1 собівартість як розрахувати\n2 Як розрахувати повну собівартість - собівартість, розрахувати повну собівартість\n3 Методи формування виробничої собівартості\n3.0.1 Формування собівартості на підприємстві «ССМ-Тяжмаш»\n5 собівартість як розрахувати\nЗа даними таблиці розрахувати виробничу і повну собівартість виробу\nСобівартість продукції - це виражені в грошовій формі витрати (витрати виробництва) на спожиті при виготовленні продукції засоби виробництва, оплату праці робітників, а також витрати по управлінню в обслуговування виробництва.\nДля планування та обліку, а також для вивчення структури собівартості, витрати на виробництво і реалізацію продукції групуються за економічними елементами витрат і за статтями витрат.\nУгруповання витрат по економічних елементах потрібна для визначення загальної потреби фірми в матеріальних і грошових ресурсах; для ув'язки плану по собівартості з виробничою програмою; з планами по матеріально-технічному забезпеченню, по праці і заробітної плати; для визначення структури собівартості і встановлення основних напрямків зниження витрат виробництва.\nСобівартість за економічними елементами витрат враховує витрати на виробництво всього обсягу продукції (робіт, послуг) фірми. При поелементної класифікації витрати групуються за характером їх освіти незалежно від цільового призначення і місця виникнення.\nЕлементи собівартості - це групи виробничих витрат, утворених за їх економічним призначенням.\nРозрізняють технологічну, цехову, виробничу і повну комерційну собівартість.\nТехнологічна собівартість виробу - частина його собівартості, яка визначається сумою витрат на здійснення технологічних процесів виготовлення виробу. Вона включає в себе всі прямі витрати і витрати, пов'язані з утриманням та експлуатацією технологічного обладнання, за допомогою якого виготовляється продукція.\nЦехова собівартість включає витрати цеху на виробництво продукції, тобто технологічну собівартість і цехові витрати.\nВиробнича собівартість, крім цехової, включає загальновиробничі витрати, втрати від шлюбу, витрати по освоєнню виробництв і підготовці виробництва.\nповна собівартість включає виробничу собівартість і позавиробничі витрати.\nВитрати непромислового характеру\nЗміни залишків незавершеного виробництва\nЦехова собівартість = 4000 + 161,40 + 200,10 + 2213 + 738,50 = 7313\nВиробнича собівартість = 7313 + 451,90 + 99 + 65 + 202,60 = 8131,50\nПовна собівартість = 8131,50 + 150 = 8281,50\nЗробити бухгалтерські записи при позамовному методі обліку витрат\nПридбано основні матеріали\nПридбано допоміжні матеріали\nУ зв'язку з виконанням замовлення нарахована заробітна плата:\nБ) всмогательним робочим\nСписано загальна сума очікуваних загальновиробничих витрат\nПередача продукції на склад по умовно-фактичної собівартості\nПродукція відвантажена замовнику за договірною вартістю\nНараховано заборгованість бюджету по ПДВ (по відвантаженню)\nСписується частина загальновиробничих витрат до їх фактичної величини\nДані для розрахунку точки беззбитковості\nПослуги банку по конвертації валюти\nПодатки з товарообігу\nпри графічному методі знаходження точки беззбитковості (порога рентабельності) зводиться до побудови комплексного графіка "витрати - обсяг - прибуток". Послідовність побудови графіка полягає в наступному.\n1. Наносимо на графік лінію постійних витрат, для чого проводимо пряму, паралельну осі абсцис.\n2. Вибираємо будь-яку точку на осі абсцис, тобто будь-яку величину обсягу. Для знаходження точки беззбитковості розраховуємо величину сукупних витрат (постійних і змінних). Будуємо пряму на графіку, що відповідає цьому значенню.\n3. Знову вибираємо будь-яку точку на осі абсцис і для неї знаходимо суму виручки від реалізації. Стоїмо пряму, що відповідає цьому значенню.\nТочка беззбитковості на графіку - це точка перетину прямих, побудованих за значенням витрат і виручки.\nДля визначення точки беззбитковості (порога рентабельності) в міжнародній практиці також використовують метод рівнянь, заснований на обчисленні прибутку підприємства по формулі:\n(Ціна за одиницю х Кількість одиниць) - (Змінні витрати на одиницю х Кількість одиниць) - Постійні витрати == Прибуток\nДля розрахунку точки беззбитковості використовуються значення змінних (прямих) і постійних (загальних) витрат. Однак необхідно враховувати, що абсолютно постійних витрат не існує і вони також можуть змінюватися з плином часу, наприклад, зміна вартості оренди приміщення, зростання заробітної плати, зміна вартості енергоносіїв і т.п. Розрахунок точки беззбитковості може бути проведений для різних періодів часу заново, якщо відбулися зміни в структурі підприємства або в системі його фінансування. При цьому в якості постійних витрат повинні прийматися середні значення загальних витрат підприємства за певний період часу.\nТочка беззбитковості (Поріг рентабельності) - це така виручка від реалізації, при якій підприємство вже не має збитків, але ще не має і прибутків, тобто результату від реалізації після відшкодування змінних витрат у точності вистачає на покриття постійних витрат, і прибуток дорівнює нулю. Точка беззбитковості визначається наступним чином:\nТочка беззбитковості = річні постійні витрати продажна ціна - змінні одиниці продукції питомі витрати\nЯкщо попит на пропоновану продукцію (товари, роботи, послуги) менше, ніж обсяг цієї продукції, що забезпечує беззбитковість, то його виробництво не буде самоокупним\nПродуктивність деталей = 700 * 350 = 245000\nТочка беззбитковості = 245000- (110 * 350) -20897 = 185603\n1. В. Палій, Вандер Управлінський облік (з елементами фінансового обліку), М .: «Економіка», 2003р.-238 стор.\n2. З.Рахмат, А.ШЕРЕМЕТ "Бухгалтерський облік в ринковій еко-\n3. Б.Нідлз, Х. Андерсон, Д. Колдуелл "принципи бухгалтерського\nобліку", М .; "Фінанси і статистика", 2002 р.-526 стор.\n4. Карпова Т. П. "Основи управлінського обліку", М .; '' ИНФРА-М '', 2003р.-120 стор.\n5. Миколаєва С.А. "Облікова політика підприємства", М .; "ИНФРА-М9quot; , 2001 р.-125 стор.\n6. Друрі. Колін, "Введення в управлінський облік і виробничий облік", М; 2001 р .- 265 стор.\n7. Глушков І.Є. "Бух. облік на сучасних підприємствах", "ЕКОР9quot ;, Новосибірськ, 2001 р .- 64 стор.\n8. Кондратова І. Г. '' Основи управлінського обліку '', '' Фінанси і статистика '', М .; 2002 г.-150 стор.\nЯк розрахувати повну собівартість - собівартість, розрахувати повну собівартість\nПросто слідуйте цим простим покроковим радам, і Ви будете на вірному шляху.\nОтже, приступимо до дій, налаштувавшись на результат.\nВиділяють два методи розрахунку собівартості: калькуляція і за кошторисом витрат на виробництво. При використанні останнього методу ви можете розрахувати собівартість повного обсягу продукції, що випускається протягом року. Також цей метод називають бюджетним. Виконавши це, переходимо до наступних дій.\nВ даному методі є дев'ять однойменних статей, провівши підсумовування яких ви отримаєте собівартість загального виробництва за період в один рік. Виконавши це, переходимо до наступних дій.\nРозрахуйте вартість основних матеріалів, які входять до складу виготовлених виробів. Визначте витрати на додаткові матеріали, що застосовуються в проміжних етапах виготовлення, але не входять до підсумкового склад виробу. Виконавши це, переходимо до наступних дій.\nВрахуйте вартість напівфабрикатів, а також готової продукції, купленої у інших підприємств та входять до підсумкового склад виробу. Увімкніть паливні та енергетичні витрати. Виконавши це, переходимо до наступних дій.\nРозрахуйте витрати на заробітну плату всіх працівників підприємства за один рік, а також додаткову оплату праці, що дорівнює 12% від зарплати. Врахуйте відрахування на обов'язкове соціальне страхування в розмірі 38% від суми додаткової і основний зарплати. Виконавши це, переходимо до наступних дій.\nУвімкніть амортизаційні відрахування, а також витрати на утримання виробничого обладнання та інструменту. Виконавши це, переходимо до наступних дій.\nЗастосовуючи метод калькуляції, ви зможете розрахувати собівартість кожного окремого виробу. Даний метод включає тринадцять статей, провівши підсумовування яких ви отримаєте собівартість розраховується продукції. Виконавши це, переходимо до наступних дій.\nТут, крім перерахованих вище розрахунків додайте також витрати на реалізацію продукції, цехові, заводські і невиробничі витрати. Виконавши це, переходимо до наступних дій.\nПСТ = МО + МВ + ПФ + ТР + А + Е + ЗО + ЗД + ОСС + ЦР + ЗР + НР, де МО - вартість основних матеріалів; МВ - вартість додаткових матеріалів; ПФ - витрати на придбання напівфабрикатів; ТР - транспортні витрати; Е - вартість технологічної енергії; А - амортизаційні відрахування; ЗО - основна зарплата; ЗД - додаткова зарплата; ОСС - відрахування на соціальне страхування; ЗР - заводські витрати; ЦР - цехові витрати; НР - невиробничі витрати. Витрати на реалізацію враховуються окремо.\nІнші матеріали по темі: Як розрахувати повну собівартість - собівартість, розрахувати повну собівартість\nМетоди формування виробничої собівартості\nАрсеньєв Олег Провідний консультант компанії Columbus IT Partner\nНа практиці калькуляція витрат використовується при оцінці ефективності роботи підрозділів, ціноутворенні, управлінні витратами компанії. Для того щоб розрахувати собівартість продукції, що випускається, фінансовому директору потрібно вибрати метод розрахунку собівартості, а також визначити принципи розподілу непрямих витрат.\nНезалежно від того, для яких цілей повинна бути розрахована собівартість, фінансовому директору необхідно відповісти на наступні питання:\n- собівартість якого об'єкта обліку необхідно визначити (продукція, що випускається, технологічний процес, окреме замовлення);\n- які витрати будуть включені в собівартість (калькулювання повної або усіченої собівартості (direct costing);\n- на підставі яких даних буде визначено собівартість (нормативні витрати або фактичні);\n- як розподілити непрямі витрати і врахувати їх в собівартості готової продукції.\nПерш ніж докладно розглянути різні підходи до розрахунку собівартості, потрібно сказати кілька слів про способи класифікації витрат, які використовуються при калькулюванні собівартості.\nКласифікація витрат в управлінському обліку залежить від того, яку управлінське завдання необхідно вирішити, наприклад розрахувати собівартість виробленої продукції або прибуток від її реалізації, оцінити результати діяльності центру відповідальності та ін.\nЗа способом включення до собівартості готової продукції всі витрати поділяються на прямі і непрямі. Прямі витрати можуть бути точно і єдиним способом віднесені на собівартість продукції, що випускається або іншого об'єкта калькулювання. Як правило, до прямих витрат відносяться витрати на сировину і матеріали, що використовуються для виробництва продукції, а також витрати на оплату праці основного виробничого персоналу, які враховуються на рахунку 20 «Основне виробництво».\nНепрямі витрати, які часто також називають накладними витратами, не можна економічно обґрунтовано пов'язати з конкретним об'єктом обліку. До таких витрат належать загальновиробничі, загальногосподарські і комерційні витрати. Вони відносяться на об'єкт калькуляції (носій витрат) шляхом розподілу відповідно до прийнятих на підприємстві методикою і базою розподілу.\nПетро Сазонов, директор ТОВ «КонверсКонсалтінг» (Москва)\nЧи будуть ті чи інші витрати віднесені до прямих або непрямих, залежить від технологічного процесу виробництва конкретного виду продукції. Для того щоб управляти прямими витратами, в першу чергу потрібні нормативи, що надаються технологами, співробітниками відділів праці та заробітної плати, а також звітні калькуляції, які формує бухгалтерія.\nДуже важливо постатейно затвердити, які витрати будуть відноситися до прямих, а які - до непрямих. Це питання входить до компетенції фінансового директора, від його рішення буде залежати зрозумілість і прозорість планових і звітних даних. Якщо, скажімо, електроенергія на технологічні цілі становить несуттєву частину прямих витрат, а нормувати їх і враховувати по відношенню до кожного конкретного продукту вкрай складно, то простіше вважати такі витрати непрямими.\nЩо стосується баз розподілу виробничих накладних витрат, то чи буде це зарплата основних виробничих робітників або, наприклад, машино-години роботи основного технологічного устаткування, в більшості випадків великої ролі не грає: для цілей управління важливіше регулярно, бажано щомісяця, відстежувати долю непрямих витрат в структурі собівартості і визначати фактори їх збільшення.\nПо відношенню до обсягу виробництва всі витрати можна розділити на постійні і змінні.\nЗмінні витрати залежать від обсягу виробництва або продажів, а в перерахунку на одиницю продукції залишаються незмінними (сировина і матеріали, відрядна заробітна плата виробничих робітників, електроенергія).\nПостійні витрати не змінюються зі збільшенням обсягів виробництва (оренда приміщень, обладнання для випуску одного виду продукції, заробітна плата адміністрації), але розраховані на одиницю продукції - коригуються зі зміною рівня ділової активності. Потрібно відзначити, що не слід плутати постійні і змінні витрати з прямими і непрямими (див. Табл. 1).\nЗа значущістю для конкретного рішення всі витрати можуть бути поділені на релевантні і нерелевантні. Нерелевантні витрати - це витрати, що не залежать від прийнятого рішення. Наприклад, підприємство має в своєму розпорядженні будівлею. Розглядається два варіанти його використання: створити швейний цех або використовувати під склад. У цьому випадку витрати на утримання будівлі та комунальні послуги будуть нерелевантними, так як вони не залежать від прийнятого рішення. Витрати, пов'язані зі створенням цеху або дооборудованием приміщень для використання під склад, навпаки, релевантні.\nСлід зазначити, що подібна класифікація витрат зустрічається досить рідко. Більшість підприємств все основні види виробничих витрат визнають релевантними і враховують при аналізі собівартості готової продукції.\nНа практиці використовуються різні підходи до розрахунку собівартості (класифікацію методів формування собівартості см. На малюнку). Застосування того чи іншого підходу визначається особливостями виробничого процесу, характером виробленої продукції або надання послуг і іншими факторами.\nПовнота включення витрат в собівартість. Може бути визначена як повна, так і усічена собівартість виробленої продукції. Повна собівартість (absorption costing) розраховується з урахуванням всіх понесених підприємством витрат. Усічена собівартість (direct costing) передбачає віднесення на собівартість одиниці продукції лише змінних витрат. Постійна частина загальновиробничих витрат, а також комерційні і загальногосподарські витрати списуються на зменшення виручки в кінці звітного періоду без розподілу на випущену продукцію.\nПри використанні методу повного розподілу витрат на собівартість одиниці продукції відносяться як змінні, так і постійні витрати. Застосування цього методу виправдано в тих випадках, коли необхідно проаналізувати рентабельність продукції, що випускається, сформувати оптимальний товарний асортимент або розробити цінову політику за принципом «витрати плюс». Іншими словами, ціна визначається як повна собівартість, збільшена на необхідну рентабельність.\nВизначення собівартості методом директ-костинг виправдано в тих випадках, коли необхідно прийняти рішення про випуск або припинення виробництва того або іншого продукту.\nЗа більш ніж 16 років роботи в бізнесі я жодного разу не стикався з необхідністю використання повної собівартості, в тому числі для цілей ціноутворення. Невиробничі накладні витрати взагалі не потрібно розподіляти на продукти. Це нічого не дасть підприємству, крім безлічі неконтрольованих спотворень даних про рентабельність і витратах як на стадії планування, так і в обліку.\nПорівнюємо два підходи до розрахунку собівартості\nФінансові результати компанії, розраховані з використанням директ-костинг, можуть відрізнятися від результатів, отриманих із застосуванням методу повної собівартості. Наведемо приклад. Компанія протягом звітного періоду справила 1500 одиниць продукції. Змінні витрати на виробництво одиниці продукції складають 50 руб. Загальна сума постійних витрат - 30 000 руб. Обсяг реалізації - 1000 одиниць продукції за ціною 100 руб. за одиницю. На початок періоду запаси незавершеного виробництва і готової продукції були відсутні. Розрахунок собівартості і фінансового результату методом повної і усіченої собівартості представлені в табл. 2.\nЯк видно з прикладу, результат фінансової діяльності в разі застосування різних методів розрахунку собівартості буде різним через те, що на кінець звітного періоду в компанії утворився запас готової продукції в розмірі 500 одиниць. Іншими словами, якщо рівень запасів на кінець року буде зростати, то фінансовий результат, визначений на підставі повної собівартості, буде вище, ніж якби він був розрахований з використанням усіченої собівартості. При зниженні рівня запасів картина буде зворотною: при використанні усіченої собівартості прибуток буде більше.\nІнформація надана керівником напряму «Фінансове управління» ЗАТ «Невська консалтингова компанія» (Москва) Катериною Євтухович\nФактична і нормативна собівартість. Собівартість може бути розрахована виходячи з фактично понесених підприємством витрат або на підставі встановлених норм витрат сировини і матеріалів, а також нормативних витрат на оплату праці. Використання нормативної собівартості дозволяє контролювати ефективність витрачання ресурсів і своєчасно реагувати на виникаючі відхилення.\nФактичну собівартість одиниці продукції можна визначити тільки після того, як в обліку відображені всі витрати. Основним недоліком цього методу вважається досить низька оперативність (дані можна отримати лише після закінчення виконання замовлення, виготовлення вироби та ін.). На практиці, як правило, використовуються обидва підходи.\nОб'єкти обліку витрат. Залежно від об'єкта калькулювання можна виділити позамовний, попередільний, попроцессний методи, а також розрахунок собівартості окремих функцій (Activity based costing, ABC 2). На вибір того чи іншого об'єкта калькулювання собівартості впливає специфіка бізнесу (потокове виробництво, дрібносерійне, облік за окремими замовленнями). Позамовний метод застосовується при виготовленні, наприклад, унікального обладнання, при виконанні окремих замовлень. Попередільний метод більш характерний для підприємств з серійним і потоковим виробництвом, коли виріб проходить кілька етапів обробки. При цьому об'єктом калькулювання стає продукт кожного переділу (стадії виробництва). Попроцессний метод властивий об'єктів добувної промисловості, але застосовується також в галузях з нескладним технологічним циклом (наприклад, у виробництві асфальту).\nПри методі АВС облік витрат організований за окремими функціями, обробки, яка виконується підрозділами компанії. Наприклад, керівництво підприємства-автодилера має намір контролювати собівартість виконуваних функцій - продаж автомобілів в комерційному відділі або їх технічне обслуговування в сервісному центрі. Це може бути необхідно при ухваленні рішення про аутсорсинг окремих бізнес-функцій. Методика Activity based costing, крім того, дозволяє точніше розподілити непрямі витрати при розрахунку повної собівартості.\nДосить часто методи формування собівартості застосовуються в поєднанні. Наприклад, можливий варіант позамовного методу калькулювання з неповним урахуванням витрат або попередільним калькулювання з використанням норм витрат сировини і матеріалів або з урахуванням їх фактичного споживання.\nВікторія Чеботарьова, фінансовий директор ВАТ «Фірма Ізотерм» (Санкт-Петербург)\nНаша компанія займається виробництвом обладнання для автономних і центральних систем опалення. Оскільки це досить складне устаткування з різними технічними характеристиками, ми використовуємо позамовний метод обліку собівартості, коли об'єктом обліку є окремий виробничий замовлення. Прямими витратами ми вважаємо матеріали, призначені безпосередньо для виготовлення продукції, а також заробітну плату робітників основного виробництва, що розраховується на підставі первинних документів з обліку виробітку.\nОсновним показником діяльності нашої компанії обрана маржинальний прибуток за основними видами продукції, тобто різниця між ціною продажу без ПДВ і прямими витратами. При цьому непрямі витрати між видами продукції ми не розподіляємо, а списуємо в повному обсязі.\nЯ вважаю такий підхід найбільш точним, так як будь-який розподіл непрямих витрат незалежно від обраної бази розподілу спотворює собівартість, не дозволяючи правильно вести цінову політику і аналізувати витрати.\nІсторія методу «директ-костинг»\nНа перших етапах застосування директ-костинг, на початку 50-х років минулого століття, в собівартість включалися тільки прямі витрати, а непрямі списувалися на фінансовий результат. Звідси і походить назва методу: direct costing system - система обліку прямих витрат. Згодом метод директ-костинг кілька трансформувався: собівартість частіше розраховується з урахуванням не тільки прямих змінних витрат, але і непрямих змінних.\nОдна з основних проблем, пов'язаних з визначенням повної собівартості одиниці продукції, - необхідність розподілу непрямих витрат. Найбільш простий спосіб - пряме розподіл витрат обслуговуючих підрозділів пропорційно єдиній базі (заробітна плата основних виробничих робітників, витрати на сировину і матеріали, людино-години). Однак такий підхід, як правило, не дозволяє достовірно і економічно обґрунтовано розподілити непрямі витрати, а значить, може стати причиною невірних управлінських рішень.\nБільш точним є метод багаторівневого розподілу, що виконується в кілька етапів.\nКрок 1. Всі витрати за період групуються по підрозділах. Наприклад, у підрозділі «їдальня» будуть згруповані такі витрати: заробітна плата персоналу їдальні, витрати на продукти харчування, вартість споживаної електроенергії і т. Д.\nКрок 2. Витрати допоміжних підрозділів перерозподіляються серед виробничих відділів і цехів. Наприклад, витрати на утримання їдальні необхідно розподілити на два виробничі цехи. Для цього треба вибрати базу: у випадку зі столовою буде доцільно розподілити її витрати пропорційно до кількості працюючих в кожному цеху.\nКрок 3. Витрати, віднесені на виробничі підрозділи, розподіляються на випущену продукцію. Наприклад, після того як витрати на утримання їдальні були перерозподілені на два цехи, вартість утримання кожного цеху (Витрати цеху + Розподілені витрати допоміжного підрозділу) відноситься на продукцію, що випускається. За базу для розподілу може використовуватися кількість людино-годин, витрачений на випуск кожного виду продукції, вартість сировини і матеріалів і т. Д.\nРозглянемо на прикладі великого машинобудівного заводу - ВАТ «ССМ-Тяжмаш», як може бути організований облік витрат і розрахована собівартість продукції.\nФормування собівартості на підприємстві «ССМ-Тяжмаш»\nВАТ «ССМ-Тяжмаш» - дочірнє підприємство ВАТ «Северсталь», яке спеціалізується на виготовленні та ремонті металургійного устаткування.\nВ кінці 2003 року на підприємстві було розпочато проект впровадження системи Аxapta. Одночасно розроблялися принципи управлінського обліку і формування виробничої собівартості продукції. До цього собівартість готової продукції розраховувалася для бухгалтерських та податкових цілей, а управлінська собівартість з необхідною фінансовому директору аналітикою була відсутня. Автоматизована система «1С: Бухгалтерія» не забезпечувала необхідного рівня деталізації даних.\nМарія Козуліна, начальник управління виробничої економіки ВАТ «ССМТяжмаш» (Череповець)\nНа нашому підприємстві у виробництві продукції задіяні сім цехів, в кожному з яких функціонує кілька виробничих ділянок. Виробничий цикл виготовлення продукції становить від трьох до дев'яти місяців. Крім того, для нашого підприємства характерні випуск в основному одиничної продукції (дрібносерійний випуск займає лише 20% обсягів виробництва) і наявність великої кількості міжцехових маршрутів. Виходячи з цього на підприємстві розраховується повна собівартість кожного замовлення.\nДосить довго собівартість калькулювати «котельним» методом - збиралися витрати по кожному цеху, а потім розподілялися на всі виконані замовлення. Виходила якась цифра, яка не дозволяла зрозуміти, як працював ту чи іншу ділянку, які витрати увійшли в собівартість конкретного замовлення. Для отримання достовірної інформації про собівартість нам довелося почати з наведення порядку в первинному обліку і розробки необхідних довідників з наскрізною аналітикою (довідники місць виникнення і видів витрат). Перш практично в кожному підрозділі був свій довідник номенклатури ТМЦ, і можна тільки припускати, яким було якість управлінської звітності, якщо тільки допоміжних матеріалів налічується близько 2 тис. Найменувань, а кількість виконуваних замовлень - 2-2,5 тис. На місяць.\nПри формуванні структури виробничої собівартості в прямі витрати включаються матеріальні витрати і вартість послуг виробничого призначення від сторонніх компаній, а всі витрати, які потрібно буде розподіляти на об'єкти калькулювання, об'єднані в групи в залежності від джерела їх виникнення (див. Табл. 3 на с. 80).\nУ компанії «ССМ-Тяжмаш» калькулируется повна виробнича собівартість, при цьому величина непрямих витрат в її структурі може досягати 40-60%.\nНосієм витрат (об'єктом калькуляції) є виробниче замовлення, в ливарному виробництві облік ведеться також по переділах.\nВіднесення на собівартість прямих витрат\nПочатковим етапом формування собівартості є віднесення прямих витрат на виробничі замовлення. Як правило, це не складає труднощів: у відповідності зі специфікаціями на види готової продукції і напівфабрикати сировину і матеріали списуються на конкретні замовлення в аналітиці видів витрат і МВЗ.\nМетодика розподілу загальновиробничих витрат і віднесення їх на собівартість готової продукції включає кілька етапів, які ми розглянемо докладніше.\nЗбір загальновиробничих витрат. Суми загальновиробничих витрат враховуються на рахунку 25 в аналітиці видів витрат і МВЗ (виробничі ділянки цехів і невиробничі підрозділи підприємства). На цьому ж рахунку збираються всі витрати на допоміжні матеріали і групуються за видами витрат і МВЗ. Приклад обліку господарських операцій із зазначенням коду витрат представлений в табл. 4.\nРозподіл зібраних витрат щодо виробничих замовлень. Базою розподілу на замовлення зібраних загальновиробничих витрат, в тому числі пов'язаних з використанням допоміжних матеріалів, можуть бути людино-години, нормо-години, верстато-години, умовні тонни, тонни наплавлення та ін., Тобто натуральні показники.\nЩоб зв'язати їх операції з МВЗ і видами витрат, необхідно виходити з такого:\n- з будь-якої технологічної операцією, виконаною в рамках замовлення, пов'язаний перелік витрат, суми яких повинні бути віднесені на замовлення;\n- будь-яка технологічна операція повинна бути пов'язана з певною ділянкою виробничого цеху. Наприклад, операція станкообработкі може виконуватися на станочном ділянці ремонтно-механічного цеху або на ділянці підготовки виробництва складального цеху. Собівартість цих операцій буде відрізнятися.\nЗбір загальних витрат по міжцеховий кооперації. Всі витрати (і прямі, і непрямі розподіляються) збираються на підставі первинних документів щодо виробничих замовлень, виконаним в рамках міжцеховий кооперації. При цьому підсумовується загальний час роботи кожного підрозділу-виконавця на підрозділ-замовника в аналізованому періоді. Витрати по міжцеховий кооперації групуються за місцями їх виникнення і одного виду витрат - «Загальні витрати по міжцеховий кооперації» 3.\nРозподіл витрат по міжцеховий кооперації на виробничі замовлення. В рамках окремих замовлень виконуються роботи (надаються послуги), що забезпечують виготовлення кінцевого готового продукту. При цьому всі витрати, понесені в рамках таких «суміжних замовлень», повинні бути включені в собівартість готового виробу. Інакше кажучи, витрати перерозподіляються між виробничими замовленнями, а не ділянками цехів.\nПідсумкова калькуляція виробничих замовлень. Всі зібрані в рамках виробничих замовлень витрати підсумовуються, калькулируется підсумкова собівартість.\nРозглянемо приклад розрахунку собівартості продукції, що застосовується в ВАТ «ССМ-Тяжмаш».\nУ звітному періоді було виконано три замовлення - замовлення 1, замовлення 2, замовлення 3.\nПрямі витрати по ним склали відповідно 100, 200, 150 руб. і відразу були списані на виконані замовлення.\nЗамовлення виконувалися двома виробничими ділянками (ділянкою 1 і ділянкою 2). Крім того, був задіяний обслуговуючий ділянку, який в поточному місяці надавав послуги з ремонту обладнання основним ділянкам. Для спрощення розрахунків по міжцеховий кооперації припустимо, що центральні райони не чинили послуги один одному, а також обслуговуючому ділянці.\nЗбір витрат 1-го і 2-го виробничих ділянок. Ділянка 1 відпрацював 50 нормо-год., Його витрати склали 500 руб., Таким чином вартість нормо-години дорівнює 10 руб.\nДілянка 2 відпрацював 20 машино-змін, загальна сума витрат склала 800 руб., Вартість машино-зміни - 40 руб.\nЗбір витрат обслуговуючого ділянки. За обслуговуючому ділянці обсяг виробництва склав 30 люд.-год., Загальна сума витрат за поточний період - 150 руб., Фактична вартість людино-години - 5 руб.\nРозподіл витрат обслуговуючого ділянки на виробничі ділянки 1 і 2. Для ділянки 1 обслуговуючий ділянку відпрацював 10 люд.-год., Для ділянки 2 - 20 люд.-год. Час роботи для виробничих цехів буде використано в якості бази розподілу витрат обслуговуючого ділянки в сумі 150 руб.\nТаким чином, на ділянку 1 додатково розподіляється 50 руб. (10 люд.-год. × 150 руб. / 30 люд.-год.), На ділянку 2 - 100 руб. (20 люд.-год. × 150 руб. / 30 люд.-год.). В результаті витрати ділянки 1 складатимуться з власних витрат цієї ділянки в сумі 500 руб. і перерозподілених з обслуговуючого ділянки в розмірі 50 руб. По ділянці 2 аналогічно: 800 і 100 руб.\nПерерозподіл витрат виробничих ділянок на виконані замовлення. Ділянка 1 відпрацював 30 нормо-годину. на виконання замовлення 2; 20 нормо-годину. на замовлення 3. Значить, на друге замовлення будуть віднесені витрати в сумі 300 руб. (500 × 30/50), на виконання третього замовлення - 200 руб. (500 × 20/50).\nДілянка 2 відпрацював на виконання замовлення 1 і замовлення 3 по 10 машино-змін. Відповідно на кожен з цих замовлень будуть віднесені його витрати в розмірі 400 руб. (800 × 10/20).\nПерерозподіл витрат по міжцеховий кооперації на замовлення. В результаті розподілу витрат обслуговуючого ділянки на ділянку 1 ми отримали 50 руб. При обсязі виробництва ділянки 1 в 50 нормо-годину. вартість однієї нормо-години складе 1 руб. За аналогією на ділянці 2 вона складе 5 руб. (100/20).\nВідповідно, на вартість замовлення 1 додасться 50 руб. з ділянки 2 (5 руб. × 10 машино-змін), замовлення 2 - 30 руб. (1 руб. × 30 нормо-год.) З ділянки 1, замовлення 3 - 20 руб. з ділянки 1 (1 руб. × 20 нормо-год.) і 50 руб. з ділянки 2 (5 руб. × 10 машино-змін). Уявімо результати розподілу витрат в табл. 5.\nЗа словами Марії Козуліної, начальника управління виробничої економіки ВАТ «ССМ-Тяжмаш» (Череповець), в результаті впровадження системи управлінського обліку собівартості продукції стало можливо аналізувати структуру собівартості, чинники зростання витрат в розрізі виробничих ділянок кожного з цехів, обгрунтовано встановлювати ціни. Крім того, підприємство отримало єдине інформаційне поле для прийняття рішень в області управління витратами як основного процесу мінімізації витрат. Вся первинна інформація вводиться в єдину інформаційну систему, що дозволяє набагато швидше і якісніше аналізувати і контролювати діяльність підприємства, починаючи з закупівлі і закінчуючи випуском продукції.\nНа будь-якому етапі життя компанії незмінно існує завдання обліку, аналізу та управління витратами. На відміну, наприклад, від питання управління компанією, де з року в рік виникають нові тенденції (сьогодні - інновації, вчора - об'єднання і поглинання, позавчора - і.т.д.), в обліку витрат з року в рік банально повторюється одне питання : "як правильно їх порахувати".\nРозрахунок собівартості продукції - задача далеко не нова і вирішується практично на кожному підприємстві. Методика розрахунку собівартості передається з покоління в покоління і, так само як добра билинна притча, викликає довіру без будь-яких доказів. Те, що всі витрати необхідно ділити за видами продукції - питання безперечний. Заковика виникає з питанням, за яким принципом вести поділ витрат.\nКласичний розрахунок собівартості.\n1 крок - визначення витрат, що змінюються пропорційно обсягам виробництва того або іншого виду продукції (визначення змінних витрат на одиницю продукції). Розрахунок виконується твором норм витрати окремих елементів витрат на вартість їх придбання. Класичними представниками змінних витрат є сировина, матеріали, комплектуючі, технологічна енергія, відрядна заробітна плата.\n2 крок - підсумовування всіх інших витрат, здійснених за період, і їх розподіл на конкретні види продукції (поділ накладних витрат за видами продукції). Класичними представниками таких "інших витрат" є витрати на утримання і ремонт обладнання, будівель, споруд, заробітна плата адміністративно-управлінського персоналу, амортизаційні відрахування, адміністративні витрати. нерідко перераховані "прочіе9quot; відображаються в спеціальних документах - відомостях (кошторисах) загальноцехових, загальногосподарських, загальновиробничих витрат. Як правило, розподіл загальних витрат на окремі види продукції здійснюється пропорційно заробітній платі основних виробничих робітників, нарахованої за даними видам продукції.\nТаким чином, класичний розрахунок собівартості одиниці продукції виглядає наступним чином:\nВихідна інформація про компанію: Підприємство виробляє і реалізує продукцію А, В, С в наступних обсягах і цінах:\nЦіна за одиницю товару, тис. Р. / Одиницю\nОбсяг виробництва, одиниць / місяць\nРазом обсяг реалізації 2600 тис. Р. / Місяць\nДля виробництва продукту В була придбана на умовах лізингу автоматична лінія, лінія розміщена в додатково орендованому приміщенні (інші цеху знаходяться у власності підприємства).\nПідприємство має дані про змінні витрати по кожному виду продукції, а також суму загальновиробничих (постійних) витрат за звітний період. завдання: Визначити собівартість і рентабельність кожного з видів продукції.\n3атрати змінного характеру,\nВИКОРИСТАНИЙ ПІДХІД: розподіл загальновиробничих витрат пропорційно заробітній платі основних виробничих робітників\nРозрахунок показує, що найбільш прибутковим для підприємства стала продаж вироби В, виріб А - молодець -середнячок, виріб С принесло збиток. Таким чином, обсяги реалізації та ціни виробу В можна визнати ідеальними, вироби А - прийнятними, по виробу С - недостатніми. При формуванні виробничої програми на майбутнє ми можемо зберігати обсяги реалізації і ціни по А і В, а для С необхідно збільшення обсягів реалізації або цін, в іншому випадку виробництво вироби З себе не виправдовує.\nПослідовність розрахунків безперечна, спірні питання виникають "внутрі9quot; кроків.\nПроблемою розрахунку змінних витрат для більшості підприємств є відсутність коректної і постійно оновлюваною нормативної бази витрат сировини і матеріалів (нерідкі випадки, коли нормативні бази не обновляються роками). Однак рішення даної проблеми, скоріше, технічне, ніж смислове.\nСмислова проблема виникає на етапі поділу загальновиробничих (общехохяйствених, загальноцехових) витрат за видами продукції Як виник підхід поділу цих витрат пропорційно заробітній платі, зможе згадати і пояснити далеко не кожен економіст. Однак на більшості підприємств його використовують за замовчуванням.\nУправлінський підхід в розрахунку собівартості.\nЗа економічним змістом, витрати повинні відноситься на той чи інший вид продукції відповідно до того, наскільки ці витрати пов'язані з виробництвом того чи іншого виду продукції. Аналогом підприємства в даному випадку може служити звичайна комунальна квартира, де окремі види продукції відповідають сусідам-квартирантам.\nЯкщо в комунальній квартирі встановлений телефон, то абонентська плата повинна бути поділена на всіх мешканців порівну. Якщо ж на минулому тижні один з сусідів довго і душевно спілкувався з одним з Парижа, то прийшов рахунок за переговори повинен оплачувати безпосередньо він, розподіл цього рахунку порівну (по якомусь не було принципу) буде несправедливим.\nЯкщо ж наш балакучий сусід весь минулий місяць пробув у відпустці, покинувши квартиру і завбачливо відключивши холодильник, то прийшов рахунок за світло нам доведеться оплачувати без його участі. спроба "перекінуть9quot; на сусіда частина витрат викличе з його боку абсолютно справедливий протест.\nТаким чином, в процесі розподілу загальновиробничих витрат необхідно уточнити, в якій мірі елементи витрат пов'язані з виробництвом конкретного виду продукції.\nНайбільш податливим, в плані коректного розподілу, елементом загальновиробничих витрат є податки, що включаються в собівартість. Дійсно, той же податок на користувачів автодоріг сплачується як відсоток (1%) до виручки від реалізації конкретного виробу. По суті своїй, цей податок є елементом змінних витрат - витрат, що залежать від обсягів реалізації - хоча класично входить до складу загальновиробничих витрат.\nУ наведеному вище числовому прикладі присутні і інші елементи загальновиробничих витрат, які мають пряме відношення до конкретного виробу і які несправедливо перерозподіляти між сусідами-продуктами. Як було сказано, підприємство придбало на умовах лізингу лінію для виробництва виключно вироби В, для розміщення лінії були орендовані додаткові виробничі приміщення. Таким чином, лізинговий та орендний платежі, що увійшли до складу загальновиробничих витрат, є "следствіем9quot; виробництва виключно вироби В. Отже, перераховані елементи витрат повинні бути віднесені саме на виріб В, але не перерозподілятися на інші вироби будь-яким чином.\nЗ урахуванням тільки цих двох коригувань розрахунок собівартості продукції підприємства перетвориться наступним чином:\nЯк видно, картина докорінно змінилася. Виріб А виявилося лідером за прибутковістю: при сформованих обсягах реалізації і цінах А принесло підприємству найбільший дохід. Виріб С може бути реабілітовано: його виробництво не збитково. При сформованих цінах і обсягах реалізації З виправдовує своє виробництво і приносить невеликий прибуток. Виріб В при сформованих обсягах реалізації і цінах не виправдовує витрат на своє виробництво. Збільшувати обсяги та (або) ціни реалізації необхідно по виробу В, а не С, як показав початковий розрахунок.\nОтримана в первинному розрахунку картина виникла тільки за рахунок штучного перерозподілу витрат на інші вироби пропорційно зарплати. Дійсно, В добре влаштувався: автоматизована лінія передбачає менші, ніж у інших виробів, трудовитрати і, відповідно, меншу величину витрат на оплату праці. При перерозподілі витрат пропорційно заробітній платі левова частка витрат лягла на сусідів А і С, чиє виробництво не в такій мірі автоматизовано, як вироби В.\nВ реальності саме в зв'язку з виробництвом В у підприємства виникло два значних за сумою елемента витрат - лізингові та орендні платежі. Саме В і повинен окупити ці витрати відповідними доходами від реалізації. У розглянутому прикладі В не забезпечує доходів (цін і обсягів реалізації), достатніх для покриття витрат на своє виробництво.\n1 крок - визначення змінних витрат на виробництво одиниці продукції (сировина, матеріали, комплектуючі, технологічна енергія, відрядна заробітна плата) за нормами витрат. До складу змінних витрат необхідно включити податки з виручки від реалізації, що включаються в собівартість продукції (податок на користувачів автодоріг).\n2 крок - виділення в складі загальновиробничих витрат тих витрат, які можуть бути віднесені безпосередньо на конкретний вид продукції (пов'язаних з виробництвом конкретного виду продукції). Визначення витрат на одиницю шляхом ділення їх абсолютної величини на обсяг виробництва даного виду продукції.\n3 крок - підсумовування всіх інших, що не відносяться на конкретний вид продукції, витрат за період. Розподіл на конкретні види продукції пропорційно обраної базі - наприклад, обсягами реалізації або заробітної плати основних виробничих робітників.\nДля розподілу інших витрат, що не відносяться на конкретний вид продукції, також можна запропонувати бази для розподілу. Наприклад, витрати на ремонт і обслуговування устаткування, його амортизацію можливо розділяти під видам продукції пропорційно станко-годинах, витраченим при виробництві конкретних видів продукції на даному обладнанні. Витрати на освітлення та опалення виробничих приміщень - пропорційно площам і кубатури цехів, зайнятих при виробництві конкретних видів продукції.\nЗолота середина розрахунку собівартості і прибутковості продукції.\nЯк з'ясовується, з використанням різних методів розрахунків, можна отримати різні (іноді, протилежні) оцінки собівартості і прибутковості продукції. Виникає природне бажання використовувати методику, що дає однозначні оцінки. Така золота середина існує - це маржинальний аналіз.\nМаржинальний аналіз передбачає оцінку потенційної прибутковості продукції з використанням співвідношення цін на реалізовану продукцію і змінних витрат на її виробництво. Дійсно, ціни реалізації продукції та змінні витрати на її виробництво (нормативи витрат) в більшості випадків відомі й очевидні. При цьому ми уникаємо проблем з вибором методу розподілу загальновиробничих витрат і отримуємо реальну оцінку продукції.\nДля кожного виду продукції визначається наступний показник (показник зветься "ціновий коефіцієнт"):\nЦіна реалізації за одиницю - Змінні витрати на одиницю ціна реалізації за одиницю\nЧим вище значення цінового коефіцієнта, тим вище потенційна прибутковість даної продукції: більше резерв покриття загальновиробничих витрат та отримання прибутку. Іншими словами, найвигідніше продавати вироби з найбільшим ціновим коефіцієнтом.\nДля нашого прикладу цінові коефіцієнти по продуктам А, В і С виглядають наступним чином:\nЗмінні витрати на одиницю продукції, тис. Руб.\nЦіновий коефіцієнт (Ціна - Змінні витрати) / Ціна,%\nРозрахунок показав, що найбільший потенціал з точки зору отримання прибутку має продукт B, найменший - виріб С. Таким чином, найбільш вигідним для компанії буде збільшення обсягів продажів вироби А, далі В, і тільки потім - С.\nТе, що в даний час продукт В збитковий по повній собівартості, зовсім не перекреслює його потенційної прибутковості. Збитковість по повній собівартості означає, що склалися обсягів і цін реалізації даного продукту (В) мало для покриття витрат на його виробництво і з управлінської точки зору необхідно прагнути до їх (ціни, обсяги реалізації) збільшення. В той же час з токи зору максимізації прибутку з 1 рубля витрат підприємству вигідно, перш за все, збільшувати обсяг реалізації А, потім вже В, і під кінець С.\nРізниця між "необхідно прагнути" і "вигодно9quot; полягає в наступному. Підприємство допустило помилку (недобрав доходів, необхідних для повного покриття витрат), встановлюючи ціни і плануючи обсяги реалізації вироби В. С управлінської точки зору, ми повинні прагнути до виконання економічного правила функціонування підприємства - забезпечення беззбитковості виробництва кожного виробу. Однак, ми можемо компенсувати недоотриманий на В прибуток реалізацією інших виробів. Найбільш вигідним - найбільш прибутковим - для підприємства стане збільшення обсягів реалізації вироби А. Це компенсує збиток по виробу В, однак не скасує нашої незадовільної оцінки сформованих обсягів і цін реалізації В. Таким чином, в нашому прикладі постановка завдання при плануванні номенклатурної програми буде виглядати наступним чином:\n- прагнути забезпечити беззбитковий рівень виробництва В (приростом цін або обсягів)\n- максимізувати обсяги реалізації вироби А.\nЯкщо ж "ціновий коефіцієнт" по якому-небудь продукту має від'ємне значення - ситуація вкрай неприємна. Негативний ціновий коефіцієнт показує, що ціна реалізації продукції не покриває навіть змінних витрат на виробництво цього виду продукції, мови про покриття загальновиробничих витрат та отриманні прибутку не можливо вести в принципі. Кожен продаж такого продукту приносить підприємству збиток, тобто чим більше продаємо, тим більше збитків отримуємо! Для мети збільшення прибутку такий продукт доцільно зняти з виробництва!\nЗавдання з розстановкою ком у відомому "Стратити не можна помилувати" доводиться вирішувати не тільки в казці, а й в реальному житті. Рішення про відмову від виробництва продукції, для якої ціна реалізації не покриває змінних витрат, не є однозначним.\nІснують ситуації, в яких підприємство деякий час може усвідомлено реалізовувати таку продукцію. Наприклад, це можливо при виході на нові ринкі- підприємство здійснює демпінгову політику, спрямовану на залучення покупців і витіснення конкурентів. Можливо, підприємство намагається зберегти сформований ринок в розрахунку на подальше зростання платоспроможності покупців (будь-який знає, що в більшості випадків завоювати ринок дорожче, ніж підтримати його). Можливо, що підприємство змушене реалізовувати таку продукцію, так як вона оплачується живими грошима, а не бартером або взаємозаліками.\nУ будь-якому випадку, продаж продукції, для якої ціна реалізації не покриває змінних витрат, повинна бути тимчасовим явищем. Необхідно пам'ятати, що продаж кожного такого виробу приносить підприємству збиток, що в перспективі може привести підприємство до серйозних економічних проблем.\nАтестація виробленої продукції\nЯкщо підприємство вирішує провести "аттестацію9quot; виробленої продукції, можна порекомендувати пройти наступні етапи.\n1. Розпочати з маржинального аналізу (аналізу співвідношення цін реалізації і змінних витрат на виробництво продукції). Цей етап дозволяє виділити тих, хто найбільш "полезен9quot; з точки зору отримання прибутку (має найбільший ціновий коефіцієнт) і тих, хто за будь-яких обставин приносить збиток (має негативний ціновий коефіцієнт). Таким чином продукція ранжируется з точки зору потенціалу отримання прибутку. Найбільш вигідною з точки зору максимізації прибутку є реалізація продукції з максимальним ціновим коефіцієнтом.\nБезумовно, питання формування продуктового портфеля не обмежується внутрішнім економічним розрахунком. також повинні враховуватися два принципових фактори - виробничі потужності і ринковий попит. Наприклад, бажання збільшити обсяги реалізації найбільш прибуткових продуктів може зіткнутися з обмеженням виробничих можливостей або з обмеженим попитом. Формула ідеального продуктового набору - максимальний попит при максимальному ціновому коефіцієнті і відсутності обмежень щодо зростання обсягів виробництва.\n2. Витрати, які не ввійшли до складу змінних, розподілити на різні види продукції відповідно до ступеня "участія9quot; витрат при виробництві цих видів продукції.\nВ результаті з'являється можливість сформувати програму дій на майбутнє. Якщо продукт на сьогодні приносить збиток (ціна менше собівартості), але ціна покриває змінні витрати, - збільшення обсягів продажів дозволить в подальшому зробити продукцію прибутковою. Якщо збільшення обсягів продажів представляється проблематичним, можливо, доведеться розглядати питання підвищення ціни.\nБезумовно, багато нюансів розрахунку і аналізу собівартості продукції залишилися за кадром. Напевно, розбираючись в цій заплутаній і різноманітної завдання, не один економіст із заздрістю і сумом думав: "чому мені не пощастило, як інженеру, у якого так просто виміряти накреслені лінії і фігури: 1 метр = 100 см, 1 см = 10 мм." Але якщо добре подумати, заздрити нема чому: досить згадати дюйми, милі, аршини і п'яді ...


За добу COVID-19 підтвердили у 3 мешканців Новокаховської громади – Online Нова Каховка\nЗа добу COVID-19 підтвердили у 3 мешканців Новокаховської громади\nСтаном на 7 серпня у Центральній лікарні міста Нова Каховка, що на Херсонщині, знаходиться 19 хворих на СОVІD-19 та 12 – на пневмонію. За минулу добу зафіксовано 3 нових лабораторно підтверджених випадків захворювання на коронавірус.\nЗа оперативною інформацією, що наводить департамент охорони здоров’я Херсонської ОДА, всього в області за останню добу виявлено 68 нових лабораторно підтверджених випадків захворювання на COVID-19, з них 3 – у мешканців Новокаховської громади.\nЯк повідомило керівництво Новокаховської ЦМЛ, стан двох хворих задовільний, вони перебувають на самоізоляції, під щоденним медико-санітарним наглядом. Ще одна, 53-річна новокаховчанка, яка була госпіталізована з пневмонією, переведена з терапевтичного до інфекційного відділення. У неї тест показав інфікування на COVID-19. Стан хворої середньої важкості.\nЗа добу до інфекційного відділення госпіталізовано двох іногородніх мешканців з діагнозом коронавірусної хвороби: 56-річну мешканку Таврійська та 71-річну жительку села Степове, Великоолександрівського району. Ще одного хворого на пневмонію новокаховчанина госпіталізовано до терапевтичного відділення з діагнозом пневмонія.\nЗ інфекційного відділення також вчора виписались 2 людини, що перехворіли на COVID-19.\nЗа даними головного лікаря КНП «ЦПМСД м.Нова Каховка» Заріни Зінченко у Центрі первинної медико-санітарної допомоги з початку пандемії зафіксовано 1048 безсимптомних хворих на СОVІD-19. Станом на 7 серпня на обліку перебуває 30 контактних з хворими, які перебувають на самоізоляції. Знято з обліку – 1034 особи, що відносились до категорії безсимптомних хворих.\nPrevious За 7 місяців до скарбниці Новокаховської ОТГ надійшло 310 млн грн доходів\nNext В Україні – 1054 нові випадки коронавірусу


Фінансовий ринок - Шелудько В.М.-14.4. Лізингові послуги\nФінансовий ринок - Шелудько В.М. - 14.4. Лізингові послуги\nЛізинг є строковим, цільовим та платним користуванням майном, що передається лізингоодержувачу особою — лізингодавцем, власником цього майна. Лізингодавець надає арендатору для використання певні активи, що перебувають у його власпості. Лізингоодержу-вач не отримує права власності на передані активи, але використовує їх і здійснює виплати лізингодавцю згідно з укладеним договором протягом визначеного періоду часу.\nУ лізинг може передаватись як майно, спеціально придбане лізингодавцем для певної лізингової угоди, так і майно, придбане ним безвідносно до конкретної угоди лізингу. В першому випадку лізинг називають прямим, у другому — непрямим. Відповідно до Закону України "Про лізинг" у лізинг може передаватись майно, що перебуває у власності держави, але за погодженням з органом, який здійснює управління цим майном.\nСуб'єктами лізингу є лізингодавці, лізингоодержувачі і дуже часто продавці предмета лізингу. Останні можуть бути не тільки продавцями, а й безпосередніми виробниками майна, що передається за лізингом. Продавці відчужують відповідне майно лізингодавцю і, якщо це передбачено лізинговою угодою або законодавством, здійснюють поставку та передачу предмета лізингу лізингоодержувачу, виконують його гарантійний ремонт тощо. В угоді, укладеній між продавцем та лізингодавцем про відчуження предмета лізингу, може передбачатись виконання інших послуг з доставки та обслуговування обладнання в інтересах лізингоодержувача. Суб'єктами лізингу можуть виступати як юридичні, так і фізичні особи.\nОперативний лізинг — це договір, згідно з яким предмет лізингу передається лізингоодержувачу на термін, менший від терміну повної його амортизації, і завжди повертається лізингодавцю після закінчення обумовленого терміну. Як правило, лізингодавець відповідає за обслуговування й утримання в нормі зданого в оренду обладнання. Період лізингу досить короткий, менший від економічно обгрунтованого терміну служби обладнання, тому лізингодавець може повторно здати в оренду обладнання або продати його за зниженою ціною.\nФінансовий лізинг — це договір, відповідно до якого предмет лізингу передається лізингоодержувачу для користування на визначений договором термін і може бути придбаний лізингоодержува-чем після закінчення терміну користування у разі сплати визначеної договором повної його вартості. Договором фінансового лізингу може передбачатись право на викуп предмета лізингу до закінчення визначеного договором терміну користування ним.\nФінансовий лізинг має свій основний період дії, який покриває весь або більшу частину терміну дії предмета лізингу. Як правило, цей період на 1—2 роки менший від очікуваного терміну служби наданого в лізинг обладнання. Надалі це обладнання вже практично неможливо здати в аренду або продати. Тому лізингодавець намагається забезпечити виплату всієї вартості обладнання за час основного періоду. Наприкінці основного періоду арендатору може бути запропоновано оренду на невизначений вторинний період за дуже низькою ціною або можливість продати обладнання на ринку від імені лізингодавця за певну винагороду.


Укренерго і прем'єр-міністр Денис Шмигаль переконують, що віялових відключень не буде - новости Украины, Економіка - LIGA.net\nШмигаль та Укренерго не бачать необхідності у віяловому відключенні електроенергії\nНеобхідність віялових відключень електроенергії в Україні відсутня. Про це заявив прем'єр-міністр Денис Шмигаль у коментарі агентству Інтерфакс-Україна.\n"Ми до віялових відключень, як до механізму збалансування енергосистеми, вдаватися не повинні і не будемо... Єдина складність, яку сьогодні відчуває енергосистема – низькі залишки вугілля на складах ТЕС", – сказав прем'єр-міністр.\nВідсутність необхідності віялових відключень на період 16-20 січня 2021 року підтвердив оператор системи передачі електроенергії України НЕК Укренерго в офіційному пресрелізі.\n"Беручи до уваги появу в пресі публікацій про нібито можливість введення графіка аварійних відключень (т.зв. "віялові відключення"), інформуємо, що такі дії на даний момент не плануються", – йдеться в заяві. У першій половині дня, 15 січня, ряд ЗМІ розповсюдили фото листа з підписом голови правління Укренерго Володимира Кудрицького на ім'я в.о. міністра енергетики Юрія Вітренка, датоване 12 січня, "Про отримання дозволу на застосування графіків обмеження споживання електричної потужності".\nУ тексті листа говорилося, що "відповідно до прогнозного балансу, розробленого НЕК Укренерго на період з 14 до 19 січня 2021 року дефіцит потужності в об'єднаній енергетичній системі України може досягати 1700 МВт із 7:00 до 22:00 за відсутності резерву потужності на ТЕС... Прошу Вас ... затвердити застосування за необхідності графіки обмеження споживання електричної потужності ".\nВ опублікованому пресрелізі Укренерго пояснює, що "... графік обмеження потужності (ГОП) – це інструмент, що не має жодного відношення до т.зв. "віялових відключень" і не передбачає відключення споживачів".\nГОП передбачає зниження потужностей окремих промислових підприємств, де це можливо, без порушення їх технологічних процесів, пояснюють в Укренерго.\n"Застосування такого інструменту оператором системи попередньо узгоджується з міністерством енергетики на випадок непередбаченої втрати значного обсягу генерації в енергосистемі в період пікових навантажень", – йдеться в повідомленні компанії.\nВиходячи з поточної ситуації в енергосистемі, введення таких графіків на час низьких температур також не планується, запевняють в Укренерго. У компанії прогнозують, що 16-20 січня за падіння температури до -17 за Цельсієм можливе збільшення споживання електроенергії в країні на 3000 МВт до 25 000 МВт в години пікового навантаження.\nПідвищення попиту на електроенергію компанія готується компенсувати за рахунок збільшення генерації на ТЕС і ТЕЦ.\n"Станом на 14 січня запаси вугілля на ТЕС і ТЕЦ складають 688 000 тонн за мінімально необхідних 900 000 тонн. Підключення в роботу додаткових енергоблоків теплових електростанцій може бути здійснено за рахунок резервного палива: газу, мазуту", – повідомляють в Укренерго.\n12 січня 2021 року Міненергетики підтвердило, що на складах українських ТЕС міститься 621 800 тонн вугілля, що на 324 000 тонн менше необхідної норми і в 2,5 рази менше, ніж на аналогічний період минулого року.\nНЕК Укренерго запаси вугілля віялові відключення\nВерховна Рада дозволила Укренерго використовувати кредит ЄІБ на 136 млн євро 02.12.2020Укренерго купило нові електромобілі Hyundai по 1,1 млн грн: фото 17.11.2020Укренерго підвищить тариф на передачу електроенергії для промисловості. Рішення регулятора 11.11.2020


Марія Сергєєва біографія, Кар'єра, Спортивні досягнення\nМарія Сергєєва: біографія\nестонська фігуристка, що виступала в парному катанні з Іллею Глєбовим\nУ 2004 році Марію поставили в пару з Іллею Глєбовим, тренером пари стала багаторазова чемпіонка Естонії і учасниця чемпіонатів Європи та світу в парі з Валдісом Мілтансом - Катерина Некрассова.\nНа міжнародний рівень пара вийшла в сезоні 2006-2007, коли вони вперше виступили в юніорській серії Гран-прі. У тому ж сезоні вони перший раз виграли національну першість і стали 7-ми на чемпіонаті світу серед юніорів.\nУ наступному сезоні, крім юніорського Гран-прі, вони взяли участь і в «дорослій» серії: були шостими на Кубку Китаю і сьомими в Росії. На чемпіонаті світу серед юніорів стали шостими.\nУ сезоні 2008-2009 пара взяла участь тільки в одному етапі «дорослої» серії Гран-прі в NHK Trophy, де стали п'ятими. На дебютному для себе чемпіонаті Європи зайняли 14-е місце. На своєму останньому чемпіонаті світу серед юніорів виступили невдало - зайняли лише 12-е місце. У цьому ж сезоні дебютували на чемпіонатах Європи та світу.\nПеред початком сезону 2009-2010 Сергєєва і Глєбов змінили тренера. Вони переїхали до Польщі, в місто Торунь, для роботи з Маріушем Сюдеком. На турнірі «Nebelhorn Trophy 2009», посівши 9-е місце, змогли завоювати для Естонії одну путівку в парному катанні на зимові Олімпійські ігри у Ванкувері, де занлі ??19-е місце.\nПісля закінчення олімпійського сезону пара розпалася у зв'язку з тим, що Марія сильно зросла (до 172 см) і спортсменам стало незручно виконувати технічно складні елементи.\nВлітку 2010 року Марія вирішила змінити спортивну спеціалізацію і вступила до спортшколу «Отепя», де буде займатися лижним кросом під керівництвом Анатолія Шмигуна.\n(з І. Глєбовим)\nJ. = юніорський рівень


В УКУ стартує проект з кінодокументалістики - Духовна Велич Львова\nВ УКУ стартує проект з кінодокументалістики\n9 Жовтня 2017 в 10:09\n9 жовтня 2017 року в Українському Католицькому Університеті розпочинається унікальний проект для активної молоді, яка хоче навчитися знімати документальне кіно за допомогою “підручних” засобів, смартфонів або планшетів, а також зрозуміти – як же змінити власне суспільство, опираючись на польський досвід. Побачити плоди цієї роботи усі охочі зможуть під час Фестивалю документального кіно «Скарб Солідарності» 18-19 листопада, який відбудеться в УКУ. Організаторами проекту є Центр думки Івана Павла ІІ (Варшава) та Український Католицький Університет (Львів) за фінансової підтримки Міністерства культури та національної спадщини Польщі.\nПроект відбуватиметься у два етапи. Вже 9-15 жовтня 25 молодих людей зі Львова, Камянця-Подільського, Києва, Ужгорода, Тернополя, Чернівців стануть учасниками Школи документального кіно «Скарб Солідарності». На них чекають інтенсивні практичні заняття з документалістики, а також семінари, присвячені спадщині польської «Солідарності» та української Революції Гідності. Учасники школи матимуть місяць, щоби зняти свій власний фільм. Згодом у листопаді відбудеться фестиваль, де учасники представлять свої напрацювання, а найкращі короткометражки отримають нагороду у розмірі 25 000 гривень.\nМарта Дзідо – письменниця, режисерка документальних фільмів “Доунтовн – місто Даунів” (нагороджений м. ін. Hollywood Eagle Documentary Award), та “Жіноча солідарність” (нагороджений м.ін. Beyond Borders- Krzysztof Kieslowski Award).\nМіхал Лучевський – соціолог, психолог, методолог, автор програми “Скарб Солідарності”, заступник директора Центру Думки Івана Павла ІІ. Головний редактор журналу “Стан Речей”.\nІнформація надана інформаційним відділом УКУ


Протирайте лампочки і плафони від пилу,\nпилюка може "з'їдати" до 20% світла.\nВикористовуйте сірники замість запальничок - більшість запальничок одноразові\nі не піддаються переробці.\nВ Україні з макулатури повторно виготовляється лише\n0,1% паперу, в той час, як у Європі - 50%, а в Японії - 65%.\nПри експлуатації традиційного багатоповерхового житлового будинку\nчерез стіни витрачається до 40% тепла, через вікна - 18%, підвал - 10%,\nдах - 18%, вентиляцію - 14%.\nВикористовуй ресурси мудро - живи еко-Логічно!\tМийте частіше вікна, таким чином у кімнати буде проникати більше світла.\nВикористовуйте на одну салфетку менше.\nВ середньому за рік європеєць використовує\nПриймайте "швидкий" душ замість ванни. В середньому за 5 хв. душу ви використовуєте\nдо 50 л. води, для ванної потрібно - до 200 літрів.\nВикористовуйте техніку правильно:\nвчасно прочищений від пилюки пилосос споживає на 15-20 % менше електроенергії.\nКомпанія Слово голови правління\nСтруктура компанії філії ПАТ Центр Обслуговування клієнтів Інформаційно - консульт. центр Кол-центр Споживачам Тарифи(юридичні споживачі) Тарифи(побутові споживачі) Інформація для споживачів Порядок приєднання Стимулююче регулювання Оцінка якості обслуговування Прийом громадян Акціонерам Оголошення Консультації Документи Інформація до оприлюднення Наглядова рада Питання - відповіді Контакти ПРЕС-ЦЕНТР Новини Галерея Відеорепортажі Офіційні документи Фото для ЗМІ ПЕРСОНАЛ Стратегія розвитку Вакансії Центр анкетування, тестування ПАРТНЕРИ Про технічний аудит [12:48 13.04.17] "Прикарпаттяобленерго" вітає прикарпатців із Великоднем! Щиро вітаємо вас із Великодніми святами!\nБажаємо, щоб усі ваші мрії й сподівання завжди\nосяювало проміння добра, успіху та удачі. Нехай свято Воскресіння Господнього зігріє серця вашихблизьких благословенним теплом та безмежною добротою,а вам дасть сили та наснаги на втілення найсміливіших планів та проектів! Останні новини\n"Прикарпаттяобленерго" вітає прикарпатців із Великоднем! Відбулися Загальні збори акціонерів ПАТ «Прикарпаттяобленерго» Графік роботи центрів обслуговування клієнтів у передсвяткові дні ПАТ «Прикарпаттяобленерго» буде звітуватися перед акціонерами До Дня міста у центральній частині Івано-Франківська з’явиться новий арт-об’єкт Оплатити за світло, подати показник ТУТ\nЯк економити енергоресурси? Реклама на рахунках та опорах Новини в Україні\n24.04.17 На півдні України активно будують сонячні електростанції 20.04.17 Заборгованість підприємств перед "Нафтогазом" збільшилась на 3,9 млрд гривень\n19.04.17 Кабмін на місяць продовжив надзвичайний стан у сфері енергетики


Scrap Spices... Скрапові перчинки: 12/2011\nСолоденьке від Грушечки\nЦілих 4 цукерочки будуть розігруватися у блозі "Штампи з любов"ю" з нагоди відкриття магазину "Скрап-студія з любов"ю"\nУ основну цукерочку увійдуть:\n100аркушів різноманітного паперу розміром А4, більшість з котрих ви зможете знайти в нашому інтернет-магазині;\nРозіграють цукерку 7 січня.\nОпубліковано Incanta о 12:03 Немає коментарів: Посилання на цей допис\nУ обмінній грі "Різдвяна пошта" на Посиденьках мені випала нагода дарувати листівочку чарівній дівчині Мар'яні. Особисто ми не знайомі, але по її дописах, а головне по вишивальних і скрапових роботах, уявляю її такою ніжною романтичною особою. Хотілося і листівочку зробити такою ж, але... Щось мені романтика різдвяна не пішла, зате захотілося щось порозмальовувати. Надіюся, Мар'яні сподобалося, показую листівку і тут\nОпубліковано Incanta о 12:46 Немає коментарів: Посилання на цей допис\nДуже подобається мені використовувати у листівках елементи, зроблені своїми руками: чи то зістарений папір, чи бантики, чи квіточки. Особливо квіточки. Наприклад такі, з органзи (ну або з будь-якої іншої стрічки). А ці солоденькі ведмедики так і просяться на вітальні різдвяні листівки для моїх коліжанок. Хочу взяти участь у безшаблонному завданні #9 від Зроби Сам(А) - листівки зі сніжинками.\nОпубліковано Incanta о 11:34 4 коментарі: Посилання на цей допис\nМітки: квіти, Різдвяне\nКоробочка і троянди своїми руками\nСпробувала зробити листівку - і захотілося ще й коробочки. Вийшла простенька, така трошки романтична, якраз пасує тримати в ній всякі дрібні прикраси. Особлива любов - саморобні трояндочки. Подобаються мені значно більше за будь-які готові квіти.\nОпубліковано Incanta о 20:45 Немає коментарів: Посилання на цей допис\nМітки: квіти, коробочки\nКоліжанці на ДН\nОтаку ніжну листівочку зробила своїй коліжанці на День народження. Вона надзвичайно позитивна і оптимістична людина, тому ось такий яскравий подаруночок був дуже до речі.\nОпубліковано Incanta о 19:51 Немає коментарів: Посилання на цей допис\nЗ цієї листівочки розпочалося моє захоплення скрапом. Це такий собі "перший млинець", але не можу сказати, що він був грудочкою:) "Кавове мереживо" - так я назвала цю роботу. Листівка приймала участь у конкурсі запрошень на чай-каву на Дівочих посиденьках. Нею і відкриваю дописування у своєму блозі. Усім каво і чаєманам затишних посиденьок!\nОпубліковано Incanta о 12:22 Немає коментарів: Посилання на цей допис


Поліція розцінює напад лучника з п'ятьма вбитими в Норвегії як теракт. - Deutsche Welle\n18:43 , 14 жовтня 2021\nПоліція розцінює напад лучника з п'ятьма вбитими в Норвегії як теракт.\nНаразі 37-річного громадянина Данії підозрюють у нападі на кількох людей з використанням кількох різновидів зброї, в тому числі лука та стріл. Поліція з'ясовує, чи міг напад спровокувати інших жителів країни вдатися до подібних актів насильства. Поки що жодних вказівок на це немає, зазначили в поліції.\nПентагон: Двері НАТО відкриті для України та Грузії. Блокування місії ОБСЄ: спостерігачі продовжують роботу на Луганщині. Серцеві хвороби. Інсульту часто передує миготлива аритмія Чому французи проти вітряків, але за АЕС Чи позбавлять Разумкова депутатського мандата? Інтрига зберігається.


Образ митця Гренуя (за романом П. Зюскінда “Запахи”) – Школьные сочинения\nHome | 💡Твори з зарубіжної літератури | Образ митця Гренуя (за романом П. Зюскінда “Запахи”)\nПатрік Зюскінд – сучасний німецький письменник, роман якого “Парфумер, або Запахи” став бестселером і був перекладений багатьма мовами світу. Уже перші рядки роману переносять читача в задушливу атмосферу найсмердючішого міста Франції XVIII століття. У спекотливий липневий день 1738 року досить ще молода жінка стояла з ножем у руках біля стола з рибою, розчиняла її, а сморід від тієї риби заглушав біль у животі й попереці: у неї почалися пологи.\nЦе було вже п’яте її дитя. Перші чотири теж народилися тут, і вона викидала ці шматочки м’яса разом з риб’ячими тельбухами. На цей раз через спеку й сморід вона знепритомніла, і люди знайшли під роєм мух, між тельбухами та риб’ячими головами новонароджене дитя. Матір за вбивство дітей відправили на ешафот, а малого Гренуя віддали спочатку годувальницям, а потім в установу душевновбогої жінки мадам Гайяр.\nВін не знав любові, ласки, тепла і спокійно обходився без них. У першу хвилину свого життя він несамовитим криком послав матір на ешафот і заявив усьому світові про свою волю до життя, хай і без співчуття чи любові. Гренуй ріс малим, непомітним кліщем, що сидить на дереві роками і чекає, коли якийсь неймовірний випадок приведе під те дерево тварину чи людину, і тоді він упаде просто вниз і вгризеться в чуже м’ясо. У закладі мадам Гайяр було багато дітей, і всі вони відчули, що Гренуй якийсь особливий.\nМалеча боялась підходити до коробки, де спав хлопчик, а доросліші навіть намагалися вбити його, та це їм не вдалося. Діти підсвідомо боялися Гренуя. Він не мав властивого кожній людині запаху. Але в нього був дар Божий: він відрізняв тисячі запахів. Гренуй легко відрізняв предмети, які мали запах, і плутався в абстрактних поняттях, адже честь, совість, радість, право, Бог, вдячність, відповідальність зовсім не мали запахів.\nПівмилі він ішов на цей запах, вдихав його, стоячи біля тринадцятилітньої дівчинки майже впритул. Гренуй не міг дозволити дівчинці піти і забрати з собою цей запах. Він задушив її, розірвав плаття і ще деякий час насолоджувався ароматом молодого тіла. Ніколи ще він не був таким щасливим, як того вечора. Докори совісті не тривожили його.\nВін забув, який вигляд мала та дівчинка, адже тепер мав найцінніше, що в неї було, – формулу її запаху. Минуло багато років, знову Гренуй відчув запахи молодих дівчат. У маленькому містечку Грасі почали знаходити забитих молодих дівчат. Убивця не залишав жодних слідів, і місто в тривозі чекало нових смертей. Коли Гренуя заарештували, він не опирався і зізнався в усіх скоєних злочинах.\nЙого катували, але цей потворний малий чоловічок, здавалося, не відчував болю й тільки торочив, що дівчата були йому потрібні. Убивцю засудили до страти. Ідучи на страту, Гренуй облив себе парфумами, які викликали в людей почуття любові. Тисячі городян, які прийшли подивитися на смерть убивці, своїми криками, поведінкою висловлювали любов до горбатого, кульгавого, бридкого страховиська.\nАле Гренуй не отримав від цього захвату жодного задоволення, бо ненавидів людей. Він зрозумів, що той, хто жив ненавистю, не може отримати щастя від любові. Кінець Гренуя був страшний. Поки ще не вивітрився запах любові, він покинув містечко і попрямував у Париж. Там убивця опинився серед канібалів, які, відчувши запах, розтерзали Гренуя на шматки і з’їли, відчуваючи задоволення від того, що вперше в житті вони щось зробили із любові.\nТвір на тему: Образ митця Гренуя (за романом П. Зюскінда “Запахи”)\nСкорочено "Коні не винні" Коцюбинського


Народний депутат із Черкащини втрапив у скандал через сексистське висловлювання - ЧЕРКАССКИЙ РЕГИОНАЛЬНЫЙ НОВОСТНОЙ ПОРТАЛ\nНародний депутат із Черкащини втрапив у скандал через сексистське висловлювання\nЕвгений Сидоренко\t/ 31. 1. 2021 15:51\t/ Опубликовано в Экономика\nКак передает provce.ck.ua, Народний депутат Сергій Рудик у своєму виступі зазначив про 32-річну нардепку, натякаючи, що жінка з медичної сфери не має закликати реформувати СБУ.Відповідний допис і відео Сергій Рудик опублікував на своїй сторінці в фейсбуці.\nУ тексті йдеться про реформу сфери Служби безпеки України, яку розпочали ще 10 березня 2020 року. Відповідний законопроєкт передбачає поступове скорочення штату до 17 тис. із 27 тис. осіб. Причому воно має відбуватися так, щоб не зменшити обороноздатність під час російської агресії. Скорочення штату передбачено до 2023 року, — повідомляє «18000».\n– Я мав можливість слухати з трибуни людей, які закликали проголосувати за історичні проєкти, не маючи фаху, досвіду в сфері, в якій вони радили проголосувати. Я не краще розумію систему, ніж це розуміють три генерала, на які посилався щойно пан Кожем’якін. Він – генерал СБУ, Наливайченко – генерал СБУ і Бурміч.\nМене дивує, чого дівчина, якій 32 роки, яка пропрацювала в системі охорони здоров’я, і ні дня, сподіваюсь, не працювала в цій структурі, закликає проголосувати за один із дуже важливих документів, враховуючи, що ми країна, яка воює, – висловився Сергій Рудик.\nНардеп також порівняв виступ Мар’яни Безуглої з виступом нардепки VIII скликання Іриною Сисоєнко, сказавши: “Згадаймо Ірину Сисоєнко, яка дупля не різала в медицині, закликала за неї голосувати”.\nВодночас відредагувала на промову народного депутата його колега, голова підкомітету з питань дотримання Україною міжнародних зобов’язань у сфері захисту прав людини та гендерної політики Марина Бардіна.\n— Пане Рудик, а чи знаєте Ви, чому в Україні всього декілька жінок генералів? Через такі ярлики, які вішаєте Ви на жінок. А знаєте, чому СБУ стільки років не реформована? Через небажання системи змінюватись і ставати реально спроможною, бо комусь це вигідно і часто вигідно у вигляді кешу.\nАле профі Мар’яна Безугла у свої 32 відстояла голосування, на яке не спромоглися попередні парламенти і Президенти, – зауважила Марина Бардіна.\nНагадаємо, раніше ми повідомляли, що Президент України призначив Олександра Скічка головою Черкаської ОДА.\n“МХП – Громаді” на Катеринопільщині урочисто відкрили громадську майстерню\nУ Черкасах правоохоронці затримали бізнесмена, який вимагав гроші від колишньої працівниці\nУ Черкасах на перехресті зіштовхнулися два автомобілі


Роль - афоризми, крилаті вирази, фрази, вислови - memebel\nДомой aforizm_Rol Роль — афоризми, крилаті вирази, фрази, вислови\nРоль — афоризми, крилаті вирази, фрази, вислови\nЦікаво грати крайності!\nК. С. Станіславський:\nНемає маленьких ролей, — є невеликі актори.\nБудинок кладуть по цеглині, а роль складають по маленьким дій.\nДля хороших акторів немає поганих ролей.\nНа жаль, акторів завжди більше, ніж хороших ролей.\nЯкщо роль проникає в тебе занадто глибоко — отже, психіка розбалансована і професія починає залазити в побут і в звичайне життя.\nНова роль — завжди «кіт у мішку».\nРолі як діти.\nЯ кожен вечір відкриваю душу на сцені, так чому ж я не можу оголити тіло?\nДеякі ролі, безумовно, накладають відбиток на людину, на її характер, на його існування.\nЯ можу зіграти все — горщик, квітка, людини, тумбочка, стіл, записну книжку. Навіть шум натовпу і плескіт моря. Головне, щоб мені це подобалося, щоб я сам знаходив в цьому якесь творче начало.\nЯку роль ти пропускаєш через себе. Життєвий досвід теж допомагає. Але, буває, і роль накладає відбиток.\nАртисти все життя живуть передчуттям своїй головній ролі.\nВи вважаєте, що цікавіше грати втілення зла? Зіграти абсолютно позитивний характер – завдання складніше.\nПочуття, що виражаються в образі, повинні бути щирі природі образу, а не природі самого актора.\nЖахливими бувають тільки актори, а не ролі.\nНе епоха визначає спектакль. Грається людська біль, а вона в будь-які часи залишається болем. Тому у фраку я граю Протасова або в джинсах «Польоти уві сні і наяву» — теми приблизно однакові.\nЯ люблю працювати в тиші свого кабінету. Трохи віскі, трубка з хорошим тютюном. Уважно, по сто разів перечитуєш кожну фразу і поступово розумієш, як саме її треба сказати.\nСталіна я відмовився грати, тому що не можна артистові грати людину, не співчуваючи йому.\nІ ось заходить режисер фільму Мітта: «Саша, ми готові, пора роздягатися». Після виходу картини на мене посипалися численні звинувачення: як я могла знятися в такої хибної сцені? Але як я могла відмовитися? Вперше знімаюся в кіно і відразу — в головній ролі. Це ж неймовірна удача, де вже тут вередувати!\nЗвичайно, ролі впливають на мене, але і я, смію сподіватися, надаючи на них певний вплив. Змінююся я під їх впливом? Іноді так, і навіть в гіршу сторону: стаю дратівливою, нетерплячим, але намагаюся не піддаватися.\nВзаємовідносини актора з роллю – це складний процес. Це, напевно, схоже на виношування дитини. Не завжди все починається з любові.\nПевну межу у взаєминах з персонажами переходити не можна. Буває, що доля за це мстить. Такі випадки відомі.\nГоловне для мене в роботі над роллю — знайти в ній щось співзвучне, що особисто мене хвилює і зачіпає.\nДля мене дуже важливо шукати і знаходити незвичайні ролі і перевіряти, чи можу я їх виконати. …Хтось сказав мені що всередині всіх артистів є сплячі красуні, і кожен раз граючи роль, одна з цих красунь прокидається. Усередині нас є все. Нам потрібно тільки побачити це.\nМені б хотілося припинити грати, але я боюся, що я зможу робити більше добра, як актриса, ніж просто як працівник ООН. Це що-те, що я повинна прийняти. Я більш успішна, як актриса і працівник разом.\nНіколи не погоджуся на роль, якщо не буду впевнена, що я краще, ніж хто-небудь, підходжу на неї.\n«Весь світ — театр, а люди в ньому актори»… Шкода, головних ролей мало. Більшості дістається масовка.\nПредыдущая статьяНевістку Олега Калашникова пограбували прямо на місці вбивства\nСледующая статьяУ США застрелена росіянка Анна Рєпкіна. ФОТО


1. Освіта: У Сполучених Штатів є дуже серйозне слабка ланка в боротьбі за\nУ Сполучених Штатів є дуже серйозне слабка ланка в боротьбі за конкурентоспроможність: освіта.\nУвага країни зосереджено на бюджетному і торговому дефіцити. Але набагато більш небезпечний третій дефіцит - освітній.\nЯкщо американці не поліпшать систему освіти, вони ніякими зусиллями не збереглося економічне лідерство.\nМи вважаємо освіту найбільш важливою ланкою і всю наступну главу присвячуємо тому, що країна повинна в цій області зробити.\nОсновна відповідальність тут лежить на шкільній системі, владах штатів і місцевих громадах, на батьках і бізнесі. Однак є деякі обставини, в яких федеральний уряд могло б їм допомогти.\nІнформація, релевантна " 1. Освіта "\nосвіту. А життя має на увазі і недосконалість, і зміни. Закиди в уявної відсталості висуваються щодо економістів з двох точок зору. З одного боку, деякі натуралісти і фізики засуджують економіку за те, що вона не є природною наукою і не застосовує лабораторних методів і процедур. Одним із завдань даного трактату якраз і є викриття хибності таких\nосвіти. Ніхто не ризикне заперечувати, що нації, держави, муніципалітети, партії, релігійні громади є реальними факторами, що визначають хід людських подій. Методологічний індивідуалізм зовсім не оспорює значимість колективних целостностей, вважаючи одним з основних своїх завдань опис та аналіз їх становлення і зникнення, що змінюється структури та функціонування. Він\nутворення загальних понять, які він використовує, у своєму поданні матеріалу. Джерело повідомляє нам не все що трапилися факти, а лише ті, які мають відношення до справи. Він не відкриває документ без припущень, але підходить до нього у всеозброєнні наукового знання свого часу, тобто навчань сучасної логіки, математики, праксиологии і природною науки. Безумовно, історик не повинен\nосвіту.) Вроджена нерівність індивідів чи не порушує зоологічного однаковості і однорідності людського виду до такої міри, щоб ділити запас праці на ізольовані сектори. Таким чином, потенційний запас праці, наявний для виконання кожного виду роботи, перевершує дійсні потреби в такій праці. Запас будь-якого виду спеціалізованого праці може бути збільшений\nутворення зв'язків (law of association). Він піддав дослідженню наслідки розвитку торгівлі між двома регіонами, в нерівній ступеня обдарованими природою, припустивши, що продукти, але не робочі і не накопичені фактори майбутнього виробництва (капітальні блага) можуть вільно переміщатися з одного регіону в інший. Як показує закон Рікардо, розподіл праці між цими регіонами призводить\nосвіти, членами якого вони є або хочуть бути. З іншого боку, часто вони не можуть включити в образ землі, голос якої вони нібито чують, сусідні географічні області, вельми схожі з їх власною країною, але з нагоди належать іноземній державі. Представники однієї нації або мовної групи, а також утворені ними сім'ї не завжди об'єднані дружбою і доброю\nосвіти в ослабленні вродженої схильності людини до насильства! [Sorel G. R?? Й?? Flexions sur la violence. 3d ed. Paris, 1912. P. 269.] Можна допустити, що у первісної людини пристрасть до вбивства і руйнування і схильність до жорстокості були природженими. Ми можемо також припустити, що в тих умовах схильність до агресії і вбивства служила збереженню життя. Колись людина була\nосвіта допоможе людям зрозуміти, якої поведінки вимагають їх інтереси; отримавши правильну освіту, вони з власної волі будуть підкорятися правилам поведінки, необхідним для збереження суспільства. Анархісти стверджують, що суспільний порядок, за якого ніхто не володіє привілеями на шкоду співгромадянам, може існувати без примусу і насильства, спрямованих на запобігання


2.2. Глобалізація і стратегічний менеджмент; Стратегії економічного розвитку в умовах глобалізації - Лук’яненко Д.Г. - Галерея финансовой литературы ФИНГАЛ\nА. П. Наливайко\nГлобалізація як системне та багатоаспектне явище може також розглядатись як певна стадія в еволюційному розвитку підприємства або як принциповий підхід підприємства до своєї стратегії, зумовлений сильною залежністю від стану та кон’юнктури міжнародного економічного середовища. Глобалізація може сприйматися і як одна зі стратегій підприємства, яка має на меті завоювання зовнішніх ринків. У перелічених аспектах глобалізація вписується у сутнісний ряд таких явищ, як експорт, інтернаціоналізація, мультинаціоналізація, і цей ряд на сучасному етапі продовжується саме глобалізацією.\nЩодо експорту, то в промислово розвинених країнах підприємства обирали цю стратегію (період з 1945 до 1965 р.)  для виробів, створених і виготовлених для власних, національних ринків, але які (товари) могли експортуватись без суттєвих змін у виробництві за умови організацій експортної філії. Другий етап — інтернаціоналізація досить часто виникав із простої політики експорту, як тільки підприємство приймало рішення впровадитись та виробляти продукцію за кордоном. Мультинаціоналізація як третій етап розвитку стратегій зовнішньоекономічної діяльності\nбула зумовлена зростанням митних бар’єрів і протекціоністськими заходами держав. Цей етап (період з 1960 по 1980 р.) відмітний створенням філій за кордоном, на місцевих статутних умовах, але у тісній залежності від материнських компаній. Протягом цього етапу підприємства виробляли продукцію та продавали в багатьох країнах без створення повномасштабних економічних, виробничих, комерційних зв’язків між філіями в кожній з країн. Організація діяльності була швидше регіональною або континентальною. Як наступний етап деякі автори визначали транснаціоналізацію, яка мала б на меті раціоналізацію ресурсного споживання та цілей відповідних груп. Але, як показує час, цей еволюційний процес насправді формував передумови для глобалізації, і він може ілюструватись певним континуумом (рис. 1) .\nРис. 1. Ознаки переходу від мультинаціоналізації до глобалізації\nКрім конкурентних переваг, які розглядаються в стратегічному менеджменті в його національній чи мультинаціональній версії, варто виділити ще дві переваги, які відіграють особливу роль для участі підприємств в глобалізаційних процесах:\nрівень освоєння ключових компетенцій;\nвитрати часу для вступу до ринку.\nПоняття ключових компетенцій підприємства було введене та розвинене Г. Гамелом і К. Прахаладом , які захищають ідею про те, що конкурентні переваги підприємства все більше і більше ґрунтуються на розвинених компетенціях і є їх результатом. Вони пропонують використовувати термін «портфель компетенцій підприємства» замість «портфеля напрямків діяльності».\nУ рамках глобалізаційної стратегії ключові компетенції дозволяють, наприклад, виготовляти деталь, вузол або частину виробу, яка буде визначальною та найважливішою у формуванні вартості кінцевого продукту. Тобто наявність ключових компетенцій є головним джерелом конкурентної переваги, яка зумовить якість товару, помічену й оцінену споживачем. Ключові компетенції складають основу випереджаючого розвитку будь-кого зі світових лідерів.\nКлючові компетенції, ясна річ, можуть бути технологічні та промислові, але вони також можуть бути організаційні та управлінські. Зокрема, менеджмент вищого рівня повинен відігравати визначну роль, яка може бути зведена до таких напрямків:\nрозробка та реалізація глобалізаційної стратегії підприємства;\nрозподіл фінансових і людських ресурсів;\nрозробка і впровадження необхідних та ефективних організаційних структур;\nпобудова системи збору й циркуляції інформації та інші.\nВиходячи з високого рівня однорідності продукції чи послуг підприємства, яке обрало і реалізує глобалізаційну стратегію, затрати часу для вступу на ринок є також вирішальними для його успішної діяльності. В багатьох галузях рівень оновлюваності продукції та скорочення циклу життя товару являють собою визначальні фактори конкурентоспроможності підприємства. В зв’язку з цим здатність швидко проникати на ринок у будь-якій точці земної кулі виступає як дуже важлива конкурентна перевага.\nБути першим на більшості ринків різних географічних зон надає переваги:\nпродавати за кращими цінами раніше, ніж конкуренти;\nпридбавати нових і в майбутньому відданих клієнтів;\nмати ефект від відповідної репутації;\nотримувати додатковий прибуток, так званий прибуток інноватора, який дозволить скоротити окупність затрат на дослідницькі роботи та виробничі інвестиції.\nЩодо певних галузей, то, як свідчить світовий досвід, стратегічні зміни деяких підприємств зробили суттєвий внесок у формування глобалізаційної якості галузі. Поява світового лідера тісно пов’язана із попереднім придбанням певним підприємством конкурентних переваг у національних межах. Тобто національне або мультинаціональне переважання слугує важелем для розвитку стратегії глобалізації. Вихідне національне переважання консолідується або через дію ефекту від світового масштабу, або через перфектну глобальну організацію напрямків діяльності підприємства. В зв’язку з означеним глобалізація відмовляється від будь-яких посилань на національно кореневі ознаки.\nБудь-яке сучасне підприємство повинно добре знати і розуміти, чи є воно учасником глобалізованої галузі, чи воно ще має пройти шлях входження. А оскільки й галузі, й окремі підприємства в той чи іншій період знаходяться на певному етапі загального процесу підвищення рівня глобалізації діяльності, то можна дещо спрощено класифікувати галузі за даною ознакою таким чином:\nповністю глобалізовані (пасажирські авіаперевезення, комп’ютерна, автомобільна та фармацевтична промисловість, ін.);\nчастково глобалізовані (телекомунікації, космонавтика, ін.);\nмультинаціональні (виробництво штучних волокон, міндобрив, харчова промисловість, ін.);\nнаціональні (виробництво цементу, стального прокату, роздрібна торгівля, ін.).\nРозглядаючи глобалізацію за суттю і як просторово-часовий процес, необхідно визначити основні її виміри. Деякі автори для дефініції та окреслення масштабів глобалізації галузей та діяльності підприємств пропонують такі характеристики :\nвисокий рівень затрат на наукові (дослідні та прикладі) роботи;\nоднорідність товарів, які пропонуються в різних країнах;\nвеликий ефект від масштабу діяльності;\nнизькі транспортні затрати;\nпріоритетність цін та якості.\nК. Омаї вважає за можливе використовувати для визначення ступеня глобалізації такі показники :\nприсутність підприємства, його товарів і послуг у всіх економічних зонах так званої тріади;\nіснування тісних транснаціональних зв’язків;\nнаявність світової стратегії, яка координується групою чи підприємством.\nНа нашу думку, необов’язковим є пов’язувати глобалізаційні процеси з діяльністю галузей з високими технологіями або просторово обмежувати їх економічними зонами тріади. Разом із тим вищеперераховані показники слушно було б доповнити такими характеристиками:\nгеографічне поширення ринків за участю підприємств галузі чи окремого підприємства. В стратегічному плані підприємство може зберегти за собою національний ринок, який завоювало та розвивало, але не може обмежуватись тільки одним континентом. Глобальна конкуренція вимагає присутності хоча б на трьох основних континентах;\nширота гами виробів і послуг, які пропонуються; вона характеризує потенціал підприємства щодо пропозиції на глобальних ринках якнайбільшої кількості різновидів своєї продукції;\nрозміщення видів діяльності, які максимально впливають або визначають величину доданої вартості; від обраного способу розміщення, крім іншого, залежить рівень володіння (контроль і захист) підприємством його ключовими позиціями;\nрівень глобалізації маркетингу, зі зростанням якого підприємство отримує такі переваги, як кращий потенціал для задоволення диференційованих потреб споживачів; збільшення розмірів економії внаслідок зростання обсягів продажів; прискорений міжнародний розвиток; підвищення ефективності контролю діяль- ності філій з боку центрального апарату тощо.\nРазом із переліченими вище вимірами рівня глобалізації діяльності галузі та окремих підприємств існує ще дві визначальні для успіху глобалізаційної стратегії якісні характеристики: вид конфігурації напрямків діяльності та їх координація.\nГлобальна конфігурація повинна дозволяти підприємству ефективно організовувати свою діяльність у світовому масштабі. Класично виділяють два полярно протилежні види конфігурації: концентрована і дисперсна. Щодо концентрованої конфігурації, то вона являє собою концентрацію найбільш важливих ланок ланцюга формування вартості в одній або кількох країнах. Це дозволяє отримувати суттєву економію від масштабів, накопичувати великий досвід при виконанні принципово важливих видів діяльності.\nЗа умов дисперсної конфігурації успіх глобалізаційної стратегії, навпаки, залежить від належного рівня розпорошення діяльності певних видів. Така конфігурація передбачає здійснення великих інвестицій за кордоном. Вона зменшує ефект від масштабів виробничих одиниць, але найкращим чином відповідає локальним потребам. У цьому аспекті дисперсна конфігурація використовується для покращення маркетингової та комерційної діяльності в локальному масштабі. Така глобалізаційна стратегія спостерігається в галузях, яким властиві великі затрати на транспортування, складування та комунікації. Разом із тим цей вид конфігурації дозволяє примножити кількість інформаційних джерел щодо розвитку підприємницької діяльності та конкуренції та, відповідно, накопичити досвід бізнесової діяльності в певних країнах, регіонах і т. д.\nЗагалом, при визначенні виду конфігурації підприємство із глобалізаційною стратегією повинно вирішити питання про впровадження і розміщення напрямків і видів своєї діяльності. На рівні принципу при вирішенні цього питання необхідно враховувати досягнення конкурентних переваг, які, з одного боку, пов’язані з економією від масштабів, з дією ефекту досвіду та спричиненим ним зниженням затрат, а з іншого — зумовлені локальною присутністю, яка дозволяє добре знати клієнтів та бачити підходи до місцевого ринку.\nКоординація напрямків діяльності глобального підприємства посилює конкурентні переваги, які виникають через ефективний менеджмент дисперсованих видів діяльності. Очевидним є те, що координація сприяє збагаченню ринкового досвіду за специфічних локальних умов. Разом із тим вона повинна також надавати різнопланову інформацію щодо конкурентів з інших економічних зон, про їх продукцію, ринки, особливості виробничої, маркетингової та іншої діяльності. В зв’язку з означеним координація повинна виходити з принципу делегування відповідальності й сприяти мобільності кадрів для обміну досвідом і компетенціями.\nКоординація є імперативом для видів діяльності глобального підприємства, які зв’язані між собою. Вона конкретно проявляється через\nсинхронізацію етапів ланцюга формування вартості;\nзниження трансакційних затрат;\nциркуляцію інформації як між підрозділами, так і між ними і центральним апаратом;\nефективне управління взаємозалежністю.\nВисокоякісна координація дозволяє також розподілити політичні, фінансові, постачальницькі та інші ризики в певних країнах, знівелювати їх достатньою мірою, належним чином реагувати на кон’юнктурні флуктуації. Від ефективно організованої глобальної координації залежатиме здатність вести успішну конкурентну боротьбу, тобто чи бути підприємству глобально конкурентоспроможним.\nТаким чином, транснаціональні зв’язки впливають на процес глобалізації через\nраціоналізацію виробництва на світовому рівні залежно від ефекту, від масштабу та оптимальних розмірів;\nлогіку розміщення виробничих одиниць, яка визначається не тільки локальними та національними критеріями, а вже і континентальними та світовими;\nкоординацію діяльності на різних етапах виробництва чи різних ланках ланцюга формування вартості.\nСтратегія підприємства, яке здійснює глобалізаційну діяльність чи наближається до реалізації глобалізаційних намірів, передбачає також розподіл та просторове (у світовому масштабі) розміщення різних ланок ланцюга формування вартості. Це розміщення стосується перш за все ланок, зворотно зв’язаних між собою (логістика, виробництво), і забезпечуючих видів діяльності (матеріально-технічне постачання, управління людськими ресурсами, інш.), а також ланок, які завершують загальний ланцюг (дистриб’юція, продаж).\nОрганізація ланцюга формування вартості глобального підприємства дозволяє проілюструвати проблеми конфігурації і координації, розглянуті вище. Для зворотних ланок цього ланцюга проблеми конфігурації будуть пов’язані, наприклад, із розміщенням виробничих підрозділів та філій, які забезпечують складання готових виробів. Для поступальних ланок мова йтиме про визначення гами товарів, селекцію основних ринків, проведення рекламних компаній тощо.\nЩодо координації дій, то для зворотних ланок найважливішими є питання про розподіл виробничих завдань між певними підрозділами, визначення характеру зв’язків та рівня обмінів компетенціями між ними. А для поступальних ланок координація потрібна при проведенні цінової політики, регулюванні дистриб’юторських мереж тощо.\nУ будь-якому разі глобальне підприємство або таке, що глобалізується, при здійсненні стратегічного вибору має встановити для себе необхідний і достатній рівень концентрації при проведенні конфігурації своєї діяльності, з одного боку, а з іншого — такий же рівень її координації. Дане дозування повинно враховувати особливості регіональних ринків, низку соціально-економічних та інших відмінностей, затрати та час, які необхідні для досягнення конкурентної переваги на різних ринках. Очевидним є те, що між конфігурацією і координацією існують дуже сильні взаємодоповнюваність і залежність.\nДля подальшого розгляду питань даного кола наведемо схематичний приклад, в якому представлено чотири умовні національні економіки. На відповідних територіях деяке підприємство може реалізовувати різні стратегії та форми організації своєї діяльності. Власне, можливі варіанти вибору підприємства аналізуються через розгляд обмінних потоків між різними його філіями.\nПри здійсненні мультинаціональної стратегії (рис. 2) підприємство виходить із того, що різні ринки є закритими, і на кожному з них конкуренція має свій незалежний рівень і свої специфічні форми. Держави ще грають суттєву роль, встановлюючи вхідні бар’єри для певних секторів і галузей. За цих умов стратегія підприємства передбачає послідовне освоєння ринків при майже повному розосередженні виробництва. В рамках кожної філії виконується весь комплекс функцій незалежного підприємства за винятком, як правило, дослідницьких функцій.\nРис. 4. Спеціалізація за ланками ланцюга формування вартості для континентального чи глобального ринку при глобалізаційній стратегії\nЗа умов прийняття та реалізації глобальної стратегії при продуктовій (предметній) спеціалізації (рис. 3) кожна філія спеціалізується на виробництві одного чи декількох товарів і при цьому виконує увесь комплекс необхідних функцій. У будь-якому разі ринкове покриття продукцією певної філії є всесвітнім або принаймні континентальним. Дана продуктова спеціалізація забезпечує раціоналізацію виробництва, зниження виробничих затрат і зумовлює розвиток товаропотоків між філіями та економічними зонами. Завданнями центрального апарату є забезпечення ефективного планування обсягів продажу у всесвітньому (континентальному) масштабі та відповідне визначення обсягів та асортименту виробництва для кожної філії.\nПри організації глобальної діяльності підприємства на принципах технологічної спеціалізації (кожна філія забезпечує виконання завдань певної ланки в ланцюзі формування вартості) між філіями відбувається, як правило, взаємообмін напівфабрикатами чи відповідними послугами. У лівій частині рис. 4 схематично зображена послідовна організація виробничого процесу і відповідні міжфіліальні зв’язки. За умов горизонтальної виробничої залежності тільки одна філія займається комерціалізацією та продажем у всіх чотирьох зонах. Права частина цього рисунку ілюструє паралельну організацію виробничого процесу зі спеціалізацією однієї філії на виконанні завершальних стадії виробництва, а потім і продажу.\nАналіз наведених схем підтверджує, що конфігурація є проявом принципових стратегічних рішень, які, власне, дозволяють ідентифікувати основні риси глобальної стратегії підприємства. Зі свого боку, координація, обов’язкова для будь-якої міжнародної стратегії, реалізує ці стратегічні рішення через просторовий розподіл напрямків і видів діяльності, вибір адекватних організаційних структур, методів виконання процедур і функцій та ін.\nДосягнення глобальної ефективності як у галузі ринкової діяльності, так і при організації внутрішньовиробничого функціонування безпосередньо пов’язане з підвищенням вимог до менеджменту, особливо в плані координації дій у рамках підприємства, яке сутнісно є транснаціональною корпорацією. Внаслідок міжнародного поділу праці на такому підприємстві створюється велика кількість підрозділів зі своїми інформаційними, технологічними і товарними потоками глобального плану. За цими перетвореннями стоїть низка економічних і менеджментських проблем, які вимагають продовження наукових досліджень у цьому напрямку.\n1. Тут і далі часові межі етапів певною мірою є умовними.\n2. Strategor, Politique general de l’eutreprise. Dunod, Paris, 1997, c. 163.\n3. Hamel G., Prahalad C. K. The Core Competences of the Corporation., Harvard Business Review, травень-червень, 1990, c. 93—98.\n4. Hout T., Poster M. E., Rudden E. How Global Comanies Win Out?. Harvard Bussiness Review, вересень-жовтень 1982 р., с. 98—108.\n5. Ohmae K., Triad Power: The Coming Shape of Global Competition. Free Press, 1985, c. 17—19.


У Кропивницькому відбудеться акція проти торгівлі людьми (ФОТО) — Інформаційний портал Кіровоградщини - Гречка - Новини Кропивницький\nУ Кропивницькому відбудеться акція проти торгівлі людьми (ФОТО)\nОпубліковано Середа, 27 липня 2016, 12:39 . в Суспільство\nПро це сьогодні, 26 липня, повідомили на прес-конфернеції в Кропивницькому, тема якої присвячена проведенню Всесвітнього дня боротьби з торгівлею людьми.\nІніціювала захід"Обласна інформаційна служба з актуальних питань жіноцтва" (ОЖІС). На прес-конфернеції присутні фахівці Департаменту соціального захисту населення ОДА та сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми ГУНП в Кіровоградській області.\nЗа словами організатора акції Тетяни Федорової, 30 липня у Кропивницькому в місцях транспортного сполучення відбудеться Всеукраїнська акція "Спільним зусиллями проти торгівлі людьми".\n"Ми проведемо інформаційно-просвітницьку акцію для містян з метою попередження проблеми торгівлі людьми, а також розмовлятимемо з жителями, які мають наміри працевлаштуватися закордоном", - зазначила Федорова. Громадська організація опікується цим питанням ще з 2000 року спільно з ОБСЄ та Міжнародною організацією з питань міграції.\nУчасники акціі роздаватимуть флаєри та інформаційні листівки на двох автовокзалах Кропивницького, у міграційній службі, а також на залізничному вокзалі міста Знам'янка. Захід проходитиме одночасно в 15 областях України.\nВ Кропивницькому акція розпочнеться об 11.00 біля старого автовокзалу.\nУ Кропивницькому прокурора, затриману на хабарі, звільнили через півроку\nЗавтра Кропивницький попрощається із загиблим солдатом