"Троїцький варіант - Наука" №11 (230), 6 червня 2017 року - НАУКА І СУСПІЛЬСТВО\n“Троїцький варіант – Наука” №11 (230), 6 червня 2017 року\nВеликі виклики: як перестати готуватися до минулої війни? (C. 1)\nЯ хочу виділити три тенденції сучасної науки і коротко обговорити їх в контексті теми нашого круглого столу. Широко відомо, що проривні відкриття відбуваються на стиках наук, і тому важливо займатися "міждисциплінарними дослідженнями". Однак це навіть не минула, а позаминулий війна. За останню пару десятиліть ми спостерігаємо все ускладнюється і прискорюється конвергенцію наук, т. Е. Їх взаємопроникнення до такої міри, що кордони між науками фактично зникають …\nПередвиборна гонка почалася (C. 2)\nУ той час коли унікальні лазерні детектори LIGO втретє зафіксували гравітаційні хвилі, а дослідники готували публікацію в Science і прес-конференцію 31 травня, 61-річний фізик, академік РАН Олександр Сергєєв, який брав активну участь у створенні цих детекторів, 16 травня 2017 року було висунутий розширеним бюро Відділення фізичних наук кандидатом в президенти Академії наук. За його кандидатуру висловилися 24 людини, один був проти, і два бюлетені були визнані недійсними.\n"Наука вчить чесності" (C. 2-3)\nОлександр Сергєєв; Наталія Дьоміна\nВитяги з бесіди з доктором фіз.-мат. наук, академіком РАН, директором Інституту прикладної фізики РАН. Бесіда відбулася в Нижньому Новгороді, в Інституті фізики мікроструктур РАН.\n"А у мене було ще стільки ідей" (C. 3)\nПавло плече, вулканолог, професор кафедри петрології геологічного факультету МДУ ім. Ломоносова, директор Мінералогічного музею ім. Ферсмана РАН, надіслав до редакції ТРВ-Наука свій відгук на лист Михайла Романовського (Фано), розіслане по інститутах РАН і вже розкритиковане в статті Михайла Гельфанда.\nЧи є гроші для науки? (C. 4)\nДиктуються травневим Указом №597 (від 7 травня 2012 року) вимога підвищення зарплат наукових співробітників в умовах нестачі фінансування створює серйозні проблеми для наукових організацій. Бюджетні плани на найближчі роки також не обіцяють науці нічого хорошого. Чи є можливість знайти гроші на науку і що для цього потрібно зробити?\nНаукове життя вдома Ігумнова (C. 5)\n22 травня 2017 року московської резиденції Надзвичайного і Повноважного Посла Франції в РФ Жана-Моріса Ріпера (Jean-Maurice Ripert),чудовому пам'ятнику московської архітектури – будинку купця Ігумнова – відбулася урочиста церемонія вручення почесної нагороди – ордена Академічних пальм – математику Андрію Соболевського. Знак кавалера ордена йому вручив ректор Сколковского інституту науки і технологій Олександр Кулешов, произнесший французькою мовою мова про важливість наукового співробітництва двох країн, зокрема про діяльність центру Понселе, і особистий внесок нового директора ІППІ РАН.\n"Нульовий рівень" (C. 5)\nВи пам'ятаєте, скільки молекул АТФ синтезується в наших клітинах при повному кисневому розщепленні однієї молекули глюкози? Якщо не пам'ятаєте, то, напевно, не так вже й страшно, хоча ця інформація відноситься до базового рівня шкільної програми з біології, і якщо, наприклад, у вас є діти, які навчаються в десятому класі і мають по біології позитивні оцінки, вони цю інформацію повинні так чи інакше засвоїти. Я займаюся зі старшокласниками біологією. Ну, як це зазвичай буває – обраний предмет для здачі ЄДІ, з'ясовується, що більшість необхідних знань або благополучно розгублено, чи так ніколи і не було засвоєно, значить, треба спеціально позайматися.Залежно від поточної успішності в школі учні (і їхні батьки) зазвичай якось оцінюють свій рівень. Іноді (не так вже й рідко) доводиться стикатися з тим, що рівень оцінюється як "нульовий".\nЧитаємо Енн Тайлер (C. 6)\nЕнн Тайлер (Ann Tyler, р. 1941) – сучасна американська письменниця, автор двадцяти романів і лауреат багатьох літературних премій. До недавнього часу я не тільки нічого з її робіт не читала, але навіть імені її не знала. Виявилося, даремно: це хороша реалістична проза, як би невибаглива і за формою, і за змістом, а насправді майстерно вибудувана і відточена. Тайлер живе в Балтіморі; дію її романів відбувається там же. Як правило, в цих романах не відбувається нічого особливого – найчастіше місцем дії є будинок, де живе сім'я, нерідко кілька поколінь. Відповідно, сюжет будується навколо звичайних для сім'ї подій – іноді вони радісні, іноді драматичні, але, як правило, буденні; у всякому разі, навіть трагічні ситуації Тайлер описує якщо не як буденні, то як, на жаль, природні.\nПсихологія: ставлення учасника до дослідження і досліднику (C. 7)\nОстаннім часом все більш активно обговорюється проблема соціологічних опитувань, в тому числі в публікаціях ТРВ-Наука. Люди відмовляються брати участь: кидають трубку або ж підкреслено ввічливо повідомляють, що дуже зайняті, – в даному випадку не важливо. Інші, начебто погодившись, приховують свою думку і дають відповіді, які вважають соціально бажаними. Треті спотворюють своє справжнє думку у відповідях не шляхом підбору соціально бажаних формулювань, а, навпаки, шляхом підкресленого, демонстративного посилення цієї думки – в надії бути почутими саме за рахунок такої демонстрації, підвищуючи тим самим, як їм здається, ймовірність вплинути на важливу для них ситуацію. І так далі. Це одне з найбільш яскравих проявів загальної проблеми, з якою стикаються психологи, педагоги, лікарі, дослідники в області фармацевтики – все ті, хто проводить опитування, дослідження, випробування на інших людях.\nХаризматичний хижак з крейдяного періоду (C. 7)\nТиранозавр рекс – дивно харизматичний хижак, як це і зазначає на початку своєї книги палеонтолог Девід Хоун.Середньостатистичний, в міру освічений Homo sapiens, якщо попросити його назвати якогось хижого динозавра, насамперед напевно згадає саме тиранозавра. Якби ця робота називалася не «хроніки тиранозавра", а, наприклад, "аннали трицератопсов" і була присвячена відповідно не двоногим хижакам, а триногий травоїдним, то, мені здається, навіть якби вона вийшла, то тільки в якомусь спеціалізованому видавництві і невеликим накладом. З тираннозавром все інакше.\n"Відома монета" (C.\nНайстабільнішою монетою в світі "Вікіпедія" вважає венеціанський дукат. Він важив близько 3,5 г і карбувався з золота 986-ї проби; його зовнішній вигляд не змінювався (крім імен дожів) з 1284 до 1797 року. На аверсі був зображений Христос, на реверсі – дож, який приймає прапор з рук заступника Венеції св. Марка. Назва монети походить від останнього слова в написи SIT TIBI CHRISTE DATUS, QUEM TU REGIS ISTE DUCATUS ( "Це герцогство, яким ти керуєш, тобі, Христос, присвячується"). Мабуть, "Вікіпедія" неточна – зовнішній вигляд китайських литих мідних монет з квадратною діркою не змінювався тисячоліттями, – але для Європи це дійсно рекорд.\nЯк публікуватися в високоімпактних журналах? (C. 9)\nМіжнародний семінар Scientifi c Publication: Where, Why, How ( "Наукова публікація: де, чому, як"), організований РФФД, РАН, посольствами США, Нідерландів і Великобританії, проводився 22-28 травня 2017 року будівлі Президії РАН на Ленінському проспекті . Мета семінару – просування результатів наукових досліджень в світовий науковий простір і обмін досвідом з питань підготовки наукових статей для публікацій в престижних міжнародних наукових журналах. У семінарі брали участь відомі російські і зарубіжні вчені, головні редактори і видавці провідних міжнародних наукових журналів. Одним з основних доповідачів стала проф. Маршу Макнат (Marcia McNutt), американський геофізик, президент Національної академії США …\nГравітаційно-хвильова астрофізика на марші(C. 9)\nДетектори гравітаційних хвиль LIGO зареєстрували ще одне (третє за рахунком) статистично значуща подія злиття чорних дір (є ще одне маргинально значуща подія). Дата реєстрації – 4 січня 2017 року. Імовірність випадкової імітації подібного шуму оцінюється як раз в 70 000 років, що в більш звичних одиницях виражається приблизно як статистична значимість 4,5 σ. Оцінка мас злилися чорних дір: 31,2+8,4-1,6 і 19,4+5,3-5,9 сонячної маси (на рівні достовірності 90%).Тобто одна з чорних дір настільки масивна, що могла утворитися лише з дуже великої зірки з малою вмістом металів (Металічність – специфічний астрофізичний термін, що означає велику кількість елементів, важчих за гелій). Це зірки першого покоління, що утворилися або в молодому Всесвіті, або в галактиках з загальмованим темпом зореутворення. Сучасні зірки не можуть бути настільки великими через низьку теплопровідності – вони скидають зайве речовина.\n"Хтось вважає, що тільки вчені можуть нести світло науки" (C. 10-11)\nГеоргій Соколов; Катерина Шутова\nНа початку літа, 10 червня 2017 року, в Москві пройде вже четвертий форум "Вчені проти міфів". Напередодні цієї важливої події ТРВ-Наука взяв інтерв'ю у продюсера заходи, головного редактора "Науково-популярних афіш" і канд. фіз.-мат. наук Георгія Соколова. Як у лекторів евакуюють машини, коли слухачі виявляються кинутими і чому відбувається розкол в "тусовці" популяризаторів? Розмовляла Катерина Шутова.\nЄвгенія Тимонова: про популяризатора, людей і звірів (C. 11)\nЄвгенія Тимонова; Юлія Чорна\nПередачу "Все як у звірів" на сьогоднішній день, мабуть, можна сміливо назвати однією з найпопулярніших російських передач про тварин.У однойменного каналу за три роки існування набралося вже близько 123 тис. Передплатників, і це не рахуючи тих, хто дивиться проект по телевізору на каналі "Жива планета". Автора і ведучу програми Євгену Тімонову нам вдалося зловити на її батьківщині, в Новосибірську. І ми не могли позбавити себе і вас задоволення від бесіди з "Дроздовим в спідниці", "найпопулярнішим біологом телеекрану" і просто харизматичним і розумною людиною. Питання ставила Юлія Чорна.\nАнтичність – колиска Європи (C. 12-13)\nМикола Грінцер; Ольга Орлова\nДовгий час знання античної літератури було ознакою освіченої людини. Але новий час принесло нові правила і нові цінності. Англійська та IT-технології – ось що робить нас сучасними. Тоді навіщо нам сьогодні потрібні латинські вірші і давньогрецькі трагедії? Про це Ольга Орлова, ведуча програми "Гамбурзький рахунок" на Громадському телебаченні Росії, розпитувала директора школи актуальних гуманітарних досліджень РАНХиГС, члена-кореспондента РАН Миколи Грінцер.\nВід російської ікони до радянського плакату (C. 13)\nДавньоруська ікона була знову відкрита досить пізно за мірками російської культури: програмна робота Євгена Трубецького "Умогляд в фарбах" вийшла в 1916 році, а роботи Флоренського створювалися після революції. Але пóзднее відкриття глибокого символізму ікони дивно контрастує з тим, як широко символіка ікони використовувалася в пропаганді більшовиків. Російський історик і мислитель Георгій Федотов зауважив, що порівняно дбайливе ставлення більшовиків до культурної спадщини суперечило їх гаслам, але випливало з засвоєної ними культури декадансу. Увага до дрібниць, прикметами, стилістиці як строю життя не було властиво російської демократичної думки, революціонерам XIX століття, пишаються своєю брутальністю; але стало частиною модної культури початку століття, на тлі якої формувалися більшовики.\nДиссер з теології і його всесвітньо-історичне значення (C. 14)\nОлександр Сергєєв, Микита Хромов-Борисов\nОтже, в Росії відбулася перша в історії захист офіційної наукової дисертації з теології. (До сих пір ступеня з богослов'я присуджувалися тільки недержавними навчальними закладами в рамках духовної освіти.) На тлі інших громадських подій останніх років – війни, санкцій, репресій, цензури, реновації – це подія не настільки помітно.Зрештою, це ж навіть не розгін Академії наук, який в режимі відрубування хвоста по частинах теж мало кого стурбував. А тут багато навіть угледіли якийсь позитив: вряди-годи влада не забороняє, а, навпаки, щось вирішує. Хіба погано, що деякі вельми ерудовані люди, що займаються богослов'ям, отримають державне свідоцтво про свою вченості поряд з астрофізиками і генетиками, істориками і філософами? Радіти ж треба! Але ж ні …\nБажання токсоплазми – твоє бажання? (C. 15)\nПро те, що паразити маніпулюють поведінкою своїх господарів, змінюючи його до власної вигоди, написано багато. Один з найбільш відомих маніпуляторів – найпростіше Toxoplasma gondii. Найзначніше зміна, що викликається цим паразитом, називається синдромом фатального потягу. Гризуни, заражені токсоплазмой, втрачають вроджений страх перед запахом котячої сечі і реагують на нього як на феромон. Однак токсоплазмой заражені багато видів ссавців, в тому числі і люди. Можливо, паразит управляє і нашими діями. Вплив токсоплазми на поведінку людини багато років вивчає професор празького Карлова університету Ярослав Флегр (Jaroslav Flegr).За його даними, люди, інфіковані токсоплазмой, хоч і не зачаровані запахом котячої сечі, стають до нього менш чутливі. А недавно він припустив, що токсоплазма частково відповідальна за зв'язок сексуального збудження з насильством, страхом і небезпекою.\nРАН, ВАК і теологія (C. 16)\nУ потоці новин минулих тижнів виділялися дві пов'язані з наукою теми: раптова зустріч Володимира Володимировича з академіками і продовження просування теології в число визнаних державою наук. Безумовно, спершу слід сказати про перший. Увечері 30 травня наш улюблений президент запросив до себе всіх найважливіших академіків. Говорили багато про що, про те, що Академії потрібен новий правовий статус, про зміну правил, за якими проходять вибори президента РАН, про те, що держава повинна брати активнішу участь в академічній кадровій політиці. Багато наші опоненти-ліберали боялися, що після зриву виборів в березні керівництво країни вирішить призначати керівника академії.\nДо 60-річчя Микити Соколова (C. 16)\nЯк добре, що Ви є серед нас. Дуже багато, що я вважаю життєво важливим для нашого суспільства, не відбулося б без Ваших зусиль і таланту.Для мене особливо дорогий Ваш внесок у створення Вільного історичного товариства і в підтримку його повсякденної роботи. Дякую Вам за те, що Ви зробили і продовжуєте робити для історичного освіти росіян – в кращих журналах і музеях країни, на сторінках книг і (іноді) з екрану телевізора.\nІнтерактивні курси англійської: індивідуальний підхід, унікальні методики\nМрієте освоїти навички володіння англійською мовою, але, як завжди, на повноцінні заняття не вистачає часу? Можливо, вас зацікавить сучасний метод навчання по Skype. Інтерактивні курси …


Що робити, якщо температура у кошеняти підвищена? | Radka.in.ua\nЩо робити, якщо температура у кошеняти підвищена?\n1 Яку температуру у кошеняти вважати нормою?\n2 Зміни поведінки кошеня, які повинні насторожити\n3 Ректальний метод термометрії\n4 Що потрібно робити при високій температурі у кошеняти?\nЗавівши пухнастого улюбленця, не достатньо просто годувати і милуватися ним. Дбайливому власнику потрібно уважно стежити за змінами в поведінці кошеня, який не може сказати про те, що захворів. Серйозним показником хвороби або якогось порушення в організмі тварини є підвищена температура. Знаючи, яка температура у здорової кошеня і як її виміряти, можна вчасно надати необхідну допомогу.\nЯку температуру у кошеняти вважати нормою?\nВідповідальний господар знаючи, яка температура у кошеняти в нормі, зможе проконтролювати його самопочуття і вчасно звернутися за спеціалізованою допомогою. Показник теплового стану організму домашнього вихованця змінюється з віком і залежить від активності способу життя. Так у новонародженого кошеняти температура не перевищує 36,5°С, а у віці старше тижні – 37,8°С. Природне підвищення температури тіла до 39,5°С відбувається у непосидючих кошенят або після активних ігор.\nКішка, як теплокровне тварина, при нормальному стані здоров’я має стабільну температуру тіла, не залежну від навколишньої обстановки. Існують фактори, що провокують природна зміна значення температури тіла у кошеняти:\nНадмірний прийом їжі.\nПідвищена рухливість і активні ігри.\nНизька швидкість адаптації організму тварини до жаркої погоди.\nПриродне підвищення температури тіла у вечірній час.\nЗміни поведінки кошеня, які повинні насторожити\nПриводом для занепокоєння і проведення термометрії, служать незвичайна поведінка маленького вихованця і характерні симптоми:\nКошеня забивається в затишне місце, де лежить нерухомо.\nЗнижений бажання є, а також повна відсутність апетиту.\nВихованець часто п’є воду.\nУ спокійному стані тварини ніс, а також подушечки лап, сухі й гарячі.\nТретє повіку помітно в стані неспання, а не тільки у сплячого кошеня.\nВихованець тремтить. Озноб – ознака можливого захворювання лихоманкою.\nПорушення травлення, що виражається в блюванні або діареї.\nВажливо! Виявивши при термометрії підвищення на один і більше градуси, вихованця слід негайно показати спеціалісту.\nРектальний метод термометрії\nЯк самостійно виміряти температуру у маленького кошеняти, який протистоїть будь-якому лікуванню? Засовувати скляний термометр в пащу небезпечно для здоров’я, тому частіше проводять термометрію ректально. Тварина, яка нервує і виривається з рук, загортають у рушник, залишаючи вільною лише задню частину тулуба. Якщо голова кошеня буде висуватися, а лапи не стиснуті, то майбутній хижак може вкусити або подряпати під час неприємної процедури. Вихованця, не проявляє занепокоєння, укладають на коліна, як варіант, ставлять на стіл або іншу неслизьку, рівну поверхню.\nПіднявши хвіст, прилад плавно, обертальними рухами вводять в анальний отвір тварини на глибину до 1,5 див. Градусник злегка нахиляють, щоб забезпечити безпосереднє зіткнення зі стінкою прямої кишки. Кінчик термометра обов’язково змащують жирним дитячим кремом або вазеліном, щоб не заподіяти кошеняті хворобливих відчуттів. Закінчивши процедуру, прилад ретельно миють з милом і дезінфікують спиртом або будь-яким одеколоном.\nОптимальний варіант для ректального методу вимірювання температури – спеціалізований електронний термометр. Градусник спочатку призначався для дітей, а тепер успішно використовується у ветеринарії, так як мінімально травмує слизову оболонку прямої кишки тварини. Визначення температури проходить максимально точно і за лічені секунди.\nЗвичайний електронний термометр так само практичний у застосуванні, здійснює термометрію протягом 10 секунд. Прилад менш зручний, більш жорсткий наконечник при необережному введення заподіює кошеняті хворобливі відчуття. Інфрачервоний вушний термометр, завдає тварині менше занепокоєння, але не дозволяє отримати досить точні свідчення.\nНе втрачає популярності для проведення термометрії традиційний ртутний градусник. Під час процедури «пацієнта» необхідно міцно тримати, щоб не травмувати тварину, розбивши скляний корпус термометра. Для отримання коректних показників, кошеня доведеться відволікати від неприємних відчуттів розмовами і ласками не менше 5 хвилин.\nЩо потрібно робити при високій температурі у кошеняти?\nГіпертермія у домашнього вихованця може бути наслідком легкого нездужання або серйозного захворювання. Показник температури тіла 40,5°С і вище, призводить до незворотних змін в організмі, тому кошеня слід відразу показати лікарю. Слід негайно доставити тварину у ветеринарну клініку, щоб своєчасно здати аналізи і провести необхідну діагностику. Зниження температури без супутнього лікування, погіршує стан хворого вихованця.\nВиявивши причину гіпертермії, ветеринарний лікар дасть рекомендації, як лікувати і знизити температуру у кошеняти. Не можна самостійно давати домашньому вихованцеві жарознижуючі препарати, створені для лікування людини, так як багато з них протипоказані тваринам. Що потрібно робити, якщо температура у кошеняти підвищена, а для жарознижуючий уколу потрібне доставка в клініку?\nПрикладаючи лід, загорнутий у ганчірочку, на згини лап і в область шиї, можна тимчасово полегшити стану пухнастого улюбленця. Замість льоду допускається використовувати тканину, змочену холодною водою. Кошеня потрібно поїти як можна частіше, щоб уникнути зневоднення організму. Якщо температура не падає нижче 40 градусів, тварині дозволяється дати половинку або четвертинку таблетки анальгіну.\nЗавдання відповідального власника стежити за здоров’ям маленького кошеня, а також вміти правильно провести термометрію. Слід негайно відвідати ветеринарну клініку при будь-якому відхиленні від норми показника температури організму пухнастого улюбленця. Своєчасно виявлена патологія або розвивається захворювання врятує здоров’я і життя улюбленого кошеня.


Зірки-привиди поставили вчених у глухий кут - Opalkova\nДодому Космос Зірки-привиди поставили вчених у глухий кут\nНові дослідження двох померлих зірок з допомогою рентгенівської обсерваторії Chandra агентства NASA принесли більше загадок.\nОб’єкти, розташовані в області під назвою DEM L316, знаходяться в 160 тис. світлових років від Землі в галактиці Large Magellanic Cloud (LMC). Ця структура утворена із залишків двох наднових зірок – гарячого газу і розкиданих частинок масивних зірок, які припинили своє існування в результаті сильного вибуху.\nВчених вразив той факт, що залишки зірок сформувалися парою. Поки у астрономів немає чіткого пояснення, яким чином це відбулося.\nРаніше вважалося, що це явище вийшло в результаті поділу однієї нової зірки на дві частини. Однак японський супутник ASCA з ренгтеновской установкою показав у 2001 році, що об’єкти мали різні складові елементи.\nДослідження, проведене за допомогою Chandra, також довело, що це залишки двох різних зірок.\nОбсерваторія, що базується в космосі, визначила, що нижня права частина містить набагато менше заліза. В ході моделювання було з’ясовано, що нижній об’єкт був створений, коли верхній шар зірки, яка за розмірами в 10 разів була більше Сонця, залишив її в результаті вибуху, внутрішній шар утворив щільну нейтронну зірку або чорну діру.\nЗа іншими припущеннями, зірка, яка вибухнула, могла виникнути як білий карлик, вона запозичила складу від свого компаньйона. Коли ж вона стала в 1,4 рази важча за сонце, зірка не могла витримати свою вагу і вибухнула, виділивши велику кількість заліза в космос.\nОднак хоча раніше і були припущення, що два об’єкти, що залишилися від зірок, тільки візуально знаходяться разом, новий вимір швидкості газу в цих двох регіонах показало, що вони розташовуються в одній області.\nПопередня статтяВчені вивели мишу, яка жила 500 млн. років тому\nНаступна статтяУ Південній Кореї створили найтонший дріт


Моя країна — Україна - 2 клас - Конспекти уроків - Комірка - Вересневий передзвін (сайт-портфоліо)\nСереда, 25.04.2018, 10:56 Ви увійшли якГість | Група "Гости"Вітаю ВасГість| RSS Головна | Мій профільРеєстрація | ВихідВхід\nТема. Моя країна — Україна.\nМета. Продовжувати ознайомлення із поняттям "наша Батьківщина", уточнити і розширити уявлення дітей про велич і красу рідної України; формувати ціннісне ставлення особистості до рідної мови, до своєї країни, почуття гордості за Батьківщину.\nОбладнання. Ілюстративний матеріал із серії "Мальовнича Україна", мультимедійні презентації "Це — моя Україна", "Київ — столиця України", набір предметних малюнків із серії «Мальовнича Україна»: кущ калини, гніздо, лелека, верба, тополя, соловейко тощо.\nТип уроку. Ознайомлення з новим матеріалом\n— Які тварини сплять взимку?\n— Назвіть зимуючих птахів.\n— Як люди допомагають тваринам взимку?\nГра-вправа "Закінчіть речення". (використання мультимедійної презентації)\nНаша країна називається ....\nСтолиця України — місто ....\nНайбільша річка України ....\n— Батьківщина — це земля, на якій ти народився, де народилися твої батьки, усі ми. Батьківщина — це твоє рідне місто чи село, вулиця, де стоїть твій будинок... Батьківщина — це рідна мова, якої навчили тебе мама й тато. Батьківщина у нас єдина, як мати. Батьківщина — це казки, які розповідала тобі бабуся, а їй розповіла її бабуся. Це зелена травичка і блакитна річечка. Це садок біля хати. Це безмежні хлібні лани. Твоя Батьківщина — це Україна. Наша країна розпросторилася на 1316 км із заходу на схід і на 893 км із півночі на південь.\n— Моя Україна — 3 чого почалась\nШирокі простори: Україна для мене?..\nПоля і левади, Чи з пісні цієї,\nДолини і гори... Що в небо злітає,\nМолитва і пісня, Чи з рідної мови,\nІ слово натхненне, — Що звуками грає,\nА чи з «Отченашу», Що звуками грає,\nЩо мати навчає?.. З тієї молитви,\n— Із пісні, дитино, Що мати навчає,\nЩо в небо злітає, Твоя Україна\nІ з рідної мови, Себе починає.\n— Україна — це наша земля, наша країна зі славною історією, народ якої протягом багатьох віків боровся за свободу й незалежність. Україна — це велика незалежна держава в Європі. Україна — це рідна мова, чарівна пісня, чудові народні традиції, мальовнича природа, талановитий народ.\n1. Робота з ілюстративним матеріалом із серії "Мальовнича Україна." (використання мультимедійної презентації)\n— Учні розглядають ілюстрації, розповідають, що на них зображено. Підсумовуючи, вчитель каже:\n— Гарний наш рідний край, бо має і високі гори, вкриті зеленими лісами, і бистрі ріки, і безмежні урожайні поля, і заквітчані луги, мальовничі села і міста, і все, чого лиш душа бажає.\n— А зараз ми з вами спробуємо створити картину одного з куточків рідного краю.\nУчитель на динамічній таблиці "Це — моя Україна" виставляє по черзі (в прорізи) предметні малюнки із зображеннями верби, калини, лелеки, соловейка і т. п.\nУчні коментують. Наприклад: "Це — гніздо. Я кладу його на дах хати. У гніздо посаджу лелеку" і т. д. Учитель біля річки "садить" кущ калини і говорить:\nА калина біля броду Білі квіти розпускає. На свою чарівну вроду Задивляється у воду, Соловейка виглядає. (Діти "садять"на кущ соловейка).\n— На Україні калина завжди росла біля хати. У народі було прийнято садити кущ калини, коли народжувалася в сім'ї дитина.\nПогляньте, діти, яка красива вийшла картина.(використання мультимедійної презентації) Така ж багата і красива наша українська земля. Послухайте легенду про те, як же виникла наша країна.\nОт вони й прийшли до Бога, а він у цей час молився, і вони не сміли йому щось сказати. Стали чекати. По якійсь хвилі Бог обернувся, сказавши, що вони чемні діти, хороші. Дізнавшись, чого прийшли до нього, запропонував їм чорну землю. «Ні, — відповіли наші предки, — там уже живуть німці, французи, іспанці, італійці». «Ну, тоді я вам дам землю ту, що залишив для раю, там усе є: річки, озера, ліси, степи. Але пам'ятайте, якщо будете її берегти, то вона буде ваша, а ні — ворога».\nПішли наші предки на ту землю, оселилися і живуть до сьогоднішнього дня. А країну свою назвали Україною.\nОсь як про неї розповідає український поет А. Камінчук.\n3. Робота з підручником (с. 46)\n— Як ми повинні ставитися до своєї рідної України? Як про це сказано у вірші?\n4. Бесіда про рідну мову, про незалежність України\n— Послухайте вірш Марії Хоросницької і скажіть, що мати наказувала своєму синові.\nщоб у серці ти зберіг."\nЯкою мовою мама вам співала колискову пісню?\nчебрецевим і суничним літом ... (М. Сингаївський).\n(Звучить пісня у виконанні гурту «Соколи» «Мова колискова»)\n— Ми з вами одержали в спадок сучасну українську літературну мову — багату, розвинену, гнучку, красиву, мелодійну. Нею можна висловити все: від найскладніших і найновіших наукових відкриттів до найвеселіших віршів, пісень і оповідань.\nНе шкодуйте часу і зусиль для вивчення своєї рідної мови. Мова — наш вірний друг і помічник протягом усього життя.\nЗапам'ятайте! 16 липня 1990 року Верховна Рада України прийняла Декларацію про державний суверенітет України, за якою українську мову визначено державною.\nДекларація — заява одного чи кількох урядів, що доводить до загального відома важливу міжнародну подію, закон тощо.\nСуверенітет — незалежність і самостійність у внутрішніх і зовнішніх справах. (Учитель пояснює дітям терміни у доступній формі.)\n— Наша Україна — вільна держава. Але стала вона такою зовсім недавно, в 1991 році. Сотні літ боролися українці за свою незалежність. Часто віддавали за неї своє життя. І завдяки героїчній боротьбі перемогли.\n— Послухайте кілька віршів українських поетів про світлу, щиру любов до своєї рідної землі — до України. (Діти читають вірші, підготовлені заздалегідь.)\nУ мене є єдина .\nКраїна — Батьківщина.\nРадію і бажаю,\nА ще й розцвітала.\nА як називається, — ти не забудь!\nДолинами та кручами\nНесе свої пишні води\nІсторія жива мого народу.\nПрекрасна наша і могуча\nРіка надзвичайної вроди,\nОспівана в піснях мого народу.\nЯк Україна ,- в світі нема.\n6. Бесіда про Київ\n— Назвіть міста України, які ви знаєте.\n— А як називається головне місто нашої країни?\nГоловне місто країни — це столиця. Столиця України — Київ. В давнину в Києві жив князь Кий зі своїми братами Щеком і Хоривом і сестрою Либідь. Вони збудували це місто. А назвали на честь старшого з братів — Кия.\n(Використання мультимедійної презентації)\nКиїв — це дуже давнє і мальовниче місто. Воно потопає в зелені парків і садів, невпинно росте і оновлюється. Найголовніша вулиця Києва — Хрещатик. Розкинувся Київ на берегах Дніпра.\n— Послухайте вірш про Київ і скажіть, яке дерево є символом нашої столиці.\nНад ним хмарки, немов пір'їни.\nЯк вільне серце України (А. Камінчук).\n— Про які визначні місця та пам'ятники Києва йдеться у вірші?\nБесіда за ілюстраціями підручника та альбомом "Київ — столиця України" (с. 47) про визначні місця Києва, його пам'ятники.\n— Я — Київ, столиця України. Збудований славним Києм, півтори тисячі років височію над Дніпровими кручами.\n— А мене звали Київець. Я також був збудований Києм, але вже на Дунайському березі. На жаль, я не зберігся до днів сьогоднішніх, про мене лиш свідчить давній літопис.\n— Вітаю вас, браття-міста! Це я, озеро Кийове. Я гойдаю хвилі біля міста Лобні, неподалік від Москви.\n— Я також озеро! І мене теж Кийовим звати. Тільки моя Батьківщина — Балкани. Голубію неподалік Адріатичного моря. На відміну від свого підмосковного побратима, ніколи не замерзаю.\n— Почуйте мене! Це говорю я, Кий-острів. Я — на самісінькій Півночі, в Архангельській області. Гучними дзвонами славився в давнину. їх умілі майстри на моїй землі відливали.\n— А я — Кийовське поле, що поблизу села Кийов, за Карпатськими горами.\n— Я — кубанська земля! Після того, як царські війська Запорізьку Січ зруйнували, я козацтву притулок дала. Розселилися тут запорожці, а станиці свої рідними йменнями нарекли: Київ, Київка, Київське.\n— Я — край цілинний. І тут є містечка і села, на честь славного Кия названі.\nПриамур'я! Сибір! Ми теж бережемо ім'я Кийове! (З журналу "Пізнайко").\n1. Робота в зошиті (с. 46-47).\nЗавдання 1. Прочитайте і скажіть, як ви розумієте ці слова.\nЗавдання 2. Розфарбуйте малюнок.\nМоя Батьківщина — ....\nНайбільша річка України — ....\nЗавдання 4. Поміркуйте і з'єднайте частини речень.\nПереглядів: 7611 | Завантажень: 0


Казахстанські компанії не хочуть інвестувати в освіту | Шалена реальність\n← Медведев пообіцяв розібратися з безладами в Москві\nМедведев: Грузія навряд чи щось отримала, вийшовши з СНД →\nР.Алшанов: Ми готові формувати програму навчання так, щоб після дипломовані фахівці могли швидко працевлаштуватися. Але компанії не йдуть на контакт з учбовими закладами\nНайчастіше вітчизняні вузи отримують держзамовлення, ніж замовлення від бізнесу на підготовку фахівців. Про це кореспондентові Vesti.kz розповів президент Асоціації виклик Казахстану Рахман Алшанов.\nМи готові формувати програму навчання так, щоб після дипломовані фахівці могли швидко працевлаштуватися. Але компанії не йдуть на контакт з учбовими закладами, – підкреслює співбесідник.\nУ приклад Алшанов привів досвід Заходу, де малий бізнес купує спеціалізоване устаткування для вузів, аби готувати студентів згідно своєї потреби. У США діє порядка чотири тисячі університетів при компаніях. Наші такого собі дозволити не можуть, внаслідок того, що малий бізнес Казахстану не упевнений в своєму майбутньому, – додає він.\nЯк вважає сам бізнес, на ринку не вистачає кадрів з технічною освітою. А матеріально-технічна база у вузах не дозволяє готувати нові кадри. Згідно інформації міносвіти, економіка республіки вимагає додатково 100 тисяч працівників технічної і обслуговуючої праці.\nКомпаніям, яким потрібні висококваліфіковані фахівці звертаються в ректорат університетів. На нашому досвіді, дві національні компанії робили замовлення на підготовку студентів. Наприклад, нафтовики виділили цього року близько 400 грантів, – говорить Алшанов.\nНагадаємо, в Казахстані збільшується попит на технічні спеціальності. Згідно даним Асоціації вузів Казахстану, професії нафтовиків, газівників і IT фахівців студенти стали вибирати частіше. 15 тисяч грантів від держави цього року виділено на технічні спеціальності, а на гуманітарних всього 400 грантів.


Дизайн группа "Колибри", поліграфія Києва | Послуги в Києві\nДизайн группа "Колибри" - інформація про заклад, контакти та відгуки відвідувачів, все на тему: поліграфія Києва\nЯкщо вас цікавить Дизайн группа "Колибри", перегляньте повну інформацію про заклад на цій сторінці. Також не забувайте, що все пізнається в порівнянні. Ви можете переглянути не тільки розділ Послуги в Києві, але й деталізувати запит, вибравши тільки поліграфія. А якщо вам є що сказати про Дизайн группа "Колибри", напишіть свій коментар чи проголосуйте через систему голосування, щоб іншим відвідувачам було простіше вибрати поліграфія до душі.\nГоловна » Послуги » Поліграфія в Києві » Дизайн группа "Колибри"\nДизайн группа "Колибри" на карті Києва\nКоментарі користувачів: Дизайн группа "Колибри"\nЯкщо вам є що сказати про цей заклад, ви можете залишити відгук в системі коментарів. Будь ласка, залишайте тільки обгрунтовані відгуки, щоб інші відвідувачі, яким на даний момент цікава інформація про компанію Дизайн группа "Колибри", змогли прочитати конструктивні думки.\nЩоб прокоментувати дизайн группа, реєстрація не потрібна. Напишіть своє ім'я, імейл (за бажанням) і сам текст відгуку. Нагадуємо, що відгуки по компанії Колибри, які будуть необгрунтованими, з використанням нецензурної лексики і т.д. можуть бути видалені модератором порталу без повідомлення автора.


BMW заново винайшла кермо - Auto24\n4 серпня 2020 , 14:14\nЗображення з патентної заявки демонструють концепцію керма-джойстика, схожого на штурвал літака.\nТаке кермо призначене для автомобілів з системою автономного управління. Коли водій передає керування автопілоту, кермо ховається у передню панель.\nТакож цікаво: Нова платформа PSA забезпечить пробіг електромобілів до 650 км\nУ патентному відомстві Німеччини виявили зображення незвичайного рульового контролера компанії BMW. У документі зазначено, що кермо, котре нагадує джойстик, дістанеться “частково автономним автомобілям”. Пристрій описується, як “рульове руків’я”, котре для зручності можна прибирати, при задіяному автопілоті. Судячи з зображень, на штурвал передбачається перенести управління селектором передач.\nФото: концептуальне кермо та прототип BMW Vision Next 100 / BMW\nУ березні BMW запатентувала інше кермо, також призначене для машин з автопілотом – рульове колесо, котре змінює форму, при переході з автономного режиму управління на ручний. У компанії вважають, що трансформація керма зможе швидше привернути увагу водія в екстреній ситуації, ніж візуальні попередження.\nФото: BMW iNEXT / BMW\nНаступного року баварці сподіваються вивести в світ електрокар iNEXT, котрому обіцяний третій рівень автономності. Автомобіль зможе самостійно пересуватися по автомагістралях, проте водій повинен бути готовий у будь-який час втрутитися в управління.\nДивіться також: Yamaha почала продавати потужні електромотори для авто та мотоциклів\nBMW Автопілот Автотехнології Новини Фото


▪ Дмитро Крапивенко 17 липня, 2014\nКоли стоїш на Майдані й дивишся навколо себе, на сцену, де виступають оратори, постійно ловиш себе на думці: скільки цікавих, оригінальних людей навколо, от якби вони були у владі, ми давно жили б в іншій країні! Потім дивишся на професійних політиків, особливо тих, що від виконавчої влади, і думки йдуть в інший бік: який навіжений професор клонує цих андроїдів, що дивляться порожньо-брехливими очима, говорять позавчорашніми штампами й старанно імітують діяльність. Для деяких громадян перехід від Майдану до крісла в Кабміні (ОДА, РДА тощо) у часі та просторі виявляється зовсім мізерним, але він здатний змінити людину в найдивовижніший спосіб. Так, що Франц Кафка позаздрив би такому сюжетові.\nГоді дивуватися, що вчорашній «польовий командир» змінює камуфляж на діловий костюм, щетину на ідеальну поголеність, а спортивний наплічник на діловий портфель. Інша річ – особиста комунікативна позиція. І після Помаранчевої революції, і після останнього Майдану метаморфоза активіста в чиновника починається зі зміни номера особистого мобільного. Такий дрібний крок багато чого пояснює: людина нового рівня не стане, як казав Свирид Голохвастов, «водиться лишь бы с кем». На підсвідомому рівні українці все ще сакралізують владу. Друзі-знайомі-родичі часто вважають, що мають право використати «свою» людину серед чиновників. Не обов’язково навіть із корупційною метою – механізми нашого держапарату такі, що дзвінок згори дасть змогу виконати цілком законні вимоги громадян, які в пошуках правди долають кілометри коридорів і години в чергах. Але питання – чи схоче новоспечений чиновник бодай сприяти вирішенню цих проблем. Краще змінити номер і додавати собі в телефон нові «корисні» контакти, лімітуючи ті, що з минулого.\nЧитайте також: Революція місцевого масштабу: «І маленьких януковичів поскидаємо»\nЩе одна ознака фільтрації минулого – раптовий брак часу. Феноменально: на Майдані такий лідер цілодобово з кимось спілкувався і всюди встигав. У чиновницьких кабінетах свій ритм життя, людям поза «Замком» це збагнути важко.\nТі, хто йде із серйозними реформістськими намірами з Майдану у владу, як правило, мріють про масштабну діяльність – змінити якщо не все життя, то якусь вельми важливу його галузь. І ось тут починається «Процес» – десь бракує повноважень, десь саботують на місцях, десь не вистачає грошей, десь досвіду і знань. Формується набір чиновницьких відмазок: та я хотів змінити, але хто ж мені дасть, та як міняти з такими (?!) людьми, ну це ж у Європі, а в нас менталітет не той... Ну й, звісно, є давня перевірена традиція звинувачувати в усьому попередників, мовляв, ті все розікрали, розвалили, нам би тепер докупи зібрати.\nДалі наступна метаморфоза. Розчарований в ефективності державних механізмів чиновник «активістського» походження переживає наступні зміни. Індивідуальне покращення бачиться так: чиновницьке черевце чи, навпаки, витончені непосильними фітнес-вправами форми, доглянуте косметологами обличчя, бренди в одязі. Життя вдалося. Є й авто бізнес-класу, і маєток. Дружина (чоловік) мають бізнес – усе задекларовано. Неважко відгадати запитання-виправдання для особливо допитливих людей із минулого: «А ти що зробив для держави?!». До власних заслуг при цьому зараховуються численні прожекти, нереалізовані в силу багатьох обставин – перелік чиновницьких відмазок додається.\nЧитайте також: Життя після Майдану\nТакий алгоритм метаморфоз майже безвідмовно працював із героями Помаранчевої революції – варто згадати хоча б колишнього лідера «Пори» Владислава Каськіва, що прийшов у політику фактично з Майдану, від громадського сектору й зробив карколомну кар’єру, апогеєм якої стало підписання «контракту» про будівництво LNG-термінала з лижним інструктором. Приклад непоодинокий, але чи не найяскравіший. Така доля може спіткати багатьох активістів Євромайдану, якщо влада й надалі залишатиметься недосяжним сакралізованим «Замком».\nДе чия квота?\nВ Україні роками повторювали мантру про те, що у владі мають бути нові обличчя, себто незабронзовілі партії і молоді за віком люди. Такий суспільний запит заходилися задовольняти численні політтехнологічні проекти а ля «Команда озимого покоління» чи «Україна – вперед!» Наталії Королевської. А чого варта «молода команда Леоніда Черновецького», яка привнесла чимало інновацій у корупційне життя столиці.\nСоціальна, вікова чи будь-яка інша належність не гарантує, що той чи той політик із відповідною якістю виконуватиме свої обов’язки у владі. Згадаймо зовсім недавню історію – призначення уряду на Майдані. Процес «волевиявлення» там був приблизно як на розважальній передачі, де переможця визначають на слух, за кількістю оплесків. Ба більше, несхвалення чи брак аплодисментів не завадив тодішній опозиційній трійці призначати міністрів за власними квотами.\nБула ще й так звана квота Майдану. Їй не дісталося поважних і впливових посад, хоча знову ж таки на слух усе звучало переконливо: люстраційний комітет очолив Єгор Соболєв, Тетяна Чорновол стала урядовим уповноваженим з питань антикорупційної політики. Майдан часто називають зародженням громадянського суспільства. Ані Чорновол, ані Соболєв до своїх призначень не очолювали численних громадських організацій, їм немає перед ким, за великим рахунком, звітувати за свою діяльність. За ними, як і за рештою активістів, що прийшли у владу, просто нікому наглядати. Тому й ризик того, що вони «впишуться» в систему, залишається доволі великим.\nВодночас у політика-активіста є й інша спокуса – вдатися до отаманщини, створити під себе загони «гвардійців кардинала», діяти за принципом революційної доцільності й на кожну спробу надати діяльності такого чиновника законного вигляду, відповідати гнівними викриками про те, що заважають викривати злочинні схеми, породжувати чвари у владі й плекати своє політичне его до найближчих парламентських виборів. Знову таки цей сценарій цілком можливий, коли немає контролю з боку суспільства і вчорашній активіст діє на власний розсуд зі шматком саркалізованої влади, що потрапив йому до рук.\n«Квота Майдану» в широкому розумінні цього слова – це не одинокі чиновники, яких вир історії виніс на керівні посаді, це певний суспільний прошарок, який зараз помітний на магістральних напрямах українського життя. Це добровольці на східному фронті, волонтери, що, по суті, замінили собою зруйновану і корумповану тилову службу наших силових структур, сім’ї, що приймають у себе переселенців із зони бойових дій. Звернімо увагу: без жодних повноважень, посад і державного фінансування! Підприємець, що формує колону автомобілів зі спорядженням для наших військових, доставляє вантаж до кінцевого пункту призначення і без втрат вертається назад, де-факто вже є державним управлінцем, який виконує важливе завдання з підтримання обороноздатності. Ці люди не поспішають у кабінети в держустановах, але краще за будь-якого можновладця знають реальні потреби нашого війська на Донбасі. Але вони є реальною «квотою Майдану», і саме вони можуть замінити іржаві, застарілі механізми держуправління на сучасні й ефективні. У який спосіб: безпосередньою участю в органах законодавчої чи виконавчої влади, у лавах дієвих громадських організацій, при погонах у силових структурах – це справа індивідуальна. Країна без них уже не обійдеться.\nквота Майдану, вимоги Майдану, громадянське суспільство


Trat - Туристичне Управління Таїланду\n229 435 чол.\nТрат — провінція на сході Таїланду, розташована приблизно за 315 кілометрів від Бангкоку. Ця невелика провінція межує з Камбоджею, з хребтом Хао Бантхат, що створює природний кордон між двома країнами. У провінцію входять 52 великих і малих острови; деякі з них є популярними туристичними напрямками.\nПогода в і навколо Трата дуже приємна і комфортна, з теплою температурою протягом року. Регіон знаходиться під впливом північно-східних і південно-західних вітрів, які іноді обмежують морський транспорт на шляху до найбільш відвідуваних островів, особливо з травня по жовтень, коли південно-західний мусон посилюється. Протягом цього періоду західне узбережжя може бути вологим і бурхливим, а іноді непридатним для поромів і невеликих суден для підйому якоря. Проте, Ко Чанг популярний увесь рік, і відвідувачі можуть спокійно і безпечно відвідати острів через звичайні поромні маршрути.\nПровінція служить основним регіоном плодівництва, рибальства і видобутку дорогоцінних каменів.\nТуристи захоплюються білими, піщаними пляжами і недоторканими кораловими рифами. Всі бажаючі можуть помилуватися чудовими пейзажами і відпочити на пляжах від міської суєти.\nМісто Трат, столиця провінції, є відправним пунктом на острів Ко Чанг, а також для виїздів на ринки дорогоцінних каменів.\nЧерез жваву камбоджійську і прибережну торгівлю у Траті знаходяться найбільші ринки в усьому королівстві Таїланд.\nЗавдяки багатим природним ресурсам, гарним пам’яткам і щоденним комерційним рейсам, Трат став популярним напрямком в Таїланді.\nМеморіал героям військово-морської битви розташований неподалік від села Лаем Нгоп і має побудовану у вигляді корабельної рубки будівлю Музею тайського військово-морського флоту, верх якого прикрашений статуєю адмірала Апхакона, якого в Таїланді шанують і називають «батьком флоту».\nОстрів Лаоя, розташований у мальовничій затоці Салак Пет, є одним з найгарніших островів архіпелагу Ко Чанг. Джунглі тут зустрічаються з морем. Ці невеликі острівці дивують мандрівників своїми протяжними білосніжними пляжами, блакитною водою і незайманою цивілізацією природою. До речі, принцеса Таїланду вважає за краще відпочивати саме в цих місцях. До послуг туристів тут надається оренда каяків, прогулянки джунглями, рибалка з використанням досить екзотичних снастей. Можна також відправитися на сноркелінг (підводне плавання з маскою і трубкою) або просто відпочити на пляжі. Острів Лаоя — дійсно дивовижне за красою місце.\nОстрів Нгай (Koh Ngai)\nОстрів Нгай розташовується навпроти найбільш південної частини острова Чанг. Зовні він виглядає як два крихітних острівці, між якими насипано величезний пагорб піску — це місцевий піщаний пляж. Ландшафт острова дуже мальовничий і має дві паралельні гори, які утворюють невелику затишну затоку. Це зовсім дивне, розкішне і місце де можна сховатися від штормів або безтурботно провести кілька днів.\nБудучи третім за величиною островом в архіпелазі, Ко Мак має досить плоский ландшафт, тому ним спокійно можна переміщатися пішки, або велосипедом. До того ж, він не зіпсований величезними натовпами туристів, тому поки що тут спокійно. Серед розваг, якими тут можна себе зайняти, крім пляжного відпочинку і романтичних прогулянок серед кокосових пальм, яких тут налічується близько 10 тисяч — риболовля, дайвінг, а також короткі подорожі на довколишні маленькі острівці. На острові можна зупинитися на ніч — тут є затишні готелі різних цінових категорій. Крім усього іншого на острові є власний ринок, поліклініка, інтернет-кафе, магазини.\nВодоспад Нам Ток Клонг Чао\nВодоспад Нам Ток Клонг Чао розташований на острові Ко Куд і є дуже живописним місцем у регіоні. Водоспад знаходиться у самому центрі острова посеред масиву тропічних джунглів. Для того, щоб дістатися до місця, необхідно пройти туристичною стежкою, що проходить лісом від самого узбережжя Андаманського моря. Крім того, до Нам Ток Клонг Чао можна приплисти човном або на каяку, минаючи мальовничі зарості бамбука. Водоспад складається з трьох порогів, за якими вода тече вниз у невелике прозоре озеро, що прекрасно підходить для купання. Вода тут настільки чиста, що в озері живуть риби, які буквально вистрибують з води, яка піниться біля основи водоспаду. Нам Ток Клонг Чао став дуже відомим на початку XX століття, коли його відвідав король Сіаму Рама VI, видатний політик і дипломат, близький друг російського імператора Миколи II. З цього часу на далекий острів Ко Куд почали приїжджати туристи і мандрівники.


Запалення легенів у дітей - інфекційне захворювання органів дихальної системи, що вимагає лікування під наглядом лікаря\nЗапалення легенів у дітей: симптоми і лікування новонароджених і малюків\nСимптоми у дітей від 1-3\nЗапалення легенів — гостре інфекційне захворювання органів дихальної системи. Запалення легенів у дітей може бути первинним і розвинутися самостійно або ж вторинним, тобто розвинутися як наслідок іншого інфекційного захворювання, перенесеного раніше, наприклад гаймориту або грипу.\nЗахворіти цією інфекцією може дитина будь-якого віку, навіть тільки що народився. В наші дні існує безліч лікарських засобів для лікування цієї недуги, тому захворювання можна назвати не стільки небезпечним, ніж кілька десятків років тому.\nПроте розслаблятися не варто, так як пневмонія — це важка хвороба, яку треба вчасно і грамотно лікувати, щоб не довести до летального результату.\nПричиною захворювання можуть бути бактерії, віруси, грибки і всілякі паразити. В легких дитини ці організми виявляються за допомогою дихання.\nГоловними факторами захворювання є вірусні інфекції, в результаті яких імунітет дитини стає слабким.\nРеспіраторні інфекції збільшують кількість слизу та зменшують їх бактерицидність, також повітря потрапляє в легені не такий чистий і вологий. Все це вбиває епітеліальні клітини і знижує імунітет малюка, завдяки чому всі мікроби і віруси спокійно проникають у дихальні шляхи, що призводить до запального процесу в легенях.\nПри зараженні, легенів з’являється набряк дрібного бронха, з-за чого повітря погано надходить в організм. А саме тут відбувається процес обміну кисню і вуглекислого газу. Процес газообміну може і кисень надходить до внутрішніх органів в недостатній для нормального функціонування кількості.\nЛікар, який визначив у дитини запалення легенів, повинен обов’язково визначити форму і тяжкість захворювання. Тільки так можна призначити адекватне лікування, яке дасть результати і полегшить процес лікування.\nЗапалення буває декількох видів:\nКрупозне — уражається одна легеня. Може бути лівостороннім або правостороннім. У малюка відразу ж підскакує температура до 39-40 градусів. В області легкої і живота відчувається біль, з’являється вологий кашель з мокротами, по тілу виявляються червоні висипання;\nОсередкове. Діагностується у дітей у віці 1-3 років. Вражає всю площу легені. Ця форма вважається вторинною і з’являється в результаті перенесеного бронхіту. Першими симптомами вважається висока температура, сухий і глибокий кашель. Даний вид захворювання можна вилікувати тільки тривалим прийомом необхідних препаратів. Лікування триває 2-3 тижні;\nСегментарне. Частково вражає легке дитини. При цьому дитина не хоче їсти та грати, погано спить, з’являється температура 37-38 градусів. Кашлю може і не бути, з-за чого часто такий вид хвороби важко виявляється з перших днів появи;\nСтафілококове. Цим видом інфекції заражаються новонароджені та немовлята до одного року. Основними симптомами вважається задишка, блювання, кашель і хрипи при важкому диханні. ШОЕ і лейкоцитоз в аналізі крові буде вище норми. При своєчасному і правильному лікування хвороба почне відступати через 1,5 — 2 місяці. Після цього малюк проходити 10-ти денну реабілітацію.\nЗапалення легенів: симптоми у дітей від року до трьох\nЗа статистикою, запаленням легкі найчастіше страждають діти. Все це пояснюється слаборозвиненою дихальною системою у дітей до трьох років. Вага органи малюка ще тільки формуються і розвиваються, тому не можуть в повній мірі чинити опір інфекціям. У дітей до трирічного віку легенева тканина ще не зріла, дихальні шляхи маленькі й вузькі, а слизові оболонки насичені кровоносними судинами, з-за чого миттєво набрякають в результаті інфікування, що призводить до погіршення вентиляції легенів.\nЦікаве по темі: Феокарпин при мастопатії: в чому користь і як приймати БАД?\nКрім того, війчастий епітелій ще не може швидко видаляти мокротиння, якої при захворюванні стає більше в кілька разів. В результаті інфекція спокійно проникає в організм, осідає в органах і розмножується, приводячи до сильного запалення.\nПро запаленні легенів батьки можуть здогадатися за певними ознаками і симптомами. Якщо хвороба не відступає, а, навпаки, набирає сили. Якщо імунітет дитини слабшає з кожним днем і всі проведені лікувальні процедури не призводять до бажаного результату, необхідно терміново показати дитину лікарю і задуматися про серйозне лікування.\nНе варто в таких випадках займатися самолікуванням і ризикувати здоров’ям і життям малюка. Це може тільки погіршити стан дитини, а час для швидкого і безболісного лікування буде втрачено.\nСимптоми запалення легенів у дітей у віці двох і трьох років проявляються однаково.\nБатьки повинні визначити їх у найкоротші терміни і терміново викликати лікаря додому.\nПротягом 3-5 днів від початку розвитку простудного захворювання або грипу, стан дитини не поліпшується, постійно скаче температура і посилюється кашель.\nДитина відмовляється їсти, погано спить, вередує і не хоче нічого робити близько тижня після початку хвороби.\nОсновним симптомом вважається сильний душить кашель.\nТакож може бути задишка і невелика температура, що свідчить про запальний процес в маленькому організмі.\nДитина починає часто і інтенсивно дихати, однак не може нормально вдихнути повітря.\nДіти 1-3 років повинні робити 25-30 вдихів, в більш старшому віці-норма скорочується до 25 вдихів в хвилину.\nПри запаленні легенів дитина дихає частіше звичайного. Спостерігається кашель, нежить, температура і блідість. Якщо більше трьох днів поспіль тримається висока температура, необхідно приймати жарознижуючі препарати.\nЗапалення легенів: симптоми пневмонії у немовлят\nМама повинна постійно стежити за станом свого малюка, так як запалення легенів у новонароджених проявляється відразу ж і це буде видно по поведінці дитини.\nЯкщо малюк весь час пхикає, веде себе мляво і байдужий до навколишнього світу або весь час плаче, не хоче їсти і при цьому до малюка підвищується температура, варто показати дитину лікарю.\nНайчастіше пневмонію діагностують у малюків, які перебувають на штучному вигодовуванні. А також цієї хвороби схильні малюки з діатезом, рахітом та іншими хворобами. Основні симптоми, що свідчать про запалення легенів у немовлят:\nТемпература. У перший рік при пневмонії температура може бути не високою, на відміну від дітей більш старшого віку. Вона може триматися в межах 37 градусів, іноді підвищуючись до 37,5 градусів. До того ж температура в цьому віці не буде свідчити про тяжкість захворювання;\nНеприродна поведінка. Малюк поводиться неспокійно, погано реагує на оточуючих, відмовляється від їжі і грудей, у сні весь час крутиться і плаче. Також може початися блювота, пронос, нежить і сильний кашель;\nДихання. Малюкові стає боляче дихати. При кашлі виділяються гнійні і слизові освіти. З’являється задишка і прискорене дихання. Іноді з носа і рота можуть йти пінисті виділення.\nНорма у новонароджених становить 50 вдихів в хвилину. Від двох місяців до року діти роблять 25 -40 вдихів. Якщо кількість вдихів стає більше, у малюка може бути пневмонія.\nТакож можна спостерігати, як під час дихання у дитини втягується шкіра. Зазвичай це відбувається з боку хворого легкого. Для цього треба роздягнути дитину і подивитися, як веде себе шкіра між ребрами;\nЦіаноз носогубного трикутника. Цей симптом проявляється посинінням шкіри над верхньою губою і під носиком. Особливо шкіра синіє під час годування груддю.\nДітей до трьох років, у яких діагностували запалення легень, можуть лікувати як в лікарні, так і вдома. Все залежить від ступеня тяжкості захворювання і стану маленького пацієнта.\nЛікар повинен виявити вид пневмонії, на підставі чого будуть визначені ризики появи ускладнень.\nЗапалення легенів у дітей можна лікувати в домашніх умовах, якщо у малюка відсутній інтоксикація організму, не порушене дихання і робота внутрішніх органів.\nКрім цього лікар повинен бути впевнений, що умови проживання дитини будуть сприятливими для його лікування та не спровокують ускладнень.\nПри цьому лікар повинен приходити до хворого кожен день, поки стан малюка не можна буде назвати задовільним, але стабільним. Якщо покращене стан дитини тримається кілька днів, доктор може приходити до хворого один раз 2-3 дні.\nЛікування новонароджених і дітей до 3-х років має проводитися в стаціонарі. Також під постійним наглядом лікарів повинні бути діти з дихальною недостатністю, рахітом, імунодефіцитом. Термінової госпіталізації піддаються діти, у яких не спостерігається поліпшень протягом 1-2 діб з моменту лікування.\nДітям з пневмонією призначають постільний режим в провітрюваному приміщенні з вологість повітря 50-60%.\nТулуб і голова дитини в горизонтальному положенні повинні підніматися.\nНеобхідно багато пити, щоб кров разжижалась і утворювалася мокрота, яка виводить з організму всю інфекцію.\nПризначається комплексне лікування, основу якого складає антибактеріальна терапія.\nПеред призначенням антибіотиків, необхідно визначити наявність алергічних реакцій на який-небудь вид лікарських препаратів у малюка і його близьких родичів. Спочатку вибирається антибіотик широкого спектра дії, що дитина буде приймати до тих пір, поки не будуть отримані всі результати аналізів і не буде визначений збудник і вид захворювання.\nЗазвичай курс прийому антибіотиків становить 7-10 днів. При важких формах курс може бути продовжений. На додаток виписуються протигрибкові засоби та пробіотики з вітамінами для підтримки організму і підвищення імунітету.\nЦікаве по темі: Харчування при панкреатиті підшлункової залози: меню, список дозволених продуктів\nЯкщо антибіотики не покращують стан хворого протягом двох днів, препарат терміново міняють на інший. Після того як температура спаде і перестане підвищуватися, також зменшиться задишка і хрипи під час дихання, лікування продовжують ще кілька днів. Прийом антибіотиків припиняють тільки після повного одужання дитини.\nДля того, щоб мокрота добре відходила з організму малюка, застосовують стимулюючі та откашливающие засоби, завдяки яким бронхіальний секрет розріджується і виводиться з організму.\nДля цього застосовують рослинні, синтетичні і напівсинтетичні медикаменти, основу яких складають лікарські рослини.\nТакож можуть бути призначені жарознижуючі засоби:\nМалюкам до 3-х місяців при температурі 38 градусів і фебрильними судомами;\nПри температурі 39-40 градусів;\nПри токсикозі і поганим станом дитини.\nПісля вилікування від важкого захворювання починається процес реабілітації, під час якого дитині призначають лікувальну дихальну фізкультуру, теплі інгаляції і масаж грудної клітки.\nЛікар обов’язково повинен стежити за станом малюка і його внутрішніх органів. Після одужання треба здати необхідні аналізи, щоб визначити необхідність прийняття медикаментів для відновлення нормального функціонування всіх органів дитини. Протягом року малюк повинен щомісяця відвідувати педіатра.\nКожен рік, згідно зі статистичними даними, 150 мільйонів дітей у віці 1-5 років і молодше, страждають такою недугою, як запаленням легенів. З них 70% всіх випадків пов’язано з вірусами, які можна лікувати без антибіотиків, 20% заражається бактеріями, і лише 10% з усіх виявлених захворювань потребують лікування в стаціонарі.\nЛікар може визначити наявність пневмонії у дитини за основними ознаками, результатами аналізу крові і рентгена легенів. І в першу чергу треба визначити збудника захворювання. Доктор Комаровський стверджує, що запалення легенів у дітей не обов’язково лікувати в лікарні.\nМедична допомога необхідна тільки в разі поганого стану дитини і якщо він починає задихатися. Є специфічні симптоми, при яких негайно треба звертатися до лікаря.\nДоктор Комаровський виділяє декілька:\nБудь простудне захворювання, яке триває більше тижня;\nПриступи кашлю при глибокому диханні;\nЗадишка і відсутність ефекту від жарознижуючих засобів.\nЯк виявляється, колоти уколи потрібно не завжди. Існує безліч аналогів в сиропах і таблетках, які діють ефективно. Тому, якщо дитина може ковтати таблетки, не обов’язково робити їй уколи.\nДля профілактики захворювання дитина повинна жити і розвиватися у нормальних умовах, харчуватися збалансовано і частіше гуляти на свіжому повітрі.\nЯкі вітаміни обов’язково потрібно брати для зростання грудей\nКоректор форми соска: принцип дії і противопказания\nЯкий масаж для збільшення грудей може справити найкращий ефект


Porsche Cayenne і Macan отримають версії купе - 24 Канал\n13 грудня 2017, 15:53 Читать новость на русском\nЗараз Porsche розглядає можливість випуску кросоверів в кузові купе. Генеральний директор компанії, Олівер Блюм (Oliver Blume) недавно підтвердив, що остаточне рішення з цього питання буде прийнято в наступному році. "Майбутнє обіцяє нам такі можливості, але прийняття подібних рішень залежить від передбачуваних обсягів продажів". Далі він сказав, що компанія дуже ретельно аналізує кожен сегмент, в який хоче увійти, і використовує нові можливості, як тільки вони з'являються.\nЧитайте також: Які авто увійшли в ТОП-найдорожчих кросоверів в 2017 році\nОчевидно, що попит на версії купе Cayenne і Macan існує. Передбачається, що Macan Coupe можна випускати на ринок вже в 2021 році, поєднуючи цю подію з появою абсолютно нової електричною силовою установкою.\nГоворячи про електромобілі, топ-мененджер компанії підтвердив, що Porsche оголосить про своє екологічно чистому транспортному засобі в першій половині 2018 року. Очікується, що це буде Macan EV.


Уроки Орди - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nВолодимир КОЛЮБАКІН 19 сiчня 2019\nЗа традицією, вживаємо слово «орда» у суто негативному контексті — як безладне, свавільне й беззаконне юрмище. Насправді ж історія свідчить інакше: Золота Орда була першою у світі державою, яка жила за конституцією — це була славнозвісна Велика Яса Чингізхана.\nНайцікавіше, що й сам хан, хоч мав фактично необмежену владу, за свідченнями середньовічних істориків, був прикладом чіткого дотримання законів, які сам встановив. Інша річ, що ці закони здаються нам незвичними і надмірно жорстокими. Так, ординці знали лише два види покарань: за легші провини — тілесні кари, за тяжкі злочини — смерть. Це зрозуміло: у кочовиків з їхнім способом життя в’язниць не могло бути.\nА щоб збагнути сенс деяких їхніх законів, спробуймо зрозуміти мораль Орди. Вона ґрунтувалася на принципі колективної відповідальності: за провину одного воїна карали весь десяток, в якому він служив: мовляв, недогледіли, не виховали товариша належно, отже, винні! Так само за провину десятка карали сотню тощо. І цей принцип поширювався не лише на самих ординців, а й на всіх жителів підвладних територій.\nНаприклад, монголи нещадно боролися з розбоєм, саме за їхнього панування Великий степ уперше в історії став безпечним для подорожніх — своєрідна предтеча теперішньої ідеї Євразійського транспортного коридору. До речі, саме за часів Орди запровадили ямську службу, а за станом доріг і безпекою перевезень пильно стежили.\nДля убезпечення шляхів правителі улусів мали найширші повноваження. Так, якщо розбійні напади постійно траплялися в околицях якогось села, це село знищували з усіма жителями.\nЖорстоко, певна річ. Але ординці керувалися таким міркуванням: селяни якщо й не самі чинять розбій, то знають, хто це робить, але не доповіли про це або самі не розправилися зі злочинцями — так само винні, як і розбійники!\nДивовижно, але саме «дика» Орда навчила «цивілізовану» Європу поваги до рангу посла і запровадила принцип дипломатичної недоторканності — знов-таки, у найжорстокіший спосіб. Міста, де вбили монгольських послів або просто виявили до них неповагу, оголошувалися «злими», і вони підлягали поголовному знищенню. Так сталося, наприклад, з давньоруським містом Козельськ (тепер на території Росії). Із втратами серед власних воїнів не рахувалися — те, що вважалося злочином за законом Яси, слід покарати за будь-яку ціну.\nТе, що вбити послів велів правитель, а прості городяни в цьому не винні, до уваги не брали. За логікою Орди, якщо містяни терпіли лихого, несправедливого правителя, — отже, самі такі.\nДивно звучить? Але згадаємо вислів посла Сардинського королівства при російському дворі графа де Местра: «Кожен народ має той уряд, на який заслуговує». Мабуть, реалії російського життя надихнули його на таку думку. Хіба це не та сама логіка Яси, тільки висловлена по-іншому?\nЦікаво, що б сказали воїни Орди про країну, де злодій що більше вкрав, то менше надії, що він отримає заслужене покарання, де високі посадовці відверто демонструють неповагу до законів тієї держави, інтереси якої нібито мають захищати, якщо проти когось із них випадково і порушать кримінальну справу, то потім потихеньку закривають? Мабуть, проголосили б цю країну цілком злою. І даремно було б доводити, що у такій країні є багато людей, яким це не подобається. Чингізхан не повірив би.


Дешеві рейси з Запоріжжя на Skyscanner\nВи мали на увазі рейси до міста Запоріжжя?\nSkyscanner - це зручна служба для швидкого пошуку квитків. До того ж ця служба безкоштовна! Порівняйте ціни на дешеві авіаквитки та забронюйте авіаквитки із Запоріжжя безпосередньо на веб-сайтах агентств та авіакомпаній.\nПерегляньте список запропонованих авіаквитків нижче або вкажіть дати поїздки у вікні пошуку, а ми знайдемо найдешевші квитки з Запоріжжя в те місце, куди ви бажаєте відправитися.\nНайдешевші рейси: Запоріжжя – Україна\nЗапоріжжя – Київ від 507грн.\nЗапоріжжя – Львів від 1 299грн.\nЗапоріжжя – Івано-Франківськ від 2 788грн.\nЗапоріжжя – Одеса від 1 284грн.\nЗапоріжжя – Чернівці від 2 818грн.\nЗапоріжжя – Ужгород від 4 939грн.\nЗапоріжжя – Херсон від 2 942грн.\nЗапоріжжя – Вінниця від 1 922грн.\nЗапоріжжя – Харків від 1 328грн.\nЗапоріжжя – Дніпро від 3 520грн.\nАеропорти поблизу міста Запоріжжя\n0 км до міста Запоріжжя\n57 км до міста Запоріжжя\n423 км до міста Запоріжжя\n241 км до міста Запоріжжя\n385 км до міста Запоріжжя\n243 км до міста Запоріжжя\nАеропорти в місті Запоріжжя\nХто літає з: Запоріжжя


Розклад електричок 1417 км (Рябаш) — 1584 км\n, квитки від 136 грн 27 жовтня, вівторок\nРозклад електричок 1417 км (Рябаш) – 1584 км зі змінами, ціна квитків\nРозклад електричок 1417 км (Рябаш) – 1584 км на сьогодні, завтра, усі дні зі змінами та скасуваннями. Найшвидша електричка 1417 км (Рябаш) — 1584 км доїжджає за 2 год 53 хв. Ціна квитка за повним тарифом – від 136 грн. Яндекс.Розклади відображають графік руху електричок з урахуванням скасувань та інших змін.\nМСК 03:44МСК 06:17\nРозклад електричок від 1417 км (Рябаш), до 1584 км на 2019/2020 роки (з урахуванням оперативних змін на 27 жовтня). Розклад поїздів, що відправляються після півночі, розміщено у верхній частині таблиці.


Кварцяний поділився планами на 2014-ий рік. ІНТЕРВ'Ю\n20 Грудня 2013 17:42\nСьогодні головний тренер та президент «Волині» працював у Києві на 15-му Конгресі ФФУ, який підсумував футбольний 2013 рік. Напередодні Віталій Кварцяний відповів на питання клубної прес-служби.\nНАЙБІЛЬШЕ НЕ ВИСТАЧАЛО ЧАСУ\nКоли прийшов у команду, був у нас і позитив, але й багато негативу, особливо те, що стосувалося напруги в турнірній таблиці, адже на початку травня була загроза вильоту у першу лігу. Ми програли «Арсеналу» 1:3 вдома і я побоювався, що наших функціональних можливостей не вистачить, щоб врятуватися за рахунок тактики чи залучення морально-вольових якостей. Треба було сподіватися на те, що ті гравці, на яких міг розраховувати у травні, не підведуть і докажуть передусім собі, що вони – футболісти, які не хочуть вилітати у першу лігу, справжні спортсмени. Зізнаюся, що на той момент в команді були гравці, які думали тільки про себе. А треба було згадати і про те, що клуб їм дав чимало матеріальних благ.\n- Напередодні тієї гри я відчував, що ми можемо вирішити проблему збереження. Ми, власне, мусили це зробити! Не хотілося ризикувати тим, щоб сподіватися на якісь інші неспортивні принципи, наприклад, те, що ніхто у вищу лігу не зайде із ліги першої. Відверто кажучи, я був готовий працювати і в першій лізі, а через рік повернутися в УПЛ. Але такі ротації, ходіння з ліги в лігу, трохи збили б динаміку розвитку клуба, нас і вболівальники не зрозуміли б. Завжди важче наздоганяти, аніж іти в ногу із кращими командами України.\nПРО ФУТБОЛІСТА, ЯКИЙ ЗАБРАВ КІЛЬКА РОКІВ ЖИТТЯ КВАРЦЯНОМУ\n- Команда крім істотного поповнення впродовж чемпіонату ще розпрощалася із кількома виконавцями. Не шкодуєте зараз за Леандро, Бабирем, Кінашем?\nА от стосовно Кінаша, то я завжди шкодував, шкодую і буду шкодувати за ним… Він забрав кілька років життя мені, але це об’єктивно талант й шкода, що український футбол не побачив його кращу стабільну форму у великій кількості матчів. Він коли подорослішає, то зрозуміє, який шанс втратив. Це, напевне, моє найбільше розчарування, бо вимучився з Кінашем дуже багато. Не він хоче зрозуміти вимоги сучасного футболу.\n- Відповім так: ми повинні були показати кожному гравцю, що недопрацювання з їхнього боку карається дуже жорстко. Якщо хтось недопрацьовував у матчах чи на тренуваннях, але при цьому залишався при своїх амбіціях, то треба було жорстко вказувати на це. Можуть бути специфічні помилки в матчах, на тренуваннях, а є й ті, що стосуються побуту, способу життя футболіста. Це, знову ж таки, й Кінаша стосується.\n- Передусім, це талановиті гравці. Таланту властиво розвиватися в різних напрямках і в різному сенсі. Залежно від клуба, від ситуації, тренерів, колективу, в якому він грає. Думаю, що всі ці футболісти вже знайшли себе, відбулися. Важливий фактор – у них є певна ступінь одержимості.\nЗозуля – найбільше «злий» гравець, який постійно чекає свого шансу. Коноплянка більш інтервальний футболіст, але з характером у нього також все гаразд і повірте, що в нього ще все попереду, якщо працюватиме і показуватиме характер. Зозуля ж постійно його виявляє, працює і з м’ячем, і без нього. Так само й Ярмоленко, хоч інколи він кудись «пропадає» на полі.\n«ХІБА ПО МЕНІ ВИДНО, ЩО В МЕНЕ ЗАКІНЧИЛАСЯ ЕНЕРГІЯ? НІ!»\n- Я дуже обережно оцінюю всі ці свої статуси. Вважаю, що найкраще бути у невеличкому позитиві, в якому зараз перебуваю, маючи усі ці статуси, які ви перерахували. Хіба по мені видно, що в мене закінчилася енергія? Ні! Генератор працює. Поталанило, що в цю мить я відчуваю підтримку і розуміння акціонерів-спонсорів. Їхня підтримка і довіра заряджають на роботу. Я не можу їх розчарувати, адже ці люди на мене розраховували. Щось непередбачуване має статися, щоб я не виправдав їхню довіру. Ініціатив та ідей дуже багато. Дай Боже, реалізувати хоча б частинку у 2014 році.\nІнший аспект, який надихає – ми визначили обов’язки та розподіл функцій в клубі, колектив налаштовано на роботу. Маємо структуру, засоби для тренувань, стадіон власний, вірних вболівальників, владу в місті та області, які нарешті почали підтримувати клуб. Тобто створено боєздатний колектив. Федерація запрацювала, ми провели виконком, незабаром затвердимо бюджет ФФВ на 2014 рік. У ньому передбачимо варіанти підтримки футболу для міст і районів, дитячих шкіл, тренерів.\nБратва Показати IP 20 Грудня 2013 21:57\nВладимирович, мы с тобою!!!


PressReader - Ukrainskiy Tyzhden: 2018-02-09 - Подолати в собі «не для мене»\nПодолати в собі «не для мене»\nУкраїнські студенти та викладачі про навчання в ЄС\nUkrainskiy Tyzhden - 2018-02-09 - ЗМIСТ МАЄ ЗНАЧЕННЯ - Ганна Чабарай\nСеред українців дедалі популярнішими стають європейські освітні та грантові програми. Вони дають можливість поїхати навчатися чи стажуватися до країн ЄС, порівняти закордонну освіту з вітчизняною, здобути нові навички й застосувати їх удома або й дістати шанс залишитися працювати в країнах ЄС. Однією з таких програм є «Еразмус+», розрахована на 2014–2020 роки з бюджетом €14,7 млрд, серед її цілей — підвищення мобільності у сфері освіти. У 2004–2014-му була схожа програма «Еразмус Мундус». Україна є її країною-партнером. За даними представництва ЄС в Україні, за цей період близько 2 тис. українців отримали стипендії на навчання, стажування та викладання. Крім того, у 2016 році наша країна на пільгових умовах приєдналася до програми ЄС «Креативна Європа», яка має бюджет €1,46 млрд і розрахована на 2014–2020 роки. Її метою є популяризація культурної спадщини країн Європи, охоплює вона три напрями: культурний, креативний та аудіовізуальний. Крім цих є безліч інших грантових програм, і Тиждень поспілкувався з українцями, які вже скористалися такими можливостями.\nЗАКОРДОННА ОСВІТА ЯК ВИКЛИК СОБІ\nЮлія Гудошник протягом двох років здобувала освіту на подвійній магістерці в Німеччині та Данії за стипендією «Еразмус Мундус». Дівчина каже, що давно мріяла навчатися за кордоном, і «Еразмус» була однією з багатьох інших програм, куди вона подавалася. Але втрапила Юлія саме сюди, бо вдалося отримати фінансову підтримку.\n«Ці два роки були дуже різні, тому що підходи до навчання в Німеччині та Данії різняться, а з Україною зовсім не порівняти. Коли я тільки приїхала в Німеччину, у мене й у всіх інших стався шок. Мої одногрупники з’їхалися з усього світу: зі США, Латинської Америки, Азії, Африки. Нас зібрали в один човен, який плив за німецькими правилами. А вони надзвичайно суворі: багато вимог, до яких чимало з нас не були готові», — ділиться Гудошник. За її словами, майже щодня доводилося читати по кілька сотень, а то й тисяч сторінок, і не просто читати, а й могти це обговорювати. «Тому до таких навантажень були готові не всі, із цим мусили змиритися, звикнути, навчитися працювати дуже швидко й продуктивно, буквально жити в бібліотеках. Зі мною трапився смішний випадок, коли\nбатько зателефонував і питає: «Ти де?». Я відповідаю: «У бібліотеці». Він каже: «Хоч би коли я тобі подзвонив, ти постійно в бібліотеці. Навіщо ж платиш за гуртожиток? Можна переїхати в бібліотеку». Багато хто з нас справді ночував у бібліотеках. Одна дівчинка з Китаю спала там і навіть відмовилася від своєї кімнати в гуртожитку, бо їй зручніше було жити в бібліотеці», — сміється Юлія. Утім, таке регулярне навантаження спонукало багатьох задуматися, чи воно того варте. Гудошник каже, що більш ніж половина її одногрупників була готова завершити навчання ще першого семестру. «Але майже всі ми, крім двох людей, пройшли через це. Я вважаю, що то неймовірна школа, яка показала, що ми здатні на більше, ніж думали», — додає вона.\nПотім Юлія переїхала в Данію, де правила були вже зовсім іншими. «Якщо в Німеччині нас вели й вказували, змушували діяти строго за інструкціями, ні кроку вбік, то в Данії, навпаки, важливо було вміти відходити ліворуч і праворуч. Нас просили все обговорювати, озвучувати ідеї, сперечатися з викладачами. Так багато дискусій і групової роботи, як у Данії, у мене не було ніде: ні в Україні, ні в Німеччині, де переважала індивідуальна робота. У Данії взагалі відходять від концепту «я переможець», у них увімкнений режим «ми переможці», «ми команда», «ми можемо більше разом», — розповідає Юлія. Каже, що до цього також треба було звикнути, бо такий підхід розвиває зовсім інші навички: здатність розділяти відповідальність, працювати в команді, брати на себе ризики, уміння співпрацювати з людьми, розуміти їх, знаходити компроміс, зрештою, бути сміливішими у своїх починаннях. «Це навчання дало мені дуже багато, неймовірну кількість знань, навичок, розуміння того, як функціонують освітні системи в Скандинавії та Німеччині. І не тільки там, тому що мої одногрупники зібралися з усього світу й ми ділилися нашим попереднім досвідом», — розповідає Гудошник. Ще під час навчання в Данії дівчина стала працювати в дансько-шведському Центрі досліджень розвитку комунікацій. Після повернення додому приєдналася до команди Данської ради у справах біженців, входила до складу групи з розмінування на Донбасі. Також Юлія працює над розвитком Українсько-скандинавського центру. Була радником із політичних питань у Посольстві Данії, звідки пішла, щоб зосередитися на культурній дипломатії та розвитку державного іномовлення. Каже, що картина зайнятості така строката, тому що після стипендій на кшталт «Еразмусу» люди схильні до експериментів, готові пробувати себе в різних сферах, мають більше сміливості для цього. Юлія Гудошник регулярно проводить лекції та майстер-класи про те, як поїхати навчатися чи стажуватися за кордон. «Коли люди бачать тебе, твоїх колег, живих людей, які через це пройшли, у них одразу з’являється більше віри, натхнення, бажання спробувати. Коли люди знайомляться з тими, хто вже спробував, то готові поставити їм найболючіші запитання, тоді слів «не для мене» стає в рази менше. Для мене основний канал популяризації — ті, хто пройшов цю школу й повернувся», — розповідає вона.\nНАВЧИТИСЯ НАВЧАТИ ІНШИХ\nОлег Овчаренко, нині голова громадської організації «Кременчуцький інформаційно-просвітницький центр «Європейський клуб», довгий час працював в університеті. На початку 2000-х від знайомого історика у Львові почув, що можна податися на стипендію та поїхати навчатися чи стажуватися до країн Євросоюзу. Каже, що захотілося змін, тому спробував. І пройшов. «З’їздивши на стипендію Фонду Королеви Ядвіґи в Яґеллонський університет, відкрив для себе, що професор може нормально спілкуватися зі стажером, що тебе цінують як людину. Виявив, що є можливості, які дозволяють людині дізнаватися про світ, спілкуватися з однодумцями. Це було мотивом, що мною рухав», — розповідає Овчаренко. Коли програма завершилася, подався на нову й поїхав до Польщі вже на рік. Це змінило його погляди, додало впевненості в тому, що він здатен створити щось власними силами. Тому 2008 року після повернення в Кременчук створив «Європейський клуб». Він почався з ініціативної групи в університеті, яка надихнулася рухом європейських клубів у Польщі. Учасники групи стали їздити на тренінги, знайомитися з однодумцями, і врешті з’явилася офіційно зареєстрована громадська організація.\nНа початку 2009-го її члени запустили перший проект під назвою «Кіноальтернатива». «Ми дивилися фільми з юнаками та дівчатами й обговорювали їх. Згодом у кіноклубі з’явилася тема захисту прав людини, тобто навчання цих прав, антидискримінації, потім додалася тема молоді: що вона може робити, які має можливості. Так усе закрутилося», — каже Овчаренко. У 2012-му група відокремилася від університету й почала займатися суто розвитком організації. Через рік активісти вирішили, що зможуть працювати з програмою Євросоюзу «Молодь в дії». «Спочатку вона називалася «Молодь», потім «Молодь в дії», там є дві опції для країн з-поза меж ЄС. Перша — Європейська волонтерська служба, коли молода людина може поїхати в якусь країну ЄС від двох місяців до року й там бути корисною суспільству, громаді, громадській організації (вона була відкрита для України й досі такою залишається). Друга опція — це молодіжні обміни, тренінги, коли можна виїхати на тиждень чи два до якоїсь країни та обговорити в невимушеній атмосфері певну проблему. Це можуть бути питання екології, освіти, прав людини, культури — що завгодно, головне, щоб молодь різних країн зібралася та поспілкувалася», — пояснив Овчаренко.\nТак «Європейський клуб» став відправляти молодь до ЄС. «Одна з наших дівчат сама з’їздила до Чехії на волонтерську програму, повернулася й почала працювати в нас.\nВона запропонувала робити таку програму в Кременчуці, яка тепер діє з 2013-го й здобула акредитацію. Торік у нас працював волонтер із Польщі, ми, зі свого боку, відправили понад 10 таких на різні програми до країн Європи протягом останніх трьох років. Щороку беремо участь у чотирьохп’яти молодіжних обмінах, їздимо на різні програми, стажування за кордон», — зазначає керівник організації. Крім того, активісти втілюють різні проекти на рівні свого та сусідніх міст. Починалися ці проекти коштом фондів ім. Стефана Баторія, «Відродження», Посольства Норвегії. Зараз в організації з’явилася власна прибуткова діяльність, тому вона працює незалежно від залучення грантів.\n«У нас є розуміння місії, роботи на благо суспільства. В офісі відбуваються регулярні зустрічі молоді й не тільки, є клуб англійської мови, постійний кіноклуб, майстерні, лекції, тренінги. Серед великих проектів: ми працювали з Європейським фондом підтримки демократії, готували проект Alterned (альтернативна освіта для демократичних змін на місцевому рівні), також хотіли організувати групи, які могли б ініціювати щось корисне для спільноти у своїх середовищах: на вулицях, у містах», — каже Овчаренко. Дещо втілили у Світловодську та Горішніх Плавнях. Під час гострої фази конфлікту на Донбасі, коли в Україні з’явилися внутрішньо переміщені особи, організація працювала в межах проекту Програми розвитку ООН «Нові сусіди»: активісти збирали історії переселенців, які облаштовувалися на Полтавщині, у новому середовищі. Зараз до списку активностей додалася тема боротьби з корупцією, моніторинг декларацій чиновників і порівняння цих даних із відкритими даними реєстрів.\nОлег Овчаренко пішов у громадську сферу з університету й пропрацював у ній 15 років, тому що знайшов там поле для діяльності й змогу швидко побачити результати власної роботи. «Тут кілька викликів. По-перше, треба вчитися та мати місію, хоч би як пафосно це звучало. Бажати змін і робити щось для країни. По-друге, якщо залучати кошти, то слід уміло ними розпоряджатися. По-третє, варто налагоджувати зв’язки з партнерами на локальному й міжнародному рівнях, вибудовувати довіру. Це не є чимось неможливим, це нормальне заняття активних людей, які вирішили, що можуть реалізуватися в громадському секторі», — зазначив Овчаренко.\nЗОВНІШНІЙ СТИМУЛ ЗБЕРЕГТИ СВОЮ СПАДЩИНУ\nМирослава Вертюк, заступниця директора Музею Івана Гончара, розповідає про спільний з Угорщиною та Францією проект збору української традиційної пісенної спадщини, який підтримує «Креативна Європа». Проект документації українського фольклору розпочався ще до отримання гранту, коли угорський музикант і композитор Міклош Бот приїхав до України з експедицією в пошуку традиційної музики. «Він хотів записувати традиційну українську музику у високій якості за методикою, коли кожен голос пишеться на окремий канал. Це надалі дасть можливість цікавої роботи з матеріалом. За тими записами можна буде навчатися, оскільки кожен голос у багатоголосних піснях звучить окремо», — розповідає Вертюк. Міклош знайшов партнерів і почав втілювати проект у життя. «На основі зібраного матеріалу музикант вирішив створити концертну програму, до якої запросили автентичні гурти та угорських музикантів. У цих перформансах показували відео, записані в експедиціях, звучав автентичний спів та інтерпретовані твори в інструментальному супроводі. В Угорщині це були платні концерти в межах престижних фестивалів, і вони дістали надзвичайний резонанс», — зізнається Мирослава.\nПід час фестивалю «Етносвіт» у «Мистецькому арсеналі» команда Бота познайомилася з Музеєм Гончара. Вони разом почали їздити в експедиції, подали заявку в «Креативну Європу» й здобули грант. Проект триває вже майже рік, його результати будуть презентовані на порталі-архіві, який планують запустити в травні. Тут представлять понад тисячу українських пісень, він матиме англомовну версію, його рекламуватимуть, зокрема, у ЄС. «Проект має назву «Поліфонія», тому що Міклоша як ініціатора зацікавило українське традиційне багатоголосся: як люди, які не мали музичної освіти, створювали зразки такої музики, так талановито її виконували?» — зазначає Мирослава. Сайт із традиційною музикою стане своєрідною освітньою платформою, ці напрацювання зможуть використовувати молоді музиканти. «Після Революції гідності зріс інтерес до традиції, фольклору, тому його треба належним чином задовольнити. Якщо в молоді є потреба дізнатися про традиції, то вона має дістати доступ до правдивих джерел. Зібраний матеріал ми трансформуємо в нові ідеї, із цього з’явиться щось інше, що даватиме нашому та європейському суспільствам розуміння того, чим є традиція і для чого вона потрібна. Ми усвідомлюємо, що традиція у своєму природному середовищі не буде такою потужною, тому її потрібно зафіксувати, зберегти й імплементувати в середовище міської інтелігенції за прикладом країн, із якими ми співпрацюємо», — каже Вертюк.\nЗараз команда працює над подальшим життям проекту, адже забезпечення роботи такого сайта потребує значних ресурсів. «Грант дає певні гарантії сьогодні, але наш проект не на один і не на два роки, він для майбутнього, і потрібно відповідально спланувати його подальшу долю. Він дає додаткову можливість привернути увагу до важливої теми української культурної спадщини й означити її фундаментальну роль для розвитку культури в межах України та Європи», — веде далі Мирослава. За її словами, проект утілювався б навіть без коштів «Креативної Європи», проте ця програма значно пришвидшила розвиток подій. Зрештою, каже вона, зовнішня підтримка дала шанс привернути увагу до тем, які давно її потребують із боку держави. «Існують думки науковців, що весь фольклор закінчився 100 чи 50 років тому, кожне покоління каже, що ця епоха минула й сьогодні немає сенсу збирати й фіксувати таку спадщину. Проте ми розуміємо, що робити лінійний зріз кожного десятиліття надзвичайно важливо не лише для збереження спадку, а й для подальших наукових досліджень та осмислення специфіки побутування традиції, її розвитку чи деградації. Ми позиціонуємо в проекті, що це фіксація спадщини, яка зникає, усвідомлюємо, що, можливо, справді знімаємо останній шар цієї традиції. Я вважаю, вона має надзвичайну цінність не лише як явище, що було «вчора», а і як те, без чого неможливе наше повноцінне «завтра» як цивілізованої європейської країни», — додала Мирослава.\nУкраїнці можуть і мають користуватися перевагами, які надходять зовні, оскільки це створює можливості для культурного обміну, запозичення чужого досвіду й навіть для збереження власних традицій. Фактори освітньої та культурної інтеграції поряд із безвізовим режимом і зростанням обсягів торгівлі створюють атмосферу для якомога ширшого інтелектуального діалогу однієї з найбільших країн Європи з тією ж таки Європою.\nЗакордонне навчання для багатьох студентів стає приводом переоцінити значущість освіти Відкрити Європу.\nЄвропейський клуб у Кременчуці. Навіть у невеликому місті зусиллями молодих та ініціативних можна організувати безплатні лекції, клуби, тренінги


Анджеліна Джолі працюватиме в ООН\nАнджеліні Джолі запропонували працювати в ООН\nГоллівудська акторка може обійняти нову престижну посаду.\nЗ ким залишаться діти Пітта і Джолі41-річній Анджеліні Джолі, яка ще не оговталась після скандального розлучення з Бредом Піттом, запропонували нову престижну посаду в ООН. Одна з умов робити – переїзд у Лондон.\nНа таку зміну місця проживання акторка попередньо погодилась. Однак потрібно вирішити, як перевезти за кордон 6 дітей. Зробити це без згоди екс-чоловіка можливо лише у тому випадку, якщо суд утвердить жінці повну опіку над дітьми.\nВідомо, що після розлучення Джолі разом із дітьми переїхала в Малібу. Наразі у Анджеліни часткова опіка. Зірковий татусь має право бачитись із дітьми двічі на тиждень у присутності психолога та на сеансах групової терапії.\nПісля тривалої судової тяганини, яка негативно впливає на усю сім’ю, пара погодилась разом відсвяткувати День подяки.\nЗа інформацією західних ЗМІ, зразкова голлівудська пара розлучилася через зраду Пітта. Під час зйомок фільму «Союзники» між Бредом Піттом та Маріон Котяр розпочався роман. Обидва актори знімалися у головних ролях стрічки.\nНагадаємо, що нещодавно Анджеліна Джолі розповіла, що хоче стати видатним політиком.\n#голлівудські актори #новини шоу-бізнесу #шоу-бізнес #новини #зіркове життя


Рулет з лаваша – покрокові рецепти з різними начинками | Radka.in.ua\nРулет з лаваша – покрокові рецепти з різними начинками\n1 Рулет з лаваша (покроковий рецепт) – основні принципи приготування\n2 Рецепт 1. Рулет з лаваша: покроковий рецепт з сиром і ковбасою\n3 Рецепт 2. Рулет з лаваша: покроковий рецепт з грибами і куркою\n4 Рулет з лаваша (покроковий рецепт) – поради та хитрості\nРулет з лаваша можна назвати універсальною закускою, яку можна подати до вечері, на святковий стіл, або взяти з собою в дорогу. Крім того, це прекрасна альтернатива калорійним бутербродів.\nРулет з лаваша (покроковий рецепт) – основні принципи приготування\nТонкий вірменський лаваш стає все популярнішим. Дуже зручно завжди мати його під рукою. Не потрібно витрачати час на замішування тіста. З лаваша можна приготувати найрізноманітніші страви: рулети, конвертики з начинкою, пироги і т. д. Причому начинка може бути м’ясна, овочева, рибна, сирна і навіть солодке.\nУ цій статті ми детально зупинимося на приготуванні рулетів.\nДля приготування рулетів краще використовувати коржі прямокутної форми. Лаваш повинен бути хорошої якості і обов’язково свіжим, щоб при згортанні він не рвався і не ламався. Згортають рулети вздовж листа, щоб він не вийшов занадто товстим.\nРулети на кожен день готують з того, що є під рукою. Це можуть бути овочі, залишки сиру або ковбасних виробів, картопляне пюре і т. д. тобто практично все, що залишилося від сніданку або вечері. Для святкових рулетів знадобитися більше інгредієнтів, тому варто запастися продуктами заздалегідь.\nСоус для рулетів готують з майонезу, кетчупу, томатної пасти або сметани. Майонез краще використовувати низькокалорійний, але, якщо ви плануєте, приготування ситної закуски, можете взяти жирний продукт. Ідеальним рішенням буде приготувати майонез самостійно. Для цього блендером збивають рафіновану олію з яєчними жовтками, додають сіль, прянощі і гірчицю. В результаті у вас вийде натуральний продукт високої якості. Кетчуп використовують будь, ніжний, гострий або пікантний. Не кладіть в рулет занадто багато соусу, інакше лаваш розмокне, і страва буде зіпсовано. У той же час, якщо соусу буде мало, начинка вийде сухою. Тому потрібно уважно поставитися до цього питання і знайти ідеальну пропорцію.\nДля начинки можна використовувати практично будь-які продукти: сир, м’ясо, рибу або консерви, овочі і т. д.\nКілька варіантів приготування начинки для рулетів з лаваша (покроковий рецепт):\nтвердий сир, яйця, майонез, часник, куряча грудка. Варену курку нарізають тоненькими шматочками. Відварені яйця очищають від шкаралупи і розминають виделкою. Сир труть у велику стружку і з’єднують з яйцями, додають роздавлений часник і майонез. Перемішують;\nкрабові палички, сир твердий, м’який плавлений сир і зелень;\nпечериці, сметана або майонез, сир, цибуля ріпчаста;\nбілокачанна або пекінська капуста, морква, смажені печериці та цибулю;\nмайонез, печінковий паштет, сир;\nоселедцеве масло. Його можна використовувати в якості начинки в поєднанні зі свіжими овочами. Для приготування олії берт велику жирну оселедець, кілька плавлених сирків, половину пачки вершкового масла і одну велику моркву. Сирки і масло на деякий час кладуть в морозилку. Морква чистять і миють. Оселедець розбирають на філе, видаляючи всі, навіть самі дрібні кістки. Потім його нарізають шматочками і перемелюють в блендері до пастоподібного стану. До оселедцевою маси додають дрібно натерті сирки і масло. Перемішують;\nкартопляне пюре, зелений і ріпчасту цибулю;\nрибні консерви у власному соку, червоний болгарський перець, варені яйця, сир і зелень;\nслабосолене філе червоної риби, плавлений сирок, свіжий огірок і зелень;\nсир, майонез, зелень цибулі і кропу, часник;\nкопчений лосось, масло ікорне, свіжий огірок, плавлений сир і свіжий кріп.\nОсь лише кілька варіантів приготування начинки для рулетів. Цей список можна продовжувати до нескінченності. Кожна господиня завдяки своїй фантазії може придумати свій варіант начинки.\nПісля того, як рулет просочиться, його нарізають скибочками товщиною від 1 до 4 см в залежності від начинки. Роблять це безпосередньо перед подачею, щоб закуска не обвітрилася і не втратила форму.\nЗалишився рулет загортають у харчову плівку або фольгу, так він залишиться соковитим.\nРецепт 1. Рулет з лаваша: покроковий рецепт з сиром і ковбасою\nсвіжі м’ясисті помідори;\nкопчена або варена ковбаса;\n1. У цьому рецепті немає чітких пропорцій інгредієнтів. Кількість кожного визначте на свій смак. Для початку приготуйте майонез. Для цього з’єднаєте в ємності рафіновану олію з яєчними жовтками і збивайте заглибним блендером, рухами знизу вгору. Додайте сіль, прянощі і гірчицю. Продовжуйте збивати, поки не вийде однорідна, гладка, біла маса. Розгорніть лист лавашу на столі і ретельно змастіть майонезом. Особливо приділіть увагу краях, щоб вони не залишилися сухими. Залиште корж просякати, але ненадовго, щоб вона не перетворилася в лемішку.\n2. Ковбасу звільніть від плівки і подрібніть. Варену наріжте кубиками, а копчену тонкими смужками. Краще це робити дуже гострим ножем. При купівлі ковбаси зверніть увагу на терміни придатності. Ковбаса повинна бути свіжою і високої якості.\n3. Плавлені сирки краще попередньо покласти в морозилку хвилин на десть. Це потрібно для того, щоб їх було легше натерти. Через відведений час вийміть сирки їх морозилки. Звільніть їх від фольги і подрібніть в велику стружку за допомогою терки.\n4. Свіжі помідори вимийте. Обітріть кухонним рушником. Виріжте місце кріплення плодоніжки. Викладіть на обробну дошку, розріжте навпіл. Кожну половинку наріжте тоненькими скибочками. Помідори слід нарізати тільки дуже гострим ножем.\n5. Ріпчасту цибулю звільніть від лушпиння. Вимийте і покришіть як можна дрібніше. Зелена цибуля обполосніть, струсіть зайву вологу, викладіть на дошку і наріжте тонкими кільцями.\n6. Підготовлені інгредієнти викладіть на просочений лаваш. Послідовність шарів не принципово. Важливо, щоб начинки не було надто багато. Не варто її трамбувати, інакше лаваш буде рватися під вагою начинки. Досить просто рівномірно розподілити інгредієнти тонким шаром по всій площі коржі. Тепер акуратно, але в теж час досить щільно загорніть начинку на лаваш. Обережно зігніть рулет, викладіть на блюдо і поставте в мікрохвильовку. Увімкніть на всю потужність і тримайте півтори хвилини. Вийміть, злегка остудіть, наріжте навскоси скибочками і красиво викладіть на тарілку. Прикрасьте гілочками зелені і подавайте до столу.\nРецепт 2. Рулет з лаваша: покроковий рецепт з грибами і куркою\n210 г свіжих печериць;\n110 г копченого стегенця;\nріпчаста цибуля – велика головка.\n1. Свіжі печериці витріть вологою губкою або серветкою. Не варто ці гриби промити під краном, так як вони швидко вбирають в себе вологу. Якщо є необхідність, подрежьте ніжки. За бажанням можете зняти з капелюшків тонку шкірку. Підготовлені печериці наріжте тонкими слайсами. Поставте На плиту чавунну сковороду, влийте в неї олію і нагріти. Викладіть нарізані гриби і обсмажуйте, поки не випарується волога. Постійно перемішуйте. Зніміть з вогню і остудіть.\n2. Головку цибулі звільніть від лушпиння, промийте під краном. Викладіть на дошку і наріжте гострим ножем тонкими чверть кільцями. Нарізану цибулю, додайте до грибів і продовжуйте смажити, регулярно перемішуючи, до легкої рум’яності.\n3. Зніміть з копченого стегенця шкіру. Відокремте м’ясо від кісток. М’якоть курки наріжте невеликими шматками.\n4. Твердий сир звільніть від плівки. Обріжте парафінову скоринку і подрібніть продукт в дрібну стружку за допомогою терки. Перекладіть в окрему тарілку.\n5. Викладіть на стіл прямокутний лаваш. Розгорніть його і змастіть тонким шаром м’якого плавленого сиру. Особливо ретельно промазуючи краю коржі. Зверху присипаємо сирної стружкою. Рівномірно розподіляючи його по всій поверхні листа.\n6. Розгорніть другий лист лавашу і накрийте їм сирну начинку. Щільно притисніть його до начинки, щоб не залишилося порожнеч.\n7. Поверх другого аркуша викладіть обсмажені шампіньйони, розподіляючи їх рівномірно по всій площі. На гриби розкладіть шматочки копченого курячого стегенця. Акуратно поверніть лаваш в щільний рулет і загорніть його в плівку або фольгу. Відправте на кілька годин у холодильник, щоб закуска як слід просочилася. Вийміть рулет з холодильника, зніміть з нього плівку і наріжте скибками товщиною не більше двох сантиметрів. Викладіть на красиву тарілку. В якості прикраси використовуйте гілочки зелені.\nРулет з лаваша (покроковий рецепт) – поради та хитрості\nНе заморожуйте рулет, інакше після розморожування він розм’якне і втратить форму.\nЩоб рулет не обветрился, загорніть його у фольгу або харчову плівку.\nВ якості соусу можете використовувати суміш майонезу з кетчупом.\nРулет нарізайте тільки безпосередньо перед подачею, щоб скибочки не обвітрилися і не підсохли.