові території.\nВ розумних цілях харківська міськрада підтримує ініціативи графітчиків. Більш того, часто влади намагаються приховати сірі стіни будинків саме великими і яскравими малюнками.\nПриміром, Харків прикрашають намальовані на всю стіну зображення: першої жінки - Героя Радянського Союзу Валентини Гризодубової, співачки, народної артистки СРСР Клавдії Шульженко, лауреата Нобелівської премії, фізика Льва Ландау та радянського актора Леоніда Бикова.\nЗовсім недавно, в центрі міста з'явилося найбільше графіті в Україні - портрет першого у світі космонавта Юрія Гагаріна, який символічно розташований на однойменному проспекті.\nЄ і менш масштабні роботи. На вулицях Гоголя і Пушкіна можна побачити так звані «літературні графіті» присвячені відомим поетам.\nМалюють на стінах Харькiва не тільки місцеві «малярі». Відомий французький художник Жульєн Маллан подарував Харьківу свою роботу - зображення традиційного українського символу, ляльки-мотанки.\nПравда бувають випадки, коли виходить навпаки: в самому серці Харьківа комунальники з невідомих причин заштукатурили графіті, яке вважалося мало не найкращим у місті.\nМиколаївці, не чекаючи, поки влада почнуть приводити фасади напіврозвалених будівель в "нормальний" стан, вносять свою "лепту" у благоустрій міста.\nТак, нещодавно в місті корабелів нагородили «графітчиків», обрисовавших паркан на проспекті Жовтневому: 2 вересня в Корабельному районі стартував конкурс на кращий малюнок «Моє рідне місто Миколаїв» серед загальноосвітніх шкіл району.\nДіти намалювали на стінах своє місто майбутнього. І добре було б їх втілити мрії в реальність!\nА ось на Дерибасівській, в самому серці Одеси, є патріотичний балкон, претендує на звання справжнього твору мистецтва. Його господиня - двадцятилітня Вікторія Сибір - прикрасила стіну з малюнком квітів, а над вікнами розташувала напис «Слава Україні!».\nУ вересні 2011 року за дорученням одеської влади зафарбували малюнок. Підлеглі Костусєва посилалися на те, що напис «Слава Україні!» псує фасад будинку.\nЧерез два тижні дівчина відновила малюнок. Балкон вважається однією з фішок Одеси, його часто фотографують туристи. Цей балкон став знаковим: з нього проводять патріотичні акції і навіть виступають відомі поети і музиканти.\nУкраїнські письменники брати Капранови та народний депутат Доній на патріотичному балконі в Одесі.\nСвятослав Вакарчук, Андрій Макаревич, Володимир Висоцький, Михайло Горшеньов, Віктор Цой, Юрій Шевчук, Майкл Джексон, Пол Маккартні, Боб Марлей, Емінем, Елвіс Преслі і Курт Кобейн - всі ці музичні кумири мільйонів тепер «живуть» в місті Суходільську Луганської області. На стіні місцевого ДК імені Олега Кошового. Автор малюнків - житель міста Ігор Кудінов.\nІгор захоплюється стріт-артом давно. «Музика - це просто єдине, що може об'єднати всіх. Тому я і вирішив намалювати їх. Всім догодити намагався», - каже Ігор.\nА цей малюнок він зобразив на стіні одного з найбідніших кварталів міста - половина квартир тут кинута господарями.\nА ось ще один креатив зі славного міста Суходільська! У кварталі Комарова, де повно напівпорожніх будинків, покинутих квартир і промислових руїн, можна потрапити в справжній оазис.\nНесподівана картина відкривається перед перехожими, забредшими в глиб цього кварталу.\nЦі дитячі майданчики зробили самі місцеві жителі. В якості матеріалів використовувалися пластикові пляшки, горнята, шахтарські каски і навіть запчастини від пилососа!\nА в самому обласному центрі живе художник Дмитро Сергієнко, який щороку радує луганчан сніговими проектами.\nУ минулому році він показав усім, наскільки любить своє місто і зліпив величезну снігову напис «Люблю Луганськ». А в лютому 2013-го художник разом з помічниками побудував величезну 2х-метрову снігову троянду!\nЗвичайно, іноді народна творчість виглядає вельми апокаліпсично. Приміром, у Дніпропетровську мешканці малосімейки створили свою «Поляну казок».\nЗ допомогою радянських іграшок вони "облагородили" дерева в одному з дворів. Однак з естетичної точки зору картина вийшла не дуже привабливою. Судіть самі.\nА ось запорожці, щоб скрасити сірі міські ландшафти розвішують барвисті знаки і перетворюють ліхтарі в забавні смайли.\n«Міське середовище не часто піклуватися про те, щоб пішохід посміхнувся. Часто, і то добре, якщо є, планування охоплює безпеку і зручність переміщення. Здорово, якщо ділянки насичені фонтанами (працюють), цікавими архітектурними формами і організованими місцями відпочинку. У той же час, людині притаманні зміни настрою. І здорово, якщо місто допомагає настрій піднімати. Шанобливе і добродушне ставлення з боку міста, швидше породить відповідну турботу, ніж байдужість», - кажуть автори ідеї.\nІ наостанок прикол від львів'ян, які, мабуть, вирішили переплюнути американських і російських солдатів, які виспівували замість маршу пісеньку Губки Боба з однойменного мультсеріалу!\nВлітку цього року спеціально для львів'ян та гостей міста місцеві гумористи виклали фігурку героя цього мультика з бруківки, яку комунальники зняли з дороги!\nІ хоча цей твір мистецтва було недовговічним, але, напевно, подарувало перехожим багато посмішок!\nМожна нарікати і скиглити з приводу брудних і сірих вулиць, а можна просто взяти і розфарбувати те, що здається вам безбарвним!\nВдалих вам ідей і побільше посмішок у Новому році!