Чи можуть українські випускники вступити до навчальних закладів Польщі без посередників | УНІАН\nЧи можуть українські випускники вступити до навчальних закладів Польщі без посередників\nВікно 6 хв. 805\nПочаток літа для цьогорічних випускників, як і кожного року, чи не найгарячіша пора, і це не через високу температуру повітря на вулиці. Зовсім скоро стартує вступна кампанія, а тому треба якнайшвидше визначитись із навчальним закладом, підготувати всі необхідні документи і морально настроїтись на серйозні переміни, які чекають у майбутньому. Але далеко не всі абітурієнти і майбутні студенти остаточно вирішили, який саме навчальний заклад будуть відвідувати мало не щодня наступні кілька років. І питання «Куди поступати?» залишається відкритим мало не до того часу, коли вже пора віддавати оригінали документів для зарахування на денну чи заочну форму навчання. Але поки ще є час, давайте поговоримо про те, чи дійсно можуть випускники звичайних українських шкіл вступати у топові ВНЗ Польщі, причому робити це без посередників.\nВ мережі Інтернет можна знайти масу пропозицій від різноманітних агенцій, які допомагають вступникам за грошову винагороду стати студентами провідних шкіл, коледжів та університетів Польщі. Але мало хто говорить, що це можна зробити і самостійно. Для цього необхідно завітати на сайт kudapostupat.ua. Це найбільший, найповніший онлайн-довідник, у якому представлено рейтинг вищих навчальних закладів України та Європи. На сайті зібрано 5746 шкіл, коледжів та університетів, які розміщені в Україні, Польщі, Німеччині, Англії, Чехії, Франції, Австрії, Португалії. Іспанії та ін. Крім цього, на нашому сайті постійно оновлюється інформація про правила вступу, актуальні новини для абітурієнтів та випускників, корисні поради. Ми регулярно перевіряємо рейтинги та доповнюємо існуючу базу новими країнами та навчальними закладами.\nДля того, щоб вступити в омріяний польський ВНЗ без посередників, необхідно виконати декілька нескладних дій. Більш докладно про підготовку, подання документів та сам процес зарахування та виїзду закордон на навчання усі бажаючі мають можливість на нашому сайті kudapostupat.ua.\nОтож, що потрібно для вступу в польський університет, школу чи коледж:\n- Етап підготовки. Тут ми не говоримо про те, як шукати чи обирати ВНЗ, спеціальність, напрям навчання. На цьому етапі опиняються випускники та абітурієнти, які вже прийняти остаточне рішення і готові до більш рішучих дій. Зазначимо лише один момент – обраний ВНЗ має бути перевіреним та надійним, працювати не перший рік і видавати справжні дипломи, а не підробку. Іншими словами, штурмувати варто лише той навчальний заклад, який існує уже хоча б декілька років і не займає останні позиції у рейтингах.\n- Подання заявки. На офіційному сайті більшості польських ВНЗ розміщують анкету або формуляр для заповнення, який необхідно подати разом з документами. Саме із заповнення такої заявки потрібно починати. Також важливо відшукати на сайті контактні данні (телефон, Skype, адресу ел.пошти) особи із відділу рекрутації, хто володіє однією із зрозумілих для вас мов. У штаті працівників такого відділу закладу обов’язково повинна бути хоча б одна людина, яка володіє українською, англійською, рідше російською.\n- Підготовка документів, необхідних для вступу. На сайті закладу також має бути розміщений перелік документів, відскановані копії яких необхідно подати разом із заявкою. Після відправки пакету документів, необхідно дочекатися повідомлення з відповіддю, у якому підтвердять, що ваша заявка прийнята до розгляду.\n- Оплата за навчання. На наступному етапі необхідно здійснити фінансове підтвердження своїх намірів навчатися у польському вузі: оплатити зазначену суму за навчання та відправити квитанції у відділ рекрутації. Етап вважається успішним, якщо комісія приймає остаточне рішення про зарахування і видає офіційне підтвердження про це.\n- Умови виїзду за кордон для навчання. На цьому етапі важливо вирішити ще одне нагальне питання – як отримати візу для виїзду. Як вступити у польський ВНЗ без посередників ми уже дізнались, лишилось розібратись як туди поїхати. Студентську візу можна отримати лише за наявності оригіналу рішення про зарахування у навчальний заклад у Польщі.\n- Завершення. На цьому етапі необхідно підготувати оригінали документів, зробити їх переклади та легалізувати.\nЩоб більш детально дізнатися про усі етапи вступу до вищого навчального закладу у Польщі без посередників, заходьте на наш сайт kudapostupat.ua.\nЧому варто шукати навчальні заклади разом з нами? Все дуже просто. Наш онлайн-довідник має найбільш повну та вичерпну інформацію про різні ВНЗ України та Європи. Лише у нас ви зможете ознайомитися з повним рейтингом навчальних закладів, дізнатися про всі актуальні новини, правила вступу, умови для навчання в найкращих університетах своєї країни, а також близького і далекого Зарубіжжя. Ми надаємо усю необхідну інформацію, щоб кожен бажаючий міг скористатися можливістю навчатися у вузі своєї мрії.\nЛише на нашому сайті представлений найбільш повний рейтинг навчальних закладів різного рівня акредитації, форми власності, спрямування та спеціалізації. Ми підготували таку інформацію про ВНЗ Польщі, якої немає на жодному іншому сайті: у нас представлені рейтинги ліквідних навчальних закладів, спеціальностей, які не отримали дозволу для проведення наукової та дослідницької діяльності, а також перелік закладів, які не отримали ліцензію. Разом з тим, ми постійно оновлюємо актуальну інформацію яка буде корисною та цікавою для вступників. Приміром, 29 червня з’явився оновлений рейтинг найуспішніших вищих навчальних закладів Польщі. Більш детально про рейтинг, популярні та затребувані спеціальності з різних напрямків навчання дізнайтеся на нашому сайті kudapostupat.ua.\nБудуйте надійний міст у своє майбутнє, першою дощечкою на якому є правильний вбір навчального закладу та спеціальності. Будуйте своє майбутнє разом з нами.


Анаген : Доповнення ЗРОСТАННЯ - GLOBElife ☎ - napura Продукти Людина- барвник\nАнаген : Доповнення ЗРОСТАННЯ - NAPURA - Продукти Людина- барвник\nАнаген : Доповнення ЗРОСТАННЯ\nNAPURA - Продукти Людина- барвник\nАнаген : INTEGRATORE Д.І. CRESCITA\nспеціально розроблений для інтеграції життєвий цикл волосся. Діапазон формулюється за допомогою спеціального фактора росту:. Bifigen Редокс ®, розробленої Napura стимулювати і підвищувати активність волосяних фолікулів\nПитома шампунь для очищення ніжно і продовжити фазу анагена росту волосся. У рамках своєї лікування вітаміном Н, супероксиддисмутази (СОД), питома рослинні екстракти, такі як солодки, зелений чай і Saw Palmetto, зміцнює волосся, активізації і захищаючи їх від агентів, які інгібують ріст. Поверхнево-активні речовини, використовувані в розробці надзвичайно делікатний і SLS безкоштовно.\nАнаген ШАМПУНЬ приносить велику життєву силу волосся, надаючи м'якість, об'єм і блиск. Щоденне використання.\nвікно : пляшки 200 і 1000 мл\nРідина, призначена для інтеграції та оптимізації росту волосся. Анаген POST містить конкретні рослинні екстракти в тому числі солодки, зелений чай, і хміль, які зміцнюють волосся, активізації і захищаючи їх від агентів, які інгібують ріст. Лікування Анаген POST приносить життєво важливих поживних речовин, що сприяє природному росту і покращує структуру волосся. Щоденне використання.\nвікно : 8 мл флаконі в коробці 8 шт\nКонцентрований рідина, призначена для інтеграції та оптимізації ріст волосся в конкретних областях голови.\nАнаген ЗОНА містить конкретні рослинні екстракти в тому числі солодки, зеленого чаю і Serenoa повзучий, які зміцнюють волосся, активізації і захищаючи їх від агентів, які інгібують ріст. Щоденне використання.\nвікно : 50 мл флаконі\nP | 0 Ð�Ð½Ð°Ð³ÐµÐ½ Ð·Ð°Ð¿Ð»Ð°Ñ�Ð¸Ð¼Ð¾\nІнноваційний косметичний пластир, в поєднанні з щоденними продуктів в анагена. Патч являє собою п...\nІнноваційний косметичний пластир, в поєднанні з щоденними продуктів в анагена. Патч являє собою просте додаток, що дозволяє підтримувати сучасну техніку спуску к�...


Проекти змін до КПК, або Всю владу – генпрокуророві Луценку - "Антидот"\nЗа останні тижні в парламенті з’явилося щонайменше п’ять законопроектів, якими пропонується внести суттєві зміни до Кримінального процесуального кодексу України.\nУсі законопроекти ініційовані членами однієї фракції – Блок Петра Порошенка. Їхні автори – колишні соратники генерального прокурора Юрія Луценка, який до травня-2016 керував у парламенті фракцією БПП і забезпечував збір голосівпідопічних нардепів для потрібних президенту законів.\nСьогодні генпрокурору час “збирати каміння”.\nДля цього генпрокурору потрібно “зачистити” антикорупційний сектор від неконтрольованих детективів НАБУ та утворити монополію на розслідування корупційних злочинів високопосадовців.\nТа колишні колеги-депутати не підвели: потрібні Луценку законопроекти почали з’являтися вже на старті нового політичного сезону.\nПроектом пропонується дозволити генпрокурору у виняткових випадках – “з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження”– доручати здійснення досудового розслідування органу, якому це правопорушення не підслідне, але який розпочав щодо нього досудове розслідування у встановленому КПК порядку.\nНаведене повноваження внесе нечіткість та непрозорість в процес визначення підслідності, оскільки така норма, фактично, узаконить “подвійне” розслідування.\nЗапропонована нардепом Паламарчуком норма містить ряд корупційних ризиків. Фактично створюється поле для появи штучних спорів про підслідність у випадках наявної необхідності детективами НАБУ розслідувати інші злочини, які суміжні з підслідними їм, а також надаються надмірні та виключні повноваження генпрокурору щодо ручного та суб’єктивного визначення підслідності.\nПоняття “спору про підслідність” на сьогоднішній день законодавчо не визначено, а тому “спір” може бути ініційовано штучно – у вигляді доповідної записки або рапорту відповідної посадової особи правоохоронного органу до генпрокурора. Генпрокурор зможе умисно тягнути із вирішенням спору про підслідність, і таким чином блокувати розслідування.\nАналогічні зміни пропонує у своєму законопроекті однопартієць Паламарчука –нардеп Валерій Карпунцов.\nАле на практиці цю спрощену процедуру отримання “зеленого” світла від Ради для розправи над політичними соратниками чи опонентами отримує… знов одна людина в країні.\nЗміни покликані привести законодавчі акти у відповідність до положень закону “Про внесення змін до Конституції України” (щодо правосуддя)” та забезпечити належне виконання завдань органів прокуратури у відповідності до Основного закону.\nПроект вносить зміни до 6 законів та 6 кодексів: про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), Господарського процесуального кодексу, Кримінально-виконавчого кодексу (далі – КВК), Цивільного процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАСУ), Кримінального процесуального кодексу (далі – КПК), законів: “Про оперативно-розшукову діяльність“, “Про Службу безпеки України“, “Про контррозвідувальну діяльність“, “Про боротьбу з тероризмом“, “Про прокуратуру“, “Про Національне антикорупційне бюро України“.\nНайцікавіші зміни торкаються КПК та нових реформаторських законів “Про прокуратуру” і “Про НАБУ”.\nТаке повноваження виглядає досить дивним. Адже прокуратура вже давно позбавлена функції загального нагляду і незабаром – із запуском роботи Держбюро розслідувань – остаточно відімре функція розслідування. А для реалізації своєї основної функції – підтримки державного обвинувачення –прокурор і так має доступ до усіх матеріалів кримінального провадження.\nНаразі є ціла низка чинних корупційних схем, пов’язаних саме з відмиванням коштів через офшорні компанії – і звичайно ж, ГПУ дуже цікаво мати повний доступ до роботи НАБУ в цій сфері.\nВодночас, сьогодні саме ГПУ разом із Мін’юстом зобов’язані інформувати НАБУ довідкою про отримані або надані у рамках міжнародної правової допомоги матеріали, які стосуються фінансових та корупційних кримінальних правопорушень.\nОднак на цьому автори не зупиняються, а хочуть ще й змінити 17-ту статтю закону України “Про Національне антикорупційне бюро України” та позбавити НАБУ права надавати від імені України міжнародні доручення щодо проведення оперативно-розшукових та слідчих дій, а також права створювати міжнародні слідчі групи.\nОкремої уваги заслуговують зміни, запропоновані до закону “Про прокуратуру”.\nАвтор пропонує додати ще одну підставу для притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора, а саме – за “допущення прокурором недоброчесної поведінки”. При цьому забувають визначити, що ж таке ця “недоброчесна” поведінка. Неважко здогадатися, як цю підставу розумітимуть та використовуватимуть на практиці.\n“Новаторські” зміни торкнулися і процедури заохочення прокурорів.\nАвтор законопроекту пропонує знехтувати законом – і дати генпрокурору повноваження затверджувати порядок заохочення прокурорів за сумлінне виконання службових обов’язків.\nЦе не обов’язково призведе до чогось поганого. Просто всі ще пам’ятають, як зовсім нещодавно 14 орлів з департаменту Кононенка-Грановського, де катували співробітників НАБУ, отримали з рук президента та генпрокурора різні заохочення: медальки, значочки, звання та премії.\nПісля цього Юрію Луценку все видається можливим. Особливо тепер, коли в керівництві найбільшої парламентської фракції, яка носить ім’я президента, увійшла його дружина Ірина, якій запропонував посаду свого заступникакерівник успадкованої від Юрія Луценка фракції Ігор Гринів.


У нашому дитячому садку прийнято дотримуватися певних правил. Ця умова нескладна для виконання і допоможе нам із вами швидше знайти спільну мову і мінімізувати конфлікти. Сподіваємося на ваше розуміння й настрій на позитивний результат спільних зусиль!\nРежим роботи нашого дитячого садка – з 07:30 ранку до 19:30 вечора, 5 днів на тиждень, вихідні субота, неділя. У святкові дні, встановлені урядом, дитячий садок не працює. У передсвятковий день відповідно до Трудового кодексу робочий день скорочується до 18:00.\nЧас після 19:30 оплачується додатково. Вартість становить за першу годину запізнення 150 грн, за кожну наступну годину – 200 грн.\nУ нашому садку немає обмежень за часом прийому дитини (вільне відвідування), однак пам'ятайте, що заходи в дитячому садку починаються о 08:30 ранку (спортивна п'ятихвилинка, сніданок, з 09:00 заняття), і велика частина активних занять і розваг приходиться на першу половину дня. Подробиці режимних моментів ви можете дізнатися у свого вихователя та на інформаційних дошках.\nЯкщо ви привели дитину після початку будь-якого режимного моменту, будь ласка, роздягніть її та почекайте разом із нею в роздягальні до найближчої перерви, щоб не відволікати вихователя від інших дітей.\nНе запізнюйтесь на сніданок. О 09:00 починаються заняття, і ідальня зачиняється. Якщо ви приводите дитину після 09:00, погодуйте її, будь ласка, вдома.\nО 09:00 проводиться розрахунок харчування на поточний день. Якщо ви плануєте прийти ближче до обіду, будь ласка, попередьте нас про це!\nЯкщо ви плануєте бути відсутніми декілька днів – попередьте нас про це також.\nПеред поверненням у дитячий садок після тривалої відсутності попередьте нас про ваш прихід за день до цього.\nПедагоги готові говорити з вами про вашу дитину вранці до 09:00 і ввечері після 17:30. В інший час педагог працює з групою дітей, і відволікати його не можна.\nМи приділяємо велику увагу питанню безпеки життя і здоров'я вашої дитини, з чого витікає ще кілька пунктів: - Приводять і забирають дитину ТІЛЬКИ батьки або довірена особа за наявності заяви від батьків і ксерокопії паспорта. Якщо у кого-небудь із родичів можуть бути встановлені обмеження для спілкування з дитиною, необхідно довести це до відома вихователів та адміністрації й написати заяву із зазначенням причини. - Діти до 18 років не мають права забирати дитину з садка. - В екстрених випадках можливі винятки ТІЛЬКИ після особистого узгодження ситуації з керівником дитячого садка і написанням відповідної заяви. - Переконливе прохання з метою безпеки ЗАВЖДИ ЗАЧИНЯТИ ЗА СОБОЮ вхідну хвіртку, навіть якщо слідом за вами йдуть інші батьки. Якщо ви побачили, що хвіртка відчинена, будь ласка, зачиніть її.\nЯкщо ваша дитина страждає на встановлені алергічні реакції (продукти харчування, цвітіння рослин, пилок, шерсть, медикаменти, укуси комах і т. ін.), ОБОВ'ЯЗКОВО зазначте цей факт у бесіді з нашою медсестрою і вихователем вашої групи. В анкеті дитини також вкажіть цей факт із детальним описом.\nЯкщо протягом дня у дитини з'являються перші ознаки захворювання (температура, блювота, висипання, діарея), батьки будуть негайно про це сповіщені і мають якнайшвидше забрати дитину з дитячого садка.\nУ разі відсутності дитини в дитячому садку більше 3 днів (хвороба, поїздка, позапланові вихідні і т. д.) будь ласка, попередьте про це вихователя. Нам потрібно знати причину вашої відсутності. Після перенесеного захворювання, а також за відсутності більше 3 днів діти приймаються в дитячий садок тільки за наявності довідки дільничного лікаря-педіатра із зазначенням діагнозу, тривалості захворювання, рекомендацій щодо індивідуального режиму дитини.\nАдміністрація дитячого садка залишає за собою право приймати рішення про виведення дитини з садка за станом здоров'я. Стан здоров'я дитини визначає за зовнішніми ознаками медична сестра, і якщо її що-небудь бентежить, то вона пропонує батькам звернутися до лікаря. Ми раді 100% відвідуваності, але якщо «сопельки» і кашель вас як маму не лякають, то в іншої мами може бути інша думка, відмінна від вашої. Будьте уважні не тільки до своєї дитини, дбайте про «груповий імунітет».\nВихователі не несуть відповідальності за прикраси (ланцюжки, хрестики, сережки і т. ін.), одягнені на дитину.\nДавати дитині з собою солодощі та іншу їжу не можна. Жуйки і чупа-чупси діти нехай вживають удома під вашим наглядом.\nУ групі дітям не дозволяється бити і ображати одне одного, брати без дозволу особисті речі, псувати і ламати результати праці інших дітей. Дітям не дозволяється «давати здачі», так само як і нападати одне на одного. Ця вимога продиктована міркуваннями безпеки кожної дитини.\nОдяг дитини поділяється на вуличний та груповий. Вуличний – за сезоном, груповий – шорти, спідничка, кофтинка, шкарпетки, колготки, в залежності від температури повітря в групі. Одяг повинен відповідати віку, статі, зросту, пропорціям тіла дитини, бути завжди чистим і акуратним. Групове взуття повинно бути з фіксованою п'ятою, без каблука, щоб дитина легко могла зняти і надіти його самостійно. У зимовий час бажана піжама, в ній дитина відпочиває протягом денного сну. Переконливе прохання не фарбувати дітям нігті і не давати косметику, навіть дитячу.\nВносити оплату за відвідування дитячого садка необхідно до 30 числа поточного місяця. При виникненні екстраординарної ситуації поставте адміністрацію до відома. Адекватно реагуйте на питання про не внесену своєчасно оплату.\nПросимо дотримуватися норм і правил етичної поведінки щодо співробітників дитячого садка, вихованців та їхніх батьків (законних представників), спірні та конфліктні ситуації вирішувати за відсутності дітей та інших батьків. Якщо ви маєте незадоволеність або певну незгоду з тим, як організоване життя дітей у групі, слід обговорити це з вихователями групи. Якщо ця розмова не допомогла вирішенню проблеми, будь ласка, зверніться до керівництва дитячого садка. Безумовно, ви можете звернутися напряму до керівника та висловити свою стурбованість.\nВ особливих випадках (некерованість дитини, небезпека загрози життю і здоров'ю інших дітей) адміністрація дитячого садка залишає за собою право рекомендувати батькам дитини відвідування невролога або проходження ПМПК (психолого-медико-педагогічної консультації).\nм.Ірпінь, Пушкінська, 62-Г\nПриватна школа LimPoPo в зв’язку з розширенням штату шукає вчителяпочаткових класів для плідної співпраці.\nВища педагогічна освіта, готові розглядати вакансію студента\nЗдатність зацікавити дітей\nПроводити уроки в 1−4 класах\nШукати індивідуальний підхід до потреб дітей\nПроводити цікаві тематичні дні\nСлідкувати за академічним рівнем дітей\nСтворювати гарну і цікаву атмосферу в школі\nдо 16 учнів в класі\nНаша школа — це простір для експериментів і росту разом із дітками. Ми цінуємо талановитих та креативних педагогів, які готові вчитися новому. Будемо раді бачити Вас в нашому дружньому колективі!!!\nЧекаємо на Ваше резюме: irpin_limpopo@bigmir.net\nм. Ірпінь, Пушкінська, 62-Г.\nЛіцензована приватна школа LimPoPo в м Ірпінь (15 хвилин від м. Академмістечко) запрошує на роботу вчителів англійської мови для молодших школярів.\nКого ми шукаємо? Людей, які вміють вчити і готові вчитися разом з дітьми; які бачать і цінують індивідуальність дитини. Педагоги, які будуть впроваджувати нові методики навчання та брати активну участь у вихованні дітей.\nПеревагу віддамо педагогам з високим рівнем самоорганізації та досвідом роботи з дітьми!\nЯкщо Ви професіонал своєї справи, якщо у Вас є відповідна освіта, якщо Ви любите дітей і Вам подобається пробуджувати у хлопців інтерес до пізнання навколишнього світу, якщо Ви готові піклуватися про дітей і допомагати їм впевнено крокувати по шкільному житті. Тоді Ви потрібні нам, Ви той педагог якого ми шукаємо.\n– в класах до 16 дітей;\n– курси підвищення кваліфікації, семінари, тренінги;\n– регулярний обмін досвідом всередині колективу з колегами-професіоналами;\n– молодий амбітний колектив.\nЧекаємо Ваше резюме: irpin_limpopo@bigmir.net\nРезюме розглядається тільки при наявності фотографії.


Садові пилососи для прибирання листя на дачі - відгуки, опис та характеристика різновидів з фото\nВибір моделі садових повітродувок для дачі\nСфера використання садових пилососів\nСадові пилососи та їх принципи роботи\nПереваги та недоліки садових пилососів\nСадові пилососи та їх технічні характеристики\nОсновні різновиди садових пилососів\nРейтинг кращих садових пилососів для дачі\nЕлектричні повітродувки — це пристрої, призначені для прибирання листя та іншого сміття на садових ділянках або прибудинкових територіях. Їх відмітними рисами є компактність, простота управління і доступна вартість. Садові пилососи мають декілька режимів роботи. Найпростіші пристрої здійснюють тільки обдув. При виборі моделі потрібно звернути увагу на її технічні характеристики (потужність, продуктивність, масу).\nЕлектричні садові пилососи є багатофункціональними пристроями, що здатні вирішувати широкий спектр завдань:\nзастосовуються для прибирання листя, гілок, сміття і пилу;\nв зимовий час територію можна очистити від сухого снігу;\nсушка спецтехніки та різного обладнання;\nочищення виробничих майданчиків від пилу, стружки і тирси;\nпродування комп’ютерів, системних блоків;\nподрібнення листя для подальшої утилізації або мульчування грунту.\nЕлектричні повітродувки діють за принципом пилососа. Для роботи їм потрібен доступ до електричної мережі. Тому частіше всього їх використовують на невеликих присадибних територіях.\nПри включенні садового пилососа, за рахунок мотора крутяться крильця, які нагнітають потоки повітря. Повітродувки, що функціонують від електромережі, мають вагу від 1,3 до 1,8 кг. Швидкість потоку і об’єму повітря, що видувається, досить для прибирання території.\nЗалежно від моделі, електричні садові пилососи-повітродувки працюють в декількох режимах:\nнагнітання повітря з труби, що дозволяє очищати територію від листя та різного сміття;\nпилосос для збору сміття в мішок;\nподрібнювач для подальшої переробки природного сміття.\nВ основному, повітродувки дозволяють нагнітати повітря з труби або збирати сміття. Подрібнювач є досить новою функцією, проте вона виявиться корисною на присадибної ділянки.\nПодрібнені листя і гілки займають менше місця, що спрощує їх подальшу утилізацію. Однак перероблений матеріал можна використовувати в якості мульчуючого шару на грядках. Під таким шаром краще переносять зимові морози квіти і кущі.\nЕлектричні садові пилососи мають ряд безсумнівних переваг:\nне завдають шкоди навколишнього середовищі;\nмають компактні габарити і малий вага;\nвідрізняються зниженим рівнем шуму і вібрацій;\nшвидко запускаються при будь температурі;\nУ той же час пристрою електричного типу мають ряд недоліків:\nпотрібен доступ до мережі з постійним напругою;\nпри покупці враховується довжина шнура, що дозволяє забезпечити обробку всього ділянки;\nперіодично потрібно робити перерви в роботі, щоб уникнути перегрівання пристрою (через кожні 30 хвилин).\nПри виборі повітродувки розглядають їх наступні технічні характеристики:\nПоказники потужності електричних повітродувок складають від 0,5 до 4 квт. При підвищенні потужності зростає продуктивність пристрою. Для побутового використання доситьповітродувки потужністю не більше 1 кВт.\nПорада! Перед вибором пристрою з високою потужністю потрібно оцінити, чи зможе чи електромережу витримати таку навантаження.\nЦей показник вимірюється в м3/хв і характеризує об `єм повітря, що надходить їх повітродувки. Його середнє значення становить від 500 до 900 м3/хв.\nОб `єм потоку повітря має особливе значення при роботі в режимі всмоктування. При низькій продуктивності пристрій справляються з прибиранням ділянок невеликих розмірів.\nПри використанні режиму нагнітання має значення швидкість обдування. При високій швидкості залежить швидкість прибирання. Цей показник вимірюється в метрах за секунду.\nДля побутових пристроїв швидкість обдування становить близько 70-80 м/с. Існують моделі і з великими показниками, проте для усунення трави, листя та шишок досить таких значень.\nОбсяг збору сміття\nЦей показник є у обладнання, що працює за принципом пилососа. Чим більший об’єм сміттєзбірника, тим рідше доведеться його очищати. Для прибирання великої території краще підібрати модель з великим сміттєзбірником. У продажу можна зустріти повітродувки з об’ємом збірника до 45 л.\nДля садових пилососів з функцією подрібнення рослинного сміття обов’язково вказується коефіцієнт мульчування. Цей показник характеризує, наскільки зменшується об `єм відходів після переробки (наприклад, 1:10).\nЗалежно від виконання, садові пилососи поділяються на кілька видів:\nТакі пристрої мають невелику вагу і компактні габарити. Потужність і продуктивність ручних повітродувок невеликі, тому їх використовують для обробки невеликих ділянок.\nБільш потужні моделі оснащені наплічними ременями, що спрощує процес роботи з пристроєм. Ручні пристрої містять зручну ручку, яка зазвичай прогумована і не ковзає в руці.\nСадові пилососи колісного типу мають більш високу потужність і хорошу продуктивність. Вони дозволяють обробляти ділянки протягом тривалого періоду часу. Такі пристрої використовуються в парках або на газонах.\nНайбільш ефективно колісна повітродувки працює на великих територіях, які відрізняються рівним ландшафтом. Якщо необхідно прибрати сміття у важкодоступних місцях (вузькі проходи, ділянки між деревами), то використовувати таке обладнання досить незручно.\nРейтинг найбільш популярних повітродувок:\nУніверсальний пристрій для збирання присадибної ділянки. Апарат має функції обдування, всмоктування і переробки.\nСадовий електричний пилосос Вosch als 25 володіє наступними характеристиками:\nпотужність 2,5 кВт;\nнайбільша швидкість потоку — 83,3 м/с;\nмаксимальний об `єм повітря — 800 м3/год;\nмаса — 4,4 кг;\nнаявність сміттєзбірника об’ємом 45 л.\nBosch als 25 дозволяє регулювати швидкість всмоктування. Для полегшення експлуатації передбачений плечовий ремінь.\nБезшумна електрична повітродувка підійде для усунення листя або трави. Для переобладнання пристрою і роботи в режимі пилососа передбачений додатковий комплект. Технічні параметри stihl bge 71 наступні:\nшвидкість потоку — 66 м/с;\nвитрата повітря — 670 м3/год;\nвага — 3 кг.\nЕлементи управління вбудовані в рукоятку. Стандартна комплектація включає захисні окуляри.\nЕлектричні садові пилососи Mtd bv 2500 e функціонують в трьох режимах: обдув, всмоктування і переробка. Усмоктувальна труба оснащена коліщатками, що спрощує пересування пристрою.\nпотужність — 2,5 кВт;\nоб `єм повітря — до 900 м3/год;\nшвидкість повітря — 75 м/с;\nємність сміттєзбірника — 45 л;\nкоефіцієнт подрібнення 1:10;\nмаса — 3,9 кг;\nзручна рукоятка зігнутої форми.\nКомпактний пристрій, що володіє хорошими характеристиками при невеликих габаритах. Агрегат здатний виробляти обдув і всмоктування, а також подрібнювати сміття.\nChampion eb2718 має наступні характеристики:\nоб `єм повітря — 720 м3/год;\nшвидкість потоку — 75 м/с;\nмаса — 3,2 кг;\nсміттєзбірник об’ємом 27 л.\nПотужний садовий пилосос для збору листя, здатний здійснювати обдув, всмоктування і переробку рослинного матеріалу. Вибір режиму роботи відбувається за допомогою важеля.\nWorx wg501e має наступні показники:\nоб’єм повітря — 600 м3/год;\nкоефіцієнт подрібнення — 1:10;\nсім видів швидкості;\nсміттєзбірник об’ємом 54 л.\nЕлектричні садові пилососи є зручними агрегатами, здатними розчищати невеликі території від листя та іншого сміття. Їх також використовують для прибирання снігу, чищення системних блоків комп’ютерів та іншого обладнання.\nРадимо прочитати: Як відкачати ґрунтові води з підвалу своїми руками\nДля роботи садовому пилососу потрібен доступ до мережі. Такі пристрої є малошумними і безпечними для навколишнього середовища. При виборі конкретної моделі враховують її потужність, продуктивність, масу і наявність вбудованих функцій. Виробники пропонують повітродувки з різними показниками, що дозволяє підібрати оптимальний варіант для своїх потреб.\nВідео: Як обрати садовий пилосос для власних потреб


Ніж у спину Кастро\nОнука кубинського лідера стала громадянкою США\nОнука Фіделя Кастро зрадила свого діда. Як повідомляє американська газета Washington Times, двадцятишестирічна Аліна Салгадо присягнула на вірність Сполученим Штатам разом із шістьма тисячами нових громадян США на церемонії в Маямі-Біч (штат Флорида).\nОдразу ж після церемонії Аліна Салгадо відмовилася підтвердити факт отримання американського громадянства і заявила: "Все, що стосується мого особистого життя, я не має наміру обговорювати з представниками ЗМІ" -- і зажадала, аби ніхто не втручався у її приватне життя.\nОднак те, що дочка отримала американське громадянство, підтвердила її мати Аліна Фернандес -- одна із шести позашлюбних дітей кубинського лідера, яка народилася 1955 року від кубинської аристократки Наті Ревуельти.\n1993 року Аліна Фернандес залишила Кубу і виїхала до Іспанії. Пізніше вона попросила політичного притулку в США. Після публічного звернення до кубинської влади вона одержала дозвіл забрати до Сполучених Штатів і свою 16-літню дочку. Саме Аліна Фернандес підняла завісу таємничості над особистим життям Фіделя Кастро, опублікувавши відверту книгу спогадів.\nЗокрема в книзі розповідається, що Аліна бачила свого батька Фіделя Кастро не більше ніж 30 разів за все життя, а її однокласники та однокурсники не вірили, що вона його дочка. Коли в 16 років вона вперше виходила заміж, батько сказав їй, що якщо вона не відмовиться від шлюбу, він перестане називати себе її батьком, на що Аліна відповіла: "Я цього не помічу".\nОкрім того, в книзі Аліна докладно розповіла про своїх незаконно народжених братів і сестер. Знаково, що всі їхні імена розпочинаються з літери "а" -- Александр, Алехандро, Апекс, Антоніо, Анхеліта тощо. Кубинські ЗМІ дійшли висновку, що це пов'язано з другим іменем вождя -- Алехандро. У Маямі також живуть ще одна дочка Кастро, Франсіска, і її тітка, рідна сестра Фіделя Хуаніта Кастро.\n"Жучки" у представництві ООН\nПредставники Організації Об'єднаних Націй повідомляють, що в одній із кімнат представництва ООН у Женеві було знайдено пристрій для підслуховування.\nОфіційним підтвердженням цього повідомлення став виступ речниці ООН Марі Йоз на швейцарському телебаченні. Пані Йоз заявила, що пристрій було знайдено нещодавно під час ремонтних робіт у залі, що зветься Французькою і використовується для відеоконференцій зі штаб-квартирою Організації Об'єднаних Націй у Нью Йорку. Цю кімнату також використовували міністри урядів чільних країн світу під час минулорічних переговорів з питання Іраку.\nПерше побачення з адвокатом\nСаддам Хусейн зустрівся з юристом із команди адвокатів, яка має намір захищати його у майбутньому судовому процесі. Це перше з моменту арешту побачення екс-диктатора зі своїм захисником.\nЧесті поговорити з клієнтом удостоївся адвокат Зіяд Хасавнех. Юриста привезли на зустріч із зав'язаними очима. З цієї причини він не може точно назвати місце, в якому відбулося побачення. Немає навіть інформації про те, у якому місті бачилися Саддам і його захисник. Відомо лише, що розмова тривали понад чотири години.\nПізніше Хасавнех сказав, що зараз колишній диктатор виглядає набагато краще, ніж кілька місяців тому, коли з'явився на попередніх слуханнях у своїй справі. "Він добре почувається, й у нього бойовий і дуже міцний дух", -- сказав адвокат.\nУ юристів найвідомішого іракського в'язня чимало часу на те, щоб ознайомитися з деталями справи клієнта і виробити лінію захисту. Як сказав представник команди адвокатів Хусейна, суд над ним, імовірно, розпочнеться не раніше ніж через два роки.\nТайвань не хоче зброї зі США\nКонтракт про продаж Тайваню партії американської зброї на суму 18 мільярдів доларів може зірватися. Представники адміністрації США не відкидають, що угоду доведеться скасувати у зв'язку з перемогою тайванської опозиції на парламентських виборах.\nНа думку супротивників президента Тайваню Чень Шуйбяня, які отримали більше як половину місць у парламенті, ці гроші розумніше було б витратити на соціальні програми. При цьому опозиція запевняє, що визнає значимість національної оборони і виступає лише проти конкретного контракту. Американська адміністрація, своєю чергою, вважає цей контракт "лакмусовим папірцем", який повинен визначити готовність Тайваню забезпечити власну безпеку. США заявили про укладення угоди ще 2001 року, проте тайванський парламент досі її не ухвалив.\nКанадці серйозно задумалися над безпекою своєї країни. До цього їх спонукала опублікована доповідь постійної комісії сенату Канади з національної безпеки і оборони про нинішній стан у сфері захисту держави. Автори документа закликають до реформ у галузі безпеки, збільшення витрат на захист країни та до покращання співпраці зі Сполученими Штатами. Канадці занадто довго сподівалися на везіння, -- йдеться у доповіді, -- та "на жаль, загальновизнано, що на одне везіння не можна покладатися".\nІТАЛІЯ-ІРАК. Італійські війська підуть з Іраку, коли іракська армія самостійно зможе підтримувати порядок у країні. Про це заявив прем'єр-міністр Італії Сільвіо Берлусконі, перебуваючи у Брюсселі. За його словами, це не станеться швидко, тому що іракці досі працюють над формуванням своїх сил для забезпечення порядку.\nАБХАЗІЯ. Вибори президента Абхазії відбудуться 12 січня. Відповідний закон підписав чинний керівник республіки Владіслав Ардзинба. Висунення претендентів розпочалося вчора і завершиться 26 грудня. Сєргєй Багапш та Рауль Хаджимба, які змагалися за президентську посаду, тепер ідуть на вибори єдиною командою.


Чері Джагі сепаратор картерних газів ≡ 372-1014140-Чері -《Купити в Україні》- Ціна 55 грн - ID43504\nЧері Джагі сепаратор картерних газів 372-1014140-Чері - ID43504\nСепаратор картерних газів. Артикул: 372-1014140-Чері\n☝ Сепаратор картерних газів 372-1014140 як правильно замінити на Чері Джагі?\n★★★★★ Рекомендуємо прочитати наші поради як поміняти запчастину Сепаратор картерних газів:\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ 372-1014140 на предмет його працездатності;\n☝ Вигідна ціна на 372-1014140 і професійна консультація по запчастинах Chery Jaggi\nЦіна на каталожний номер деталі 372-1014140 - 55 грн.\nВідгуки про товар Сепаратор картерних газів (372-1014140-Чері) - 55 гривень


Михайло Винницький: Україна – країна можливостей для підприємливих людей\nЧому українцям варто виїжджати за кордон? Корупція VS якість в освіті? Чи можуть українці продати свій успішний бренд світові?\nУ влозі Ярослава Рущишина «Львів майбутнього» – Михайло Винницький, керівник секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти. Радник трьох попередніх міністрів освіти і науки України. Викладач Львівської бізнес-школи УКУ та НУ "Києво-Могилянська академія". Михайло цікавий тим, що народився в Канаді, побудував там успішну кар'єру, а у 2003 переїхав з родиною до України.\nМихайле, ти народився в Канаді і у 2002 році вирішив переїхати з родиною до України. Чи міг би ти порівняти українську культуру в Канаді та в Україні? Наскільки важливою є ця складова для обох суспільств?\nТреба розуміти, що це цілковито різні контексти. Українська культура в Канаді – це так чи інакше зберігання минулого. Деякі аспекти в канадському українстві розвинулися незалежно від того, що відбувалося на материковій Україні. От, наприклад, народні танці, гопак і такі гурти, як “Шумка”, ансамбль ім. П. Вірського – в Канаді цінуються і розвиваються на високому мистецькому рівні, у той час коли в Україні така діяльність вважається низькопробною шароварщиною і популяризується здебільшого в селі. А сьогодні українська культура перетворилася в міську, якої ще не було в минулому. І це надзвичайно важливо, тому що вона розвивається по-новому.\nЗ цієї перспективи я б хотів поговорити з тобою про сучасне українське мистецтво. На твою думку, як в діаспорі сприймають сучасну українську культуру? Як ти вважаєш, закордонні українці зосередженні лише на минулому чи все ж бачать розвиток нашої культури у майбутньому?\nНа превеликий жаль, українство в діаспорі і українство в Україні майже немає шансу на глобальне об’єднання таке, як у євреїв чи вірменів. Мені здається, що ми цей шанс, якщо досі не втратили, то за крок до його втрати. Бо, наприклад, українці в діаспорі стали більш подібні до італійців в діаспорі, які хоч і згадують про своє походження й предків, та все ж вони вже повністю інтегровані в канадське суспільство. Так, їм приємно приїжджати на Батьківщину, бачити землю своїх предків, але питання культури дуже близько пов’язане з мовою. Тому Україна має показати, що діаспора їй цікава, а не навпаки, – діаспора мусить односторонньо цікавитись Україною.\nА як ти ставишся до заяви відомого бізнес-мислителя світу українського походження Адріана Сливоцького, який каже, що це добре, що з України виїжджають люди, бо в нас замало діаспори?\nМожливо, він має рацію і я насправді не засуджую людей, які виїжджають, тому що дуже добре розумію їхні причини. Але треба розуміти, що ті, хто виїжджають сьогодні, роблять це з економічних причин. Мої батьки виїхали, будучи ще дітьми. Бабця і дідо були дорослими, очевидно, що це було спричинено війною, тобто вони були політичними емігрантами. І ці люди, які через політичні обставити покинули країну насправді хотіли і надалі розвивати Україну, однак не маючи можливості робити це в межах своєї Батьківщини, займались цим в діаспорі.\nСьогоднішні емігранти – це інша справа, адже вони економічні мігранти, які надзвичайно швидко асимілюються. Я вважаю, що це трагедія і люди не повинні виїжджати, але я не можу їх засуджувати. Напевно, я трошки дивний, бо я мігрував в іншу сторону (до України) і я горджуся тим, що півтора року тому таки отримав громадянство України. Це було для мене величезне свято, хоча дуже багато моїх друзів у діаспорі абсолютно не розуміють мене і часто запитують: “Навіщо тобі це?”.\nКоли я навчався в Академії Леона Козьмінського у Варшаві, то в мене були професори, вроджені американці, які повернулися до Польщі, бо вони добре прорахували, що їм вигідніше та ефективніше реалізувати себе на Батьківщині. Чи ти розділяєш їхню точку зору?\nТак, я абсолютно згідний і вважаю, що вони правильно вчинили, власне, я зробив так само.Україна – це країна, яка дала мені значно більші можливості для самореалізації, ніж Канада. І дуже мало хто мене розуміє та всі дивуються, адже зазвичай люди виїжджають з України, а не повертаються сюди. Я не маю на увазі, що Канада мені чогось не дала чи я за щось на неї ображаюсь, навпаки ця країна дуже хороша. Але якщо говорити про можливості для самореалізації, то вони в Україні значно більші, проте, відповідно, ти платиш за це тим, що мусиш постійно ризикувати.\nКанадське суспільство на цьому контрасті дуже стабільне, у ньому немає так багато ризиків. Ти знаєш точно, на що можна очікувати і як розпланувати собі життя на 5-7-20 років вперед. А в Україні я не знаю скільки зароблятиму через три місяці. Хоча в мене четверо дітей і купа обов’язків, але попри це вже майже 20 років, ми з сім’єю даємо собі раду з місяця в місяць, і чесно кажучи, в нас досить непогано виходить.\nАле для більшості моїх друзів ця нестабільність і ризикованість є надзвичайно стресовою, та з іншого боку, якщо в тебе все стабільно, то ти не будеш розвиватись і самореалізуватись. Україна – це країна можливостей для людей, які є підприємливі. А підприємливих людей у світі меншість. Тож, якщо ти не дуже підприємлива людина, тобі справді може бути досить некомфортно в Україні. Проте якщо додати трохи відваги і терпіння, бо з кожним роком у нас стає все комфортніше, то можна зробити прорив.\nЯкими були твої відчуття і враження про Львів, коли ти вперше сюди приїхав у 1989-му?\nЦе може дивно звучати в сучасній Україні, але саме у Львові я вперше почув російську мову. У мене тоді ще розвинулась алергія на пил і я жартував, що це насправді алергія на російську мову. 1989 рік – це совок, але разом з тим, це час, коли Львів співає, коли панує велике піднесення, революційні настрої, і студенти гуртуються на клумбі, де тепер стоїть пам’ятник Шевченкові.\nЯ був у Львові по обміну з Малою академією наук і, до речі, тоді познайомився з Славком Вакарчуком. Це було велике піднесення і велика пригода… Сьогодні навіть важко пояснити, які емоції я переживав, але вже точно знав, що повернуся. Хоча, на жаль, зі всієї групи фактично ніхто не приїхав в Україну другий раз, а якщо й приїхали, то це було через 10-15 років в ролі туристів.\nТи, як професор і експерт з продажу, можеш сказати, чи вміють українці продавати?\nУ нас немає глибинної культури продажу, яка є, наприклад, в американців. Проте ми маємо врахувати, що вони не вміють виробляти, адже більшість їхньої продукції з Китаю. Сильна сторона американців та, що вони як ніхто, вміють запакувати, представити і переконати покупця, що саме їхній товар чи послуга тобі необхідні та зроблять тебе щасливим. Ці риси виховуються і закладаються з дитсадка. А в нас – ні, бо у нашій культурі закладено, що продаж – це щось таке не дуже престижне, наприклад, з продавцем асоціюється типова тітка на ринку або торгаш, який намагається продати тобі щось зовсім непотрібне.\nТож ми повинні розвивати ключову ідею партнерства в бізнесі, де хтось стане комунікатором для створення зв’язків між людьми: споживачами та компаніями. Думаю, ще трошки часу і нам вдасться це реалізувати, бо ми вже на шляху до цього.\nА як ти ставишся до “продажу міста” в межах країни чи за кордон?\nНа мою думку, кожне місто має свою особливу родзинку. У Львові цих родзинок насправді набагато більше, ніж в середньостатистичному місті. Відносно недавно ми почали вчитись цим користуватись і краще комунікувати, завдяки чому Львів став центром ІТ та туризму, проте потенціал у міста набагато більший, аніж на зорі Незалежності.\nНаша проблема в тому, що ми дуже скромні, бо вважаємо, що це неправильно кричати на весь світ, які ми хороші. А інша проблема, я би сказав закладена на генетичному рівні – це постійна потреба українців нарікати. Наприклад, якщо ти на застіллі не понарікав, то це означає, що гостина не вдалась. Маємо навчитись гордитись тим, що в нас вже є і прагнути поділитись цим з іншими.\nНа жаль, поки що українці ще не мають сміливості з власної ініціативи вийти на глобальний ринок і сказати: “Слухайте, у нас є щось таке класне та цікаве, приїдьте, подивіться і купіть, вам сподобається”.\nНа ділі ж ми думаємо: “Та куди нам пхатись, є ж Краків – він точно кращий”. Але, знаєш, я був у Кракові і після однієї поїздки зрозумів, що цього мені достатньо й більше нема чого туди їхати. Але натомість, коли я в Києві, то хочу приїхати до Львова щонайменше раз на місяць.\nЗважаючи на твій великий досвід, цікаво дізнатись, чи задоволений ти якістю освіти в Україні?\nЯ можу дуже довго про це говорити, бо за останніх 18 місяців мені довелось глибоко зануритись у це питання. Як ти знаєш, я керую секретаріатом Національного агентства забезпечення якості освіти, що складається з досить великої команди – 63 людини. За цей рік ми провели акредитацію 841 університетської програми, тобто перевірили їхній стан та відповідність до затребуваних стандартів. У ході перевірок я черговий раз переконався, що якість української освіти можна зобразити у вигляді дуже стрімкої піраміди.\nТобто, якщо розглядати лише університети, що є на верхівці цієї піраміди, то вони нічим не відрізняються від того самого Кембриджу, у якому я навчався. Наголошую, що я не говорю про якість наукових досліджень, бо в Україні з цим насправді дуже великі проблеми, при чому всюди. Проте якщо говорити про бакалаврський рівень освіти у таких закладах, як УКУ, Могилянка, Харківський національний університет ім. В. Каразіна чи деякі факультети Київського національного університету ім. Т. Шевченка, Львівського національного університету ім. І. Франка або знову ж таки окремо взяті програми “Львівської політехніки”, то ми знайшли такі осередки, які абсолютно конкурентні на весь світ.\nПроте проблема полягає в тому, що в одному й тому самому великому університеті, як наприклад, у Львівській політехніці чи в ЛНУ, можуть бути дуже класні та якісні факультети, а поруч чи поверхом нижче – шалена корупція. А як тільки з’являється корупція, то про якість освіти говорити взагалі не можна. І така нерівність між навчальними програмами всередині університету – це насправді велика проблема, бо вона не дозволяє нам оцінити заклад освіти цілком. Тож ми проводимо акредитацію наразі лише на програмному рівні, аби отримати більш точну картину української освіти.\nМене часто запитують: “А яка, на твою думку, найкраща навчальна програма цього року?”. Ти будеш здивований, бо я вважаю, що це спеціальність “Кібербезпека” в Київському університеті ім. Б. Грінченка. Цього року зразкову оцінку отримали 11 навчальних програм, 2 з яких – це спеціальності Українського католицького університету, а також деякі з Харкова і знову ж таки з київського Грінченка, до речі, цікаво, що Могилянки в цьому списку поки що нема.\nУ нас є чим пишатись, хоча й проблеми також є. Наприклад, як тільки ми спускаємось з верхівки піраміди, то якість освіти в інших навчальних закладах дуже стрімко падає і починається купівля дипломів... Тому зараз ми вичищаємо і закриваємо ті програми, які часто на неформальних платежах для університетів є найбільш прибутковими. Дуже часто ректори нас за це дуже не люблять і чинять нам тиск, бо своїми діями ми вбиваємо їхній так званий чорний ринок, але ми будемо продовжувати, адже таким чином нам вдасться підвищити загальний рівень якості освіти.\nУ мене син цього року закінчив 11-ий клас і ми в сім’ї навіть не піднімали питання про його навчання за кордоном, тому що в Україні є абсолютно всі умови, щоб здобути якісну бакалаврську освіту, а на магістратуру, ймовірно, він таки поїде в іншу країну, якщо захоче далі вчитися.\nЯким, на твою думку, має бути “університет XXI століття”? Чи це буде заклад, у якому студенти здобуватись вузькі знання, чи все-таки тут повинен формуватися світогляд молоді?\nУніверситет – це про світогляд. У цьому контексті сталась дуже важлива зміна, яка відбулася з прийняттям закону про вищу освіту у 2017 році. Ми змінили назву університетів і тепер це вже не просто вищий навчальний заклад, а заклад вищої освіти. Здавалося б, банальна зміна назви, але відповідно до неї змістились акценти – від навчання і передачі знань, до освіти, яка здобувається. І студент став у центрі уваги, він перестав бути суб’єктом навчання, якому треба напхати щось в голову, а він тепер здобувач освіти.\nЩодо концепції “університету XXI-го століття”, то я переконаний, що ми будемо бачити розгалуження у два різні напрямки. Оскільки, все-таки є значна частина людей, які хочуть швидко навчитися професії чи вузькій спеціальності. Наприклад, це буде виглядати так, що особа провчиться 2, максимум 3 роки, і після цього стане програмістом і працюватиме в цій сфері ще 10 років.\nАле, якщо ми говоримо про університет, як про місце виховання майбутньої еліти та місце розумних людей, то це має бути осередок, де читатимуть великі книги, де лекції стануть вторинною річчю, а дискусії первинною.\nУ цьому контексті мені дуже подобається Український католицький університет. Коли звучить питання: “Де в Україні найкраща лабораторія?”, то я відповідаю, що в УКУ. Мене не розуміють і здивовано витріщаються, адже ж УКУ взагалі не має природничого факультету, тож яка там може бути лабораторія? А я кажу: “Завітайте в Центр Шептицького”. Центр Шептицького – це лабораторія, тому що там формуються нові сенси, туди люди сходяться і обговорюють щось нове чи важливе. Центр Шептицького є серцевиною того, що насправді має бути в університеті, у якому формується молода людина з моральним стрижнем і світоглядом.\nМихайле, чи можна назвати сучасний Львів академічним містом?\nТак, він просто став іншим академічним містом, ніж був до того. В Україні у цій сфері також є певна конкуренція, адже, наприклад, Харків вважається академічним містом. Проте це зовсім інший тип академічності, тому що Харків є центром людей, які драйвують математикою і програмуванням, а Львів залишається центром гуманітаристики в Україні. А, отже, для того, щоб бути центром гуманітаристики треба мати гуманітарне середовище, де будуть відбуватись дискусії тощо.\nЯ насправді не люблю вішати такі ярлики, як наприклад, “академічне місто”, бо думаю, що Львів є просто гарним та комфортним середовищем. Київ, на мою думку, більш драйвовий і тому мені, як людині, яка любить драйв, потрібен Львів, щоб приїхати туди та трохи відпочити від київського стилю життя.\nТобто Львів нагадує тобі цвинтар?\nНі, якщо цвинтар – це вже повна стабільність, то це скоріше Канада. А якщо я приїжджаю до Львова, то сподіваюсь на інтелектуальну розрядку, на спілкування і львівську каву. Але вже тепер, як повноправний киянин, я б хотів побажати Львову більше драйву.\nЯким має бути “місто XXI століття”?\nЯ за своєю останньою освітою – соціолог. І мене дуже цікавить феномен, який називається креативний клас. Креативний клас – це те постіндустріальне майбутнє, якого потребує спільнота міста. Цей соціальний прошарок не може існувати у селі, оскільки йому потрібне комфортне середовище, яке якраз має бути в місті XXI-го століття.\nЗ однієї сторони, це має бути осередок, який тісно пов’язаний з іншими містами в світі, так що комунікаційна і транспортна інфраструктура мусять бути дуже розвинені. А з іншого боку, виявляється, що такі величезні мегаполіси, як Шанхай чи Нью-Йорк є некомфортними для креативного класу. Тому в цьому контексті перевагу здобувають міста з населенням близько мільйона осіб такі, як Берлін чи Барселона. Також креативне місто, має мати свою родзинку.\nЛьвів – особливий і мені дуже не подобається, коли хтось каже, що Львів має стати таким, як якесь там місто, наприклад, той же Берлін. Я повністю з цим не згоден, бо вважаю, що Львів має бути Львовом, адже ніяке інше місто в світі не зможе ним стати.\nЦікава твоя думка, як соціолога, як ти вважаєш, чи може бути гармонія між креативними та некреативними професіями у майбутніх містах?\nУ місті XXI-го століття кожен повинен мати можливість себе реалізувати. І оце велике поле можливостей самореалізації в Україні дуже мене приваблює.\nУ місті XXI-го століття буде багато підприємливих людей, які будуть прагнути розвиватись і задіювати свій потенціал, але, водночас, будуть і ті люди, які хотітимуть стабільності та комфорту. Як цей баланс знайти? Як знайти таку спільноту, яка стане привабливою для всіх? Чесно, я не знаю! Це величезний виклик і я надіюся, що знайдуться такі люди, які зможуть це зробити. Сподіваюся, Славку, що ти знаєш таких людей, які зможуть прийняти цей виклик з гідністю і створити той успішний імідж міста, яким ми всі будемо пишатись та про який гордо кричатимемо на весь світ.


Законодавством передбачена можливість правоохоронців проводити спецоперації, коли оперативний співробітник під виглядом зацікавленої особи передає комусь неправомірну вигоду, щоб потім його викрити. Якщо при цьому він ще й підбурює жертву, то має понести відповідальність.\nВідповідно до ч.5 ст.354 чинного Кримінального кодексу, особа звільняється від відповідальності за надання неправомірної вигоди (хабара), якщо вона після цього добровільно повідомила про свої дії правоохоронців. Дана норма фактично звільняє від кримінального переслідування провокатора, який може не бути службовою особою, але за власною ініціативою дає чиновнику хабар, щоб потім повідомити компетентні органи.\nРазом з тим ст.370 КК передбачає відповідальність службових осіб за провокацію підкупу. «Ось такі парадокси нашого законодавства», — зауважив директор з наукового розвитку Центру політико-правових реформ Микола Хавронюк на експертному обговоренні «Виконання спеціального завдання і провокація підкупу: де проходить межа?», організованому ЦППР та Антикорупційною ініціативою ЄС в Україні.\nТема набула актуальності після конфлікту між Національним антикорупційним бюро та Генеральною прокуратурою через те, що остання фактично розкрила таємних агентів антикорупціонерів та порушила провадження проти них, зокрема за ст.369 «Пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі», ст.370 «Провокація підкупу» КК. В НАБ же наполягають, що їхні детективи виконували спеціальні завдання під прикриттям і діяли виключно в межах закону.\nТак, ст.43 КК визначає, що «не є злочином вимушене заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам особою, яка відповідно до закону виконувала спеціальне завдання, беручи участь в організованій групі чи злочинній організації з метою попередження чи розкриття їх злочинної діяльності». За словами М.Хавронюка, тут мають бути дотримані 4 основні умови, за сукупністю яких відповідні діяння не вважатимуться злочином.\nПерша — заподіяння шкоди є вимушеним задля збереження особою таємниці виконання спеціального завдання. Друга — діяння вчиняється особою, яка відповідно до закону виконує спеціальне завдання. Це може бути як штатний працівник правоохоронного органу, так і особа, яка на законній конфіденційній основі співпрацює з правоохоронцями.\nТретя умова: метою такого завдання є попередження чи розкриття злочинної діяльності. Четверта — під час виконання завдання особа не скоїла тяжких і особливо тяжких злочинів (визначення міститься у ст.12 КК).\nТим часом в європейських країнах до розкриття злочинів, зокрема корупційних, таємні агенти долучаються доволі часто. Так, повідомлялося, що завдяки негласним слідчим діям в європейських країнах розкривається 85% тяжких злочинів. При цьому в США результати таких дій визнаються доказами у суді в 95% випадків, а в Україні — лише в 5%.\nПричиною цього вочевидь є як недосконалість вітчизняного законодавства, так і неналежне його застосування. В такій ситуації важливе значення має практика ЄСПЛ. Страсбурзький суд визнає провокацію злочину протиправною. Однак не забороняє пасивних дій правоохоронців щодо вчинення контрольованого порушення.\nПроаналізувавши практику Суду, М.Хавронюк виділив п’ять умов, які відрізняють правомірні дії від провокації. По-перше, застосування такого методу має бути визначене законом. Це врегульовано ст.272 Кримінального процесуального кодексу та ст.8 закону «Про оперативно-розшукову діяльність», яка надає право підрозділам, що здійснюють ОРД, виконувати спецзавдання.\nПідбурювання не пройде\nМайже «мертва» норма\nВтім, таємним агентам в Україні навряд чи варто боятися відповідальності за провокацію хабарів. Попри існування ст.370 КК, вона залишається майже «мертвою». Щоправда, це може бути пов’язано й з тим, що згадана редакція статті, в якій ми знаємо її сьогодні, з’явилася лише у квітні 2015 року (змінена законом від 12.02.2015 №198-VIII).\nНачальник відділу Національної академії прокуратури Зоя Загиней, проаналізувавши судову практику з 2013 року, виявила лише одне рішення, яким особу було засуджено за ст.370 КК за провокацію неправомірної вигоди. При цьому, за даними ГПУ, того ж року прокуратура порушила 6 проваджень щодо відповідних злочинів, а торік — уже 42. Однак, як правило, такі провадження закриваються. Очевидно, через те, що складно довести ті ознаки складу провокації, які виписані в чинному законодавстві.\nЗ.Загиней також звернула увагу, що до змін до ст.370 КК від 2015 року Головне науково-експертне управління Верховної Ради висувало свої зауваження. Зокрема, експерти підкреслили, що провокацію підкупу визначено як дії службової особи щодо підбурення до скоєння злочину. Водночас ст.27 КК передбачає, що «підбурювачем є особа, яка умовлянням, підкупом, погрозою, примусом або іншим чином схилила іншого співучасника до вчинення злочину». Тобто провокатор і без того є співучасником злочину.\nПідстави для виправдання\nХоча провокатора покарати вкрай важко, принаймні такі дії правоохоронців приводять до виправдувальних вироків щодо їхніх жертв. За підрахунками З.Загиней, за 2016—2017 роки таких судових рішень винесено близько 20. В них законники посилаються й на практику ЄСПЛ.\nНауковець також назвала основні підстави, з яких суди визнавали провокацію в діях правоохоронців. Зокрема, звертається увага на законність таких дій, на те, чи були в правоохоронного органу дані, що свідчили б про дії особи, спрямовані на скоєння злочину. В одному рішенні було визнано, що особа — провокатор, бо хотіла уникнути армії, хоча перед цим була визнана непридатною для проходження служби.\nБереться до уваги й активна поведінка правоохоронців. Підсудних виправдовують, якщо їхні дії спровокувала особа, яка неодноразово брала участь у подібних операціях. І, звичайно, враховується роль самого обвинуваченого.\nМожна сказати, що негласні оперативно-слідчі дії мають важливе значення для розкриття злочинів, у тому числі корупційних. Однак не секрет, що для статистики правоохоронці часто намагаються зловживати повноваженнями, організовуючи провокації, які прямо забороняє ЄСПЛ. Тому багато залежить від новоствореного Верховного Суду та Касаційного кримінального суду в його складі.\nМикола Хавронюк (у центрі) наголосив, що робота агентів під прикриттям повинна бути під пильним контролем прокурора та слідчого судді.


Стоячи в офісі міграційної служби, я відзначив про себе іронію ситуації: доки я сподіваюся на штамп, який дозволить мені залишатися в країні до отримання дозволу на постійне проживання, всі довкола мене чекають на те, щоб виїхати звідси.\nгромадянин США етнічний українець Олександер Білик\nЦе масивна круговерть людей, які заходять і виходять, заглядають до кабінетів різноманітних чиновників, сподіваються втиснутися туди, перш ніж двері перед їхнім носом зачиняться, оберігаючи чиїсь таємниці. Молоді й середнього віку, всі вони нетерпляче чекають, аби отримати свій золотий квиток на виїзд – новий біометричний паспорт.\nЗвісно, ті, хто того дня таки взяв його до рук, були лише на самому початку отримання віз, які дозволять їм жити і працювати в Європі. Ці люди, як, можливо, і більшість українців, не надто замислюються про те, що вони не єдині, кого засмучує складна система майже безкінечної паперової тяганини, платежів, співбесід і подальшого чекання, що його вимагає процес, наприкінці якого з'являється шанс перебратися до нової країни.\nЩо ж до мого випадку, то я не зовсім іноземець, який сподівається переїхати до країни з ліпшими економічними можливостями. Насправді, як громадянин Америки я міг би жити й працювати в багатьох європейських країнах, і, звісно ж, у США. Та й взагалі я не зовсім іноземець. Усі четверо моїх бабусь і дідусів були змушені покинути Україну під час попередньої тутешньої війни – Другої світової. Всі вони опинилися в Сполучених Штатах після того, як європейські країни не виявили бажання прийняти мільйони біженців зі східної Європи, попри те, що в разі їхнього повернення на батьківщину, на них чекали підвали НКВС і ГУЛАГи.\nБабуся Олександра Білика разом з іншими родичами виїхала з України до США під час Другої світової війни\nТак, мої родичі розповідали, що Бельгія запропонувала їм візи, але виставила одну умову: вони працюватимуть там на шахтах. Вихідці з львівської родини, в якій були академіки й священнослужителі, але бракувало шахтарів, відмовилися від цієї пропозиції. На щастя, їм поталанило і їх не депортували назад до радянської України, як це сталося з більшістю українських біженців. Вони перебралися до Чикаго.\nЧому ж тоді я хочу повернутися до країни, звідки моїм родичам поталанило втекти і яка нині, через понад 70 років, загрузла в ще одній війні й скрутній економічній ситуації? Це саме я запитував себе, чекаючи другу годину в офісі міграційної служби і спостерігаючи за багатьма своїми однолітками, котрі зі щасливими обличчями отримували нові паспорти.\nВідповідь, звісно, полягає в тому, що нині Україна зовсім не та, якою була 70 років тому, коли її повторно окупували радянські війська. Вона незалежна, а це означає, що її доля – в руках людей. Звісно, так було ще від 1991 року, але протягом двох минулих років люди припинили просто бажати змін і почали діяти. Сповнені пристрасті і щирої рішучості, звичайні люди почали створювати щось нове, повільно змінювати стан справ, відмовляючись здаватися навіть тепер, коли багато хто почувається розчарованим і зрадженим. І я знаю це відчуття як ніхто інший.\nПісля двогодинного чекання мене нарешті допустили до кабінету. Я виклав усі документи, які разом зі своїми родичами збирав протягом двох місяців, завіряючи їх печатками і пересилаючи через океан. Тут були копії паспортів, оригінали свідоцтв про народження і тому подібне. Під час однієї з попередніх зустрічей - сьогоднішній мій візит був одним з багатьох - чиновники з міграційної служби заявили, що не можуть прочитати оригінал свідоцтва про народження моєї бабусі, виданого львівською церквою, тому що не розуміють мову, якою воно написане. Після того, як ми "переклали" його з писаної української на друковану (іншими словами, переписали), вони сказали, що документ усе одно їм не підходить, тому що його видала церква, а не державний орган.\nтоді свідоцтва про народження та хрещення видавав священик\nКоли я прийшов цього разу, вони вже й словом не обмовилися про попередні проблеми, але перерахували нові.\nУ свідоцтві бабусі прізвище написане не біля її імені, а біля імені її батька. А ще її середнього імені немає на свідоцтві про народження моєї мами - там є лише бабусине ім'я і дівоче прізвище. Обидва ці свідоцтва потрібно перекласти (що мав зробити мій юрист, але чомусь не зробив). І в будь-якому разі, сказав мені чиновник, документ моєї бабусі надто проблемний, щоб його прийняти.\nНімці й англійці мають змогу лише читати романи Кафки, тоді як українці переживають їх на собі\nНаступного дня я вперше пішов до Міністерства закордонних справ. Перед тим я випадково почув, що там видають документ, який зветься довідка закордонного українця і який служить доказом для міграційної служби про те, що родина його власника таки походить з України. Я зайшов усередину, охоронець підказав мені номер кабінету, і невдовзі східцями спустився чоловік, якому я показав стос своїх документів. Мене неабияк здивувало, коли він, глянувши на них, сказав, що більшість з цих паперів не потрібна. Достатньо лише копій свідоцтв про народження моєї бабусі, мами і мене самого плюс кілька фотографій.\nОбмінявшись з ним кількома словами про своє рішення повернутися до України (схоже, йому було приємно, що хтось звертається по такий документ), я повернувся до свого помешкання пакувати валізи. Документ буде готовий лише через три місяці, і тоді я зможу подати його до міграційної служби, щоб іще через три місяці отримати дозвіл на постійне проживання. Тим часом мені довелося знову виїхати з країни, оскільки я вичерпав свої 90 днів перебування тут, і саме тому я пишу це все з невеликого острова в Туреччині. Через два тижні я зможу повернутися.\nЯ знаю, що багато людей з діаспори – і молодих, і літніх – відчувають прив'язаність до України і віддано допомагають їй у будь-який доступний їм спосіб. І так прикро, що тривалі й складні міграційні процедури все ще ускладнюють їхні зусилля.


Собача служба Українська народна казка\nБув багач і був бідний. Бідний з жінкою мали собі штири курочці. Зварить бідного жінка курям барабульки, а багач пустить пса, пес кури порозгонить і барабулі з’їсть. Іде бідний до багача та й каже: — Що ти спускаєш пса, коли я даю курям їсти? Каже йому багач:\n— Го, мій пес не хоче м’яса їсти, ні твої барабулі.\nНа другий день знов зварила бабка барабульки, помняцкала і дала курям їсти. А бідний сів собі з ціпом під шіпочку. А багач пса знов спустив. Пес лиш до курей, а бідний ціпом мах і пса вбив. Та взяв за ногу і перекинув на той бік, до багача. Багач прибігає:\n— Що ти наробив?! За мого пса будеш сидіти.\nВпряг багач коні, поїхав у місто і заскаржив бідного, подав його до суду. Прийшов термін на суд багачеви й бідному. Зібрався бідний, іде на суд. А багач впряг коні і їде. Минає бідного й каже:\n— Посидиш тепер за мого пса. Приходять вони на суд, судия питається:\n— Ви вбили цему богачеви пса? Каже бідний:\n— А за що ви вбили пса?\n— Їв від моїх курей барабулю.\n— А ви звертались куди-небудь до уряду? Ви скаржилися, що його пес їсть від ваших курей барабулю?\n— Нє, не звертався. Тільки казав йому самому, багачеви. А він мені сказав, що «мій собака й м’яса не їсть, не від твоїх курей барабулю».\n— Ви би були перший раз звернулися до уряду, повідомили, уряд був би його попередив за пса, і було би пропало, що ви вбили пса. А так будете сидіти.\n— Пане судия! Я не хочу, би він сидів. Най гавкає, та як мій пес гавкав.\n— Він не може гавкати ніч і день.\n— Нє, тільки ніч. Вночі я сплю, а днину його треба було б годувати. Най дома їсть.\nНу й нічого, погодився бідний гавкати. Розійшлися вони з суду. Багач минув бідного й поїхав. А бідний піше йде. Зима. Приходить бідний додому, питається його жінка:\n— Ну що, діду, виграв?\n— Програв, бабо. Тепер панське право. Буду гавкати, та як його пес гавкав.\nЗварила баба дідови борщику, дід зібрався у дрантивеньке, яке мав, і пішов до багача гавкати. У багача були під хатою такі прилавки, сів він на той прилавок та й гавкає. А в хаті багач розгорнений, в хаті тепло, жінка зварила багачеви вечерю, наварила м’яса. Багач зібрав ті кости в миску, виніс і висипав перед бідним.\n— Їж, — каже, — як мій пес їв.\nБідний погавкав і раненько пішов додому. Баба зварила снідання, дід поснідав, виліз на піч та й гріється до вечора. А другого вечора знов гавкає. А мороз, мороз! Багач каже:\n— Погавкай кілька ночей, і так тебе трафить, як мого пса. Гавкає дід, і підійшли до него бідняки.\n— Діду, як би в цего багача з кошниці кукурудзи вкрасти? А дід каже:\n— Приходіть. Я буду гавкати, а ви носіть кукурудзи.\nПоносили злодії кукурудзи, а дід раненько пішов додому. Баба зварила снідання, дід попоїв, виліз на піч і гріється. Багач прибігає до бідного.\n— Мой, кукурудзи де з кошниці ділися? А бідний йому каже:\n— Де? А відки я знаю? Я гавкав. Ти чого не виходив з хати?\n— Е, мій пес, як хтось приходив до хати, бігав, дряпався до дверей, до вікна.\n— Ну, — каже бідний, — тепер і я буду дряпатися. Я не знав, що твій пес дряпався.\nНа другий вечір пішов дід знов гавкати. А в багача були добрі коні. Каже дід тим самим, що крали кукурудзи:\n— Прийдіть заберіть коні.\nПрийшли вони вночі коней покрали. А бідний бігає навколо хати, до вікна дряпає, до дверей. А багач йому каже з хати:\n— Дряпайся, дряпайся. Кошниці кукурудзів уже нема. Ти хоч’, би я утворив двері, би ти ся загрів. Нема, нема.\nРаненько бідний пішов додому, а багач прибігає.\n— Коні де?! Бідний йому каже:\n— Я дряпався, навколо хати бігав. Ти чого не виходив?\n— Ну, тепер ти вже будеш сидіти. За мої коні й за кукурудзи. Коней нема, багач зібрався і вже піше йде в суд подавати. Подав його до суду, приходить з суду термін бідному й багачеви. Приходять вони на суд, обидва пішки йдуть. Каже судия:\n— Діду, ви виділи, як крали кукурудзи?\n— А коней?\n— Тоже видів. Я дряпався, а він не виходив з хати.\n— Ну, тепер будете сидіти в тюрмі. Чому ви ґазді не сказали? А дід судиї каже:\n— А його пес йому казав, хто є коло хати? І сказав судия:\n— Ідіть додому і продовжуйте гавкати. А багач сказав:\n— Нє, я не хочу, щоб він далі гавкав. Так усе майно моє покрадуть. Так дід виграв і розв’язався з багачем.\nЗадубрівці, Снятинського району, Івано-Франківської області\n23 червня 1987 року\nОповідач: Ткачук Ілля Михайлович (1921)\nБуло два сусіди — оден багатий, а другий бідний. У багатого дітей не було, а в бідного шестеро. Ім’я йому — Іван. Були в него на городі кукурудзи. Це вже була осінь. А в багатого сусіда був пес, називався Бобусь. Цей бідний Іван у багатого сусіди робив, і той йому дуже мало платив. І оба не в злагоді жили. Багач навмисно спускав пса, щоби той у бідного обламував шульки і носив до багача до сіней. Бідний сусід звернувся до багатого:\n— Присили пса, най мені кукурудзи не розтягає.\nА він ся з него насміяв і продовжував далі спускати пса. Входить Іван до хати і говорить жінці:\n— Завабмо пса до себе до сіней і вб’єм. Бо що інакше робити? Дивися, як він у нашім городі плюндрує кукурудзи.\nПорадилися, вбили пса і за пліт сусідови викинули. Рано сусід подивився — його пес убитий. Довго не думає, іде в повіт до суду. Суд присудив Іванови, щоби він за вбитого Бобуся пильнував маєток багача. І щоби це виконував, поки багач собі не викохає другого пса на місце вбитого. Ще й попередив Івана суд:\n— Якщо не будете виконувати то, що пес виконував, будете сидіти три роки в тюрмі.\nКожного вечора ішов Іван до багача на подвір’я, сідав на загату і цілу ніч охороняв його майно. Як надійде хто з чужих, він усно не говорив, а лиш гавкав і дряпав у вікно — давав знати, що хтось іде.\nПосторожував він так місяць. Робиться холодно, бо пізня осінь. Жінка Івана вийшла надвір та й подивилася, як чоловік мерзне під багацькою хатою. А на другий день говорить до него:\n— Слухай, чоловіче, видко, твій ґазда не збирається пса купувати, щоб з тобою розв’язатися. А прийде зима, і ти замерзнеш під його хатою.\n— Порадь мене, жінко, що я мав би робити.\n— Як ти будеш виконувати то, що я тобі скажу, то розв’яжу тебе з твоєю собачою службою. На другому селі є гендлярі, що гендлюють кіньми. Я договорюся з ними, щоби вони в твого хазяїна вкрали коні.\nЗлодії прийшли коні красти і зайшли до жінки порадитися, бо з ними зв’язана. Вона мала надзирати, коли багач приїде з поля.\n— Коли той сяде вечеряти, щоб ти тоді не гавкав, — сказала вона чоловікови. — Зачинай гавкати тоді, як злодії заберуть коні.\nЗлодії вкрали коні і були вже за селом, а Іван зачав гавкати, виконувати то, що багачів Бобусь виконував. Сперся на вікно, дряпає по рамі, і «гав-гав; гав-гав!». Ґазда й каже:\n— Що, Іване, зголоднів? Зараз я наїмся і пущу тебе додому на вечерю.\nА жінка за плотом жде. Що з цего зараз буде? Ґазда повечеряв, виходить надвір іти до стайні т’худобі. А Іван ловить його за полу і тягне до стайні. Той подивився — нема коней. Ґазда зачав кричати:\n— Де коні?! А він:\n— Гав-гав! Гав-гав!\nІ махнув рукою, в який бік повели злодії коні. Ґазда взлостився, що нічого не може від него довідатися, і кидається Івана душити. Жінка вискакує з-за плоту і лапає багача зверху. А Іван вирвався і втік.\nРано збирається багач у повіт. Замельдував на постерунок. Жандарі привели Івана на суд. Суд вислухав багача, вислухав Івана і пішов на нараду. А після наради вичитали рішення:\n— Звільнити Івана. Він нічого не винен. Він виконував за Бобуся то, що йому присудили.\nІ на цім кінець.\nЧортовець, Городенківського району, Івано-Франківської області\n7 листопада 1987 року\nОповідач: Сидорук Петро Васильович (1916 року народження)


Серед підлітків набирає популярність додаток, адресований вагітним – Родина -сайт про сім'ю - відносини і виховання, реальні проблеми і розв'язання.\nСеред підлітків набирає популярність додаток,…\nУ користувачів смартфонів набирає популярність додаток «9 Months». За 3 дні від зародження дитина виростає в симпатичного малюка. Кожен етап розвитку супроводжується медичними коментарями, і користувач може спостерігати, що відбувається з внутрішньоутробним розвитком і як змінюється стан вагітної жінки. Цікаво, що додаток, адресований майбутнім батькам, дуже полюбився підліткам. Вони роблять для себе відкриття і діляться фотографіями «новонароджених» в мережі.\nЯк відзначають психологи, інтерес до зародження нового життя і до розвитку дитини проявляється у дітей підліткового віку, однак після 16 цей інтерес відчутно знижується.\nCategory: Людина і її світBy Олексій Погорєлов 19.04.2021\nPreviousPrevious post:Вчені створили химерні ембріони людини і мавпиNextNext post:Дослідження: бажання «померти» у літніх людей тимчасово. Необхідна допомога психіатра, а не евтаназія


Після успішного завершення функції підпису документа змінюється його статус, а також файл PD доповнюється певними символами, які ідентифікують підпис бухгалтера.\nДокументи, вилучені директором, автоматично змінюють свій статус. Ці документи можуть бути відредагованими і підписаними бухгалтером і повторно подані директору на підпис на наступних етапах функціонування системи.\nПісля здійснення сеансу зв'язку з банком банківська частина системи, що знаходиться в банку, має сформувати транспортні квитанції (файл типу T) на платіжні документи й надіслати їх клієнту. Якщо при прийомі документів було виявлено помилки, файл типу Т містить коди помилок та інформацію тих платіжних документів, у яких вони виявлені. Якщо при передачі чи заповненні платіжних документів були допущені помилки, то банк до обробки їх не приймає. Клієнт повинен виправити помилки й ще раз зв'язатися з банком для відправки виправлених платіжних документів.\nНа прийняті до обробки платіжні документи формується й передається клієнту файл-квитанція типу С про рух та оплату документів в банку. Цей файл містить дані кожного платіжного документа та дані про його статус, якщо ж документ був оплачений, то відповідно - дані про вид акцепта, вид платежу. Разом з файлом типу С банк передає клієнту файли типу I та V, які є виписками з особових рахунків клієнта. Виписка I є поточною, а виписка V - підсумковою. У виписці I банк надає клієнту поточні дані щодо списання й зарахування коштів на особовий рахунок та залишок коштів на момент формування виписки. Крім того, поточна виписка включає всі документи, які були передані клієнтом в банк і надійшли на адресу клієнта. Поточна виписка має інформативний характер. Періодичність її формування оговорюється в договорі, який підписує клієнт з банком, і залежить від інформаційних потреб клієнта.\nПри такій технології обміну платіжними документами в електронному вигляді банк потребує раз на тиждень подавати їх в паперовому вигляді, завіреними підписами директора і головного бухгалтера та печаткою підприємства. Разом з паперовими документами клієнт повинен подавати в банк у роздрукованому вигляді щоденні реєстри переданих в банк та оплачених банком платіжних документів за допомогою системи "Клієнт-банк". Також раз на тиждень касир повинен доставляти в банк другі примірники вже оплачених платіжних документів, на яких у його присутності ставляться штампи банку, й забирати проштамповані виписки з рахунків клієнта. Ці виписки мають правову силу, оскільки вони завірені печаткою банку, а виписки, що їх можна отримати за допомогою системи "Клієнт-банк", мають лише інформативний характер. Вони хоч і містять достовірну інформацію, але правової сили не мають.\nУсі файли, що були сформовані чи прийняті системою "Клієнт-банк", архівуються і зберігаються в архіві.\nКрім обміну платіжними документами, квитанціями та виписками, за допомогою системи "Клієнт-банк" клієнт може отримати файли внесення змін до бази даних нормативно-довідкової інформації, а також по запиту допоміжні файли довідково-інформативного характеру, що містять дані про курси валют, котировки цінних паперів на фондовій біржі тощо.\nІнформаційне забезпечення системи "Клієнт-банк"\nІнформаційну модель клієнтського робочого місця системи "Клієнт-банк" наведено на рис. 10.2.\nДовідник клієнта (КLIENT) містить такі поля: код клієнта, назву клієнта, код за ЄДРПОУ, МФО банку, № особового рахунку, відкритий ключ (адресу банку), відкритий ключ директора, відкритий ключ головного бухгалтера, реєстраційний номер в банку.\nРис. 10.2. Інформаційна модель клієнтської частини системи "Клієнт-банк"\nДовідник видів платіжних документів (D_PD) включає такі поля: код виду платіжного документа (ПД), вид ПД, тип ПД, код платежу. В цьому довіднику наведено всі види платіжних документів, які можуть передаватись за допомогою системи, наприклад такі: платіжні доручення, меморіальний ордер, відмова від акцепта, реєстр чеків, касові документи та ін. Тип платіжного документа може бути дебетовим чи кредитовим, що відповідно відображається в полі "тип ПД".\nДовідник кодів помилок (POMILKA) містить такі поля: код помилки та зміст помилки. Всі помилки, які можуть виникнути при передачі повідомлень всистемі, згруповані в п'ять груп. Перший рівень включає помилки, які виникли під час передачі та формування


21 листопада, Україна відзначає третю річницю Революції гідності.Події на Майдані сколихнули світ, докорінно змінили українську історію та світогляд мільйонів українців. Ми пережили страшну зиму з безліччю смертей та зкалічених життів. Але, на жаль, і зараз ситуація в Україні геть не втішна – війна на сході України, анексія Криму та незлічена кількість жертв... Слідкуючи за цими подіями, в нас виникає багато питань, але найголовніше – чому так сталося? Хіба є щось цінніше за людське життя?\nЯк на мене, ніяка влада і політика не коштують людських життів і страждан. Наслідки «Майдану» навіть гірше, ніж страшні. Скільки невинних жертв полягло тією жахливою зимою! Їх набагато більше ніж «сотня». Серед них люди абсолютно різних вікових категорій та соціальних статусів. Не злічити й числа поранених, тих, хто бачив це все на власні очі. Вони вже ніколи не забудуть те, що колись пережили. А нині держава й забула про них, про тих, хто боровся за наше життя... Чому звичайні люди, які просто хочуть щастя й спокою в рідній країні мають ставати жертвами чиїхось інтриг?! Яка велика ціна за щастя! Скільки ще треба жертв, щоб нарешті в нашій країні запанував мир та спокій?! Скільки ще дружин втрачатимуть своїх чоловіків, матері – синів, а діти – батьків? Ця революція називається «Революцією Гідності». Що ж таке гідність в нашому розумінні? Український академічний тлумачний словник каже, що гідність – це «усвідомлення людиною своєї громадської ваги, громадського обов'язку та сукупність рис, що характеризують позитивні моральні якості». Так воно і є. На майдані боролися ті люди, які вважали, що вони заслуговують кращого рівня життя і ставлення до себе. Ми маємо пам’ятати тих, хто поклав своє життя заради нашого добробуту й спокою. З майдану все почалося, а чим все закінчиться – невідомо. Ми не знаємо, скільки жертв ще потрібно ненаситним тиранам, але український народ – сильний і єдиний. Ми прагнемо єдності і гідності та дуже віримо, що скоро в нашій країні запанує мир, спокій і щастя.Щоб згадати про учасників майдану та воїнів АТО було проведено ряд заходів: бесіди з учнями 6-х та 9-х класів. Діти переглянули фільм «Життя це і є Україна», з вчителями була проведена бесіда про ознайомлення сайту на якому можна знайти інформацію про майдан та про воїнів АТО. Зроблена виставка «Вони захищали єдність України». 21 листопада, Україна відзначає третю річницю Революції гідності.\nПодії на Майдані сколихнули світ, докорінно змінили українську історію та світогляд мільйонів українців. Ми пережили страшну зиму з безліччю смертей та зкалічених життів. Але, на жаль, і зараз ситуація в Україні геть не втішна – війна на сході України, анексія Криму та незлічена кількість жертв... Слідкуючи за цими подіями, в нас виникає багато питань, але найголовніше – чому так сталося? Хіба є щось цінніше за людське життя?


Методы эмпирического исследования - Страница 2 | Allref.com.ua\nнього шляхом створення штучних умов чи застосування звичайних умов, необхідних для виявлення відповідних властивостей. Сам термін «експеримент» (від латинського experimentum - спроба, дослід) означає науково поставлений дослід, спостереження досліджуваного явища у певних умовах, що дозволяють багаторазово відтворювати його при повторенні цих умов. Експеримент - важливий елемент наукової практики вважається основою теоретичного знання, критерієм його дійсності. Особливого значення набуває експеримент при вивченні екстремальних умов. З розвитком науки і техніки сфера експерименту значно розширюється, охоплюючи все більшу сукупність об’єктів матеріального світу. В методологічному відношенні експеримент передбачає перехід дослідника від пасивного до активного способу діяльності. Експеримент проводять:\n- при необхідності відшукати у об’єкта раніше невідомі властивості;\nПереваги експериментального вивчення об’єкта порівняно зі спостереженням полягають у тому, що:\n- в експериментальних умовах можна досліджувати властивості об’єктів;\nДослідження об’єкта проводиться поетапно: на кожному етапі застосовуються найдоцільніші методи відповідно до конкретного завдання. На першому етапі збору фактичного матеріалу і його первинної систематизації використовують методи: опитування (анкетування, інтерв’ювання, тестування), експертних оцінок, а також лабораторні експерименти (у фізиці, хімії).\nОпитування дає змогу отримати як фактичну інформацію, так і оцінні дані, проводиться в усній або письмовій формі. При створенні анкети або плану інтерв’ю важливо сформулювати запитання так, щоб вони відповідали поставленій меті. Анкета може включати декілька блоків запитань, пов’язаних не лише з рівнем періодичності використання тих чи інших засобів, а й оцінкою об’єкта дослідження.\nРізновидом вибіркового опитування є тестування, яке проводиться з метою виявлення суттєвих ознак об’єкта, засобів його функціонування, використовується в лабораторних експериментах, коли масове опитування через анкетування неможливе. Тестування інколи проводять двічі - на початковому етапі дослідження, де воно виконує верифікаційну функцію. Тести складають так, щоб однозначно виявити ті чи інші властивості опитуваних\nКореляційний аналіз - це процедура для вивчення співвідношення між незалежними змінними. Зв’язок між цими величинами виявляється у взаємній погодженості спостережуваних змін. Обчислюється коефіцієнт кореляції. Чим вищим є коефіцієнт кореляції між двома змінними, тим точніше можна прогнозувати значення однієї з них за значенням інших.\nФакторний аналіз дає можливість встановити багатомірні зв’язки змінних величин за кількома ознаками. На основі парних кореляцій, отриманих у результаті кореляційного аналізу, одержують набір нових, укрупнених ознак - факторів. У результаті послідовної процедури отримують фактори другого, третього та інших рівнів. Факторний аналіз дає змогу подати отримані результати в узагальненому вигляді.\nМетод імплікаційних шкал - це наочна форма виміру та оцінки отриманих даних, які градуюються за кількістю або інтенсивністю ознак. Шкали класифікуються за типами або рівнем


МНК: АНОНС: У Києві пройде акція 'Копняк Регіоналам!'\nАНОНС: У Києві пройде акція 'Копняк Регіоналам!'\n2 вересня, о 13 годині, в м. Києві навпроти червоного корпусу університету ім. Т. Г. Шевченка відбудеться акція «Викинемо Партію регіонів з політики копняками!». Під час заходу активісти Молодіжного Націоналістичного Конгресу та Громадської ініціативи «Оновлення країни» будуть інструктувати киян, як правильно дати копняка представникам Партії регіонів для того, щоб вигнати їх з політики.\nВ акції візьмуть участь представники громадських організацій, молодь та пересічні кияни. Під час заходу кожен бажаючий зможе продемонструвати свої навики, тренуючись на двох спеціально відібраних символічних «представниках» Партії регіонів.\nЗахід відбудеться в рамках всеукраїнської акції «Дай копняка регіоналам!».\nНагадаємо, символічний початок акції поклав координатор ГІ «Оновлення країни» Андрій Левус, який копняком вигнав керівника фракції Партії регіонів в Тернопільській облраді Павла Федика з Народного віча в Зборові в серпні цього року.


Главная » Статьи » Вхідні двері\nУстановка металевих вхідних дверей і поліетиленових вхідних дверей\nВхідні двері підвалу можуть служити різним цілям. Якщо ви плануєте зберігати в підвалі великі предмети, наприклад, меблі, зазвичай вхідні двері в підвалі є найкращим варіантом для входу. Це може бути єдиний варіант. Через їх великого розміру, вони ідеально підходять для доступу з цими великими предметами.\nКоли ви встановлюєте двері підвалу, у вас є кілька варіантів. Більшість старих вихідних дверей https://sezonplus.com.ua/uk виготовлені зі сталі, яка, очевидно, призначена для роботи у важких умовах, але зазвичай піддається корозії і іржі з плином часу. Другий варіант — це поліетиленові двері, які довговічні, легкі і стійкі до іржі і корозії. З цієї причини поліетиленові двері зазвичай рекомендуються для установки.\nЧерез зношеність старі металеві двері важко видалити. Як правило, вам доведеться використовувати холодну зубило або пилу зі зворотно-поступальним рухом, щоб розрізати кріплення, які кріплять дверну раму до бетону. Коли це буде зроблено, зітріть всю стару замазку і очистіть поверхню, готуючись до установки нових дверей.\nТепер, коли у вас є чиста поверхню, огляньте її на наявність дефектів, тріщин і т. Д. Якщо виникнуть будь-які серйозні проблеми, ви повинні виправити їх перед установкою нових дверей. В іншому випадку виміряйте і вирівняйте, де ви хочете просвердлити отвори для анкерних болтів. Для цього застосування вам слід використовувати свердло для кам’яної кладки з твердосплавним покриттям. Навіть якщо можна використовувати дриль, придбайте ударну дриль для підвищення ефективності.\nКоли отвори просвердлені, вставте анкерні болти. Заткніть навколо поверхні, де буде нова дверна рама, щоб створити друк. Ущільнення є важливою частиною для регулювання температури і вологості вашого підвалу.\nПокладіть дверну раму вниз і закріпіть її, закріпивши гвинти з вушками через раму в анкерних болтах. Прикріпити двері так само просто, як поєднати петлі двері з петлями на рамі, які кріпляться за допомогою гвинтів і вбити болт, щоб зафіксувати петлю на місці. Як правило, є 2 або 3 петлі на двері, так як є 2 двері в наборі вхідних дверей підвалу.\nЗабивання петель на місце — це останній крок установки двері, але ви можете прикріпити механізм блокування до ваших дверей. Пофарбуйте ваші двері і її раму, щоб запобігти іржу і корозію.\nПоліетиленові вхідні двері\nПоліетиленові двері є кроком в порівнянні з металевими дверима, оскільки вони довговічні і легкі, плюс вони не іржавіють і не піддаються корозії. Крім того, установка цих дверей точно така ж, за винятком кріплення дверей до дверних коробів.\nУстановка дверей варіюється в залежності від виробника. Зазвичай це не складніше, ніж прикріплювати петлі різних типів.\nТепер, коли ви розумієте два найбільш поширених типу вихідних дверей і то, як їх встановлювати, ви вже на шляху до вашої нової вихідних дверей.


Олійний ринок Індії: погода та урядові заходи вносять свої корективи\n13:41 | 29 лют. 2020 р.\nПоточний сезон в Індії обіцяв бути дуже успішним, проте погодні умови та політичні відносини з ключовими торговими партнерами мали значний вплив на виробничий потенціал країни, а також на торгівлю основними продуктами переробки олійних.\nНа що очікують аграрії в сезоні рабі, як розвивається торгівля Індії з ключовими імпортерами пальмової олії за умови непростої політичної ситуації та як це вплинуло на постачання інших олій, читайте в нашій статті.\nМіжсезоння в Індії: під впливом щорічних мусонів\nІндія вже встигла пережити різні погодні зміни, на тлі яких світові експерти активно проводили коригування своїх прогнозів виробництва олійних культур у сезоні-2019/20. Так, відзначимо, що експерти USDA у своєму річному звіті прогнозували, що загальне виробництво олійних культур у країні може збільшитися до 38,1 млн тонн (+8% на рік) за умови встановлення сприятливих погодних умов. Однак традиційні сезонні мусони внесли свої корективи в плани аграріїв. Зокрема, у липні-жовтні 2019 р. мусонні дощі стали найсильнішими за останні 25 років, через що рівень запасів водних ресурсів, за даними Департаменту сільського господарства Індії, лише за місяць (із серпня до вересня) значно зріс. У вересні 2019 р. рівень водних ресурсів у країні на 50% перевищував показник роком раніше, а в жовтні – на 76%.\nЦе сприяло уповільненню збиральних робіт культур (зокрема сої) врожаю хариф та погіршенню їхньої врожайності, а відповідно валового збору, і як наслідок перешкоджало активній сівбі ріпаку під урожай рабі.\nТак, експерти USDA скоротили прогноз виробництва соєвих бобів в Індії в 2019/20 МР із попередніх 12 млн тонн до 10,5 млн тонн (з початком мусонів) і, згідно з останнім лютневим звітом, знизили оцінку виробництва до 9 млн тонн, що поступається результату сезону-2018/19 (10,9 млн тонн). У свою чергу, експерти Oil World провели більш значні знижувальні коригування врожаю соєвих бобів в Індії – до 8,5 млн тонн, що на 2 млн тонн нижче за результат минулого МР.\nАналогічна, але більш оптимістична ситуація спостерігалася і в сегменті ріпаку з огляду на те, що його сівба за сівозміною розпочинається після збирання соєвих бобів. Тим не менш, темпи сівби олійної протягом усієї кампанії поступалися темпам як минулого року, так і середньорічним за 5 років. Урожай ріпаку, за попередніми оцінками, очікувався на рівні 7,8 млн тонн, і, за лютневою оцінкою USDA, прогнозується на рівні 7,7 млн тонн, що дещо нижче за показник минулого сезону (8 млн тонн). У той самий час, незважаючи на те, що аналітики Oil World прогнозують валовий збір олійної також на рівні 8 млн тонн, даний прогноз вище за результат сезону-2018/19 (7,63 млн тонн), оскільки в цілому експерти очікують на добру врожайність. Збиральна кампанія насіння ріпаку має стартувати в березні п.р.\nПерспективи та прогнози переробки олійних культур в Індії\nСлідом за зниженням прогнозів урожаю сої експерти також знизили прогноз її переробки в 2019/20 МР до 8 млн тонн у порівнянні з 9,6 млн тонн сезоном раніше. При цьому вироблення як соєвої олії, так і шроту може знизитися на 17% на рік – до 1,4 і 6,4 млн тонн відповідно.\nОбсяг переробки насіння ріпаку в Індії поточного сезону збережеться на рівні минулого МР – 6,8 млн тонн. Завдяки цьому обсяги виробництва олії та шроту також відповідатимуть рівню сезону-2018/19 і складуть, за очікуваннями експертів, 2,5 і 4 млн тонн відповідно.\nОднак дещо інші прогнози можна побачити в Oil World. За прогнозами експертів, обсяги переробки насіння ріпаку в країні можуть збільшитися до 7,5 млн тонн порівняно з 7,1 млн тонн сезоном раніше. Слідом за цим виробництво ріпакової олії може підвищитися на 5% на рік – до 2,68 млн тонн. Дана тенденція може бути обумовлена нарощуванням внутрішнього споживання олії в Індії до 2,72 млн тонн поточного сезону. Це, в свою чергу, потребуватиме невисокого імпорту продукту – лише 70 тис. тонн, що дещо вище за показник попереднього сезону (62 тис. тонн), проте значно нижче за обсяги імпорту олії в 2017/18 МР (279 тис. тонн). Обсяги споживання ріпакового шроту в Індії в 2019/20 МР можуть також підвищитися – до 3,7 млн тонн проти 3,5 млн тонн у сезоні-2018/19.\nЯкщо розглядати переробку сої, то, згідно з лютневим звітом експертів Oil World, обсяги переробки соєвих бобів значно знизяться в 2019/20 МР – до 7 млн тонн проти 8,6 млн тонн попереднього сезону. Експерти також прогнозують річне зниження виробництва і олії, і шроту на 18% - до 1,3 і 5,7 млн тонн відповідно.\nПри цьому, на відміну від продуктів переробки ріпаку, які країна практично не імпортує, оскільки здатна забезпечити внутрішнє споживання і переробку «своїми силами», для забезпечення споживання соєвої олії Індія в 2019/20 МР може збільшити її імпорт із 3 до 3,4 млн тонн.\nНепростий початок торгового сезону для Індії на ринку пальмової олії\nІндія, будучи одним із найбільших імпортерів рослинних олій, останні 5 років підвищувала їхню закупівлю. При цьому в 2019 р. фіксувалося різке зростання обсягів імпорту рафінованої пальмової олії.\nЦе було обумовлено тим, що в січні 2019 р. Індія поряд зі зниженням імпортного мита на сиру пальмову олію з 44% до 40% і на рафіновану пальмову олію – з 54% до 50% ввела пільгове мито на імпорт рафінованої пальмової олії з Малайзії (45%). Завдяки цьому закупівлі малайзійської олії різко зросли – з 0,3 млн тонн у 2018 р. до 2,3 млн тонн у 2019 р.\nУ той самий час уже в листопаді 2019 р. Індія стала знижувати попит на малайзійську пальмову олію, на тлі чого в зазначений місяць обсяги поставок рослинних олій досягли мінімального значення за 17 місяців згідно з даними експертів SEA (Solvent Extraction Association of India), причиною чого, перш за все, став геополітичний конфлікт між Індією та Малайзією.\nЗокрема, конфлікт було викликано критикою прем'єр-міністра Малайзії на адресу політики Індії щодо штатів Кашмір і Джамма, після того як 31 жовтня 2019 р. Індія прийняла рішення про скасування автономного статусу штатів.\nШтати Кашмір і Джамма є предметом суперечки між Індією та Пакистаном уже протягом понад 70 років. Країни не можуть досягти згоди щодо приналежності штатів тій чи іншій країні. Після скасування статусу про автономію дані землі стали союзними територіями, що означає їхню передачу під пряме підпорядкування центральному уряду Індії та втрату особливого статусу.\nДалі, в грудні 2019 р. можна побачити, що обсяги закупівель олії дещо підвищилися, але переважно завдяки більш високому попиту на рафіновану пальмову олію на тлі значного подорожчання сирої пальмової олії. Нагадаємо, що в грудні минулого року котирування сирої пальмової олії активно зростали і до кінця місяця перевищили 3-річний максимум.\nУ січні п.р. Індія, як і планувалося, знизила імпортне мито на рафіновану пальмову олію – з 50% до 45% і на сиру – з 40% до 37,5% за умови торгівлі між країнами-членами ASEAN (Асоціація держав Південно-Східної Азії).\nВ цей самий час влада Індії неофіційно рекомендувала своїм імпортерам відмовитися від закупівель малайзійської пальмової олії. Більш того, 8 січня влада країни і зовсім ввела заборону на імпорт рафінованої олії, а враховуючи, що вона постачається виключно з Малайзії, даний факт став, на думку операторів ринку, способом тиску Індії на експортера. Крім того, це означає, що будь-які закупівлі рафінованої олії можуть проводитися лише держпідприємствами, а інші компанії повинні будуть отримати ліцензію на імпорт даної олії.\nПри цьому вже в лютому п.р. Індія видала дозволи (ліцензії) на імпорт близько 1,2 млн тонн рафінованого пальмового олеїну з Непалу та Індонезії.\nЩо буде далі з постачанням?\nРозглядаючи обсяги рослинних олій, які постачалися до країни з листопада 2019 р. до січня п.р., відзначимо, що різкої зміни в загальному рівні імпорту немає, тоді як різницю видно в обсягах закупівель тих чи інших олій. Зокрема, в січні значно збільшилися поставки соняшникової та соєвої олій.\nПри цьому щодо пальмової олії Індія просто переорієнтується на закупівлю з Індонезії. Так, аналітики Oil World прогнозують, що в січні-вересні п.р. закупівлі індонезійської олії можуть зрости до 5,8 млн тонн (+2,56 млн тонн на рік), тоді як малайзійської – скоротитися до лише 1,2 млн тонн (-2,7 млн тонн на рік).\nЗазначимо, що, за останніми повідомленнями, прем'єр-міністр Малайзії подав у відставку, але виконуватиме свої обов'язки до обрання нового прем'єра. Подібний крок влади Малайзії, на думку операторів ринку, є якщо не «політичною капітуляцією», то, щонайменше, націлений на відновлення торгових відносин з Індією, оскільки всі вищевказані кроки індійського уряду привели до значного скорочення імпорту пальмової олії з Малайзії.\nВ цілому, зниження попиту на пальмову олію може, за прогнозами Oil World, привести до скорочення поставок даного продукту до Індії в другій половині поточного МР (січень-вересень) до 7,4-7,5 млн тонн.\nНезважаючи на це, за підсумками поточного сезону імпорт даної продукції до Індії збільшиться до 15,9 млн тонн у порівнянні з 15,59 млн тонн попереднього сезону, що обумовлено активним внутрішнім споживанням олій та їхніми невисокими запасами.\nПідбиваючи підсумки, можна сказати, що Індія не збирається скорочувати обсяги імпортованої рослинної олії, враховуючи існуючий рівень власного виробництва та високе внутрішнє споживання. Однак країна може і надалі змінювати структуру постачання олії як щодо типу олії, так і походження з метою забезпечити її необхідний обсяг без шкоди для себе.\nУкраїна: погодні умови та стан рослин озимих зернових культур у жовтні 2020 року – НААН