Закони Хамурапі | WARYXE.ru - Все рефераты Рунета. Дипломы, курсовые работы, сочинения, доклады.\nВы здесь: Home → Рефераты по астрономии → Закони Хамурапі\nНайвідомішим, найповнішим збірником законів усієї Месопотамії є кодифікація ц$аря Хаммурапі, яку й донині вважають одним з найдавніших збірників правових норм в світі.\nХаммурапі склав свої закони вже на 3 році царювання – вони були записані на глиняних табличках. Згодом, на 35 році царювання, коли йому вдалося перемогти всіх своїх ворогів «зверху і знизу», за його наказом закони були висічені на чорному базальтовому стовпі. Тоді і, очевидно, складено вступ і закінчення до законів.\nЦей базаль$товій стовп знайдено в кінці 1901 року французькою археологічною експедицією в м. Сузи. Елламський правитель наказав у центрі стовпа очистити місце, очевид$но, для свого власного запису, але самого запису він не зробив. На сьогодні цілком невідомі 21 стаття. Всього ж текст законів Хаммурапі, крім прологу і епілогу, налічує 282 статті.\nЗакони Хаммурапі являють собою надзвичайно цікавий законодавчий пам’ятник. Це дуже важливе джерело в історії дер$жави і права стародавньої Месопотамії. На противагу від інших збірників правових актів та законів Месопотамії, кодифікація не носить божественної волі. У пролозі Хаммурапі вказує, що бог сонця та справедливості Шамаш, з’явився цареві уві сні, розпорядився, щоб той встановив в країні «право і справедливість», та вручив йому свої закони. В епілозі цар ще раз наголошує на необхідності дотримуватись всіх цих законів. Він також проголошує$, що буде захищати усіх потерпілих і покривджених\nУ законах Хаммурапі регулюється цілий спектр правових відносин вавилонського суспільства, зокрема в галузі цивільного, зобов’язального права, шлюбно – сі$мейного та спадкового права, трудових відносин, кримінального та кримінально – процесуального права. Це типова кодифікація рабовласницької держави де всі права і привілеї закріплені за рабовласниками, а раб – особа безправна.\nРозділ другий присвячений врегулюванню$ проблем власності, володіння, які встановлюють покарання за грабунок, крадіжку чужого майна та ін.\nОстанній розділ присвячений праці, умовам праці її оплати, знаряддям праці. Таким чином система Хамм$урапі виглядає так:\n5. Праця і знаряддя пра$ці (68 статей);\n1. На той час Вавилон став великою державою, приєднавши до себе багато сусідніх міст, держав, народів. У зв’язку з цим виникла необхідність встановити єдині закони на тери$торії всієї держави, які б регулювали правові питання і правові відносини.\nХарактерні риси права власності. Основними видами власності у Вавилоні була власність на землю, рабів, $будівлі, нерухомі і рухомі речі. Розрізняють такі власності на землю:\n5. Земля «Ілку».\n$Державною землею розпоряджався цар. Це були великі маєтки, які обробляли раби, або ділянки, які здавали в оренду за платню натурою чи грішми та ін. Прибутки з неї ішли у царську скарбницю. Він міг наділяти цією землею різних осіб – надавати її у власність, на правах користування і т.п.\nХрамові землі належали храмам на правах колективної власності. Всі прибутки з цих земель надходили храмам. У свою чергу, храми часто практикували надан$ня своєї землі в оренду, великім і дрібним орендаторам.\nОбщинна власність зберігалась поряд з самою общиною, чому сприяла необхідність спільного організованого користування водою для зрошування полів, прокладання по цій землі каналів, проведення о$сушувальних робіт общинну землю розподіляли між поселеннями де її ділили на дрібні ділянки – парцелли, які надавались для обробітку окремим сім’ям. Власність общини на землю була непорушною, як і на їх урожай.\nЩо до приватної власності на землю, то вона існувала у Вавилоні, ще задовго до Хаммурапі. З епохи Хаммурапі збереглося багато документів про продаж землі – поля, садів, каналів тощо. Н$а межі цієї приватної землі ставили «кудуру», документи – камені, на яких висікали ім’я власника та де$ржавну печатку. Вони служили підтвердженням прав особи на дану землю. Земля, передана царем згідно з кудуру, ставала приватною спадковою власністю, але на власника покладали виконання певних повинностей на користь царя і общини. Землю можна було купувати один у одного без особливих формальностей. Укладалась письмова угода при свідках, які ставили свої підписи (кудуру у таких випадках не ставилось).\nЗе$мля «ілку» – це різновид державної, царської, землі. Такі ділянки цар давав у нагороду за службу воїнам і урядовцям. Ділянка надавалась у користування на час служби. Її могли передавати у спадок синові, якщо він виконуватиме таку ж службу. Їх не можна було ні продавати, ні купувати ні заповідати, ні використовувати для викупу воїна з полону чи сплати боргів. Щ$об заборона продавати «ілку» була ефективною і не шукали шляхів її обходу, законник забороняв також обмін ділянки, саду чи будинку «ілку» на інші.\nЗобов’язання у Вавилоні виникали з догорів та правопорушен$ь. Договірне право було досить розвинутим. Існували ціла система договорів, що свідчать про високий $ступінь розвитку обігу, товарно – грошових відносин, а також про значну роль лихварства, банків тогочасного суспільства. Для укладення договорів не вимагали дотримуватись якоїсь обрядовості. Переважала письмова форма угод і обов’язково при свідках. При укладенні де яки$х договорів вимагали ще й принесення клятва, яка підкріплювала непорушність угоди. Наприклад, при купівлі – продажу раба, обміні повинно бути 2-3 або більше свідків. Вони не ставили своїх підписів але їх імена зазначались у тексті угоди.\n$Купівля – продаж і обмін.\nЩодо договору купівлі – продажу, то в законнику Хаммурапі йому присвяче$но не багато статей. Угода укладалась в присутності свідків, в письмовій формі. У договорі фіксували волю сторін щодо передачі права власності. Акт передачі супроводжувався символічним доторком палички, про що зазначено у договорі. Щось подібне з’явилось у стародавніх римлян з їх символічним накладанням на річ палички – vindicta.\nПредметом купівлі – продажу були рухомі та не рухомі речі: тварини, зерно, прикраси, $поля, сади, будівлі, канали та ін.\nЧасто трапляються договори купівлі – продажу рабів. Ціни на рабів були різні – залежно від їх статі, віку, виучки, професії. В законах передбачені гарантії якост$і купленого раба, якщо протягом місяця після купівлі у раба виявиться хвороба, названа «бену» (очевидно епілепсія), то покупець може повернути раба і одержати свої гроші.\nЧасто трапляються акти продажу нерухомості з приводу боргів. Відомі також угоди щодо продажу — купівлі дітей.\nЗакони Хаммурапі в окремих випадках передба$чали заборону або обмеження купівлі – продажу, а саме:\n2. Вдова не могла продати і дарувати майно, що становило її посаг, або дарунок чоловіка (ст. 150$. 171).\nВавилонське законодавство передбачало наймання речей та послуг. Договори оренди$ садів та садів були не довгочасними – на один рік.\nОкрім наймання рабів, яких вважали р$ечами, у Вавилоні широко практикували наймання праці чи послуг вільних людей.\nШлюбному обряду передували укладення певної угоди між нареченим чи його батьком та батьком нареченої. Це були свого роду заручини. При цьому наречений вручав певну суму грошей — «тірхату», та шлюбний дарунок самій нареченій та її сім’ї – «біблу» (ст. 139, 159). Тако$ж допускали шлюб вільного за рабинею (ст. 170). Дітей від такого шлюбу вважали вільними, так само, як і від шлюбу вільної з рабом.\nПри одруженні батько давав своїй дочці п$ридане – шеріхту. Шерікту видавали дочці при посвяті її в жриці. Одержавши придане дочка вже не могла успадковувати батьківське майно після його смерті (ст. 183). Шерікту ставало власністю дочки, п$ісля одруження воно переходило до чоловіка, а після смерті до її дітей. Якщо дітей не було, та шерікту повертали батькові дружини, а він в свою чергу повинен був повернути її чоловікові викупну платню.\n3. при порушенні чоловіком подружньої вірності чи н$ехтуванні нею як дружиною;\nЯкщо чоловік попав у полон, а дружина не мала засобів до існування, то вона$ мала право вдруге вийти заміж. Але якщо перший чоловік повертається, то на його вимогу вона також поверталась до нього.\nСпадкування спочатку врегульовували звичаями а потім закон. Протягом тривалого часу у Вавилоні спадкоємцями визначали тільки синів. А дочок покликали до спадкування т$ільки якщо у спадкоємця не було синів. Діти успадковували майно батьки чи матері порівну – його ділили на відповідну кількість частин. Одружені сини також мали право спадкування. Щодо заміжніх дочок то про їх спадкування у законах нічого не сказано. Але у ст. 183 зазначено, що дочка наложниці, яка при одруженні отримала від батька придане, не брала участі у спадкуванні його майна. Дочка – жриця, яка одержала від батька придане, могла ним користуватись, але якщ$о це була нерухомість, то продати чи подарувати вона немала права.\nМайно раба$ після його смерті переходило до господаря. Проте якщо раб був вільни або одружений з вільною то їй повертали придане, а все інше майно ділили на половину: одна частина господарю, друга – дружині померлого.\nНормам кримінального права при$свячено багато статей в законниках Хаммурапі та інших законів тих часів. Зокрема, в законнику передбачена ціла система злочинів і покарань. Злочини можна поділити на такі групи:\n1) проти держави – недонесення про змову, бунт (ст. 109); невиконання військового обов’язку (ст. 28, 33);\n2) проти здійснення справедливого правосуддя (ст. 1, 2, 3, 11, 126, 127) зокрема не спр$аведливе звинувачення;\n7) злочини скоєні ч$ерез невміле виконання професійного обов’язку(наприклад: лікарня, ветеринара, будівельника та ін.).\nЗлочини проти особи – життя, здоров’я, честі, гідності. Вбивство – навмисне чи ненавмисне – каралось смертю. Коли дружина вбивала чоловіка, то за це її саджали на палю (ст. 153). У випадку смерті господар$я будинку, спричиненого обвалом, карали смертю будівельника (ст. 229); якщо загинув син господаря, то страті підлягав син будівельника (ст.230). Так, якщо лікар-хірург спричинив хворому каліцтво або в результат$і операції хворий помер, то йому належало відрізати руку (ст. 218). Коли від операції помирав раб, то лікар відшкодовував його вартість.\nЗа $удар по щоці рівного за соціальним станом і походженням винний має заплатити йому штраф, а за такий вчинок, заподіяний особі з вищих соціальних сфер, винний привселюдно одержував 60 ударів канчуком (ст.202). Якщо раб вдарив вільного йому відрізали вухо (ст. 205).\nЗлочин проти власності. До них відносять посягання на будь-які категорії власності, будь-яке майно – царське, храмове, общинне, приватне. За такі злочини карали з усією безоглядністю і жорстокістю.$ За крадіжку царського чи храмового майна загрожувала смертна кара (ст.6). За вкрадене майно мушкенума накладали штраф у 10 –ти кратному розмірі. За крадіжку з пр$оломом стіни спійманого злочинця карали смертю біля цього пролому, де його закопували (ст.21). За крадіжку під час пожежі злодія кидали у вогонь (ст.25). Високі штрафи були встановлені за порубку дерев у чужому саді (ст. 59).\nЗлочини проти сім’ї і моралі. Законник передбачав ряд правопорушень проти сім’ї, моралі, статевих злочинів. Покаранню підлягала подружня зрада (тільки з боку дружини) статеві відносини з близькими родичами, чужоложство, скотоложство. За подружню зраду дружину та її співучасника зв$’язували і кидали в воду – топили(ст.129). За зв’язок сина з матір’ю після смерті чоловіка їх обох спалювали, інтимний зв’язок батька з дочкою карали його вигнанням з даної місцевості. Сина, який підняв руку на батька, карали відрубанням руки (ст.195).\n(§ 2) Якщо людина кинула на людину обвинувачення в чаклунстві і не довів цього, то той, на $який було кинуте обвинувачення в чаклунстві, повинний піти до Божества Ріки й у Ріку зануритися; якщо Ріка схопить його, його обвинувач зможе забрати його будинок. Якщо ж Ріка очистить цієї людини і він залишиться непошкоджений, тоді той, хто кинув на нього обвинувачення в чаклунстві, повинни$й бути убитий, а той, хто занурювався в Ріку, може забрати будинок його обвинувача.\n(§ 3) Якщо людина виступила в суді для свідчення про злочин і слово, що він сказав, не довів, а ця справа — справа про життя, то людина цей повинна бути убита.\n(§ 4) Якщо ж він виступив для свідчення з приводу зерна або срібла, то він повинний нести пока$рання цієї справи.\n(§ 5) Якщо судья66 розібрав справу, виніс рішення і виготовив документ із пресою, а потім рішення своє змінив, то цього суддю варто викрити в зміні рішення, що він ухвалив, і позовну суму, що була в цій справі, він повинний сплатити в дванадцяти кратному розмірі; крім того, у зборах його повинні зігнати з його суддівського крісла, і він не повинний по$вертатися і засідати разом із суддями в суді .\n(§ 7) Якщо людина купила з рук сина люди$ни або раба людини або срібло, або золото, або раба, або рабиню, або вола, або вівцю, або осла, або ж що б то ні було без свідків або договори або ж прийняв на збереження, то ця людина — злодій, він повинний бути убитий.\n(§ 8) Якщо людина вкрала або вола, або в$івцю, або осла, або свиню, або ж човен, те, якщо це належить богу або палацу, він повинний заплатити в тридцятикратному розмірі, а якщо це належить мушкенуму, він повинний відшкодува$ти в десятикратному розмірі. Якщо злодій не має чим сплачувати, він повинний бути убитий .\n(§ 9) Якщо людина, у якого щось пропало, виявив свою зниклу річ у руках іншої людини, і той, у чиїх руках була виявлена зникла річ, сказав: «Продавець — де мені її продав, при свідках — де я її купив», а хазяїн зниклої речі сказала: «Я призведу свідків, що зна$ють мою зниклу річ», потім покупець призвів продавця, що продав йому цю річ, і свідків, при котрих він її купив, і хазяїн зниклої речі призвів свідків, що знають його зниклу річ, то судді повинні роздивитися їхню справу, а свідки, перед якими покупка була зроблена, і свідки, що знають зниклу річ, повинні розповісти перед богом те, що вони знають, і тоді продавець — злодій, він повинний бути убитий. Хазяїн зниклої речі може забрати свою зниклу річ, а покупець може взяти з$ будинку продавця срібло, що він відважив.\n(§ 10) Якщо покупець не призвів продавця, що продав йому цю річ, і свідків, перед якими він її купив, а хазяїн зниклої речі призвів свідків, що знають його зниклу річ,$ тоді покупець — злодій, він повинний бути убитий, а хазяїн зниклої речі може свою зниклу річ забрати.\n(§ 11) Якщо хазяїн зниклої речі не призвів свідків, що знають його зниклу річ, то він — брехун, він звів наклеп і повинний бути убитий.\n$(§ 13) Якщо свідків цієї людини немає поблизу, то судді повинні призначити йому термін до шести місяців, а якщо пр$отягом шести місяців він не призвів своїх свідків, то ця людина — брехун; він повинний нести покарання по цій справі.\n(§ 15) Якщо людина вивела за міські коміра або палацевого раба, або палацеву рабиню, $або раба мушкенума, або рабиню мушкенума, то він повинний бути убитий.\n(§ 18) Якщо цей раб не назвав свого хазяїна, то зловивш$ий повинний призвести його в палац, справа його повинна бути розглянута, а потім його повинні повернути його хазяїну.\n(§ 20) Якщо раб утік із рук зловившог$о його, то ця людина повинна вимовити клятву вo ім’я бога хазяїну раба, і він буде вільно відпущений.\n(§ 21) Якщо людина зробила пролам у будинок іншої людини, то перед цим проламом його ва$рто убити.\n(§ 24) Якщо при цьому було загублене життя, то община і староста $повинні відважити 1 міну срібла його родичам.\n(§ 25) Якщо в будинку людини розгорівся вогонь, а інша людина, що прийшов для гасіння пожежі, підняв свій погляд н$а добро домохазяїна і взяла добро домохазяїна, то ця людина повинна бути кинута в цей вогонь.\n(§ 27) Якщо редум або баірум у міцності царя був узятий у полон, і після нього його поле і його сад віддали іншому, і той ніс його службу, то якщо він повернувся і досяг свого поселення, йому по$винні повернути його поле і його сад; тільки він самий повинний нести свою службу.\n(§ 28) Якщо син редума або баірума, що був узятий у полон у міцності царя, у стані нести службу, то поле і сад повинні бути віддані йому, нехай несе служб$у свого батька.\n(§ 30) Якщо або редум, або баірум через справи служби ки$нув своє поле, свій сад і свій будинок і пішов, а після нього інший прийняв його поле, його сад і його будинок і протягом трьох років ніс його службу, то якщо він повернеться і зажадає своє поле, свій сад і свій будинок, вони не повинні бути йому дані: тільки то$й, що прийняв їх і ніс його службу, може нести її і надалі.\n(§ 32) Якщо тамкар викупив редума або баірума, викраденого в полон при поході царя, і доставив його в його$ поселення, то якщо в його будинку є засоби для викупу, він самий повинний себе викупити; якщо в його будинку немає засобів для викупу, він повинний бути викуплений храмом свого поселення; якщо в храмі його поселення немає засобів для викупу, його повинний викупити палац; його поле, його сад і його будинок не можуть бути віддані за викуп.\n(§ 33) Якщо сотник або десятник узяв людини, не підлягаючому призову, або ж він прийняв для царського походу найманця і послав його в якості заміни, то цей сотник або десятник повинни$й бути убитий.\n(§ 35) Якщо людина купила з рук редума волів або овець, яких ца$р дав редуму, то він утрачає своє срібло.\n(§ 37) Якщо людина купила поле, сад або будинок, що належать редуму, баіруму або несучому п$одати, то його документ повинний бути розбитий, а своє срібло він утрачає; поле ж, сад або будинок він зобов’язаний повернути їхньому старому власнику.\n(§ 39) З$ поля, саду і вдома, що він купував і одержував, він може відписати своїй дружині або своя дочка, а також віддавати за свою боргову розписку.\n(§ 40) Надитум, тамкар і несу$чу іншу службу може продавати за срібло своє поле, свій сад і свій будинок; покупець. же повинний буде нести службу за поле, сад і будинок, що він купує.\n(§ 42) Як$що людина орендувала поле для опрацювання і не виростила на поле зерна, то його варто обвинуватити в невиконанні необхідної роботи на поле, а потім він повинний буде віддати хазяїну поля зерно відповідно до врожаю його сусід.\n(§ 43) Якщо він зовсім не опрацював поле, а закидав його, то він повинни$й віддати власнику поля зерно відповідно до врожаю в його сусід, а поле, що він закидав, він повинний розбити, зорати, зборонити і потім повернути ха$зяїну поля.\n(§ 45) Якщо людина віддала своє поле орачу за орендну плату й одержала орендну плату за$ своє поле, а потім Адад побив поле або ж повіддя віднесло врожай, то збиток — на орачі.\n(§ 46) Якщо він не одержав орендну плату за своє поле, то чи віддав він поле з половини або з третьої частки врожаю, поділити зерно, що буде зібрано на поле, у відповідності (?) з умовами $договору.\n(§ 47) Якщо орач, оскільки він у перший рік оренди не виправдав навіть своїх витрат, сказав: «Поле я знову опрацюю», то хазяїн поля не повинний заперечувати; тільки цей ор$ач може опрацювати його поле, а при жнивах він візьме зерно відповідно до своїх зобов’язань.\n(§ 49) Якщо людина взяла в тамкара срібло і віддала тамкару оброблюва$не зернове або сезамове поле, сказавши йому: «Поле опрацюй і зерно або ж сезам, що будуть, збери і візьми», то якщо землепашец106 виростить на поле зерно або сезам, тільки хазяїн поля повинний забрати зерно або сезам, щ$о будуть на поле; а тамкару він повинний віддати зерно за його срібло, що він у нього взяв, із відсотками. Він також повинний відшкодувати тамкару витрати по опрацюванню поля.\n(§ 51) Якщо він не має срібла для повернення, то він може від$дати тамкару зерно або сезам відповідно його сріблу з відсотками, що він взяв у тамкара, відповідно до царського статуту.\n(§ 53) Якщо людина була безпорадна у відношенні зміцнення греблі, що на його землі, не зміцн$ив свою греблю, і в його греблі утворився пролом, і вода затопила поле сусіда, то людина, у чиїй греблі утворився пролом, повинний відшкодувати зерно, що він погубив.\n(§ 54) Якщо він не в змозі відшкодувати зерно, то його самого і його майно повинні продати$ за срібло, а власники поляж, зерно яких вода затопила, повинна розділити це срібло між собою.\n(§ 56) Якщо людина ві$дчинила воду, і вода затопила роботу, зроблену на поле його сусіди, то він повинний відміряти по 10 гурів зерна за кожний бур площі.\n(§ 57) Якщо пастух не спитав згоди в хазяїна поля для згодовування трави вівцям, а згодував пол$е вівцям без дозволу хазяїна поля, то хазяїн поля може стиснути своє поле, а пастух, що без дозволу хазяїна поля згодував поле вівцям, поверх того повинний віддати хазяїну поля по 20 гурів зерна за кожний бур площі.\n(§ 58) Якщо пастух після того, як вівці піднялися з луки і знак закінчення пасіння була вивішена на міських $коміра, пустив овець на поле і згодував поле вівцям, то пастух повинний охороняти поле, що він згодував, і під час жнив він повинний відміряти хазяїну поля по 60 гурів зерна за кожний бур площі.\n(§ 60) Якщо людина віддала поле садівнику для насадження саду і садівник насадив сад, то чотири$ роки він повинний сад ростити. а на п’ятому році хазяїн саду і садівник розділять сад порівну; хазяїн саду може свою частку вибрати і взяти.\n(§ 61) Якщо садівник не закінчив насадження саду на поле і лишив пустище, то п$устище повинні йому включити до складу його частки.\n(§ 62) Якщо на поле, що йому було дано, він не насадив саду, те, якщо це оброблювана земля, садівник повинний відмірят$и хазяїну поля прибуток від поля за роки, у які воно було закинуто, як його сусіди, а на поле він повинний зробити роботи і потім повернути хазяїну поля.\n(§ 64) Якщо людина віддала садівнику свій сад для оброблення, то$ садівник, поки він тримає сад, повинна з прибутку віддавати хазяїну саду 2/3, а він може взяти 1/3.\n(§ 66) Якщо людина взяла гроші в тамкара і тамкар цей притискає його, а йому нечем заплатити борг, і він віддав тамкару свій сад після запилення і сказав йому: «Фініки, скільки їх буде в$ саді, ти забереш за своє срібло», то тамкар не повинний погодитися; тільки хазяїн саду повинний забрати фініки, скільки їх буде в саді, і срібло з його відсотками, відповідно до його документа, він повинний сплатити тамкару, а інші фініки, що будуть у саді, повинний забрати$ тільки хазяїн саду.\n(§ 71) Якщо він людина віддає зерно, срібло або інше добро за будинок повинності, що належить будинку його сусіди, що він купив, то усе, що він віддав, він утрачає, а будинок він повинний повернути його хазяїну. Якщо ж це не $будинок повинності, то він може його купити: за цей будинок він може віддавати зерно, срібло або інше добро.\n(§ 73) Якщо… мешканець цілком заплатив хазяїну вдома орендну плату за рік, а хазяїн удома наказав мешканцю виїхати до витікання його повного терміна, то тому що хазяїн удома виселив із свого бу$динку мешканця до повного витікання його терміна, срібло, що мешканець дав йому, він утрачає.\n(§ 88) Якщо тамкар дав зерно як процентний борг, то він може взяти за один гур 1/5 зерна я$к відсотки, якщо він дав срібло як процентний борг, то за один сикль срібла він може взяти 1/б сикля і 5 ше як відсотки.\n(§ 90) Якщо тамкар відмовиться і перевищить відсоток у 100 ка зерна на 1 гур або сріблом 1/6 сикля і 6 ше на 1 сикль і стягне підвищений відсоток, то він втрачає усе, що дав у$ борг.\n(§ 93) (Якщо тамкар, що дав у борг під відсотки і получивший частину суми боргу зерном, відповідно до того), скільки він узяв, не зазначив зменшення боргу і не написав додаткового документа, або додав відсотки до основної суми боргу, то цей там$кар повинний повернути подвійну кількість зерна, отриманого ім.\n(§ 94) Якщо тамкар дав у борг під відсотки зерно або срібло, і, коли він давав у борг, він дав срібло малою гирею і зерно малою мірою, а коли одержав тому борг, він п$рийняв срібло великою гирею і зерно великою мірою, то цей тамкар втрачає усе, що він дав у борг.\n(§ 96) Якщо людина взяла в тамкара зерно або срібло і не має зерна або срібла, щоб повернути, а має тільки інше рухоме майно, то усе, що він має у своїх руках, він може віддати своєму тамкару, як тільки$ він це принесе при свідках; тамкар не може відмовлятися, він повинний прийняти.\n(§ 100) Якщо тамкар да$в шамаллуму срібло для продажу і покупки і послав його в торгову подорож, а шамаллум у шляху срібло витрачав, то якщо там, куди він відправлявся, він дістав прибуток, він повинний пора$хувати відсотки на все срібло, скільки він узяв, і дні його вони повинні порахувати, а потім він повинний сплатити своєму тамкару.\n(§ 103) Якщо при його просуванні в шляху во$рог змусив його віддати усе, що він ніс, то шамаллум повинний вимовити божественну клятву, і він вільний.\n(§ 104) Якщо тамкар д$ав шамаллуму для продажу зерно, шерсть, олія або всяке інше добро, то шамаллум повинний порахувати срібло і повернути тамкару; шамаллум повинний одержати документ із пресою на срібло, которон він дав тамкару.\n(§ 105) Ecли шамаллум був небрежен і не одержав документ із пресою на срібло, що він д$ав тамкару, то срібло без документа до рахунку не буде прилічено.\n(§ 107) Якщо тамкар довірив шамаллуму, а шамаллум повернув своєму тамкару усе, що тамкар дав йому, але тамкар заперечив усе, що шамаллум дав й$ому, то цей шамаллум може обвинуватити тамкара перед богом і свідками, і тамкар, тому що він із своїм шамаллумом сперечався, повинний віддати шамаллуму усе, що він одержав від нього, у шестиразовому розмірі.\n(§ 108) Якщо шинкарка не приймала зерно в якості плати за сикеру або п$риймала срібло великою гирею, або зменшувала відношення вартості сикери до зерна, то цю шинкарку повинно викрити і кинути її у воду.\n(§ 110) Якщо надитум або энтум, що не живе в оселі, відчинить шинок або заради сике$ри ввійшла в шинок, то цю повноправну жінку повинні спалити.\n(§ 111) Якщо шинкарка дала в борг 60 ка пива, то під час збору в$рожаю вона може одержати 50 ка зерна.\n(§ 112) Якщо людина, знаходячись у шляху, дав людині cеребро, золото, дорогоцінні камені або інше майно, що в нього на руках, і послав його для доставки на місце, а ця людина усе, що було послано з ним, там, куди було послано, не віддав, а забрав собі, то хазяїн посилки може обвинуватити цієї людини в тому, що той не віддав усього, що було послано с ним, і ця людина повинна буде віддати хазяїну посилки усе, що йому було дано, у $п’ятикратному розмірі.\n(§ 113) Якщо людина мала за іншою людиною зерно або срібло і він узяв зерно з комори або з гумна без згоди хазяїна зерна, то цієї людини повинно обвинуватити в узятті зерна з комори або з$ гумна без згоди хазяїна зерна, і скільки він узяв зерна, він зобов’язаний повернути, а усе, що він дав у борг, пропаде.\n(§ 115) Якщо людина мала за іншою людиною зерно або срібло і й$ого заручник взяв у заставу, а заручник помер у будинку свого заставоутримувача природною смертю, то по цій справі не може бути відшкодування.\n(§ 116) Якщо заручник помер у будинку заставоутримувача-позикодавця від побоїв або дурного обертання, то хазяїн заручника може обвинуватити свого тамкара, і$, якщо це хто-небудь із повноправних людей, повинні страчувати сина позикодавця, а якщо це раб людини, позикодавець повинний відважити 1/3 міни срібла, а усе, що він дав у борг, він утрачає.\n(§ 117) Якщо борг здолав людини і він$ продав за срібло свою дружину, свого сина і свою дочку або віддав їх у кабалу, то три роки вони повинні обслуговувати будинок їхнього покупця або їхній закабалителя, у четвертому році їм повинна бути надана свобода.\n(§ 118) Якщо раба або ж рабиню він віддав у кабалу, то тамкар може передати їх д$алі, продати їх за срібло і не повинний бути оспорюємо по позові.\n(§ 120) Якщо людина зсипала своє зерн$о в будинку іншої людини для збереження, а в коморі відбулася пропажа, або ж хазяїн удома відчинив комору і взяла зерно, або ж він зовсім заперечив, що зерно було зсипано в його будинку, то хазяїн зерна може перед богом заприсягтися щодо свого зерна, і хазяїн удома повинний буде подвоїти кількість зерна, що він узяв, і віддати хазяїну зерна.\n(§ 121) Якщо людина зсипала зерно в будинку іншої людини, то за кожний гур зерна він повинний сплачувати 5 ка зерна в рік $як орендну плату за зсипання.\n(§ 123) Якщо він дав на збереження без свідків $і договори, а там, куди він віддав на збереження, це заперечать, то по такій справі не мож$е бути відшкодування.\n(§ 125) Якщо людина віддала свою річ на збереження, а там, куди він віддав, його річ пропала разом із речами домохазяїна, або через $підкоп, або через пролам, то домохазяїн, що був небрежен і загубив річ, що йому дали, повинні її заповнити, а потім відшкодувати хазяїну майна; домохазяїн може розшукувати свої речі і забрати у свого злодія.\n(§ 1$27) Якщо людина зазначила пальцем на энтум або дружину іншого человека139, але не обвинував її, то цієї людини повинно побити перед суддями і половину його голови повинно оббрити.\n($§ 128) Якщо людина взяла дружину і не уклала з ній договори, то ця жінка — не дружина.\n(§ 129) Якщо дружина людини була схоплена лежачої з іншим чоловіком, то їх повинно зв’яза$ти і кинути у воду. Якщо хазяїн дружини пощадить свою дружину, то і цар пощадить свого раба.\n(§ 130) Якщо людина насильно опанувала жінкою іншої людини, що ще не пізнала чоловіка і яка ще мешкала в будинку свого батька, і «возлежал» на її лоні, і його схопили, то ця людина повинна бути убита, а жінка повинна бути виправдана.\n(§ 131) Якщо дружину людини її чоловік обвинуватить, але вона не була схоплена при лежанні з іншим чоловіком, то вона мож$е вимовити клятву богом і повернутися у свій будинок.\n(§ 132) Якщо на дружину людини був простягнений палець але приводові іншого чоло$віка, але вона не була схоплена при лежанні з іншим чоловіком, то заради свого чоловіка вона повинна зануритися в ріку.\n(§ 134) Якщо людина була узята в полон, а в його будинку немає їжі, і його дружина всту$пить у будинок іншого, то ця жінка не має провини.\n$(§ 136) Якщо людина кинула своє поселення й утекла, і після нього його дружина вступила в будинок іншого, то якщо ця людина повернулася і захотіла узяти свою дружину, то тому що він знехтував своє поселення й утік, дружина втікача не повинна повернутися до свого чоловіка.\n(§ 137) Якщо людина захоче лишити шугетум, що родила йому дітей, або ж$ надитум, що дала йому дітей, то цій жінці повинні повернути її придане, а також їй повинні дати половину поля, саду і майна, і нехай вона ростить своїх ді$тей; після того, як вона виростить своїх дітей, їй повинні дати, як одному спадкоємцю, частку у всьому, що було дано її дітям, а потім чоловік, що їй сподобався, може взяти її заміж.\n(§ 138) Якщо людина захоче лишити свою жінку, що не родила йому дітей, то він повинний $дати срібло, рівне її викупу, а також відновити їй придане, що вона принесла з будинку свого батька, а потім він зможе її лишити.\n(§ 141) Якщо дружина людини, що мешкає в будинку людини, захоче піти і почне вздорити, розоряти свій будинок і принижувати свого чоловіка, то її повинні обвин$уватити, і, якщо її чоловік сказав: «Я її лишу»,- він може її лишити і нічого їй не дати із собою за залишення $її. Якщо її чоловік сказав: «Я її не лишу», то її чоловік може взяти в дружини іншу жінку, а ця жінка повинна жити в будинку свого чоловіка як рабиня.\n(§ 143) Я$кщо вона була гулящої, будинок свій розоряла й принижувала свого чоловіка, цю жінку повинні кинути у воду.\n(§ 144) Якщо людина взяла в дружини марну жінку, і ця марна жінка дала своєму чоловіку рабиню і дала йому мати синів, а ця людина захоче взяти собі наложницю, то цій людині не повинні розв’язати, він не мо$же взяти собі наложницю.\n(§ 145) Якщо людина взяла в дружини марну жінку, а вона не дала йому мати сина і він захоче взяти собі наложницю, то ця людина може взяти собі наложницю і ввести її у свій будинок, але ця наложниця не повинна рівняти$ся з марною дружиною.\n(§ 148) Якщо людина взяла дружину, а її $осягнула проказа (?), і він захоче взяти іншу, то він може взяти, але свою дружину, що осягнула проказа (?), він не повинний покинути, вона може жити в його будинку, щ$о він побудував, і, поки вона жива, він повинний її містити.\n(§ 149) Якщо ця жінка не згодна жити в будинку свого чоловіка, то він повинний відшкодувати їй її придане, що вона принесла з будинку свого батька, і во$на може піти.\n(§ 151) Якщо жінка, що живе в будинку людини, зобов’язала свого чоловіка і змусила його видати документ про те, що кредитор її чоловіка не схопить її, те, якщо ця людина мала на собі процентний борг до того, як$ він взяв у дружини цю жінку, його кредитор не може схопити його дружину; а якщо ця жінка мала на собі процентний борг до того, як вона вступила в будинок людини, її кредитор не може схопити її чоловіка.\n(§ 152) Якщо після того, як ця жінка вступила в будинок людини, на них з’явився відсотокови$й борг, то обидва вони повинні відповідати тамкару.\n(§ 153) Я$кщо дружина людини дозволила убити свого чоловіка заради іншого чоловіка, то цю жінку повинні посадити на кіл.\n(§ 156) Якщо людина вибрала своє$му сину наречену, і його син ще не пізнав її, а він самий возлежав на її лоні, то він повинний відважити їй 1/2 міни срібла і відшкодувати усе, що вона принесла з будинку свого батька, а потім її може взяти в дружини чоловік, що їй по серцю.\n(§ 157) Якщо людина возлежав на лоні своєї матері після смерті батька, то їх обох повинна спа$лити.\n(§ 159) Якщо людина, що послав у будинок свого тестя шлюбне пожертвування і віддала викуп, задивився на іншу жінку і сказав своєму тесту: «Я не візьму в дружини твою дочку», то батько дочка може забрати усе$, що йому було принесено.\n(§ 161) Якщо людина послала в будинок свого тестя шлюбне пожертвування і віддала викуп, а по$тім рівний йому по положенню перевершив його дарунками, і тест сказав хазяїну дружини: «Ти не бери мою дочку», то усе, скільки йому було принесено, він повинний подвоїти і повернути хазяїну дружини, а рівний йому не повинний взяти в дружини його дружину.\n(§ 162) Якщо людина взяла дружину і вона родила йому синів, а потім ця $жінка померла, то з приводу її приданого її батько не може пред’являти позову; її придане належить тільки її синам.\n(§ 163) Якщо людина взяла дружину, а вона не дала йому мати синів і ця жінка померла, то якщо викуп, що ця людина принесла в будинок свого тестя, його тест йому повернув, її чоловік не може пред’являти позову з приводу приданого цієї жінк$и; її придане належить тільки будинку її батька.\n(§ 164) Якщо його тест не повернув йому викупу, то з її приданого він може відняти стільки, скільки складав її викуп, а потім він повинн$ий повернути її придане в будинок її батька.\n(§ 165) Якщо людина подарувала своєму спадкоємцю, що він любить, поле, сад і будинок і написав йому документ із пресою, то коли брати будуть ділитися після того як батько помре, подарунок, котрий батько дав йому, він може забрати, а поверх того, вони повинні поділитися порівну майном, що в$ будинку їхнього батька.\n(§ 166) Якщо людина взяла дружин для синів, яких він мав, а малолітньому сину він дружину не взяла, то к$оли брати будуть ділитися після того як батько помре, із майна, що в будинку їхнього батька, вони повинні визначити своєму малолітньому брату, що не взяв собі дружину, срібло для викупу, понад його частку, і дати йому можливість узяти собі дружину.\n(§ 167) Якщо людина взяла дружину, і вона родила йому сина, а потім ця жінка померла, і після її він взяв у дружини іншу жінку, і вона родила синів, то після того як батько помре, сини не повинні ділитися по своїх матерях, вони можуть забрати тільки придане своїх матерів, а майно, що в будинку їхнього батька, вони повинні по$діляти порівну.\n(§ 168) Якщо людина захотіла відкинути свого сина і сказала суддям: «Я відкину свого сина», то судді повинні роздивитися його справу, і якщо син не завдав батьку ніякої образи, за яким поклад$ається відкинути від спадщини, батько не може відкинути свого сина від спадщини.\n(§ 169) Якщо він завдав своєму батьку тяжку образу, за яким покладається відкинути від спадщини, то в перший разом вони судді повинні відвести його наміру; якщо ж він дворазово завдав тяжку образу, то батько може відкинути свого сина від сп$адщини.\n(§ 170) Якщо людині його чоловіка родила синів і його рабиня родила йому синів і батько при житті своєї сказав синам, яки$х йому родила рабиня: «Мої сини», і він їх зарахував до синів чоловіка, то після того, як батько помре, сини чоловіки і сини рабині повинні порівну поділитися майном у будинку їхнього батька; при поділі спадкоємець, син чоловіки, може вибрати свою частку і взяти.\n(§ 171) А якщо батько при своєму житті не сказав синам, яких йому родила рабиня: «Мої сини»,$ то після того, як батько помре, сини рабині не повинні поділяти майно, що в будинку їхнього батька разом є синами чоловіки, але рабині і її синам повинна бути надана свобода, і сини чоловіки не можуть пред’являти позову до синів рабині щодо рабства. Чоловіка може забрати своє придане і дарунок, що її чоловік їй подарував і записав їй у документі, і жити в житло свого чоловіка. Поки вона жива, вона може цим користуватися, але за срібло не може продати. Після її смерті $це належить тільки її синам.\n(§ 172) Якщо її чоловік не подарував їй дарунка, то повинні відновити їй її придане, і з майна будинку свого чоловіка вона може одержати частку, як один спадкоємець. Якщо її сини стануть її пригноблювати заради того, щоб вигнати її з будинку, то судді повинні роздивитися її справу і накласти кару $на синів, а ця жінка не зобов’язана піти з будинку свого чоловіка. Якщо ж ця жінка захоче$ піти, то дарунок, що її чоловік подарував їй, вона повинна лишити синам своїм, а придане будинку свого батька вона може забрати, і чоловік, що їй по серцю, може взяти її в дружини.\n(§ 175)$ Якщо або палацевому рабі, або ж раб мушкенума взяв у дружини дочка повноправної людини і вона родила синовей, то хазяїн раба не може пред’явити позову до синовьям дочки повноп$равної людини щодо рабства.\n(§ 176) А якщо палацевий раб або ж раб мушкенума взяв у дружини дочка повноправної людини і, коли він узяв її, вона вступила в будинок палацевого раба або ж раба мушкенума разом із приданим будинку свого батька, а після того, як вони з’єдналися, вони побудували будинок і набули добра, і потім або палацевий раб, або ж раб мушкенума $помер, то дочку повноправної людини може забрати своє придане, а усе, що вона і її чоловік придбали після того як вони з’єдналися, повинні поділити навпіл, і половину може забрати хазяїн раба, половину може забрати дочку повноправної людини для своїх синів. Якщо дочка повноправної людини не мала приданого, то усе, що вона і її чоловік придбали$ після того як вони з’єдналися, повинні поділити навпіл, і половину може забрати хазяїн раба, половину може забрати дочку повноправної людини для своїх синів.\n(§ 177) Якщо вдова, сини якої ще малі, захоче вступити в будинок другого чоловіка, то без знана судів вона не повинна всту$пити. Коли вона буде вступати в будинок другого чоловіка, судді повинні роздивитися справи вдома її старого чоловіка, і будинок її старого чоловіка вони повинні передати такому чоловіку і цій жінці, а та$кож змусити їх виготовити документ. Нехай вони беруть будинок і ростять малят. Продавати посуд за срібло вони не можуть. Покупець, що купує посуд синів удови, утрачає своє срібло і зобов’язаний повернути майно його хазяїну.\n(§ 178) Якщо жриці энтум, надитум або ж зікрум , котрої її батько дав придане і написав їй документ, у документі, що ві$н їй написав, він не записав, щоб після її смерті віддавати що залишиться куди їй завгодно, і не дозволив їй чинити бажане, то після того, як батько помре, її поле і її сад можуть забрати її брати і по розмірі її частки вон$и повинні давати їй видача зерном, олією і шерстю і задовольняти її серце. Якщо ж брати не дали їй видача зерном, олією і шерстю по розмірі її частки і не задовольнили її серця, то вона може віддати своє поле і свій сад землепашцу, що їй угоден, і її землепашец буде її містити. Полем, садом і всім, що батько її дав їй, вона може користуват$ися, поки жива, але вона не може продати це за срібло і задовольнити вимоги іншої людини, її спадкова частка належить тільки її братам.\n(§ 179) Якщо жриці энтум, надитум або ж зікрум , котрої її батько дав придане і написав їй документ із пресою, у написаному для неї документі він записав, щоб після її смерті віддавати що залишиться куди їй завгодно, і дозволив їй чинити бажане, то після того, як батько помре, вона може віддати те, що після її залишиться, куди їй завгодно, її брати не можуть подавати проти $її позову.\n(§ 180) Якщо батько не дав приданого своя дочка — живучої в оселі надитум або ж зікрум , то після того, як батьк$о помре, вона повинна одержати частку в майні, що в будинку її батька, як один спадкоємець і може користуватися нею поки жива; після її смерті це належить тільки її братам.\n(§ 182) Якщо батько не дав приданого своя дочка — надитум бога Мардука $Вавілонського і документа з пресою не написав їй, то після того, як батько помре, вона може одержати разом із своїми братами 1/3 своєї спадкової частки, а повинність вона не зобов’язана нести; $надитум бога Мардука може віддати те, що після її залишиться, куди вона захоче.\n(§ 183) Якщо батько дав придане своя дочка, що побувала наложницей-шугетум, видав її заміж і написав їй документ $із пресою, то після того, як батько помре, вона не повинна взяти участь у поділі майна, що в будинку її батька.\n(§ 184) Якщо людина не дала приданого своя дочка, що побувала наложницей-шугетум і не видала її заміж, то після того як батько помре, її брати повинні дати їй придане відповідно до надбання, що в будинку батька, і видати її замі$ж.\n(§ 186) Якщо людина взяла в усиновлення малолі$тнього, а коли він його уже взяв, той дізнається свого батька і своєї матері, то цей вихованець може повернутися в будинок свого рідного батька.\n(§ 190) Якщо людина не зарахувала до своїм си$нам малолітнього, котрого він взяв в усиновлення і якого він вирост$ив, то цей вихованець може повернутися в будинок свого рідного батька.\n(§ 192) Якщо приймальний син євнуха або ж приймального сина зі$крум сказав батьку, що виховав його, і матері, що виховала його: «Ти не мій батько, ти не моя мати», то йому повинні відрізати мову.\n(§ 193) Якщо приймальний син євнуха або ж приймального сина зікрум дізнався будинок свого рідного батька і зненавидів приймального батька, що виховав його, і приймальна мати$, що виховала його, і пішов у будинок рідного батька, то йому повинні вирвати око.\n(§ 194) Якщо людина віддала свого сина годувальниці, а цей син помер на руках у годувальниці, і годувальниця без згоди його батька і його матері підмінила його іншим, то ї$ї повинна обвинуватити, і, тому що вона без згоди його батька і його матері підмінила дитини, їй повинні відрізати груди.\n(§ 196) Якщо людина виколола око сину людини, то повинні вико$лоти йому око.\n(§ 202) Якщо людина вдарила по щоці людини вищого по положенню, чим він самий, то він повинний бути побитий на зборах воло$вим батогом . 60 разів.\n(§ 204) Якщо мушкенум у$дарив по щоці мушкенума, то він повинний відважити 10 сиклей срібла.\n(§ 206) Якщо людина сильно вдарила людини в бійці і завдала йому рану, то ця людина повинна заприсягтися: «Ненавмисно я вдарив», — і оплачувати лікаря.\n(§ 207) Якщо той помер від його побиття, то винний повинний заприсягтися, і, якщо мертвий — син людини, винний повинний відважити 1/2 міни $срібла.\n(§ 208) Якщо мертвий — син мушкенума, то винний повинний відважити 1/3 міни срібла.\n(§ 211) Якщо він побоями заподіяв викидень дочка $мушкенума, то він повинний відважити 5 сиклей срібла.\n(§ 213) Якщо він побив рабиню людини і заподіяв їй викидень, то він повинний відв$ажити 2 сикля срібла.\n($§ 216) Якщо це син мушкенума, то лікар може одержати 5 сиклей срібла.\n(§ 2$19) Якщо лікар зробив важку операцію бронзовим ніжем рабу мушкенума й убив його, то він повинний відшкодувати раба за раба.\n(§ 221) Якщо лікар зростив злама$ну кістку в людини або ж вилікував хворий суглоб, то хворий повинний заплатити лікарю 5 сиклей срібла.\n(§$ 223) Якщо це раб людини, то хазяїн раба повинний заплатити лікарю 2 сикля срібла.\n(§ 224) Якщо волячий або ж ослиний лікар зробив важку операцію волові або ж ослу і спас його, то власник вола або осла повинний заплатити лікарю $1/6 сикля срібла, його найману плату.\n(§ 227) Якщо людина обдурил$а (?) цирульника, і той збрив рабський знак у чужого раба, то цієї людини повинні страчувати і повісити у воріт, а цирульник повинний заприсягтися: «Якби. я знав, я б не виголив», і він буде виправданий.\n(§ 229) Якщо будівельник побудував людині будинок і свою роботу зробив неміцно, а будинок, що він побудував, повалився й убив хазяїна, то цей будівельник повинний бути страче$ний.\n(§ 232) $Якщо він погубив майно, то усе, що він погубив, він повинний відшкодувати і, тому що будинок, що він побудував, він не зробив міцно і той повалився, він повинний також відбудувати будинок із власних засобів.\n(§ 233) Якщо будівельник побудував людині$ будинок і роботу свою не зміцнив, і стіна обрушилася, то цей будівельник повинний зміцнити стіну з власних засобів.\n(§ 234) Якщо човняр спорудив людині судно, але свою роботу зробив ненадійно, і це судно розсохнулося (?) у тому ж році або воно мало інш$у хибу, то човняр повинний це судно розібрати, а з власних засобів зробити тривке і віддати судовласнику тривке судно.\n(§ 237) Якщо людин$а найняла човняра і судно і навантажила його зерном, шерстю, олією, фініками або ж будь-яким іншим вантажем, а цей човняр був нерадив і потопив судно і погубив те, що в ньому було, то човняр повинний відшкодувати судно, що він потопив, і усе, що погубив у ньому.\n(§ 238) Якщо $човняр потопив судно людини, а потім підняв його, то він повинний заплатити сріблом половину його покупної ціни.\n(§ 239) Якщо людина найняла чов$няра, то він повинний йому сплачувати 6 гурів зерна в рік.\n(§ 242-43) Якщо людина найняла на один рік худобину, то найману плату $за робоча тварина — 4 гура зерна, а найману плату за передня тварина — 3 гура зерна він повинний дати його хазяїну.\n(§ 244) Якщо людина найняла вола або осла, і лев убив його в степу, то збиток — $тільки його хазяїна.\n(§ 247) Якщо людина найняла вола і ви$колола йому око, то він повинний заплатити хазяїну вола половину його покупної ціни сріблом.\n(§ 248) Якщо людина найняла вола і зла$мала йому ріг, відрізав йому хвіст або ж ушкодив йому морду (?), то він повинний заплатити сріблом 1/5 його покупної ціни.\n(§ 251) Якщо бик людини була бодлив, і його квартал зазначив йому, що той бодлив, але він не закутав йому рогу, бика свого не поплутав, і цей бик $забодал і вбив сина людини, то той повинний заплатити 1/2 міни срібла.\n(§ 253) Якщо людина найняла людини для керування своїм полемо і довірив йому худоба і зобов’язала$ його договором опрацьовувати поле, то якщо ця людина вкрала насіння або ж фураж, а це було схоплено в його руках, йому повинні відрубати його руку.\n(§ 255) Якщо худоба тієї людини він віддав у наем або ж украв насіння й у поле нічого не виростив, то цю людини повинні обвинуватит$и, і під час збору врожаю він повинний відміряти по 60 гурів зерна за кожний бур площі поля.\n(§ 257) Якщо людина найняла орача, то він повинний йому сплачувати по 8 гурів з$ерна в 1 рік.\n(§ 259) Якщо людина вкрала плуг з оброблюваного пол$я, то він повинний заплатити хазяїну плуга 5 сиклей срібла.\n(§ 263) Якщо він погубив вола або ж вівцю, що були йому дані, то він повинний відшкод$увати їхньому власнику вола за вола, вівцю за вівцю.\n(§ 264) Якщо пастух, якому була дана значна рогата худоба і вівця для пасіння, одержали усю свою найману плату, і його серце було задоволено, зменшив кількість значної рогатої худоби, зменшив к$ількість овець і скоротив приплід, то він повинний давати приплід і прибуток відповідно до за договором.\n(§ 265) Якщо пастух, якому$ були дані для пасіння значна рогата худоба і вівця, був віроломним і змінив тавро і продали худобу за срібло, то його повинні обвинуватити, і він повинний відшкодувати значну рогату худобу й овець їхньому власнику в десятикратній кількості.\n(§ 267) Якщо пастух був нерадивий, і на скотарні з’явилися короста (?), то пастух, що завдав шкоди від корости (?) н$а скотарні, повинна відновити поголів’я значної рогатої худоби й овець і віддати власнику їх.\n(§ 268) Якщо людина найняла вола для молотьби, то йо$го наймана плата — 20 ка зерна.\n(§ 269) Якщо він найняв для молотьби осла, то його наймана плата — 10 ка зерна.\n(§ 270) Якщо він найняв ягняти для молотьби, то його наймана плата — 1 ка зерна.\n(§ 271) Якщо людина найняла волів, віз і її погонича, то він повинний сплачувати по 180 ка зерн$а за 1 день.\n(§ 273) Якщо людина найняла найманця, то від початку року до п’ятого місяця він повинний йому сплачувати по 6 шеумів срібла за один день, а від шостого місяця до кінця року він повинний сплачувати по 5 шеумів срібла за один день. (§ 274) Якщо людина найме майс$тра, то наймана плата його… шеумів срібла, наймана плата цегельного майстра — 5 (?) шеумів срібла, наймана плата ткача — 5 шеумів срібла, наймана плата гравера -… шеумів срібла, наймана плат$а… шеумів срібла, наймана плата коваля (?) -… шеумів срібла, наймана плата теслі -… шеумів срібла, наймана плата шевця -… шеумів срібла, наймана плата кошикаря -… шеумів срібла, нахмная плата будівельника -… шеумів срібла за один день oн повинний сплачувати.\n(§ 275) Якщо людина найняла вітрильне (?) судно, то його наймана плата — 3 шеума срібла за один день.\n(§ 277$) Якщо людина найняла судно ємністю 60 гурів , то він повинний сплачу$вати в якості його найманої плати 1/6 сикля срібла за 1 день.\n(§ 280) Якщо людина купила в чужій країні раба або рабиню іншої людини, а коли він явився у свою країну, хазяїн раба або рабиня пізнала свого раба або свою раб$иню, те, якщо це раб і рабиня — діти країни, їм повинна бути надана свобода безоплатно.\n(§ 281) Якщо вони — сини іншої країни, то покупець повинний сказати перед богом кількість срібла, що він відважив, а хазя$їн раба або рабинь можуть віддати тамкару срібло, що той відважив, і викупити свого раба або свою рабиню.\n(§ 282) Якщо раб сказав своєму пану: «Ти — не мій пан», то він повинний обвинувати його в тому, що він — його раб, а потім його пан може відрізати йому вухо. От справедливі закони, що встановив Хаммурапи, могутній цар, тим самим давший країні щире щастя і добре керування.


Сергій Бубка: “Велокараван дружби — яскравий приклад для молоді” * Український репортер\nВелоспорт За кордоном\nСергій Бубка: “Велокараван дружби — яскравий приклад для молоді”\n24.07.2017 03.04.2018 Редакція\t0 коментарів\tВелокараван дружби Україна-Корея, велоспорт, Корея, Сергій Бубка, Україна\nУ Києві, на Михайлівській площі, стартував “Велокараван дружби Україна – Корея”. Його маршрут: Вінницька область (Немирів), Кіровоградщина (Кропивницький), Миколаїв, Херсон, Одеса. Фініш – 30 липня в Києві.\nУ цю особливу подорож вирушила міжнародна команда, у складі якої представники нашої країни і Республіки Корея. А зібралися ці люди разом з нагоди 25-ої річниці встановлення дипломатичних відносин між Республікою Корея та Україною, а також ХХІІІ зимових Олімпійських ігор-2018, які за 200 днів розпочнуться у південнокорейському Пхьончхані.\nЧи є зірки в команді України? Сергій Бубка на це запитання “Українського репортера” відповідає ствердно. Є і чемпіони, і учасники міжнародних змагань. Дуже приємно також, що у велотур вирушили і ветерани велоспорту, одному із них – Юрію Скоробогатову з Кривого Рогу — 73 роки.\n– Це — яскравий приклад для молоді, як треба піклуватися про своє здоров’я, загартовувати характер, бути успішним та здоровим, – упевнений Сергій Бубка.\nЗвичайно, президент Національного олімпійського комітету торкнувся й теми літніх Олімпійські ігор, які відбудуться у 1920 році в Японії. Очікуємо, що наші велосипедисти добре підготуються до цих змагань. Сергій Бубка нагадав, що вітчизняний велоспорт має славні традиції, наші спортсмени завжди показували високий клас і хороші результати на престижних міжнародних змаганнях. Утім, говорити про “медальні” перспективи велосипедистів на майбутніх Іграх поки ще рано, наша мрія – щоб вони добре підготувалися і все ж привезли нагороди з Токіо.\n– І Національний олімпійський комітет, і Міністерство молоді та спорту України дуже багато роблять для популяризації спорту. Зокрема проводимо і Олімпійський день, і Олімпійський тиждень, і Церемонію нагородження героїв спортивного року. Цим самим розповідаємо про наших славних співвітчизників, прагнемо, щоб молодь брала з них приклад, щоб традиції розвивалися та зміцнювалися…\nСьогоднішній велокараван дружби – своєрідна родзинка популяризації велоспорту, – коментує Сергій Бубка.\nМожливо, цей вид спорту стане поштовхом до нової ери взаємовідносин між Кореєю і Україною, до поглиблення співпраці у таких сферах, як сільське господарство, енергетика, електронні технології.\nНа думку Надзвичайного та Повноважного Посла Республіки Корея в Україні Лі Янг Гу, цей захід – черговий доказ тісного та ефективного партнерства двох країн. У короткому інтерв’ю “Українському репортеру” посол схвально відгукнувся про хорошу організацію велопробігу з боку керівників низки українських областей, міст, а також Федерації велосипедного спорту.\nСергій Бубка та Надзвичайний та Повноважний Посол Республіки Корея в Україні Лі Янг Гу\n← Як Ольга Харлан стала чемпіонкою світу з фехтування\nПомер актор культового фільму “Один вдома” →\nДжо Байден заявив про неможливість зупинки “Північного потоку-2”\n22.07.2021 Редакція 0\nВ Україні роблять найменше ПЛР-тестів у Європі\nЧемпіон Європи зі Львова показує високий клас на Київському велотреку\n28.07.2017 Леонід Фросевич 0


Ліки через інтернет: виклики і перспективи | День за днем\nІніціатори легалізації інтернет-торгівлі медпрепаратами стверджують, що вона допоможе знизити два великих ризики, які існують на аптечному ринку сьогодні. Це — фальсифіковані препарати і самолікування.\nВласне, за даними Всесвітньої організації охорони здоров’я (ВООЗ), в Україні близько 10 % ліків не відповідає стандартам якості. За іншими підрахунками, цей показник сягає 40 %. А в мережі відсоток неякісних чи підроблених ліків ще вищий.\n— Роль аптеки — не тільки в продажу лікарських препаратів, це ще супровід пацієнта, так звана фармацевтична допомога, — заявляє директора Департаменту оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами Державної служби України з лікарських препаратів і контролю за наркотиками Олена Речкіна. За її словами, в онлайн-продажі ліків ця функція також повинна бути.\nЗаконопроект № 3615–1, який Верховна Рада ухвалила в першому читанні 14 липня, пропонує запровадити електронну торгівлю лікарськими засобами, ґрунтуючись на правилах Європейського Союзу. Зокрема, документ дозволяє віртуальний продаж медикаментів, які відпускаються без рецепту, а також рецептурних препаратів за умови електронного рецепту.\nОдною з основних складових успішності бізнесу в мережі Інтернет є наявність якісного та зручного сайту. Студії веб-дизайну пропонують багато різних варіантів створення сайтів, серед яких не завжди легко обрати таме тей, який найкраще підійде саме вашій компанії. Тому фахівці Attico Web Studio нададуть необхідні консультації, а вартість розробки сайту вас приємно здивує.\n— Даний законопроєкт надає наступні переваги для українців і операторів фармацевтичного ринку: захищає споживача від можливих ризиків (пов’язаних із розповсюдженням ліків неналежної якості та порушеннями процесу транспортування, зберігання і випуску); надає можливість отримати належне забезпечення лікарськими засобами у зручному та новітньому форматі; створює легальні умови для забезпечення ліками тяжкохворих, мало мобільних пацієнтів, пацієнтів похилого віку, а також пацієнтів у найвіддаленіших куточках країни, — вважає один із ініціаторів законопроєкту, народний депутат «Слуги народу» Сергій Кузьміних.\n— Така торгівля, завдячуючи конкуренції, зробить препарати дешевшими та більш доступними для населення», — переконаний голова Комітету Верховної Ради України з питань здоров’я нації Михайло Радуцький. — «Споживач зможе сам вирішувати: купувати ліки на офіційному сайті чи ризикувати через сумнівні онлайн-платформи, у яких немає ліцензії. Впевнений, що українці зроблять вибір на користь офіційних, ліцензованих компаній.\nУ Європейській бізнес-асоціації вважають, що офіційна онлайн-торгівля ліками «дозволить отримати нові інструменти прогнозування та контролю за обігом лікарських засобів, а також сприятиме подальшому запровадженню електронного рецепту». Однак, на думку експертів, спочатку слід налагодити продаж безрецептурних препаратів, і лише з повноцінним використанням електронного рецепту — рецептурних ліків. Також у медичному середовищі наголошують на потребі чітких механізмів контролю безпечної доставки ліків поштою.\nНаразі обговорення законопроєкту триває. Оскільки депутати вже пішли на канікули, то ухвалити фінальний документ вони зможуть не раніше осені. Експерти закликають законотворців не затягувати процес, адже контроль за інтернет-аптеками — це передусім піклування про здоров’я українців.\nАптека\tЛіки\tОнлайн


ПТИЦЯ-ТРІЙКА ЧИ ЛЕБІДЬ, РАК І ЩУКА? - Політика - dt.ua\nВ інтерв’ю журналістам український спікер Іван Плющ висловив переконаність, що політичною силою, яка формуватиме парламентську більшість, є блок «Наша Україна»...\nВ інтерв’ю журналістам український спікер Іван Плющ висловив переконаність, що політичною силою, яка формуватиме парламентську більшість, є блок «Наша Україна». «Хоче хтось чи не хоче це визнавати», — зазначив він.\nНа думку спікера, блок «Наша Україна» має багато спільного з блоком «За єдину Україну!».\n«Буде гріх, якщо ці два блоки не знайдуть порозуміння», — зазначив І.Плющ. У випадку, коли таке порозуміння буде знайдено, за його словами, «це буде великий успіх для України, для того, щоб був дієвий, працюючий й ефективний парламент». «Їм немає чого ділити за винятком окремих суб’єктів», — підкреслив І.Плющ.\nВін також висловив думку, що до цієї більшості ввійде й СДПУ(о), оскільки в неї є позиції, на яких вона зможе співробітничати з цими двома силами.


Ватерлоо і шапіто: Як українська еліта демонструє справжні обличчя у справі Павловського — Без Табу\nЧас рубати руки? / Громадське\nЯкщо все складеться так, як має скластися, то справа Павловського-Гулевича для багатьох сучасних державних діячів має стати тим, чим стала для Наполеона битва під Ватерлоо. Кілька голів мають полетіти хоча б через необхідність триматися у межах пристойності і не повторювати помилки попередників. Але на практиці нічого критичного, схоже, не станеться, надто з урахуванням дивної поведінки як головних, так і другорядних дійових осіб цієї трагікомедії.\nЧто нужно знать о махинациях чиновников Минобороны с госзакупками\nПрезидент Порошенко у свої короткій промові вирішив нагадати про те, як розбиралися з крадіями в часи давньогрецького правителя Драконта. Так, не повірите, але навіть за дрібну крадіжку тоді відрубали руку – з тих часів надмірно жорстокі закони і називають «драконівськими». От і голова держави пообіцяв позбавляти кінцівок тих, кого на гарячому спіймали (образно, звісно ж, не фактично). Проте Петро Олексійович під час надання подібних обіцянок вже не вперше видається схожим на студента, який кожного ранку обіцяє собі завтра узятися за написання дипломної роботи.\nОсобливо цікаво це виглядає в тому контексті, що до махінацій причетні особи або з найближчого оточення шановного гаранта (Олег Гладковський – колишній Свинарчук), або ті, з ким він знайомий за принципом одного рукостискання. Наприклад, одіозний, але поки що маловідомий широкому загалу ділок Андрій Адамовський зізнався, що має прямий стосунок до фірми «Трейд Коммодіті» – тієї самої, яка за допомогою Павловського, Гулевича та інших отримувала протизаконні прибутки під час державних закупівель палива для ЗСУ. І зізнавався він зовсім не через те, що сумління загризло. Просто бізнесмен мав можливість це зробити, розуміючи, що гарантовано вийде сухим з води.\nСвоєрідна недоторканість Андрія Адамовського пояснюється дуже просто: він є близьким другом Олександра Грановського, фактично третьої за рівнем впливу людини серед оточення Порошенка. Йому вже й плідна співпраця з «Мегаполісом», російським тютюновим монополістом, з рук зійшла, і інші підозрілі оборудки. Тому не варто дивуватися, що фігурантам справи з боку «Трейд Коммодіті» вчора банально дозволили втекти за кордон, аби тільки якихось критичних свідчень раптом не дали в прокуратурі чи в суді. Перший крок до стрімкого розвалу щойно відкритої справи вже зроблено.\nВідзначимо також появу під стінами суду в четвер пані Тетяну Чорновол. Ця дама давно себе зарекомендувала вірним побратимом Сергія Пашинського, що також знається на оборонних замовленнях. Звичайно, вимагати від Тетяни Чорновол адекватності – справа зайва, але коли людина, яка прийшла до парламенту під гаслами боротьби з корупцією, ту саму корупцію покриває – це нонсенс.\nВзагалі, чи не єдиним, хто намагається зберегти в цій скандальній ситуації обличчя, є міністр оборони. Степан Полторак вже дав зрозуміти, що готовий подати у відставку, якщо провину його заступника та інших підлеглих буде доведено. І в цьому плані його позиція є значно більш виграшною, ніж та, якої тримався Віктор Муженко після вибухів на артилерійських складах у Калинівці, за безпеку яких мав відповідати Генштаб. Полтораку, звісно, не позаздриш – чи докладав він руку до призначення однокурсника Павловського під своє крило позаминулого року, чи не докладав, але однокашник своїми діями вже накрив голову МО чималенькою такою тінню. А громадськість у нас, знаєте, дуже зла і не завжди любить витрачати час на те, щоб розібратися у фактажі.\nИгорь Павловский - биография и декларация задержанного замминистра обороны\nСаме з цієї причини має право на життя версія, згідно якої увесь цей гармидер – ніщо інше, як спроба підставити декого під трибунал і влаштувати переділ посад, що є дуже важливими для держави. Чи став би дарма активізуватися екс-волонтер, а нині політик Юрій Бірюков, якби не відчув, що за ставку на зеро цього разу можна отримати значно більший виграш? Нещодавно він вже спробував приєднатися до хвилі народного невдоволення, вимагаючи відставки Муженка. Але і правляча еліта своїх традиційно здавати не побажала (а НГШ є значно ближчим до президента, ніж той же Полторак), і народ не любить, коли на праведному гніві намагаються заробити придворні лизоблюди. А тут фактично посада заступника міністра звільнюється, на яку не можна не облизнутися. Це зрозуміло вже з висловлювання про Павловського, якого Бірюков нібито так не любив від самого початку, що й бутерброд не ліз до рота.\nА ось розмови про ймовірне бажання Порошенка позбавитися таким чином від Кононенка чи Грановського міцного підґрунтя під собою не мають. Власне кажучи, поки що можна керуватися в цьому контексті лише непевним проявом радості президентського ідеолога Віктора Уколова – раніше ця «пародія на Талейрана» щиро ненавиділа НАБУ та САП, а починаючи з середи раптово почала нахваляти їх. Щоправда, мережева активність подібних персонажів іноді не значить зовсім нічого. Натяк на спробу західних союзників та стратегічних партнерів натиснути на мешканців Банкової та Грушевського за допомогою нібито підконтрольних їм борців з корупцією? Красиво, красиво, але ми все ж говоримо про реальність, а не про художній твір в жанрі політичного детективу.\nПоки що ж усе видається схожим на стару добру приповідку про пастушка та вовків. Здається, населення намагаються привчити до того, що будь-який акт боротьби з реальною корупцією зводитиметься до дешевого фарсу. А коли народ звикне і йому набриднуть ці вистави, то можна навіть імітацією бурхливої діяльності не займатися. Недарма ж кажуть, що найкращі дракони виходять з переможців драконів.\nАле краще вже локальне Ватерлоо, ніж чергове шапіто.\nИгорь Павловский Департамент Кононенко-Грановского Степан Полторак Министерство обороны Петр Порошенко Татьяна Черновол Новини Украина


Модні жіночі свитшоты 2018 року: фото і самі модні тенденції весни-осені | Мода\nМодні жіночі свитшоты 2018 року: фото і самі модні тенденції весни-осені\nГоловна › Мода › Модні жіночі свитшоты 2018 року: фото і самі модні тенденції весни-осені\nСвитшоты – абсолютний тренд 2018 року, адже ця зручна й воістину універсальна річ незамінна для жіночого гардероба.\n1 Свитшоты з трикотажу і неопрену\n2 Кольори модних свитшотов\n3 Модні свитшоты з написами і принтами\n4 Модні свитшоты з капюшонами і комірами\n5 Які фасони свитшотов для жінок зараз в моді\nТолстовки впевнено зайняли своє місце на подіумах і не збираються здавати позицій ось уже кілька років.\nЗрозуміло, їх дизайн змінюється від сезону до сезону, стає все сміливіше і незвичніше.\nЩоб зрозуміти, які свитшоты зараз в моді, варто вивчити нові колекції відомих брендів і Модних будинків, а також прислухатися до порад стилістів.\nСвитшоты з трикотажу і неопрену\nСпочатку толстовки шили з бавовняного трикотажу за спеціальною технологією. Сьогодні дизайнери не обмежують себе у виборі матеріалу, але трикотаж все одно залишається в числі найбільш поширених.\nНа фото 2018 року ви бачите модні свитшоты з тонкого трикотажу – це оптимальний варіант для літа.\nНосити такі толстовки пропонується з шортами, джинсовими полукомбинезонами, легкими спідницями до підлоги і акуратними міні спідницями.\nТолстовки з футера – більш щільні, вони краще тримають форму, але в них теж не жарко в теплу погоду.\nЧасто зустрічаються бюджетні варіанти модних свитшотов з двуніткі – це дихаюча тканина, яка не дає усадки і не деформується, тому такі речі служать довгі роки.\nМодні свитшоты на весну-осінь 2018 року – це вироби з трикотажу на флісі, теплі і м’які, неймовірно приємні до тіла.\nОсь вже багато сезонів актуальні природні матеріали, тому дизайнери для виготовлення модних жіночих свитшотов стали використовувати натуральну шкіру і замшу.\nПодібні моделі виглядають дорого і статусно, чудово поєднуються з взуттям з такого ж матеріалу, а також з джинсами, пуховиками і полушубками.\nСеред утеплених варіантів толстовок – в’язані вироби.\nВони схожі на звичайний джемпер, але відрізняє їх гладка в’язка, тонка пряжа і відповідний дизайн: рукав реглан, гумки по низу, горловини і манжет.\nНерідко зустрічаються в’язані толстовки з кишенею-кенгуру, вороником-трубою або капюшоном.\nНаймодніші свитшоты в цьому році – з неопрену, найчастіше їх шиють в стилі оверсайз.\nНеопрен – це об’ємний, але дуже легкий синтетичний матеріал, при цьому гіпоалергенний і приємний до тіла. Неопрен не дихає, тому влітку ходити в такий толстовці небезпечно для здоров’я.\nАле є й переваги у вигляді водонепроникності – неопрен низької щільності розроблявся як матеріал для виготовлення спецодягу, тому його практичні властивості дуже високі.\nТолстовка з неопрену, дійсно, може виглядати, як спецодяг, тому дизайнери активно прикрашають такі моделі строкатими принтами і орнаментами.\nСтрази та мереживо на такому матеріалі найчастіше виглядають безглуздо.\nКольори модних свитшотов\nКласична сіра толстовка завжди актуальна – це універсальний відтінок, який легко поєднується з іншими кольорами.\nНа фото 2018 року ви бачите жіночі свитшоты в різних відтінках сірого – від світло-попелястого до темно-графітового.\nТемні відтінки допоможуть замаскувати зайві кілограми, а світлі – виглядати молодше. Класичні сірі толстовки доповнюють прінтованнимі рукавами або яскравими аплікаціями, але поступово великі кольорові фрагменти поступаються місце лаконічним написам і мінімалістичним вишивках.\nСеред свитшотов 2018 року багато моделей чорного кольору – їх віддає перевагу молодь і любителі стилю гранж.\nТакі вироби часто доповнюються фразами зі змістом і логотипами відомих брендів.\nЧорні речі стройнят фігуру, тому такі свитшоты завжди будуть в моді – змінюються лише принти і фасони.\nНе менш популярні білі свитшоты – мода в 2018 році допускає використання білих толстовок як у спортивному, так і в романтичному ключі.\nСпортивні моделі доповнюються яскравими смугами на рукавах, принтами у вигляді номера командного гравця, логотипами футбольних клубів, смугами у кольорах національних прапорів різних держав.\nЕлегантні білі толстовки прикрашають квітковими аплікаціями, стразами і намистинами, воланами і рюшами, ажурними деталями.\nСеред яскравих кольорів в тренді м’ятний – такі модні свитшоты в 2018 році можна носити на вечірки, на побачення або навіть в спортзал.\nМ’ятний відтінок дарує соковиті і свіжі асоціації в спекотний день, тому ідеальний для літніх сетів.\nДекор таких толстовок найчастіше виконаний в чорному, білому або синьому кольорі, а носити їх можна з джинсами в класичній синьо-блакитній гамі, з білосніжними шортами або строгими чорними спідницями.\nСеред тенденцій 2018 року – свитшоты:\nТакож двоколірні і триколірні моделі, виконані в техніці колор-блок.\nСтиль колор-блокінг передбачає використання двох або трьох контрастних насичених відтінків у вигляді великих фрагментів.\nМодні свитшоты з написами і принтами\nОкремо варто відзначити модні свитшоты з написами – на перший план виходять фрази зі змістом, написані обов’язково кирилицею.\nНаписи російською стали дуже популярними серед іноземних брендів та споживачів, там іноді розміщують на толстовках просто набір літер російського алфавіту.\nНаписи зі змістом використовуються, в основному, для прикраси речей у вуличному стилі, а більш витончені моделі забезпечують написами латиною, де головну роль грає красивий хитромудрий шрифт.\nМодна тенденція, характерна для свитшотов 2018 року – орнамент із слів.\nНайчастіше повторювані слова шикуються в довільно орієнтовані смуги, іноді закручуються в спіраль або оперізують толстовку подібно ременя.\nОдин з найбільш модних принтів – камуфляж.\nСтрокатий абстрактний орнамент здається дизайнерам недостатньо хитромудрим, тому камуфляжні толстовки доповнюються деталями з чорної шкіри, принтами кислотних відтінків, прозорими сітчастими вставками, написами на військову тематику, металевими клепками і ланцюжками, декоративними блискавками.\nВсе ще в моді космічний принт – простори всесвіту розбурхують розуми модниць і притягують увагу оточуючих.\nНосити такі толстовки рекомендується з одягом і аксесуарами металізованих відтінків.\nВ тренді етнічні мотиви, але тепер це не африканські або індійські орнаменти, а росіяни – хохлома, гжель і т. п.\nМодні жіночі свитшоты 2018 року прикрашені 3D-зображеннями, причому тематика може бути самою різною: квіткові луки, види мегаполісу, морди улюблених тварин, соковиті фрукти.\nОб’ємний принт покриває повністю весь виріб, включаючи рукави і навіть гумки.\nМолодим дівчатам припав до душі «смачний» тренд – на фото представлені модні свитшоты з зображеннями капкейків і мафінів, вафель та пончиків, морозива і банок з колою.\nАле найбільше в останніх колекціях відомих брендів було толстовок з квітковими принтами.\nЦе і поодинокі бутони, і букети, і повнокольорові зображення по всьому виробу, і акуратні орнаменти, і дрібна розсип квітів з тканини, і купонна тканина. Толстовка з квітами відразу стає жіночною і витонченою.\nНе забудемо про мультяшних принтах – одяг прикрашають як усіма улюблені діснеївські персонажі, легендарні Сімпсони або Том і Джеррі, так і герої нових мультфільмів – «Міньйон», «Зверополис», «Тачки 3».\nМодні свитшоты з капюшонами і комірами\nПоряд з толстовками унісекс в моді свитшоты відверто жіночі, в 2018 рік переходить торішній тренд – оборки.\nОборками замінюють гумку по низу толстовки, пришивають рюші в зоні кокетки, уздовж пройм рукавів, під грудьми, від горловини до манжет у вигляді лампасів, хрест-навхрест на грудях, імітуючи запах.\nТакі деталі завжди виглядають ніжно і трохи легковажно, тому толстовки такого плану шиють в пастельних відтінках. Принтами такого роду моделі зазвичай не прикрашають – оборки надають досить оригінальності.\nМодний світшот з капюшоном, по суті, не зовсім світшот, адже класична толстовка не передбачає наявності подібних деталей.\nАле практичність капюшона штовхає дизайнерів на створення удосконалених моделей. Капюшон може замінити головний убір в негоду, а підлітки носять його, не знімаючи – в якості елемента вуличного стилю.\nНе рекомендуються капюшони при широкій спині або зайвій вазі, щоб не перевантажувати силует. Високим і дуже худим модницям такі толстовки теж протипоказані – капюшон робить силует сутулою.\nЗробити толстовку жіночною допомагає комір, що переходить в стрічку – типу аскот. Краї стрічки зав’язуються на бант і прикрашають виріб.\nАналогічні стрічки з бантами використовуються і в якості манжет – річ виглядає вишукано і ошатно.\nПрозорі мереживні вставки теж застосовують для створення гарних моделей. Гіпюрові рукави, ажурна кокетка або комір припадуть до душі романтичним модницям.\nКомбінування матеріалів в тренді ще з позаминулого року – вставки можуть бути шкіряними, замшевими і навіть шифоновими.\nПолюбилися дизайнерам аплікації у вигляді цифр, букв, мультяшних героїв, квіткових композицій.\nПрикрасити термоаппликацией простий трикотажний джемпер можна самостійно, купивши таку аплікацію в магазині товарів для рукоділля.\nЦікаво виглядають моделі свитшотов 2018 зі шнурівками на фото ви бачите різні варіанти розташування шнурівки: на рукавах, у бічних розрізах, на спині.\nЯк шнура можуть використовуватися атласні стрічки, тоді модель буде виглядати ніжно і спокусливо.\nЯкі фасони свитшотов для жінок зараз в моді\nДівчата з будь-яким типом фігури з задоволенням носять модний жіночий світшот оверсайз – на фото представлені різні варіанти толстовок з великими деталями:\nНе можна просто купити річ на кілька розмірів більше – фасон оверсайз передбачає непропорційно великі манжети, широку гумку на комірі, неприродно великий кишені кенгуру, товсті шнурки і т. д.\nВсі недоліки фігури толстовка оверсайз успішно сховає, але і з тим же успіхом така модель підкреслить крихкість стрункого силуету.\nВ тренді «большемерные» толстовки із стьобаного матеріалу, а також з утеплених тканин великої фактури. Толстовки оверсайз не можна носити з легінсами. Рекомендуються в пару до свитшоту джинси скінні або бойфренди, плісировані спідниці міні, сарафани-майки.\nНе варто плутати оверсайз з сукнею-свитшотом – ще одним модним трендом цього року.\nСукня-світшот зшито по фігурі, у нього немає спущеною пройми або занадто широкої горловини – тільки збільшена довжина.\nПричому свитшоты-сукні роблять довжиною до коліна і нижче, щоб не створювалося враження, що це кофта, яка вам задовга.\nТакі сукні носять з голими ногами, з колготами або легінсами, з босоніжками і сандалями, кедами, кросівками, ботильйони, човниками на шпильці, чоботами-панчохами. Ця річ і жіночна, і спортивний одночасно.\nПоділ такого сукні іноді оформляють гумкою, як у класичній толстовці, але частіше поділ просто прямий, іноді з розрізами в бічних швах. Оригінально виглядає сукня-світшот з подовженою спинкою або з косим асиметричним подолом.\nПротилежністю фасону оверсайз і сукні-толстовки виступає укорочений світшот – модні тенденції демонструють моделі, ледь доходять до талії.\nПоєднувати подібні толстовки потрібно з брюками і спідницями з високою посадкою. Ідеальні для компактних коротких толстовок напівкомбінезони та сарафани з деніму.\nЄ моделі, які закінчуються відразу під грудьми – їх стилісти міксують з облягаючими сукнями, використовуючи як болеро.\nУ більшості моделей всі деталі абсолютно пропорційні, але є й оригінальні варіанти. Короткі свитшоты з рукавом ¾ підходять струнким дівчатам і відмінно комбінуються з розкльошеними спідницями максі.\nА є й укорочені свитшоты оверсайз – вони виглядають, як оверсайз толстовки, тільки обрізані. Витончено виглядають подібні речі з коротким рукавом – за рахунок спущеною пройми рукав опускається до ¾ довжини.\nНа ура був сприйнятий модницями тренд з оголеним плечем – толстовок він теж торкнувся.\nМожна надіти світшот оверсайз з широкою горловиною і стягнути його з одного боку, оголивши плече. Але є і готові варіанти з асиметричним кроєм.\nРукава крояться різної довжини, але з одного боку відсутня плече. У підсумку обидва рукави закінчуються на одному рівні. У такому одязі зручно, річ виглядає акуратно і кокетливо.\nТолстовки в пастельних відтінках з оборками або стразами можна носити на вечірку або побачення, а асиметричні варіанти спортивного типу підійдуть для формування образів в стилі спорт-кежуал і вуличному стилі.\nТепер ви знаєте, які свитшоты зараз в моді – для жінок передбачено десятки варіантів дизайну зручних і універсальних толстовок. Виберіть варіант, який вам до душі, і приміряйте його в рамках різноманітних аутфитов.


Чого чекати вкладникам російських банків, які підпали під санкції? | Громадське радіо\nЧого чекати вкладникам російських банків, які підпали під санкції?\nMarch 16, 2017, 8:25 PM 2018-08-28T09:39:50\nПрезидент Петро Порошенко ввів санкції проти 5-ти російських банків, що працюють в Україні. Говоримо про наслідки такого кроку з економістом Борисом Кушніруком\nСанкції строком на один рік будуть застосовані до “Сбербанку”, “ВіЕс Банку”, “Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку”, “ВТБ банку”, “БМ банку” в частині запобігання виведенню капіталів зазначеними юридичними особами за межі України на користь пов’язаних з ними осіб.\nАнастасія Багаліка: Що означає рішення, яке ухвалив президент, для банківського сектору?\nБорис Кушнірук: Для початку слід зазначити, про що думає і НБУ, і уряд, коли йдеться про санкції по відношенню до будь-яких російських компаній, в тому числі банків з російським капіталом. Головне, щоб подібними рішеннями ми собі не нанесли більшу шкоду, ніж Росії.\nДехто закликав взагалі закрити ці банки або націоналізувати, не усвідомлюючи, що ми тим самим створюємо величезні додаткові витрати для бюджету, бо доведеться з державного бюджету повертати вклади громадян.\nІрина Ромалійська: Чому?\nБорис Кушнірук: Якщо банк закривається, Фонд гарантування вкладів має повернути кошти громадянам (до 200 000 гривень), враховуючи, що більшість громадян вже досвідчені, як правило, там вклади і є до 200 000 гривень.\nУ Фонду гарантування вкладів грошей нема, значить повинні бути виділені кошти з бюджету, щоб закрити ці заощадження. Називають суму до 20 мільярдів гривень.\nІрина Ромалійська: Рішення Ради Нацбезпеки, затверджене президентом, автоматично означає, що ці банки будуть закриті?\nБорис Кушнірук: Ні, просто багато хто вимагав закрити ці банки чи націоналізувати. Зараз рішення НБУ і уряду, ухвалене президентом, спрямоване на те, щоб запобігти ризикам для українських громадян.\nВстановлено, що банки з російським капіталом не можуть виводити кошти з країни, щоб вони не створювали штучну ситуацію банкрутства. З іншого боку, крім того, заборонено, щоб кошти бюджетних установ і державних підприємств, розміщувались у цих банках.\nІрина Ромалійська: «Сбербанк» вже відреагував і встановив тимчасові ліміти по кредитним карткам фізичних осіб. Що це?\nБорис Кушнірук: Вони ввели це рішення ще вчора. Вони реагують на ситуацію, бо клієнти розуміють, що може бути так, що банк закриється. Банк — це установа, як працює в тиші. Як тільки навколо нього починаються конфлікти і скандали, він втрачає клієнтів і, як наслідок, банкрутує. Населення почало панічно знімати кошти, щоб уникнути подібних речей, банк ввів ліміти на зняття.\nАнастасія Багаліка: І чого слід чекати вкладникам банків, власникам карток?\nБорис Кушнірук: Головний ризик пов’язаний з тим, що вкладники можуть залишитися без своїх коштів, особливо, якщо вони перевищують 200 000 гривень.\nРосійський банк збільшив капітал минулого року, щоб дотриматись вимог НБУ. Зараз «Сбербанк» може стикнутися з ризиком, що центральний банк не буде давати їм рефінансування. Навряд чи «Сербанк» Росії захоче давати сюди кошти і закривати дірку в балансі «Сбербанку». Напевно, вони будуть намагатися якось вилізти з українського ринку.


На медичну допомогу дітям із вадами слуху львів’яни пожертували 35 тисяч гривень | Львівський портал\nНа медичну допомогу дітям із вадами слуху львів’яни пожертували 35 тисяч гривень\n27 Квітня 2007, 12:13 |\nВолонтерам благодійної акції «Почуйте всі!», яка відбувалася у Львові 22 квітня, вдалося зібрати 35 тисяч 171 гривню. Кошти буде скеровано на закупівлю медичного обладнання для діагностики слуху в немовлят.\nОрганізатори акції задоволені результатами і говорять, що, порівняно з минулим роком, вони зробили прогрес. «Студенти збирали рекордні суми – від 700 до 1000 гривень. Торік для нас вони були нереальними», – зазначив голова студентського уряду ЛНУ ім. І. Франка Михайло Лемак.\nНайбільшу суму серед волонтерів вдалося зібрати студентові історичного факультету ЛНУ ім. І.Франка Тарасу Гакавчину. Він зібрав 1196 гривень. Хлопець зізнався, що збирати пожертви вирішив у церкві Різдва Пресвятої Богородиці на Сихові, яку, зазвичай, відвідує зі своєю родиною. Саме це і забезпечило йому успіх.\nАкція «Почуйте всі!» була Всеукраїнською, у ній взяло участь близько трьох тисяч волонтерів. Вони зібрали 278 тисяч 600 гривень. Львів серед обласних центрів за кількістю зібраних грошей посів друге місце. Його випередила Одеса, яка зібрала 111 тисяч 149 гривень. Львів ’ яни мріють, що наступного року поб ’ ють цей рекорд.\nОбладнання в лікарні Львова за зібрані кошти планують закупити восени. Одна з умов, на яких апарат скерують у лікувальні заклади, буде безкоштовне обслуговування дітей.\nНагадаємо, благодійну акцію «Почуйте всі!» провів Благодійний фонд «Серце до серця». Ідейним натхненником акції став меценат Єжи Конік.


Понад мільйон мешканців столиці вже обрали свого сімейного лікаря – Валентина Гінзбург\nПонад один мільйон киян обрали свого лікаря (терапевта, педіатра чи лікаря загальної практики) та підписали з ним декларацію. Про це повідомила директор Департаменту охорони здоров’я Валентина Гінзбург. Також вона закликала киян активніше обирати лікарів та підписувати декларації.\n«Підписання декларації з лікарем надає пацієнтам низку преференцій. По-перше, лікар, якого ви обрали, несе персональну відповідальність за ваше здоров’я. Він особисто зацікавлений у тому, щоб ви почувалися добре. Тому що від вашого стану та від вашого задоволення ним як фахівцем, безпосередньо залежить його заробітна плата та розподіл часу», – розповіла Валентина Гінзбург.\nВона пояснила, що в рамках системи «гроші йдуть за пацієнтом» лікар отримує зарплатню залежно від кількості осіб, які підписали з ним декларації. А від того, чим краще він передбачить та попередить рекомендаціями і профілактичним лікуванням потенційні ризики для вашого здоров’я, своєю чергою залежіть як часто йому доведеться відвідувати вас вдома, виконуючи невідкладні виклики.\n«По-друге, підписавши декларацію з лікарем, згідно Наказу МОЗ від 19.03.2018 № 504 «Про затвердження Порядку надання первинної медичної допомоги», ви автоматично набуваєте право на безкоштовне отримання низки медичних послуг, що надаватимуть на первинній ланці. Серед них: динамічне спостереження за станом здоров’я дорослих та дітей, проведення діагностики та лікування, надання невідкладної медичної допомоги, направлення пацієнтів для надання їм вторинної або третинної медичної допомоги, вакцинація відповідно до календаря профілактичних щеплень, спостереження за неускладненою вагітністю, надання окремих послуг паліативної допомоги, ведення первинної облікової документації, оформлення довідок, листків непрацездатності тощо», – додала Валентина Гінзбург.\nЗа її словами, існує ще одна перевага свідомого ставлення киян до підписання декларацій. Оскільки відтепер існуватиме пряма залежність рівня заробітної плати лікаря від кількості пацієнтів, він автоматично стає більш зацікавлений у фаховому саморозвитку. А отже – приділятиме достатньо часу навчанню та підвищенню кваліфікації.\n«Можливо, взаємозв’язок між підписанням декларацій та підвищенням рівня надання медичної допомоги може бути не очевидним на перший погляд, але, повірте, він існує. Оскільки, кінець кінцем, зарплата конкретного лікаря залежатиме від кількості пацієнтів. Це стимулюватиме лікарів до уважності, професійності та самовдосконалення у професії», – підбила підсумок Валентина Гінзбург.\nЯк підписати декларацію з лікарем.\nДекларація – це документ, який підтверджує, що пацієнт хоче обслуговуватись саме у цього лікаря. Так, підписуючи декларацію з конкретним лікарем, ви сповіщаєте державу (Національну службу здоров’я України (НСЗУ)), що оплата за ваше обслуговування має находити у вибраний вами медичний заклад.\nВодночас декларація не підписується «раз і назавжди»: ви зможете укласти декларацію з іншим терапевтом, педіатром чи сімейним лікарем. У такому разі не потрібно скасовувати попередню декларацію – достатньо просто укласти нову з обраним лікарем, а зміни автоматично зафіксуються у системі.\nЛікар, якому ви довірите своє здоров’я, буде лікувати, давати корисні поради для здорового способу життя і профілактики хвороб, направляти на базові аналізи, вакцинацію, а за потреби – і до вузьких спеціалістів. Усі послуги в нього безоплатні для пацієнтів, їх оплачує Нацслужба здоров’я.\nНеобхідно звернутися у медичний заклад, де працює терапевт, педіатр чи сімейний лікар, з яким ви хочете підписати декларацію. З собою потрібно мати документ, що посвідчує особу і мобільний телефон. Якщо ви підписуєте декларацію з педіатром чи сімейним лікарем для дитини, то візьміть також свідоцтво про народження дитини.\nВаші дані та контактний телефон внесуть у систему «Електронне здоров’я». Це зробить уповноважена особа закладу ПМД: у різних медзакладах це може бути або реєстратор, або медсестра, або лікар. Дані вносяться в електронну систему – не буде жодних бланків, форм, печаток тощо. Після введення даних пацієнт отримує СМС з кодом на вказаний номер телефону, який уповноважена особа медзакладу вводить у систему «Електронне здоров’я» для підтвердження.\nУповноважена особа медзакладу роздруковує із системи «Електронне здоров’я» примірник декларації для перевірки. Необхідно уважно перевірити усі свої дані.\nЯкщо все вірно, уповноважена особа медичного закладу роздруковує із системи «Електронне здоров’я» ще один примірник декларації. Обидва примірники декларації мають бути ідентичними і без помилок.\nПацієнт підписує 2-а примірники декларації. Уповноважена особа проставляє відмітку з датою на обох примірниках декларації. Один із примірників залишається у вас, інший – у медичному закладі.\nУповноважена особа медзакладу накладає електронний цифровий підпис працівника юридичної особи на декларацію та надсилає її в систему «Електронне здоров’я».\nАдреса цієї сторінки: http://kievcity.gov.ua/news/63744.html


Попільнянська районна державна адміністрація - Роз’яснення МОН про індивідуальну форму навчання\nВ області готуються до протидії коронавірусу\nВіталій Бунечко: Будемо піднімати питання перед Урядом щодо розширення мережі опорних закладів\nРоз’яснення МОН про індивідуальну форму навчання\nІндивідуальне навчання – одна з форм, за якою можна отримувати загальну середню освіту. В цьому матеріалі ми відповідаємо на найпоширеніші запитання батьків про те, як саме організувати таке навчання для дитини, які це дає можливості та на що мають право батьки та діти. 1. Екстернат і освіта вдома – це індивідуальна форма? Так, але не лише вони. Наразі учням доступні три форми, за якими можна організувати індивідуальне навчання у школі: екстернатна, сімейна (вона ж – домашня) та педагогічний патронаж. Екстернатна форма – це коли учень самостійно засвоює весь матеріал, після чого у школі оцінюють його знання. Сімейна (домашня) форма передбачає, що весь освітній процес для учня самостійно організовують його батьки. Вони ж несуть відповідальність за здобуття знань на рівні не нижче стандартів. Педагогічний патронаж – форма, у випадку якої освітній процес і засвоєння знань забезпечує педагогічний працівник. 2. Інклюзивна освіта – теж форма індивідуальної? Ні, поняття інклюзивної освіти – набагато ширше. Навчання для осіб з особливими освітніми потребами організовується і за денною або вечірньою формами здобуття освіти. Якщо ж стан здоров’я вимагає цього, учень або його батьки можуть обрати дистанційне навчання або одну з форм індивідуального. 3. Як дізнатись, чи надає школа індивідуальну освіту? Форми освіти, які забезпечує заклад, обов’язково мають бути вказані на його веб-сайті. Якщо у закладу немає власної Інтернет-сторінки, таку інформацію слід шукати на веб-сайтах засновників закладу. 4. Як почати навчання за індивідуальною формою? Будь-яка форма освіти, у тому числі й індивідуальна, потребує, щоб учня зарахували до закладу – для цього потрібно подати необхідні документи. Основний документ для зарахування або переведення на індивідуальну форму навчання – це заява одного з батьків дитини або самого учня, якщо він є повнолітнім. До заяви додаються документ, що посвідчує особу учня, медична довідка N 086-1/о та документ про освіту, якщо він є. Можуть знадобитись і додаткові документи. Скажімо, необхідно буде документально підтвердити підстави для навчання на екстернаті або обставини для застосування педагогічного патронажу (наприклад, стан здоров’я, знаходження під вартою або засудження, статус біженця). Іноземці та особи без громадянства додатково подають копію документа, що підтверджує законність їх перебування в Україні. Внутрішньо переміщені особи, біженці та особи з документами про необхідність захисту можуть не подавати окремі документи, якщо мають на це причини. 5. На індивідуальну форму можна потрапити лише на початку навчального року? Так, окрім окремих випадків. Зарахування на індивідуальну форму освіти зазвичай проводиться до початку навчального року. Переведення на індивідуальну форму може відбуватись і протягом навчального року, але не пізніше ніж за 3 місяці до річного оцінювання чи державної підсумкової атестації. Однак таке обмеження не застосовується для переведення на педагогічний патронаж. Для осіб, які здобували чи здобувають освіту за кордоном або мають відношення до тимчасово окупованих територій, зарахування і переведення на екстернат можливе протягом усього календарного року. 6. Чи можуть перевести з індивідуальної форми на інституційну?


У Львові відновлено 10 дворів в рамках програми благоустрою подвір'їв | То є Львів.\nУ Львові відновлено 10 дворів в рамках програми благоустрою подвір’їв\n24 травня, 2016, 20:09\nУ Львові облаштовано й оновлено десять подвір’їв з моменту старту програми благоустрою внутрішніх дворів.\nПоширеною проблемою внутрішніх двориків Львова є зруйноване покриття, застаріле водовідведення, відсутність місць для сидіння й зелених насаджень. Через це двори часто занедбують, збирають в них сміття і використовують для паркування машин.\nПрограма благоустрою внутрішніх дворів реалізується з 2012 року в рамках проекту GIZ та Львівської міської ради «Муніципальний розвиток та оновлення старої частини міста Львова» у співпраці з районними адміністраціями міста та Управлінням охорони історичного середовища. Метою проекту, за словами організаторів, було змінити ситуацію, покращивши мікроклімат, і мотивувати мешканців до комунікації і спільних дій.\nВ рамках програми в грудні кожного року оголошується відкритий конкурс. Участь у ньому можуть брати ініціативні містяни, які прагнуть змінити спільний простір проживання, посприяти в реалізації проекту й долучитись фінансово. Щороку переможцями конкурсу стає 3-4 дворики, мешканці яких від початку залучені до процесу планування й розробки ескізного проекту та безпосереднього облаштування. Фінансування робіт здійснюється за наступною схемою:\nGIZ фінансує 90% від загальної суми;\nУчасть міста (районної адміністрації) – оновлення каналізації тощо;\nМешканці сплачують 10% від загальної суми (але не більше, ніж 1000 гривень з квартири).\nПротягом дії програми в історичному середмісті Львова було здійснено переоблаштування десять внутрішніх дворів.\nТакож за підтримки GIZ було випущено Довідник благоустрою дворів власними силами. У цій брошурі зібрані прості рішення, які не вимагають великих коштів і які легко можна втілити власноруч. Є англомовний варіант.