Карл Лагерфельд біографія\nДень народження 10 вересня 1938\n10 вересня 1938 в місті Гамбурзі, в сім'ї Отто Лагерфельдта народився хлопчик, який отримав ім'я Карл. Сім'я була дуже заможна завдяки діловій хватці і заповзятливості батька Карла, який свого часу заробив великий стан поставками в Європу консервованого молока. Сам Отто був скандинавів, але одружився на німкені, чистокровної аристократці.\nСаме мати дала первинне утворення Карлу і наполягла на тому, щоб з десяти років він по 3:00 в день вивчав французьку, англійську та італійську мови. Таким чином Карл опанував основними мовами Європи досконало і в досить юному віці перечитав практично всю бібліотеку в будинку. Крім того, фрау Лагерфельдт прагнула прищепити синові класичні манери і витончений смак. Можна сказати, що саме мати великою мірою визначила і вибір професії Карла. Хлопчик чудово малював і, можливо, тому з захопленням розглядав костюми на малюнках і картинах. Він навіть знайшов за потрібне детально вивчити історію костюма і трактування стилів одягу різних періодів.\nУ чотирнадцять років Карл вирішив, що подальше зростання його таланту може забезпечити лише більш вільна атмосфера, ніж та, яка панувала в домі батька. Батьки погодилися з Карлом, і він відправився в Париж - місто розкріпаченої моди і вишуканого парфуму. Тут Карл вступив в школу мистецтв, в якій опинився чи не за однією партою з майбутнім відомим французьким кутюр'є Івом Сен-Лораном. У вільний від навчання час Карл відвідував художні студії, де знайомився з найбільшими художниками того часу.\nОдного разу Карлу Лагерфельдту прийшло в голову створити, нарешті, «що-небудь своє». Вийшло творіння він виставив на дизайнерський конкурс вовняного одягу, в журі якого були П'єр Бальман, Крістіан Діор і Юбер Живанши. Разом з Карлом у конкурсі брав участь Ів Сен-Лоран, і маститими членами журі їм обом було присуджено перше місце. Можливо, це стало спусковим моментом тривалої ненависті один одному двох великих модельєрів. Невдоволення Ів Сен-Лорана посилив і той факт, що Крістіан Діор зазначив саме Лагерфельдта, і його ж П'єр Бальман запросив пізніше працювати в свій будинок моди. Карлу Лагерфельдту тоді було шістнадцять з половиною років.\nТри роки Карл пропрацював у Бальман, де удосконалював свою майстерність, розробляючи ескізи одягу, і паралельно вивчав роботу всіх, навіть самих маленьких гвинтиків, що забезпечують дію гігантського механізму моди. У 1958 році Карла Лагерфельдта запросив Жан Пату на роботу в свій будинок моди. Протягом п'яти років молодий модельєр працював у Пату і створював в рік не менше двох колекцій «haute couture».\nУ двадцять п'ять років доля звела Карла Лагерфельдта з двома жінками, кардинально змінили його кар'єру і життя. Це були сестри Фенду, власниці будинку моди. Вони попросили Карла створити для них колекцію одягу. Саме Лагерфельдт допоміг сестрам Фенду піднятися на новий, більш високий рівень, явивши світу лінії суконь, поясів, сумок, валіз і інших аксесуарів. Нова колекція моментально перетворила такі стильні особистості, як Катрін Деньов, Айра Фюрстенберг і Грейс Джонс, в шанувальниць бренду «Фенду». Сестри Фенду буквально обожнювали Карла і вважали, що з ним дуже легко працювати. Мало того - вони стали модельєрові дуже близькими друзями.\nТоді ж, в 1963 році Карл Лагерфельдт зробив дуже ризикований трюк, і за весь час історії моди його не зміг повторити жоден кутюр'є - Карл почав працювати в чотирьох будинках моди одночасно. При цьому жоден з його роботодавців (а це були дуже відомі фірми - Charles Laurdan, Krizia, Chloe, Fendi) не міг поскаржитися: адже Карл для кожного будинку моди створював абсолютно різні колекції. Найдивовижніше, що талант Лагерфельдта дозволяв йому, не спотворюючи основного стилю модельних ліній, як би підробляти почерки будинків моди, додаючи при цьому свої знахідки і родзинки.\nНаступний виток кар'єри Карла Лагерфельдта був пов'язаний з будинком Коко Шанель. З 1971 року крісло легендарної Габріель пустувало, а кілька дизайнерів, які намагалися зайняти його, були безсумнівно талановиті і індивідуальні, але ні в якому разі не були ідейними спадкоємцями мадам Коко. Лише Карл Лагерфельдт зумів створити нові і незвичайні моделі одягу, враховуючи всі традиції найвідомішого будинку моди і зберігши дух, унікальність і неповторність стилю Шанель. Хоча треба зазначити, що критики дорікали модельєра в неповазі до класичних канонів Шанель після випуску нової колекції одягу, оголивши жіночі коліна. Однак захоплена публіка із задоволенням проковтнула коктейль, змішаний з класики великої Шанель і сучасності Карла.


Розкішні палаци Льовочкіна: де живе соратник Януковича, який йде в депутати - 24 Канал\nРозкішні палаци Льовочкіна: де живе соратник Януковича, який йде в депутати\n17:29, 19 липня 1113 Читать новость на русском\nДе живе Сергій Льовочкін? / Колаж 24 каналу\n21 липня в Україні відбудуться позачергові парламентські вибори. 24 канал продовжує серію публікацій про маєтки українських політиків, які претендують на депутатське крісло у Верховній Раді 9 скликання. У цьому матеріалі читайте про нерухомість колишнього регіонала, а тепер №5 у списку партії Медведчука "Опозиційна платформа – За життя" Сергія Льовочкіна.\nУ 2007 році Сергій Льовочкін потрапив до парламенту за списками "Партії регіонів". У 2010-2014 році він обіймав посаду глави Адміністрації Віктора Януковича.\nЦікаво! Якою нерухомістю лідер "Опозиційного блоку – За життя" Вадим Рабінович\nУ позачергових парламентських виборах у 2019 році екс-регіонал бере участь під номером п'ять у списку партії "Опозиційна платформа – За життя".\nХто увійшов у першу п'ятірку списку партії "Опозиційна платформа – За життя" / Інфографіка 24 каналу\nЩо цікаво, за час своєї депутатської діяльності він прославився численними прогулами засідань, а також фігурує у шести антикорупційних розслідуваннях.\nЯкою нерухомість володіє Сергій Льовочкін\n• Маєтки в Україні\nЗгідно з декларацією 2018 року, у Києві поплічник Віктора Януковича є власником квартири на 178 квадратних метрів. Окрім цього, орендує офіс на 682,56 квадратних метрів.\nБільше нерухомості в політика є біля столиці України, а саме у відомому елітному селищі Козині.\nЩо відомо про селище Козин?Це одне з найвідоміших та найелітніших місць для життя в Україні. Тут володіє нерухомістю чимало високопосадовців. Зокрема, у списку власників земель можна знайти імена українських політиків. До прикладу, Петра Порошенка, Юлії Тимошенко, Олега Ляшка, Олександра Вілкула та інших.\nПраво на безоплатне користування земельними ділянками у Козині загальною площею 4200 квадратних метрів мають дочка Льовочкіна Олена, а також син Володимир та сестра Юлія Льовочкіна, яка йде на вибори у списку "Опоплатформи" під 22-м номером. Таке ж право вони мають й на житловий будинок на 862 квадратних метри.\nУ 2014 році журналістові програми "Схеми" Михайлові Ткачу вдалось зробити фото розкішного маєтку Сергія Льовочкіна в котеджному комплексі "Золоті ворота" у Козині. Будівля розташована на величезній території біля річки. Однак політик заховав її за величезним парканом.\nРозкішний будинок Сергія Льовочкіна під Києвом / Фото: Михайло Ткач\nБудинок Льовочкіна у Козині огороджений високим парканом / Фото: Михайло Ткач\nБудівництво ще одного маєтку на так званому "острові" в Козині зафіксував на відео нардеп Ігор Луценко у 2016 році. Територія Льовочкіна сполучається мостом з берегом, де розміщений дім сестри Юлії.\nЯк "виріс" будинок Льовочкіна за два роки\nБудівлю, яка нагадує величезний палац, почали зводити у 2014 році.\nДивіться відео про розкішний маєток Сергія Льовочкіна у Козині:\nТоді Луценко написав, що за два роки будівництва вже були зроблені стіни та дах, залишилось лише оздобити та озеленити ділянку.\n• Маєтки за кордоном\nПолітик може похвалитись нерухомістю не лише в Україні, але й за кордоном. У Греції він має право на безоплатне користування апартаментами на 332,65 квадратних метрів.\nУ Франції сестрі Льовочкіна Юлії належить просторий житловий будинок площею 1055,95 квадратних метрів та земельна ділянка на 9387 квадратних метрів.\nСестра Сергія Льовочкіна – Юлія йде під 22-м номером у списку партії "Опозиційна платформа – За життя"\nУ 2015 році фото з вілли Льовочкіна у Франції опублікувала його донька Олена в Instagram. На світлинах політик у спортивних штанах на розкішному дивані на відкритому повітрі зависає в телефонах разом з іншими членами своєї сім'ї.\nСергій Льовочкін з сім'єю на відпочинку у Франції\nБільше фото та інформацію про французький маєток виданню "Українська правда" розповів депутат Сергій Лещенко. Вілла розташована в місті в Сен-Жан-Кап-Ферра на невеликому півострові Лазурного узбережжя Франції. Льовочкін володіє тут одразу п'ятьма ділянками, які об'єднані однією територією.\nВілла Льовочкіна у Франції / Фото: Сергій Лещенко для "УП"\nНерухомість оформлена на данську компанію Glorietta Investments I APS. Зі звіту компанії відомо, що вартість вілли становить 40 мільйонів євро.\nДивіться фото розкішного будинку Сергія Льовочкіна у Франції:\nДивіться відео про будинок Сергія Льовочкіна у Франції:\nЧитайте більше у матеріалі: Маєтки майбутніх нардепів: все, що відомо про нерухомість кандидатів у Верховну Раду\nТеги: Новини України Новини політики Парламентські вибори 2019 Опозиційна платформа – За життя Новини нерухомості Новини нерухомості світу Новини нерухомості України Елітна нерухомість Сергій Льовочкін е-декларування Нерухомість кандидатів у Верховну Раду\nІрина Полицька 9968\nОльга Черненко 1408\nПартія таке не підтримує, – депутат від "Слуги народу" вибачився за образи своїх колег щодо ЗМІ фото


Вікторія Гончаренко: учасниця Наречена для тата | Наречена для тата\nВікторії Гончаренко 31 рік. Вона живе в Сумах і працює майстром з нарощування й ламінування вій в одному із салонів міста. Дівчина веде здоровий спосіб життя, займається спортом і є хрещеною мамою для сімох дітей.\nПерші стосунки почалися в дівчини, коли їй було 16 років. Однак через п’ять років пара розлучилася, бо обранець Вікторії протягом довгого часу їй зраджував. Це стало справжнім ударом для дівчини: вона довго не вірила в кохання. Однак незабаром Вікторія почала будувати нові стосунки. Але й цього разу її обранець не виправдав сподівань ‒ він пристрастився до азартних ігор і почав виносити з дому в ломбард речі. Останні стосунки для Вікторії також обернулися трагедією.\nНині дівчина практично втратила віру в кохання та розучилася довіряти чоловікам. Однак в її серці все ще живе надія на те, що вона зустріне доброго, чесного й турботливого чоловіка, який зможе покохати спочатку її душу, а потім ‒ тіло.\nНа проєкті «Наречена для тата» Вікторія спробує побудувати стосунки із 42-річним Григорієм Липовецьким.


Які умови праці диктують сучасні виробництва на Житомирщині » Замкова гора\nЯкі умови праці диктують сучасні виробництва на Житомирщині\nЦе питання вивчали обласний центр зайнятості та регіональні ЗМІ під час прес-туру на ПрАТ «Біомедскло». Це підприємство є одним з найбільших в Україні виробників склопосуду з медичного і тарного скла.\nКолектив, який нараховує нині 188 працівників, забезпечує виготовлення близько 300 видів продукції. Обсяги виробництва сягають 2700 тонн склотари в місяць, а понад 40 відсотків продукції йде на експорт. Середня заробітна плата на підприємстві – близько 12000, не враховуючи керівний склад.\nГоловна ціль заходу, організованого службою зайнятості, – через засоби масової інформації розповісти жителям краю про унікальне й знане в країні підприємство, яке є стабільним й соціально відповідальним роботодавцем, котре забезпечує працівників гідною зарплатою, дбає про умови праці та має потребу в кадрах.\nНа початку зустрічі директор обласного центру зайнятості Галина Корінна ознайомила журналістів та керівництво підприємства з ситуацією на ринку праці області та цьогорічними результатами працевлаштування безробітних. Вона наголосила на суттєвому дисбалансі попиту і пропозиції на ринку праці, коли дві третини всіх вакансій потребують фахівців робітничих професій, а з-поміж безробітних значна кількість людей з вищою освітою.\n«Цього року нам вдалося повернути до роботи понад 19 тисяч наших клієнтів, з яких майже дві третини отримали пропозицію працевлаштування в перші дні звернення, ще до отримання статусу безробітного. Це підтвердження того, що ми перейшли від виплатної біржі, як інколи в народі говорять, до сервісної служби, яка передусім пропонує людям роботу» - зазначила Г.Корінна.\nГолова правління підприємства Людвіг Жарков та начальник відділу кадрів Галина Фесюк розповіли про особливості виробництва та добору кадрів на «Біомедскло». Вони звернули увагу, що з 2007 року, після реконструкції підприємства, майже кожне робоче місце автоматизоване. Обладнання імпортоване, тож аби приступити до роботи на ньому потрібні певні знання й спеціальне навчання. Вимоги до персоналу досить високі.\n«Сучасні виробництва диктують умови праці і складність робіт, які виконують працівники. Базові навики – знання комп’ютерних технологій та іноземної мови стають основними вимогами в кожній професії. Це має стати сигналом для батьків і дітей, які обирають майбутню професію. Рівень зарплати не має бути критерієм у виборі професії. Потрібно обирати, що близько до душі, тоді й можна досягти успіху» - констатувала Г.Фесюк.\nЗа її словами, на підприємстві є приклади, коли слюсарі заробляють по 15 тис. грн., а люди з вищою освітою мають 7 тис. грн. зарплати, працюючи на робочих місцях. Чимало в колективі колишніх бухгалтерів і навіть юристів, які працюють операторами склоформувальних машин чи контролерами виробництва. Керівництво заводу велику увагу приділяє просвітницькій роботі серед шкільної молоді. Щороку, впродовж місяця напередодні дня скловиробника, тут проводяться екскурсії виробництвом. Торік близько 650 дітей побували в гостях на унікальному підприємстві.\nПроблемою «Біомедскла» є відсутність навчальних закладів, які б готували фахівців для склоробного виробництва. До того ж працювати за комп’ютеризованим робочим місцем з іншомовним програмуванням часто не під силу випускникам профтехзакладів без спеціальних знань та додаткового навчання на підприємстві.\nЦьогоріч підприємство за сприяння служби зайнятості укомплектувало 21 вакансію, наразі актуальними є ще 12. Потрібні інженери з механізації та автоматизації виробничих процесів, електрогазозварник, контролери скляного виробництва, оператори пакувальних автоматів та склоформувальних машин, хімік-аналітик, а також спеціаліст, який займатиметься розробленням нових стандартів якості.\n» Середня зарплата на Житомирщині - 1816 грн


Август 2018 — Благодійний Фонд Рудика Сергія Ярославовича\nчудова екскурсія Оставить комментраий\nОпубликовано 29.08.2018 в Без рубрики\n29 серпня 2018року, 26 ветеранів війни та праці, Черкаського району, здійснили екскурсію до Києва за сприяння народного депутата України Сергія Рудика.\nВсі учасники екскурсії отримали задоволення та щиро подякували Сергію Рудика за постійну підтримку та допомогу.\nСВЯТО ПОДЯКИ Оставить комментраий\nОпубликовано 19.08.2018 в Без рубрики\n19 серпня 2018 року православні християни святкували Преображення Господнє,\nВ місті Камянка, що на Черкащині, подвійне свято — для жителів та гостей міста\nпровели Свято Подяки.\nДо проведення дійства долучився народний депутат України Рудик Сергій.\nЗ Благодійного Фонду Рудика С.Я. перераховано посильну матеріальну допомогу.\nБУДУЄМО ХРАМ Оставить комментраий\nОпубликовано 10.08.2018 в Без рубрики\n10 серпня 2018 року Народний депутат України Сергій Рудик надав чергову допомогу\nна будівництво Храму Преподобної мучениці Євгенії.\nХрам будується у Смілянському районі Черкаської області.


З якого віку можна виявити схильність до цукрового діабету та запобігти йому – вчені - Новини здоров'я - Здоровʼя 24\n19 вересня 2019 , 10:47 - Читать новость на русском\nОзнаки діабету можна виявити у ранньому дитинстві / vidomosti-ua.com\nВ крові є індикатори цукрового діабету другого типу. Відкриття британських вчених допоможе визначити пацієнтів групи ризику за десятиліття до прояву симптомів.\nВ ході дослідження було проаналізовано дані 4000 учасників, дослідники оцінювали генетичні й метаболічні здібності та виявили, що ознаки цукрового діабету другого типу спостерігаються вже у віці восьми років.\nВчені зосереджувались на вивчені генетичних факторів ризику цукрового діабету, а потім зіставили дані з показниками метаболізму (аналізували кров) на початку життя.\nСукупно вчені вивчили 162 генетичних варіантів, а також понад 200 метаболічних факторів і учасників протягом життя: у віці 8, 16, 18 і 25 років.\nНайбільш ранній маркер ризику діабету – рівень "хорошого" холестерину – ліпопротеїдів високої щільності.\nУ тих людей, що мають схильність до цукрового діабету, "хороший" холестерин знижений вже у вісім років.\nДослідження допоможе забезпечити якісну профілактику захворювання\nЯк наслідок, до 18 років у добровольців з такими змінами були виявлені вищі рівні "поганого" холестерину – ліпопротеїдів низької щільності, а також ряд інших аномальних метаболічних показників.\n"Якщо ми хочемо побороти діабет, ми повинні розуміти природу його виникнення в організмі", – зазначає автор дослідження Джошуа Белл.\nАдже якщо знати перші ознаки діабету, можна забезпечити якісну профілактику та запобігати хворобі та її тяжким наслідкам.\nЗдоров'я Новини Здоров'я Медицина Лікування Діабет


Звичайні ціни. Перепрофілювання діяльності: продаємо товар зі знижкою. Податки & бухоблік, № 42, Травень, 2007 | Factor\nЗвичайні ціни. Перепрофілювання діяльності: продаємо товар зі знижкою\nПерепрофілювання діяльності: продаємо товар зі знижкою\nУ зв’язку з перепрофілюванням торговельної діяльності магазин здійснив продаж товару зі знижкою, при цьому деякі товари продано за ціною нижче ціни придбання. Як слід оформити такий продаж? Які документи для цього необхідні?\nПродаж товару зі знижкою для підприємств не рідкість. Рішення про це може бути прийнято з багатьох причин, однією з яких є перепрофілювання торговельної діяльності. Такий продаж можна розглядати як акцію.\nОскільки право встановлювати ціну реалізації товарів належить суб’єкту господарювання, він може прийняти рішення про продаж товарів зі знижкою, можливо навіть, що продаж здійснюватиметься за\nціною нижче собівартості. Звичайно ж, це не стосується товарів, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.\nне може бути визнано негосподарською діяльністю. Звернемося до п. 1.32 Закону про податок на прибуток, там зазначено, що господарська діяльність — це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу, якщо безпосередня участь такої особи в організації діяльності є регулярною, постійною та істотною. Оскільки продаж товару нижче ціни придбання спрямовано на отримання доходу, його не може бути визнано негосподарською діяльністю.\nПроте податківці наполягають на тому, що\nразові операції, які є нехарактерними для основного виду діяльності, відбувалися протягом нетривалого строку та виявилися збитковими, не є господарською діяльністю. Разом з тим такий підхід не є універсальним і вимагає додаткового документування всіх обставин укладених угод щодо здійснення фінансово-господарської діяльності (див. додаток до листа ДПАУ від 02.04.2007 р. № 644/7/23-5017 «Податки та бухгалтерський облік», 2007, № 36-37).\nНа нашу думку, такий підхід тут незастосовний, адже торгівля є основним видом діяльності підприємства.\nЗ цього питання вже були судові прецеденти, і суд виносив рішення на користь платника податків. Так, у\nпостанові ВГСУ від 13.04.2005 р. у справі № 11/135 «Податки та бухгалтерський облік», 2005, № 84 зазначено, що дешевий продаж не може вважатися негосподарською діяльністю.\nРішення про застосування знижок має бути оформлено розпорядчим документом (наказом), в якому буде відображено найменування видів товарів, на які поширюються знижки; причина надання знижки, її розмір.\nНеобхідно звернути увагу, що ключовим моментом в оподаткуванні цієї операції є питання\nпп. 7.4.1, 7.4.3 Закону про податок на прибуток дохід, отриманий платником податків від продажу товарів (робіт, послуг) пов’язаним особам, особам, які не є платниками податку на прибуток, чи особам, які сплачують податок за меншими, ніж платник, ставками, визначається виходячи з договірних цін, але не нижче звичайних цін на такі товари.\nЗакону про ПДВ база оподаткування операцій з поставки товарів визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче звичайних. Якщо звичайна ціна на товари (послуги) перевищує договірну ціну на такі товари (послуги) більше ніж на 20 %, база оподаткування визначається за звичайними цінами.\nОтже, щоб валовий дохід та базу обкладення ПДВ не було завищено, необхідно довести, що ціни на розпродажі товару у зв’язку з перепрофілюванням діяльності є звичайними.\nПорядок визначення звичайної ціни наведено в\nпп. 1.20.1 — 1.20.2 Закону про податок на прибуток, так звичайною є ціна, визначена сторонами договору. При визначенні звичайної ціни ураховуються звичайні при укладенні угод між непов’язаними особами надбавки або знижки в ціні. Отже, головне в цьому випадку, щоб знижки були звичайними, тобто надавалися невибірково.\nп.п. 1.20.3 Закону про податок на прибуток зазначається, що ціна на товар, яку заявлено в публічному оголошенні* на його продаж, і буде звичайною. Тому в торговельному залі магазину необхідно розмістити оголошення про продаж товару за зниженою ціною.\n* Під публічним оголошенням розуміється оголошення, призначене невизначеному колу осіб (проведено аналогію з визначенням публічного договору у ст. 633 ЦКУ).\nІ ще один момент. Перед тим як здійснювати продаж товару за ціною нижче собівартості, підприємство може провести\nуцінку товару в бухгалтерському обліку. У цьому випадку обґрунтувати звичайність цін буде значно легше.\nзвичайність цін доведено, то до валових доходів, отриманих від пов’язаних осіб, неплатників чи нестандартних платників податку на прибуток, і до податкових зобов’язань з ПДВ включаться суми виходячи з продажної вартості товару.\nп. 12.2 і п. 19 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПАУ від 30.05.97 р. № 165, щодо виписування податкової накладної на суму перевищення звичайної ціни над фактичною, то тут вона незастосовна.


Маринований цибулю до шашлику - у чому замочити ріпчасту цибульку, спосіб приготування цибульного інгредієнта для кавказької страви\nМаринований цибулю до шашлику - у чому замочити ріпчасту цибульку, спосіб приготування цибульного інгредієнта для кавказької страви\nВ розділі Рецепти і способи готування - Запитав dsbyswsrutoms - 5 роки тому\nУлюблене багатьма м'ясне блюдо легко зробити ще смачніше. Цибулька, поданий до шашлику, внесе особливі нотки смаку. Підійдіть до процесу приготування творчо. Знаючи, як замаринувати цибулю для шашлику різними способами, можна домогтися ще більшого задоволення.\nРіпчасті головки від природи володіють особливою властивістю гірчити. Різний сорт в більшій або меншій мірі має різкий запах і гострий смак. У кожної господині є свої секрети, як позбутися від неприємних симптомів. Маринування в оцті займає дуже мало часу, змінює довго зберігається гіркоту на пікантний смак. Використовуючи різні сорти оцту можна домогтися несхожого смаку.\nВимочений в маринаді з оцтом цибулька може використовуватися як самостійне блюдо. Для м'яса, приготованого на відкритому вогні – це буде «родзинкою». Ось кілька корисних порад, як приготувати мариновану цибулю до шашлику з додаванням оцту:\nДля маринування в оцті вибирайте головки правильної форми, без пошкоджень. Смачніше виходить сорт, що має червоний колір.\nВеликі головки нарізати півкільцями, а маленькі можна порізати кружальцями.\nШвидке маринування досягається за рахунок оцту. Приготувати склад, що складається з холодної кип'яченої або очищеної води (стакан), ложки солі, 70-80 мл столового оцту 9%-го.\nОсобливого смаку можна добитися, якщо використовувати яблучний, винний або виноградний оцет. Його додати трохи більше, у зв'язку з меншим відсотком концентрації. Бальзамічний оцет (1-3 ложки) використовується для внесення середземноморської нотки смаку. Любителі кисло-солодких відтінків можуть додати пару ложок цукру.\nРозчинивши у воді всі складові маринаду, висипати туди порізаний овоч. Поставити в прохолодне місце. Через півгодини складова до салату або повноцінна закуска до м'ясної страви готова.\nЯк маринувати цибулю для шашлику з лимоном\nОсобливий смак придбає маринований цибулю до шашлику, якщо замість оцту додати сік лимона. Кислота, що міститься в цитрусе, допоможе прибрати цибульний різкий запах і закуска перестане гірчити. Маринований червоний цибулю до шашлику підійде більше, тому що відрізняється більш солодким смаком. Існує кілька способів приготування маринаду з лимонним соком. Зупинившись на цьому простому рецепті, маринована цибуля для шашлику вийде з яскраво вираженими смаковими якостями, без гіркоти. Готують лимонний маринад так:\nКип'ячену воду злегка підігріти до 45-50 С. Додати склянку теплої рідини сік від одного лимона.\nДля поліпшення смакових якостей в підкислену воду висипати по 1 чайній ложці цукру, чорного меленого перцю, рослинного (соняшникової або оливкової) олії, солі. Любителі зелені та прянощів можуть скористатися наявністю петрушки, кропу, лаврового листа, коріандру, кінзи. Тоді маринад буде близьким за своїм складом до кавказького рецептом.\nЦибулька, який послужить доповненням до шашлику, порізати і викласти в керамічну або скляну ємність. Замочити на півгодини в приготованому розчині, щоб шматочки овоча не виглядали на поверхню.\nЯк приготувати мариновану цибулю з буряком\nЯк зробити маринований цибулю, щоб можна було здивувати своїх близьких і гостей? Це може бути гарнір до шашлику, якщо надати йому незвичайний червоний колір. Досягти цього можливо, якщо використовувати сирий буряк. Приготування червоного маринованого лука до м'яса займе трохи більше часу, але смак отриманого блюда варто того. Етапи створення кольорового гарнір до м'яса:\nОчистити 5-7 середніх цибулин білого кольору. Порізати на кільця чи півкільця, залежно від розміру. Обшпарити закипілої водою.\nОдну соковиту буряк яскравого червоного кольору почистити від шкірки, порізати на тоненькі часточки.\nЗмішати охолоджену кип'ячену воду і винний або яблучний оцет пропорційно 1:1. За смаком додати сіль, цукор, мелений чорний перець.\nУ ємності, яку потім можна буде герметично закрити, на дно покласти шматочки буряка. Наступна велика прошарок повинна складатися з лучка. Верхній шар – знову буряк. Все щільно притиснути і залити маринадом. Маринування перші 2-3 години має відбуватися при кімнатній температурі. Закупорити ємність, щоб її можна було періодично перевертати для рівномірного фарбування вмісту. На наступні 6-7 годин цибульну закуску з буряковим маринадом помістити в холодне місце.\nСамим простим і швидким способом зробити маринад для цибулі до шашлику залишається змішування теплої води і оцту (яблучного, винного) в рівних пропорціях. Його обшпарюють окропом, попередньо нарізавши кружечками або часточками, остуджують. Кинутий у водно-оцтовий розчин на 15-20 хвилин, він вважається промаринованным. Навіть при такому швидкому способі приготування буде ідеально підходити як складова будь-якого салату або доповнення до ароматного дымящемуся шашлику.\nВідео: маринування цибулі для шашлику\nМаринована цибулька і м'ясне блюдо створюють ідеальний кулінарний дует, доповнюючи один одного. Цибульна закуска, приготовлена різними способами, які можна переглянути в запропонованих відео, відповідає найвищим запитам гурманів. Використовувані інгредієнти прості і доступні, не дають гірчити закуски, але при змішуванні з ним створюють відмінне додаткове блюдо, чудово поєднується з шашликом або салатом.\nЯк замаринувати цибулю до шашлику з зеленню\nЯк смачно замаринувати цибулю з перцем\nТеги: шашлик\tмаринований\tцибуля\n/subscribe_qn/2247-marinovanii-cibylu-do-shashliky-y-chom.html /unsubscribe_qn/2247-marinovanii-cibylu-do-shashliky-y-chom.html Ви підписались на цю тему Ви відмовилисб від підписки на цю тему Підписатися Відписатися /get_answer.html Добавити Information!


Як очистити організм навесні - Нова Доба\nЯк очистити організм навесні\nВідчуваєте втому і сонливість? Вас не радує навіть сонячна погода? Шкіра обличчя стала тьмяною і виникли запалення? Можливо, річ саме в інтоксикації організму. Весна – це час відродження і нового зростання. З чого почати весняне очищення організму – читайте далі в «Новій Добі».\nЯк стверджують фахівці, двічі на рік кожній людині потрібно проводити повну детоксикацію організму – очищати від токсинів і шлаків. Наприклад, голлівудські знаменитості регулярно проводять детокс-курси у кілька тижнів під наглядом лікаря. Існує багато програм з очищення організму. Але не потрібно одразу витрачати всі гроші – зробити це можна й у домашніх умовах за допомогою простих методів, які дбайливо виводять зайве і накопичують корисні мінерали й вітаміни в організмі.\nЕфірні олії. Провести детоксикацію організму можна за допомогою ефірних олій, які глибоко проникають у шкіру і діють зсередини. Наприклад, регулярно проводьте ароматерапію або масаж за допомогою ефірних олій (пам’ятайте, що у чистому вигляді на шкіру олію наносити не можна). Для очищення організму від токсинів підійдуть евкаліптова олія, олія ялівця, ромашки.\nДетокс-смузі. Надати сил, енергії й очистити організм від токсинів допоможуть прості вітамінні коктейлі. Рецептів детокс-смузі безліч: наприклад, селера, огірок, шпинат і яблуко або ж ягідний коктейль із чорниці, полуниці та смородини.\nВідмовтеся від важкої їжі. Додайте у свій раціон більше клітковини, овочів, фруктів і горіхів. Фахівці також рекомендують включити у раціон цитрусові, особливо грейпфрут: цей плід має антиоксидантний ефект, захищає організм від вільних радикалів і прискорює метаболізм.\nРобіть розвантажувальні дні. Якщо складно відразу відмовитися від шкідливої їжі, влаштовуйте собі розвантажувальні дні двічі на тиждень, які передбачають вживання овочів, фруктів або кисломолочних продуктів. Так, протягом дня ви вживатимете, наприклад, кефір у будь-якій кількості, щоб організм не відчував голод.\nТрав’яні збори. Для детоксикації організму вживайте свіже або висушене листя малини, шипшини і смородини. Також зверніть увагу на кропиву, м’яту, кульбабу, які добре очищають кров і виводять токсини з організму. І пам’ятайте: перед вживанням будь-якого трав’яного збору ознайомтеся із протипоказаннями, щоб не нашкодити своєму організму.\nЯк пережити спеку: поради лікарів\nЩо робити водію, якщо він став учасником ДТП\nТри найпоширеніші схеми мобільних шахраїв. Як захиститися


Від правильного виховання дітей залежить добробут усього народу - Батьки і школа - Каталог статей - Майстер-клас\nВід правильного виховання дітей залежить добробут усього народу\nБойко Наталія Іванівна методист Комунальний заклад «Районний Будинок дітей та юнацтва Городищенської районної ради Черкаської області»\nУсе суще і живе на Землі має свій початок і свій кінець. Сім’я ж у цьому одвічному циклі виконує роль не тільки продовження роду, а й збереження та продовження соціальних, культурних, духовних традицій. Кожному з нас, дорослих, довелося відвідати чудову казкову країну з назвою Дитинство, яка подарувала любов і турботу наших батьків.\nОстаннім часом з тих чи інших причин школа, позашкілля і сім'я перебувають у стадії перманентної конфронтації. Педагоги дають негативні характеристики сім'ї, звинувачуючи батьків у самоусуненні від виховання власних дітей, у брутальному, навіть жорстокому ставленні до них. Батьки, у свою чергу, зневажливо ставляться до вчителів, керівників гуртків, указуючи на їхній низький професійний рівень, невисокі моральні якості. У багатьох сім'ях не вважають за необхідне звертатися до педагогів з приводу проблем, які виникають у вихованні дітей. До педагогів батьки звертаються зазвичай тоді, коли вже запізно.\nСім'я, школа, позашкілля — потенційні природні партнери у вихованні дітей часто виявляються реальними супротивниками, а поміж ними в епіцентрі ворожих взаємин і агресивних висловів постає дитина, яка вимушена пристосовуватися, лицемірити, що призводить до проявів аморальної поведінки.\nДіти здобувають освіту, виховуються і навчаються не лише в школі. Їх розвиток продовжується і поза стінами школи і насамперед – у сім’ї. Сім’я – один із головних виховних інститутів, значення якого у формуванні особистості дитини важко переоцінити. Лише в сім’ї, під керівництвом та з допомогою батьків дитина пізнає навколишній світ у всіх його складностях і багатогранних проявах, тут проходить її громадське становлення, формується світогляд та естетичні смаки. [8, с. 41]\nАналіз останніх досліджень і публікацій. На рубежі ХІХ і ХХ століть вперше виникає ідея взаємодії школи та сім’ї у процесі виховання дитини. Єдність сім'ї і школи відіграє важливу роль у вирішенні завдань всебічного розвитку та виховання школяра. Важливого значення даній проблемі надавали відомі педагоги: Януш Корчак, А. Макаренко В. Сухомлинський, М. Стельмахович та інші дослідники.\nВ. Оржеховська, В. Кириченко, Г. Ковганич переконані у тому, що виховання дітей у школі і сім’ї – це нероздільний процес з єдиною метою, який зорієнтований не лише на спільні зусилля навчального закладу і сім’ї у вихованні школярів, а й на їх виховну співпрацю у цьому процесі. Його здійснення передбачає єдино спрямовану взаємодію у взаємозалежній діяльності у системі стосунків батьків і педагогів. Стосунки співпраці передбачають рівність сторін, взаємну доброзичливість і повагу [9, с. 16].\nОсновним завданням родинного виховання в школі та позашкіллі є формування у дітей моральних якостей, естетичної культури, трудових навичок, патріотичних почуттів, готовності до захисту рідної землі.\nМета статті полягає у визначенні шляхів оптимізації співпраці сім’ї , школи та позашкілля у розвитку особистості школяра, вихованця. Розглядає актуальні проблеми співпраці сім’ї, школи, позашкільного закладу та шляхи їх подолання.\nСьогодні в умовах, коли більшість сімей стурбоване рішенням проблем економічного, а деколи і фізичного виживання, час суспільно хисткий і вибухово небезпечний непередбачуваними подіями і змінюваними цінностями, посилилася соціальна тенденція самоусунення багатьох батьків від вирішення питань виховання і особистісного розвитку дитини. Батьки, не володіючи достатньою мірою знаннями вікових та індивідуальних особливостей розвитку дитини, іноді здійснюють виховання наосліп, інтуїтивно. Все це, як правило, не дає позитивних результатів. У таких сім'ях немає міцних міжособистісних зв'язків між батьками і дітьми і, як наслідок, "авторитетом" стає зовнішнє, часто негативний оточення, що призводить до "виходу" дитини з-під впливу сім'ї.\nПоложення, що склалося, сприяє зростанню дитячої бездоглядності, злочинності, наркоманії та інших негативних явищ в дитячої і підліткової молодіжному середовищі.\nТа все таки , сім’я, хоч і зазнає значного негативного впливу, продовжує лишатися тим єдиним острівцем у бурхливому морі, де людина може знайти дах, розраду і надію. Тому що сім’я має великий вплив на особистість дитини.\nсклалося так, що дитина більше часу проводить поза родиною: у школі, в гуртках за інтересами, а частіше на вулиці з однолітками, де набуває не завжди корисного досвіду. І якщо школа не буде приділяти належну увагу вдосконаленню освітнього процесу, спрямованого на взаємодію батьків і педагогів то, відбудеться відчуження сім'ї від освітньої установи, педагогів - від сім'ї, сім'ї - від інтересів творчого і вільного розвитку особистості дитини. [1, с.2-3]\nПопри все за певних умов гострота проблеми взаємодії школи, позашкілля і сім'ї в сучасних умовах може бути знята. Для цього необхідно, аби суб'єкти взаємодії вибудовували основи культури спілкування, такі необхідні для розв'язання проблем дитини. Останнім часом психолого-педагогічна наука робить спроби окреслити шляхи відмови від традиційних і запропонувати нові підходи в розв'язанні проблем взаємодії сім'ї, школи та позашкільних закладів, виховання дітей та підлітків.\nДруге. Школа, позашкільний заклад — не рідний дім, а сім'я ніколи не замінить школи, позашкільного закладу. Звідси випливає, що логіка шкільного, позашкільного та логіка сімейного виховання не тотожні. Розводячи виховні сфери школи, позашкілля і сім'ї, педагог має враховувати психологію дитинства й дорослішання дитини і, певним чином зближуючи ці дві сфери, у жодному разі не намагатися підмінити собою батьків і не інструментувати шкільне життя як життя родинне.\n. Школа та позашкілля не є частиною ринкового простору, оскільки не надає послуг, не торгує крамом, не обслуговує батьків. Школа та позашкілля - інститут соціальний, її призначення — передавати як естафету духовні надбання людства й учити дитину жити у світі матеріальних продуктів культури. Вони вільні від батьківських вказівок і настанов в організації своєї професійної діяльності. Школа та позашкілля незалежні від батьків у будові життєдіяльності школярів, вихованців. Однак і шкільна, і позашкільна, і сімейна сфери не існують ізольовано в житті дитини, яка, приходячи до школи, позашкільного закладу, репрезентує світ своєї родини, умови життя, спектр соціальних взаємин, звички, манери поведінки, зрештою, рівень інтелекту.\nПедагог як представник виховної сфери не має можливостей, аби кардинально (навіть за потреби) змінювати умови сімейного життя дитини, він не уповноважений втручатися в родинний уклад. У нього інший предмет професійної діяльності — дитина, яка приходить до школи, позашкільного закладу з сім'ї.\nШкола та позашкілля завжди прагнули до взаємодії з сім'єю. Це знаходило своє відображення в корекції сімейного виховання, у педагогічній просвіті батьків, у безкінечному «листуванні» з батьками з приводу навчання, вихованні і поведінки їхніх дітей, у викликах батьків до школи, позашкілля тощо. Контакт з батьками як взаємодія може бути встановлений лише за умови, що обидва суб'єкти усвідомлюють: тільки спільними зусиллями можна створити умови для розвитку та виховання дитини, допомогти їй у набутті необхідного соціального досвіду. [1, с.5] Школа та позашкільні заклади були, є і залишаться одним з найважливіших соціальних інститутів, які забезпечують освітній процес і реальну взаємодію дитини, батьків і соціуму.\nДо основних напрямів діяльності педагогів і батьків відносяться:\nпізнавальна сфера життя (робота з вчителями-предметниками, керівниками гуртків),\nпідтримка фізичного здоров'я учнів, вихованців,\nдодаткова освіта дітей і розвиток творчого потенціалу дітей,\nпідтримка обдарованих дітей,\nсоціальна підтримка і профілактика бездоглядності.\nХочу пригадати слова Ернеста Легуве: «Виховання – це наука, що навчає наших дітей обходитися без нас». Думаю, що більшість батьків погодяться, що ми хочемо виховати здорову, відповідальну, цілеспрямовану людину. Те, якими стануть у майбутньому наші діти, завжди впливатиме на життя батьків. Адже скільки пісень є про надію у маминих очах, сподівання батьківського серця. Та незавжди шлях дитини нам подобається. Часто-густо ми разом із нею маємо долати великі перепони: дитина може здатися у полон шкідливих звичок, , піддатися спокусі ранніх статевих відносин, стати об’єктом насилля. Від цих проблем «не сховаєш голову в пісок». Ще мудрий Демокрит говорив: «Виховання дітей – ризикована справа. Адже у випадку успіху останню досягають ціною великої праці і турботи, у випадку ж невдачі горе не порівняти з жодним іншим». [2, с.53]\nЗапорукою успіху в реалізації цієї ідеї є об'єднання зусиль батьківської і педагогічної громадськості на всіх рівнях. Важливими умовами успіху співробітництва сім'ї, школи і позашкілля є "виховання всім світом", підтримка даного напрямку на міському рівні, тобто створення єдиного освітнього простору міста.\nбатьків і педагогів в інтересах дитини може бути успішним лише у тому випадку, якщо вони стануть членами альянсу, що дозволить їм краще дізнатися про дитину, побачити його в різних ситуаціях і таким чином допомогти дорослим у розумінні індивідуальних особливостей дітей, розвитку їх здібностей, формування ціннісних життєвих орієнтирів, подолання негативних вчинків і проявів в поведінці. Педагогам важливо встановити партнерські відносини з родиною кожного вихованця, створити атмосферу взаємопідтримки та спільності інтересів. Саме сім'я з раннього дитинства покликана закласти в дитини моральні цінності, орієнтири на побудову розумного способу життя. Із сім’ї розпочинається шлях шлях дитини до пізнання світу, свого становлення як особистості, до шкільного навчання. Життєвою дорогою дитину ведуть два розуми, такі досвіди: сім’я, школа та позашкілля. Але практика показує, що не всі батьки мають спеціальні знання в галузі виховання і зазнають труднощі у встановленні контактів з дітьми. Педагоги і батьки, намагаючись спільно знайти найбільш ефективні способи вирішення цієї проблеми, визначають зміст і форми педагогічної освіти. У створенні союзу батьків і педагогів найважливіша роль належить класним керівникам, керівникам гуртків. Не всі батьки відгукуються на прагнення до співпраці, не всі батьки проявляють інтерес до об'єднання зусиль по вихованню своєї дитини.\nІз об’єднанням своїх педагогічних зусиль учителі, керівники гуртків та батьки мають добре знати ті проблеми, над розв’язуванням яких вони мають працювати спільно. Низка цих проблем досить значна: проблеми, пов’язані з метою та змістом освітньо-виховної роботи школи, позашкілля та сім’ї; проблеми методики стимулювання учнів у сім’ї до роботи над своїм особистісним розвитком і формуванням; проблеми врахування вікових та індивідуальних особливостей учнів у процесі сімейного виховання. [6, с.14]\nдефіцит позитивного спілкування батьків з підлітками;\nвідсутність у дорослих стійких власних моральних установок;\nорганізація життя в сім’ї не сприяє формуванню у дитини моральних звичок;\nбатьки не знають і не розуміють внутрішнього світу своєї дитини;\nНе менш небезпечні для дітей є жорстокі методи виховання. Хоч би що трапилось, хоч би якою була провина, покарання не повинно сприйматися дитиною як перевага вашої сили над її слабкістю, як приниження. Є дуже багато дітей, які отримали свої перші уроки насилля від тих, кого любили, - від власних батьків – і потім понесли цю мудрість далі, передаючи з покоління в покоління..\nтих, хто говорить про необхідність твердої руки я розкажу одну історію. Коли одна жінка була молодою мамою, люди вірили, що без різки гарної людини не виховаєш, - тобто сама вона в це не вірила, але одного разу її маленький син провинився, і їй здалося, що він уперше в житті заслуговує того, щоб його добряче відшмагали. Вона наказала йому піти і самому зірвати різку. Хлопчик пішов і довго не повертався. Нарешті він повернувся весь в сльозах і сказав: «Різки я не знайшов, але ось тобі камінь, який ти можеш кинути у мене». Тут мати теж розплакалась, тому що раптом побачила все очима дитини. Дитина, мабуть, розмірковувала: «Мама хоче зробити мені боляче, для цього й камінь підійде». Потім вона поставила камінь на кухонну поличку, де він і залишився лежати, як вічне нагадування про обіцянку, яку вона дала собі у той момент: жодного насилля. Найголовніше – ЛЮБИТИ! Щоб дитина відчула вашу любов, ви повинні знайти особливий шлях до її серця і навчитися виявляти свою любов, виходячи з цього. Діти по-різному відчувають любов, але кожна дитина потребує її. На кожному етапі розвитку дитини батьки використовують різні «мови» любові. Тому для батьків важливо обрати саме ту «мову» (дотик, слова заохочення, час, подарунки, допомога), яка веде до серця дитини.\nПроблема полягає в тому, що сучасна сім’я часто не бажає, не вміє чи неспроможна правильно виховувати дітей. Тому школа і позашкільні заклади, налагоджуючи контакт з сім’єю і постійну взаємодію, повинні допомогти у розв’язанні цієї проблеми. [5, с.249]\nШляхи розв’язання проблем та етапи роботи з батьками.\nВся робота з батьками здійснюється в 4 етапи:\n1 етап - щороку на початку навчального року проводиться обстеження батьківського контингенту і аналізується його склад. Складається соціальний паспорт класу, групи.\n2 етап - виявлення сімей, що перебувають у соціально небезпечному становищі і дітей, що мають ті або інші проблеми психологічного плану:\n* труднощі в адаптації,\n* проблеми спілкування з однолітками.\n3 етап - аналіз отриманих даних і складання бази даних для складання плану взаємодії педагогів з батьками на поточний рік.\nЩоденне спілкування з батьками дітей, які відвідують школу чи позашкільний заклад, здійснюється класними керівниками, керівниками гуртків. Це спілкування спрямоване на забезпечення систематичної інформування батьків про життя дитини в школі, позашкіллі і підтримки контакту в родині.\nЗ батьками проблемних дітей зустрічаються всі фахівці згідно складеної корекційної програми. Теми і цілі бесід відображаються у планах бесід і спираються на матеріал спостережень, діагностики, програмного матеріалу.\nЩомісячні форми спілкування з батьками - це:\n* батьківські збори,\n* спортивні заходи.\nЦі класичні форми роботи з батьками всім відомі і мають певний результат у встановленні доброзичливої, довірчої атмосфери, гарного емоційного настрою і ситуації спільної батьківської творчості. Використовують педагоги і таку традиційну форму роботи як консультації, вони затребувані батьками, питання полягає тільки у визначенні найбільш актуальних тем для консультацій і запрошення фахівців з консультаційних центрів, лікарів, працівників соціальних служб. Здійснення психологічної підтримки та корекції дитячо-батьківських відносин. Батькам стали життєво необхідні психолого-педагогічні знання; педагогам - знання з організації більш ефективних форм роботи з батьками по залученню їх в освітній процес, тобто мотивування на отримання цих знань.\nДуже часто зусилля дорослих, педагогів і батьків, спрямовані на формування" дитини "зручної" і слухняної. Однак це суперечить дитячій природі і, в результаті такого «співробітництва" дорослих, дитина виявляється між двох вогнів, з одного боку родина, з іншого – школа, позашкілля. У цьому тандемі дуже легко можна знищити індивідуальність, особистість дитини. Звідси у нього виникають непорозуміння, невпевненість у собі та своїх силах, неприйняття навколишнього світу, відбувається відрив від сім'ї і, в кінцевому підсумку, як би сумно це не звучало, "вилучення " з неї. Немає нічого страшнішого для людини в будь-якому віці, ніж позбутися підтримки близьких людей, адже настає розчарування в собі, школі, позашкільних закладах, з'являється низька самооцінка, не реалізуються можливості, а деколи не складається доля....\nПерш ніж вирішити проблему дитини, треба вирішити проблему дорослого, а вона полягає в тому, що батьки, часом, не компетентні в питаннях виховання і психології, не знають вікових особливостей дітей і підлітків, або не серйозно ставляться до всього того, що відбувається з їхніми дітьми. Це заважає їм вибрати єдино правильну лінію поведінки.\nСьогодні виділяють приблизно три групи батьків:\nПерша група: батьки - помічники у виховній роботі з дітьми.\nВони добросовісні, активні, зацікавлені і готові в будь-яку хвилину прийти на допомогу.\nДруга група: батьки - потенційні помічники у вихованні дітей. Вони будуть допомагати, якщо будуть знати, що і як треба робити.\nгрупа: батьки не розуміють або не хочуть розуміти вимог школи, позашкілля в освітній роботі. Вони негативно ставляться до школи, позашкільного закладу, до вчителів, керівників гуртків, проявляючи це рідше - відкрито, частіше - приховано. Досягти успіху в роботі з батьками нелегко.\nСпроби залучити батьків до колективних справах не відразу дають позитивні результати.\nУ практиці нашого позашкільного закладу використовуються такі форми як\n1. Профілактична, роз'яснювальна робота з усіма категоріями батьків з питань здоров'я дітей, формування особистості та індивідуальна виховна робота.\n2. Виявлення проблемних сімей, дітей, які мають різні проблеми. Корекційна робота з ними. Захист прав дитини.\n3. Запрошення на засідання батьківського комітету.\nПедагогічний колектив Будинку дітей та юнацтва ставить своїм завданням дати батькам глибокі знання педагогіки та психології виховання, пропагує кращий досвід виховання дітей у сім'ї. Без турбот про педагогічну культуру батьків неможливо розв'язати жодної проблеми, що стосується навчання й виховання. Педагогічна освіта батьків планується відповідно до вікових особливостей дітей, цілей і задач освітнього процесу, конкретних проблем, що виникають у ході спільної діяльності вчителя й батьків. Керівник гуртків включає у план лекції з педагогіки, психології, права, етики, фізіології та гігієни; батьківські збори; тематичні консультації; листування, відкриті уроки, педагогічні практикуми з розгляду й аналізу різних ситуацій виховання дитини в родині та позашкіллі; огляд популярної педагогічної літератури для батьків; обмін досвідом виховання дітей у родині; день запитань і відповідей; день відкритих дверей та інші форми.\nз важливих шляхів піднесення педагогічної культури батьків є самоосвіта — читання педагогічної літератури з проблем виховання дітей у сім'ї; твори класиків української та світової літератури; добірки матеріалів періодичної преси, де широко представлено роль сім'ї у вихованні дітей. Для забезпечення форм і змісту співпраці позашкілля і батьків використовуємо усні журнали. Ефективними є спільні тематичні заходи «дерево родоводу» — зустрічі поколінь; «у сімейному колі» (індивідуальні консультації, зустрічі з лікарями, психологами, юристами); «родинний міст» — зустрічі з батьками та обговорення проблем виховання; «народна світлиця» — звернення до народних традицій у сімейному вихованні; «день добрих справ» — спільна трудова діяльність педагогів, батьків і дітей; «дискусійний клуб» — обговорення проблемних питань виховання; «дні довіри», «сімейні дні в групі» тощо.\nбатьки користуються в дітей авторитетом, демонструють їм зразки моральної культури та постійної роботи над собою, в таких випадках їхні слова та справи мають чималу вагу та спонукають дітей до сумлінного виконання їхніх обов’язків. Ті ж вихованці, в сім’ях яких немає згоди між батьками і панують умови недоброзичливості та нервозності, часто приходять до закладу із поганим настроєм. Кожна людська істота - природжений творець! Батьки не виняток. Їх творчість полягає в тому, щоб бути хорошими батьками, бути прикладом для власної дитини у всьому, а це значить - відповідально ставитися до своїх обов'язків, займатися самоосвітою, просуватися разом з дитиною по дорозі знань, не гасити творчі пориви дитини, а творити разом з ним і насолоджуватися цим творчістю! Вирішальне значення при цьому набуває якість взаємодії, яке будується на: повазі в дитині Людини; переконаності в тому, що всі діти талановиті; створення ситуації успіху на кожному занятті; вірі в сили дитини і власні теж. [3, с.18]\nДля формування співпраці між дорослими і дітьми в позашкільному закладі важливо представляти колектив як єдине ціле, як велику родину, яка гуртується і цікаво живе лише в тому випадку, якщо організована спільна діяльність педагогів, дітей, батьків. Необхідно значну частину виховного процесу організовувати спільно з вихованцями і батьками, а виниклі проблеми і завдання вирішувати спільно, щоб прийти до згоди, не обмежуючи інтересів один одного і об'єднуючи зусилля для досягнення більш високих результатів.\nУспіх виховання багато залежить від єдності й узгодженості виховного впливу сім’ї, школи та позашкілля.\nПроблеми сімейного виховання стають актуальними для будь-якого суспільства, тому що родина – одна з його складових, що постійно відчуває на собі всі зміни, які відбуваються в країні, а отже, відбиваються на розвитку суспільства. І я дозволю собі погодитися з думкою великого англійського філософа й педагога Джона Локка про те, що «Від правильного виховання дітей залежить добробут усього народу». Отже, співпраця родини, школи та позашкілля має ґрунтуватися на взаємоповазі, рівноправному партнерстві. Педагогічний колектив та колектив батьків – це має бути єдиний живий організм, об’єднаний спільною метою, гуманними стосунками та високою відповідальністю.\nВ.О. Сухомлинський говорив: «У дитині ми повинні бачити завтрашню дорослу людину – ось в цьому, мені здається, і полягає життєва мудрість батька, матері, педагога. Іншими словами – треба вміти любити дітей». Адже, ми, дорослі, чомусь забуваємо, що в дитячій душі, як на благодатному ґрунті - все, що потрапляє, проростає. Посієш добре, розумне, вічне, і збереш багатий урожай доброти, милосердя, людяності, щирості.\nУсі ми хочемо бачити своїх дітей радісними, щасливими, справжніми улюбленцями життя. Однак усі чекають чарівного садівника, який допоможе їм виростити животворний садок у власній душі.\nХоча люди часом бояться розкриття своїх талантів. Вони впевненні, що нікому вони не потрібні. Це не так! Не бійтеся світу! Краще розкритися прекрасною квіткою, ніж усе життя лишитися просто насіниною в землі. Так, квітка ризикує бути зірваною. ЇЇ видно здалеку. Всі успішні люди – це квіти, які не побоялися свого розкриття, і вони сяють світові. Вони радують нас.\nШановні, кожен із нас, незалежно від того, який вік записано у паспорті, - дитина. Тому все життя ми розкриваємо закладене в нас Творцем. Кожна дитина є для нас прикладом. Вона упевнена в тому, що саме вона єдине, неповторне, будьте й ви упевненні в цьому. Дитина не сумнівається у своїх талантах, поки якийсь серйозний дорослий не почне критикувати її незграбні малюнки. [6, с.14]\nНеобхідно виробити в собі звичку завжди дивитися на життя оптимістично та конструктивно. Завжди вірити в те, що віра і істина на вашому боці. Гармонія і здоров’я – це справжня реальність, а хвороби, проблеми – лише тимчасова її відсутність. Звісно ці рекомендації не охоплюють усіх проблем, з якими ви стикаєтеся у своїй практичній діяльності. Але вони допоможуть зробити важливий крок до співробітництва з дітьми, батьками, до гуманізації виховання. Кожен педагог повинен мати мудрість учителя, відповідальність старшого товариша, доброту матері, строгість батька.\n1. Л.В.Хохлова. Сім’я та школа/ Виховна робота в школі. – 2013. - №10.-С.2-8.\n2. А.В.Бегерська. Мудрість сімейного виховання/ Виховна робота в школі. – 2013. - №8.-С.53- 55.\n3. В.Ф. Калошин. Співробітництво – важливий чинник для виховання дитини/ Виховна робота в школі. – 2014. - №10.-С.2-18.\n4. І.Д.Бех. Виховання особистості – К.: Либідь, 2006. – С.44-45.\n5. Чемплен Гері. П’ять мов любові у підлітків – Свічадо, 2005. – С. 249.\n6. Н. Марущак. Усвідомлене і відповідальне батьківство/ Класному керівнику для роботи в школі. -2009.-№1.- С.14-23.\n7. Н.О. Гриджук. Взаємодія школи і сім’ї як важлива складова формування особистості/ стаття.-2017.\n8. Дворук О. І. Процес виховання очима дитини / О. І. Дворук; Відп. ред. Г. В. Луценко // Педагогіка та конкретні методики. – Черкаси: «Родзинка», 2006. – С. 109.\n9. Оржеховська В.М. Взаємодія навчального закладу і сім’ї: стратегії, технології і моделі. – Х.: Видавництво «Точка», 2007. – 192 с\nКатегорія: Батьки і школа | Додав: admin (20.12.2017)\nПереглядів: 291 | Теги: батьки і школа | Рейтинг: 0.0/0


У піснях – історія мого народу - шкільний твір українською мовою\nHome ⇒ 💗Твори на вільні теми ⇒ У піснях – історія мого народу\nНе буде брехнею така заява – українці співали завжди. Дійсно, з самого початку, зі становлення ще Київської Русі, у селищах та містечках почав зароджуватися народний фольклор, що має дуже велике значення. Для України загалом, пісні є певним лекалом, що сплітає наш народ у певну єдність, причому як фізично, так і духовну.\nІсторія Київської Русі, а в наслідку, і України, передається від людини до людини, у співі. За розвитком фольклору можна прослідкувати як змінювалась країна від століття до століття – і можна сказати, що помилок не буде. Позаяк,\nбільшість загарбників намагалися заборонити культуру захопленого народу, насадити власну мову та традиції. Єдиний же спосіб не підкорятися їм – це пісні.\nЯкщо послухати стародавні українські думи, можна зрозуміти, наскільки чорним та кривавим було минуле. Оспівуються молоді дівчата, що їх забрали в полон татари, османи і турки. Прославляється героїчний образ козаків, що вступали у безнадійний бій, без жодного шансу на перемогу, просто щоб не вронити власної честі і не віддавати землю, не поливши її власною кров’ю. Надалі, ця традиція продовжуються.\nЗмінювалися країни, що володарювали на українських\nтермінах – Литва, Польща, Австрія, Угорщина, Німеччина, Росія – ці сторінки не забуваються і досі. Вони пройшли крізь роки за допомогою пісень, і досі знаходять відгуки в наших серцях.\nНасправді, важко знайти іншу націю, де пісні надавалася б така ж сама пошана, як в Україні. Певно, справа тут в тому, що розвивати високу писемність було не можна – навіщо загарбникам розумні раби? Саме сільський та містечковий фольклор і зберігав національну ідентичність, оспівуючи любов до Батьківщини, власну віру, честь і свободу. Таким чином люди зберігали ті вірування і обряди, стародавні ритуали, що складають основу нації, не здаючись та не зраджуючи власному народу – пронесли все крізь століття, для того, щоб зараз українці знали, якими вони були, і якими треба стати.\nНавіть сьогодні ця традиція не забулася – знову в історії України, тепер вже незалежної, настала чорна смуга. Але пісні продовжують линути із чистих сердець, відлунюючи від кожного небайдужого, розтікаючись по всій країні і за її межі.\nПідмогильний валер ян місто скорочено.\n← Грегор Замза – людина чи комаха?\nТвір на тему: Родинно-побутові пісні →


Берег дитинства: День пам'яті Крут\nСторінки української історії ХХ століття сповнені героїчними, але водночас трагічними, епізодами. Одним з таких є сумнозвісний бій під Крутами. Щоб зберегти пам’ять про ті героїчні дні 1918 року, коли за вільну Україну загинуло 300 київських студентів, у бібліотеці організовано перегляд літератури «Крути - наша історія, Крути - наша слава». Читачам була запропонована література з цієї тематики: книги з історії України; документальні матеріали - свідчення учасників боротьби за державність України; ілюстрації із видань: «Крути . Січень. 1918», «Крути», «Героїка трагедії Крут».\nПодібна поличка в черговий раз закликає молодь звернути увагу до прикладу патріотизму, до самовідданого і жертовного подвигу, який здійснили 1918 року їхні ровесники у бою під Крутами.\nОпубліковано Барська районна бібліотека для дітей о 11:16


Як вплинуть "плівки Деркача" на відносини України і США - прогноз експерта - останні новини - Главред\nЯк вплинуть "плівки Деркача" на відносини України і США: експерт дав прогноз\n22 травня 2020, 00:48\nАмерика - потужна держава, і не любить, коли хтось втручається в її вибори або її політику.\nВідносини між Україною і США можуть зіпсуватися / УНІАН\nТак звані "плівки Деркача", як би вони не використовувалися під час американської виборчої кампанії, нічого хорошого Україні не принесуть. Таку думку в коментарі Главреду висловив політичний аналітик, голова Центру дослідження політичних цінностей, колишній народний депутат України Олександр Доній.\nЗа його словами, наслідки появи "плівок Деркача" для України можуть бути дуже негативними.\n"Адже, як показує досвід навіть мінімальних впливів українських структур на американські вибори, це потім стає приводом для критики України і псує наші відносини зі Штатами. А зараз, виходить, відбувається безпосереднє втручання в хід американських виборів, яке по Україні може вдарити бумерангом. Америка - потужна держава, не любить, коли хтось втручається в її вибори або її політику", - зазначив експерт.\nВін додав, що Україна виходить на порядок денний США не зі своїми товарами або інтелектом, а з витоком секретної інформації. Таким чином держава точно не створює позитивний імідж і не буде користуватися успіхом в Америці.\n"Тому, боюся, для України "плівки Деркача" (як би ця інформація не використовувалася під час американської виборчої кампанії) не принесуть нічого доброго і точно не створять позитивний імідж нашій країні", - резюмував політичний аналітик.\nНагадаємо, 19 травня позафракційний нардеп Андрій Деркач зібрав прес-конференцію, в рамках якої оприлюднив аудіозаписи з розмовами осіб, голоси яких схожі на голоси колишнього віце-президента США Джо Байдена і п'ятого президента України Петра Порошенка. Із серії оприлюднених телефонних переговорів стало зрозуміло, що Байден активно втручався у внутрішньополітичні процеси України.\nПрезидент України Володимир Зеленський під час прес-конференції 20 травня висловився щодо цього скандалу. Президент, згадавши "плівки Деркача", натякнув, що його попередникові загрожує відповідальність.\n21 травня стало відомо, що до українського МЗС надійшло кілька дзвінків з Вашинґтона після заяв президента Володимира Зеленського щодо записів розмов Порошенка і Байдена. У Держдепі вважають, що подібні заяви несуть в собі небезпеку і можуть вплинути на президентські перегони в США.\nплівки Деркача Олександр Доній выборы новини України\nЗараз ви переглядаєте новину «Як вплинуть "плівки Деркача" на відносини України і США: експерт дав прогноз». Інші новини політики читайте в розділі «Політика». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter


Білорусь направить нелегальних мігрантів до України — Ігор Романенко - Телеграф\nМіграційні хвилі з Білорусі рано чи пізно спрямують і на Україну - Ігор Романенко\n10 листопада 2021, 17:19\nНовина оновлена 10 листопада 2021, 17:45\nІракські нелегальні мігранти на кордоні Білорусі та Польщі\nГенерал-лейтенант, колишній заступник начальника Генштабу ЗСУ Ігор Романенко\nОстанні два роки загроза з півночі, з боку Білорусі, ставала все більш очевидною. Тепер, коли там проходить російсько-білоруська спецоперація зі створення міграційної кризи, спрямованої на Євросоюз, можна сміливо стверджувати, що фронт збільшився на понад тисячу кілометрів.\nСитуація вигідна росіянам – можуть використати конфлікт, щоб глибше втягнути Лукашенка у свою орбіту. Ну, а якщо все переросте на щось серйозніше, є привід ввести війська на територію Білорусі, офіційно поховавши її суверенітет. Відповідні документи у рамках «Союзної держави» підписано. У них наголошується, що російські збройні сили можу використати територію Білорусі як свою заради захисту спільних інтересів «Союзної держави»\nОчевидно, що міграційні хвилі з Білорусі рано чи пізно спрямують і на Україну. І якщо на сході проти збройних сил противника «стіна Яценюка» не допомагала, то в рамках спецоперації – такі споруди на українсько-білоруському кордоні були б доречними та ефективними.\nУкраїні треба переймати досвід тих країн, із якими це вже відбувається. І розуміти, що бачимо лише елемент гібридної спецоперації з біженцями. А якщо Росія піде далі, нам треба кардинально готуватися до можливого фронту за участю збройних сил проти нас із півночі. Слід створювати оборонні споруди, оборонні лінії, виводити туди резерви. Формувати нові частини чи проводити перегрупування.\nІ точно не можна зменшувати кількість збройних сил, скоріше нарощувати. Зменшувати їх можна лише за рахунок освоєння техніки 21 століття, якої у нас, на жаль, не більше 20% за різними видами та пологами збройних сил.\n#Мігранти #Білорусь #Кордон #Ігор Романенко


Цільові прогнози розробляються на підставі заздалегідь визначеної мети. Їх розробка спирається на принцип цілеспрямованості і пов'язана з управлінським аспектом прогнозування. Побудова цільових прогнозів здійснюється у зворотному порядку: спочатку встановлюють ціль (уц), а потім шукають способи її досягнення, визначаючи цільові етапи (рис. 2.5).\nРис. 2.5. Пошуковий і цільовий прогнози\nЗгідно з багатьма проектами Закону України "Про державне прогнозування, планування і розробку програм" прогнози економічного й соціального розвитку України мають здійснюватися, виходячи з аналізу демографічної ситуації, науково-технічного потенціалу, накопиченого національного багатства, зовнішньоекономічного становища, наявності природних ресурсів, соціальної структури суспільства, а також стратегічних напрямків економічної політики.\nМетодами прогнозування називають сукупність прийомів і оцінок, що дають змогу на підставі аналізу колишніх (ретроспективних) внутрішніх і зовнішніх зв'язків, притаманних об'єкту, а також їхніх змін зробити достатньо вірогідне судження щодо майбутнього розвитку об'єкта. Нині кількість відомих методів і прийомів прогнозування перевищує 150. Вибір методів прогнозування здійснюється згідно з характером об'єкта та вимогами, які пред'являються до інформаційного забезпечення прогнозів.\nДосвід, накопичений сучасною прогностикою, показує, що за всієї різноманітності методів прогнозування, їх (залежно від ступеня формалізації), можна об'єднати в дві групи: інтуїтивні й формалізовані.\nІнтуїтивні (експертні) методи базуються на використанні експертної інформації. Ними користуються тоді, коли бракує чітких тенденцій розвитку об'єкта, коли прогнозуються процеси, які не мають історичних аналогів, коли іншими методами прогнозування неможливо формалізувати оцінку впливу на розвиток об'єкта багатьох факторів. Експертні оцінки дають змогу встановити ступінь складності й актуальності проблеми, визначити основні цілі і критерії, виявити фактори і взаємозв'язки між ними, обґрунтувати переважні альтернативи розвитку. Розрізняють індивідуальні та колективні експертні оцінки.\nСутність методів індивідуальних експертних оцінок полягає в тому, що кожен експерт дає оцінку незалежно від інших, а потім, за допомогою певних прийомів ці оцінки об'єднуються й узагальнюються. Індивідуальні експертні оцінки можуть мати вигляд інтерв'ю, аналітичних записок, сценаріїв тощо.\nКолективні (групові) експертні оцінки як методи прогнозування ґрунтуються на спільній праці експертів і передбачають визначення колективом спеціалістів сумарної оцінки стану об'єкта в майбутньому.Найбільш поширеними методами колективної експертної оцінки є метод мозкової атаки, метод комісій, метод "Дельфі", матричний метод та інші способи колективної генерації ідей.\nДо формалізованих методів прогнозування належать методи прогнозної екстраполяції та моделювання. Використання формалізованих методів доцільне за наявності достатньої фактографічної інформації і чіткої тенденції розвитку об'єкта прогнозування.\nВ основу аналітичних методівпрогнозування (кривих зростання) покладено принцип одержання за допомогою методу найменших квадратів оцінки детермінованої компоненти, що характеризує основну тенденцію.\nВикористання методу дерева цілей в прогнозуванні уможливлює послідовний розподіл основних завдань на підзавдання і створення системи "зважених" за експертними оцінками зв'язків.\n1. Метод прогнозування на підставі одиничних рівнянь регресії. Форму взаємозв'язку одного явища з іншими явищами, об'єктами і процесами можна зобразити у вигляді рівняння регресії: y = f (x1, x2, ..., xm). Прогноз здійснюється підстановкою в нього значень ознак-факторів і оцінкою очікуваного середнього значення результативної ознаки. Для встановлення області розсіювання визначаються довірчі інтервали. Прогнозування за регресивними моделями може здійснюватися тільки після перевірки моделей на адекватність.\n2. Метод прогнозування на підставі системи рівнянь взаємозв'язаних рядів динаміки. Цей метод є найскладнішим, але з його допомогою можна одержати оцінку не тільки результативної, а й факторних ознак, тобто аналіз взаємозв'язаних рядів динаміки виражається за допомогою системи рівнянь регресії. Прогноз у такому разі ліпше піддається змістовій інтерпретації, ніж звичайна екстраполяція.


Дике Полісся: чи минула бурштинова лихоманка — Racurs.today\nМинуло більше року відтоді, як НАБУ продемонструвало українцям масштаби “бурштинової лихоманки” та пов’язаної з нею корупції. Задокументовані у вигляді фільму докази корупції двох нардепів тоді викликали фурор.\nУ матеріалах НАБУ йшлося про те, що народні депутати Максим Поляков та Борислав Розенблат брали хабарі за допомогу в обхід закону отримати спеціальний дозвіл на видобуток поліського бурштину. Розенблат обіцяв підкупити суди, “забрати” конкурентів та пролобіювати необхідні зміни у закон.\nАле чим ближче до розгляду справи у суді, тим менше про неї згадують. З Борислава Розенблата вже зняли електронний браслет, депутат спокійно ходить на роботу у Верховну Раду, гостює в телеефірах та навіть тролить детективів фотографіями з гігантським бурштином в руках.\nБільше того, Розенблат подав в суд на НАБУ і ГПУ за їх “протиправні дії”. По цій справі вже було засідання по суті і свої шанси виграти Розенблат (який переконує, що уся справа проти нього була сфабрикована) оцінює позитивно – “50 на 50”. Принаймні, так він заявив LB.ua.\nТож, схоже, що життя головного фігуранта “бурштинової справи” не надто змінилось після оприлюднення результатів розслідування.\nА що змінилося за цей час у житті копачів, які займаються нелегальним видобутком бурштину? Щоб знайти відповідь на це питання, ми поїхали на батьківщину Борислава Розенблата – Житомирщину.\nЩо відбувається у цьому бурштиновому краї – читайте далі у тексті.\nДика, дика Північ\nНайбільші поклади бурштину – у трьох областях: Рівненській, Волинській та Житомирській. «Сонячне каміння» лежить під землею у лісах, звідки його може дістати навіть звичайний школяр. Достатньо лопати і мотопомпи, якими старателі вимивають каміння з-під ґрунту на поверхню.\nНа місці, де таким чином вимивали бурштин, залишаються спиляні дерева і суха, мертва земля — на якій вже не відновиться ліс. У тому числі й через шкоду природі такий спосіб добутку бурштину заборонений.\nВтім, для жителів багатих бурштином районів нелегальний бізнес став джерелом постійного високого заробітку. У період гострої бурштинової лихоманки – наприклад, у 2015-му – копанням можна було заробити навіть 1000 доларів за день.\nТільки з Олевського району Житомирської області (один з найбільш “бурштинових” районів області) у цей період часу, за підрахунками заступника мера Олевська Олександра Ніколайчука, за один день вивозили близько мільйона доларів.\nОлевський район один з найбільш охоплених бурштиновою лихоманкою. Туди, як стверджують місцеві, її “принесли” люди з Рівненської області у тому ж 2015-му році.\nРазом з популяризацією нелегального бізнесу в Житомирській області з’явились і кримінальні угрупування.\n16 січня минулого року в центрі Олевська сталась кривава перестрілка між двома такими групами, які не поділили між собою бурштиновий “бізнес”.\nВ олевській поліції LB.ua розповіли, що конфлікт зародився між місцевими «скупами» (посередники, що скуповують бурштин в копачів та перепродають його, – LB.ua) та “приїжджими”. Окрім вогнепальної зброї бандити тоді кинули у самому центрі міста гранату. Того дня померло двоє людей, семеро було поранено.\nПісля цього інциденту стало зрозуміло, що “бурштинові” області не підпорядковуються Києву. Там свої закони та своя неформальна влада.\nТоді в Олевський район стягнули Національну гвардію та Нацполіцію з Житомирської та інших областей країни. А до деяких клондайків приставили наряди Національної гвардії.\nЧерез увагу журналістів та концентрацію правоохоронців сьогодні місто стало безпечнішим. Однак проблема з нелегальним видобутком бурштину не вирішена. У цьому нам, журналістам LB.ua, вдалось переконатись на власні очі.\nМинулого тижня ми поїхали в Олевськ, щоб з’яясувати, чи далі там миють «сонячне каміння», та поспілкуватись про це з місцевими чиновниками.\nДе в Олевську знаходяться нелегальні «клондайки», дізнатись не важко. Про їх місцерозташування знають і місцеві жителі, і депутати міської ради, і поліція.\nНам розповіли, що один з них знаходиться біля села Хмелівка, недалеко від Олевську. Доїхавши до села, ми звернули у ліс і, трохи проїхавши у його нетрі, почули гудіння мотопомп. Просунувши хвилин п’ять по бездоріжжю, ми залишили машину та пішли на звук.\nНезабаром ми побачили той самий місячний ландшафт, про який говорять усі, хто побував на «клондайку». На досить великій, вільній від дерев ділянці лісу стояло кілька вантажівок, біля яких ревіли мотопомпи. Земля там була схожа на старий дірявий килим, брудного жовтого кольору, а повітря від випарів з “бурштинових” ям було затхлим і важким.\nТроє копачів сиділи над глибоким викопаним ровом, а біля їх ніг лежали грубі гумові труби. За сусідніми пагорбами виднілись ще кілька груп старателів.\nПобачивши камеру, чоловіки злякались та почали виключати мотопомпи. Ми намагались пояснити, що лише хочемо поспілкуватись, але на діалог «старателі» не були налаштовані.\nОдин з чоловіків – червонолиций, одягнутий у камуфляжний костюм, назвався “головним”. За стилем його розмови та манерою поведінки стало зрозуміло, що він місцевий – чоловік говорив характерним суржиком. Він відмовився називати своє ім’я, натомість почав агресивно вимагати, щоб ми забирались геть, поки нам не розбили камери та не побили нас самих, та запропонував провести нас до виходу з лісу.\nМи погодились і пішли за старателем. По дорозі він бідкався, що кожної хвилини через нас втрачає гроші.\n“Заплатив 200 баксов за день, а з вами час побалакав, то сколько доларов пропало? Пока з вами говорю, пока з лісу виводжу”, – підганяючи нас, примовляв чоловік.\nКопач не особливо переймався тим, що його дії порушують закон і завдають збитки державі. У легалізації старательської діяльності він бачить мало сенсу.\n“Так саме лучше, як є зараз, – чесно відповів він. – Та які податки? Все що заробив – все в сім’ю. А кому податки платити? “Тим”, шоб вони собі машини купляли?».\nПідводячи нас до місця, де ми поставили машину, копач зателефонував своїм колегам та дав команду продовжувати роботу. Переконавшись, що ми покидаємо “його територію”, старатель швидко почимчикував назад на клондайк.\nМи ж, натомість, поїхали в поліцію – повідомити, що стали свідками незаконного видобутку бурштину.\nУ місцевому відділку нашу заяву оперативно зареєстрували. Виявилось, що група поліцейських саме заїжджала в Андріївку, але нікого там не побачила.\nПоліцейські запропонували проїхатись з ними до села ще раз, щоб ми змогли провести їх безпосередньо на «клондайк».\nВп’ятьох (троє поліцейських і двоє нас – журналістів LB.ua) ми втрамбувались у стареньку “дев’ятку” з мигалкою та погнали до лісу.\nУ першій ж солідній калюжі на узбіччі лісу “дев’ятка” застрягла. Поліцейський, що був за кермом, не приховував розпачу і роздратування.\n“Я тільки помив машину. А ми, між іншим, за власний рахунок їх миємо. Тепер всьо, приїхали, треба кран визивати. Скільки вже на тих бляхах можна їздить, їх давно треба списати”, – бідкався Іванович – так поліцейського називали колеги.\nЗрештою “дев’ятку” нам довелось залишити в болоті, і до клондайку ми добирались пішки. Поки дійшли до місця – старателів вже не було. По собі копачі залишили лише гори сміття і намет.\nКоли ми повернулись до поліцейського відділку, на нас чекав неприємний сюрприз. У нашій машині спустило колесо, і судячи з вигляду розрізаної гуми, нам його проштрикнули ножем.\nВ поліції Житомирської області констатують, що нелегальний видобуток дійсно нікуди не зник, але кажуть, що у них занадто мало засобів для того, щоб йому протидіяти.\n“Тільки минулого місяця ми затримали вантажівку, яка перевозила біля двох тон бурштину. Ми кожного місяця затримуємо людей, які незаконно видобувають бурштин, щоправда, їх ми опитуємо і відпускаємо, бо це не тяжкий злочин. Ми вилучаємо помпи, інші засоби, за допомогою яких вони займаються цим промислом. Але, на жаль, зупинити ці всі процеси неможливо. Тому що сил та засобів як Національної поліції, так і Національної гвардії та СБУ недостатньо. Ділянки, де незаконно видобувають бурштин, розташовуються на великих територіях, і треба багато сил та засобів, щоб їх усі перевіряти та охороняти”, – розповів LB.ua начальник головного управління Національної поліції в Житомирській області полковник поліції В’ячеслав Печененко.\nНа думку Печененка, проблему можна розв’язати шляхом легалізації старательської праці.\nВарто пояснити, що в Україні легалізований видобуток бурштину, але лише в промислових масштабах. Якщо компанія хоче видобувати бурштин, вона повинна отримати спеціальний дозвіл. Для цього потрібно купити необхідну техніку та отримати велику кількість погоджень від державних органів: від місцевої обласної ради до Держгеонадр.\nЗаступник голови Олевської міської ради Олександр Ніколайчук вважає, що потрібно дозволити старателям утворювати ФОПи і добувати коштовне каміння на певних ділянках, водночас зобов’язавши їх платити податки з видобутку, частина яких йшла б на рекультивацію понівеченої території.\nАдже зараз опікуватись фактично мертвою після добутку бурштину землею — нікому. І величезні ділянки з місячними ландшафтами так і не заростуть знову лісом без відновлення ґрунту.\nУ Верховній Раді зареєстровано два законопроекти на цю тему – один про видобуток та реалізацію бурштину ( це той самий законопроект, який згадували у розслідуванні НАБУ). Другий – “Про старательську діяльність”.\nСаме у другому законопроекті, як і зрозуміло з його назви, йдеться про легалізацію старательської праці.\n“Однак закон про реалізацію та видобуток бурштину то не панацея. Будь-яка законодавча ініціатива не увінчається успіхом, поки оця вся тема під контролем кримінального світу і правоохоронної системи?”, – зазначає водночас Ніколайчук.\nКомунальне підприємство копачів\nПро необхідність ухвалення відповідних законів говорять і чиновники на місцях. Зокрема, на цьому наполягає голова Житомирської ОДА Ігор Гундич та голова Житомирської обласної ради Володимир Ширма.\nАле Верховна Рада поки провалила і один, і другий законопроект. А у зв’язку з активізацією злочинності в області минулого року, Гундич заявив, що якщо ліниві депутати не хочуть створювати необхідне законодавство, то доведеться вирішувати проблему своїми силами.\nГолова ОДА запропонував створити комунальне підприємство при обласній раді, яке б займалось видобутком бурштину. Це підприємство мало б функціонувати згідно чинного законодавства. Зокрема, як і приватні компанії, воно повинно було б отримувати спеціальний дозвіл та проводити рекультивацію земель після видобутку.\nПройшов рік, і у LB.ua з’явилось логічне питання: чи було створене таке комунальне підприємство, і чи вирішило воно проблему?\nЩоб поговорити на цю тему з Ігорем Гундичем, ми зв’язались з ним заздалегідь телефоном. Хотіли домовитись про зустріч минулого понеділка, однак почувши тему розмови, губернатор відмахнувся, що в понеділок він буде зайнятий сесією обласної ради, та перестав відповідати на смс.\nЗ надією зловити пана Гундича на кілька слів, ми все ж приїхали на сесію облради. Дочекавшись перерви, ми підійшли до голови ОДА, однак зустрічі з нами він не зрадів та почав тікати. Довелось ставити питання потилиці чиновника, яка відповіла, що комунальне підприємство було створене, але створене воно було при обласній раді, тому всі питання – туди.\n“Потрібно на законодавчому рівні це вирішувати. Є законопроект в сесійній залі Верховної Ради. Його потрібно голосувати. Ми будемо вирішувати цю проблему, але після того, як буде відповідне законодавство”, – нервово пробубонів Гундич.\nЯк і порадив нам пан губернатор, з таким ж питанням – щодо дієвості новоствореного комунального підприємства – ми звернулись до голови облради Володимира Ширми.\nІ виявилось, що насправді воно досі не функціонує.\n“Ми не створили його, ми тільки проголосували за його створення. Але далі нічого. Немає реєстрації, тобто, цього підприємства немає. Поки що я не бачу можливості повноцінно запустити його в роботу. Для того, щоб його запустити, отримати дозволи, ліцензії, техніку, потрібні величезні фінансові ресурси в обласному бюджеті. На жаль, на сьогоднішній день є більш гострі питання і в охороні здоров’я і в освіті, і в інших галузях, де треба виплачувати заробітну плату, щось модернізувати, щось купувати. Тому в першу чергу бюджетні кошти направляємо туди”, – розповів нам Володимир Ширма.\nДля чого ж тоді створення комунального підприємства виносили на голосування Житомирської облради, він, однак, не пояснив.\nСпеціальні дозволи для спеціальних людей\nПоки старательська діяльність не легалізована, єдиний шлях добувати бурштин – це отримати спецдозвіл. Відомо, що спецдозвіл на вивчення покладів бурштину з подальшим можливим добутком коштовного каміння в Житомирській області отримали три компанії: ТОВ “Райт Солюшн”, ТОВ “Амбер Холдинг” та ТОВ “Надра Галичини”. Усі вони, як зазначили в Житомирській облраді, отримали спеціальні дозволи без аукціону.\nЦі три компанії наразі продовжують доводити законність своїх дозволів у судах. “Райт Солюшн” поки вдалось захистити один з трьох дозволів у Верховному суді. “Амбер Холдинг” виграли апеляцію по одному з двох своїх дозволів, також і “Надра Галичини” перемогли в Апеляційному суді по своїй ліцензії.\nУ 2017 році прокуратура подала позови проти цих компаній на підставі звернення Житомирської обласної ради, яка повідомила, що Держгеонадра видали ліцензії компаніям без її згоди. Але з відео-розслідування НАБУ по “бурштиновій справі” випливає, що насправді піднімати питання законності виданих, зокрема, фірмі “Райт Солюшн”, дозволів почав саме Борислав Розенблат – і далеко не з благих намірів.\nХоча насправді з цими трьома компаніями не все так однозначно.\nЖурналісти програми “ЦРУ” виявили, що усі три фірми були зареєстровані в один день і в одного нотаріуса. Цікаво й те, що засновники усіх трьох фірм знаходяться за кордоном.\nРозслідувачі також з’ясували, що директор “Амбер Холдинг” Шипанюк Олег Миколайович пов’язаний з олігархом Леонідом Юрушевим, якого називають одним зі спонсорів “Народного Фронту”.\nДиректор “Райт Солюшн” Віктор Коц – за сумісництвом депутат Олевської ОТГ від “Батьківщини”.\nА керівник фірми “Надра Галичини” – Роман Кікта – помічник депутата Львівської міської ради Романа Плахтія.\nУ розмові з LB.ua Віктор Коц переконує, що з власниками “Амбер Холдинг” та “Надра Галичини” він познайомився вже під час судових процесів.\nА на питання чому його компанія зареєстрована в офшорах, Коц також знаходить пояснення.\n“Я фірму спершу на себе оформлював, а потім продав своєму другу. Ну як продав. По бумагам продав. По факту.. Просто ми живем в якій державі, якщо я б залишив на собі, як ви думаєте, довго я б прожив тут? Ну фактично да (це офшор, – LB.ua), але офшором воно не буде. Нам нема змісту робити офшор. Ми зробили це, щоб в нас не забрали (компанію, – LB.ua). З нами б зовсім по-іншому говорили, якби в нас ліцензія була українська. Якщо до вас приїжджають чоловік 30 з ГПУ, і чуть не мордою в асфальт? Коли я їм показав документи, що у нас оригінальний спецдозвіл знаходиться в Гонконзі, і показав договір зберігання, обшук зразу закінчився. А їм потрібен був оригінальний спецдозвіл, бо потім б сказали, що він загубився, і треба йти його отримати по новій. А він видається лише раз”, – говорить Коц.\nНе менш цікавий і той факт, що “Райт Солюшн” свої дозволи отримала за мовчазною згодою. Це така процедура, коли впродовж місяця в Держгеонадра не надходить дозвіл чи відмова від обласної ради, і в Держгеонадрах мають право дати згоду на видачу ліцензії.\nУ конкретному випадку з “Райт Солюшн” відмова щодо видачі ліцензії була надана, але не від Житомирської облради, а від голови Житомирської облради. На думку Держгеонадр, це не достатньо належно оформлене рішення, тому вони вирішили, що відповідь від облради не надійшла і за рішенням мовчазної згоди надали ліцензію. Цікаво, що головою Держгеонадр тоді був Михайло Бояркін, його прізвище теж засвітилось у бурштиновій справі, бо саме йому Розенблат нібито пропонував занести хабар за отримання спецдозволу для “Фуджейри”.\nОднак, Віктор Коц переконує, що з мовчазною згодою його компанії просто повезло, і усі дозволи вони отримали законно.\nУ тому, що компанії отримали великі бурштинові території без аукціону, також немає нічого незаконного, говорить Коц.\n“Ми скористались 615 постановою КМУ. Згідно з цією постановою ліцензію можна було отримати без аукціону”, – пояснює він.\nЯк розповів LB.ua міністр екології та природніх ресурсів Остап Семерак, дійсно є процедура отримування спецдозволів без аукціону.\nСпершу компанія повинна отримати дозвіл на геовивчення. Його можна отримати без аукціону. І тільки після того, як за власні кошти компанії викуповують геоінформацію, проводять вивчення покладів та апробацію (а цей процес може зайняти багато часу) вони можуть знову ж таки без аукціону отримати дозвіл на видобуток бурштину.\nОскільки тривають судові процеси, усі три компанії поки не можуть приступити навіть до геовивчення своїх територій.\nЦя 615 постанова КМУ, яка регламентує такий порядок отримання дозволів, стосується не тільки бурштину, а усіх корисних копалин. Нещодавно у постанову були внесені зміни, однак вони не торкнулись бурштину. Згідно з цими змінами, з першого січня 2019 року отримання спецдозволів без аукціонів було обмежено тільки для вуглеводнів, для решти видів корисних копалин все залишилось без змін.\nОстап Семерак переконаний, що такий порядок отримання спецдозволів відповідає практикам європейських країн. До того ж, каже він, нічого не заважає Дергеонадрам паралельно продавати дозволи на аукціонах.\n“Але за 2017-2018 рік ДГС не провело жодного аукціону. Хоча за цей період Мінприроди погодило десь до 100 таких дозволів”, – зазначає він.\nАвтор материала: Тереза Лащук\nМетки: Борислав Розенблатбурштинова лихоманкаДике ПоліссяНАБУРегиональные новостиСтатьи\nВперед Попытка Дмитрия Святаша обелиться потерпела фиаско\nНазад Суд оправдал СБУшника, пытавшегося подкупить прокурора


Ніна Незламна: Проговорилася / проза/ - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Ніна Незламна: Проговорилася / проза/ - ВІРШ\nПроговорилася / проза/\n/ Одна сторінка з особистого життя/ За вікном зима… Та сніжна, сувора зима мені запам`яталася на все життя. Це було напередодні нового року… Зо два дні, сипав білий пухнастий сніг, а вчора під вечір, ох і хурделило…. «Світу білого не видно»,- так мама казали. Ми вже й так кілька днів не висовували носи надвір, бо такий був сильний мороз, аж вікна понамерзали льодом, а так хотілося покататися на санях. Наша вулиця довга, тягнулася вздовж великого поля, відмежовувалась від нього широкою дорогою. На цьому полі, під час війни, німці зробили склад зброї, так всі розповідали. Я теж, як ще меншою була, пам`ятаю вибух на полі. Це було влітку, аж хату трусонув, всі хто був в ній злякалися, повискакували на вулицю. З інших осель теж всі повибігали, дивилися на поле, майже посередині, стіною стояв пил. Як він розвіявся, виднілася купа землі разом з конюшиною. Люди шепотіли між собою, що добре, що не пшениця росла, так би весь врожай згорів. Туди, де стався вибух, дітей не пускали, казали глибоку яму вирило і що там підірвалася циганка з двома дітьми. Всі журилися, що така біда сталася. На другий день сюди приїхало багато військових, все поле перевірили, ящиками вивозили патрони, снаряди і бомби. Мені здавалося бомби були схожі на довгі груші, але дуже завеликі. Тільки після перевірки, батьки нам дозволили бігати по полю. Ну правда коли, ще нічого не сіяли, або зібрали врожай. Там інколи сіяли пшеницю, кукурудзу, а охороняли все об`їждчики з батогами, це такі чоловіки в військовій формі на конях. Садили там і картоплю, старша сестра Ліда її збирала, коли вже сніг падав. Пам`ятаю, ми теж з Олею(сестра старша на три роки за мене), допомагали їй, хоч і холодно було. Пальці рук так замерзали, аж зашпори в них заходили, біліли, як з поля прибігали в хату, швидко руки пхали в теплу воду, відігрівалися. Моє рідне поле мало невеликий схил до дороги, тому коли гуляла хурделиця, з нього несло й несло снігу, аж засипало паркани. А одного разу так насипало, що тато не міг відкрити двері надвір. Він зразу, як тунель пробив руками, а потім вже відкидав від дверей. Добре хоч сніг був пухким, а так би прийшлося з іншої сторони вікно витягувати, так мама клопоталася. В нас сім`я велика була. Старша сестра жила окремо, вже вийшла заміж, друга сестра в цей день була на роботі, вона працювала на швейній фабриці в Харкові, а третя сестра по направленню поїхала працювати в Москву, вона закінчила медичне училище. Четверта сестра вчилася в Харкові на штукатура. А брат, старший за мене на сім років, пішов до сусіда однокласника, пограти в карти. Він часто там пропадав, казав нам,- Мені нема, що з дівчатами водитися. Тож ми з Олею, цього дня, в обідню пору, залишилися вдома з мамою. Я не знала, що мама робила, але вона, то заходила в хату, то знову поспішала в літню кухню. Ми дуже просили маму, щоб відпустила нас погуляти, покататися на санях. А кататися було де, старші діти прямо на полі накидали гору снігу й всі по черзі з криниці носили воду й поливали її. Вона за ніч замерзла, аж дзеркалилась. Гора мала схил на дві сторони, одна сторона довша, з невеликим схилом до вулиці, а друга сторона з крутим схилом, тягнулася в глиб поля, вона навіть мала два трампліна. Старші діти й навіть дорослі, каталися на крутому схилі гори, а молодші діти спокійніше з`їжджали з довшої сторони. Це спеціально так зробили, бо старші діти не хотіли водитися з меншими. Нарешті мама дозволила нам піти погуляти, наказала Олі, щоб дивилася за мною. А, як я замерзну, щоб відразу йшли додому. Оля одяглася швидко, вона ж до школи ходила, було в що одітися і взутися. А мені мама шукала одяг, перебирала старі лахи. Нарешті знайшла братові штанці, вони, правда, були завеликі, але мама їх підв`язала резинкою. Взула мене в старі черевики Олі, а щоб не спадали, нап`ялила на мене чиїсь великі панчохи, склавши їх вдвоє, шепотіла, що так буде тепліше. Одягла в осіннє пальто, навіть не знаю чиє, його напевно всі переносили. А на голову пов`язала велику ворсисту хустку. Вона така була велика, що ховала мені плечі. Мама наче загорнула мене нею, пов`язала навхрест попід руки, посміхнувшись сказала, -Ну от ти тепер в мене «мужичок с ноготок».* Я відразу запитала, А, як це мамо, з мене сміятися не будуть? -Та, тож Миколка тобі розповідь читав, що не пам `ятаєш? Там хлопчик був на картинці… Я, аж зраділа, коли пригадала? -А, це той, що з лісу на возі дрова віз? Вона кивнула головою. Коли ми виходили з хати, сказала, -\tЙдіть, тільки ж нікому не кажіть, що я самогонку жену. А то, міліція прийде, біди не оминути. А ти ж Олю, дивися, як Ніна замерзне, зразу приведи додому. Я хвіртку на клямку закрию, ти ж дістаєш її відкрити. Ми задоволені, кожна з санями, вийшли до юрби дітей. Для мене звичайно сані з товстими дошками були заважкі, але ж так хотілося покататися. Оля відразу побігла на крутішу гору, а я каталася з меншими дітьми. Весело, галасно навкруги. Всі діти задоволені, вже й в сніжки награлися й накаталися на санях. Менших дітей, на горі ставало все менше й менше. І я позирала до Олі, гукала, махала руками, щоб йти додому. Бо вже пальці на ногах, здавалося не мої та й під носом було мокро. Вже сутеніло, я підійшла до Олі, тупцювала ногами, -В мене ноги вже змерзли, пішли додому… Вона вся розчервоніла, здивовано кліпала очима, -\tТю, подивися, ще всі діти катаються, завтра ж неділя, в школу не йти, чого й куди мені спішити. Ти порухайся більше, тоді й зігрієшся. І посміхаючись, пішла до своїх дівчат. Я, ще два рази з`їхала з гори та холод пробирав все тіло. Не могла терпіти, знову гукала Олю й махала їй руками. Але вона не звертала на мене уваги, підіймалася на гору. Я з розсердя лягла животом на сані, вирішила, з`їхати з гори так, як старші діти катаються. Та раптово сані перевернулися і я полетіла стрімголов. Очутилася неподалік гори в пухкому снігу. Хтось мене взяв на руки, струшував з хустки й з обличчя сніг, -\tАну, хто це? Ти чия? Мені всміхався дядько Василь. Його всі називали дільничний, а чому, я не знала. Він жив в кінці нашої вулиці. Я шморгаючи носом, назвала, як звати маму й тата. -О, то це ж зовсім поруч, пішли я тебе заведу додому, бачу ти вже вся, як бурулька, мабуть замерзла. - Угу, – кивнула я головою. Я знала, що дядько добрий, він інколи всіх дітей на вулиці пригощав смоктальними цукерками. Раділа, що ніс мене на руках, ще й притулив до себе і в той же час віз сані. Дядько Василь товкнув хвіртку рукою, але вона не відкрилася. І тут я пригадала, -О! Мама хвіртку на клямку закрила, щоб ніхто не заходив, бо вона самогонку жене…\nдата надходження: 29.11.2019 16:15:22\n© дата внесення змiн: 29.11.2019 16:38:35\nМені подобається 22 голоса(ів)\nВ Обране додали: НАДЕЖДА М., Любов Іванова, Тетяна Горобець (MERSEDES), Любов Вишневецька, ТАИСИЯ, Ніна-Марія, Микола Холодов, геометрія, Надія Башинська, Веселенька Дачниця, Світлая (Світлана Пирогова), Valentyna_S, Катерина Собова\nКатерина Собова, Каминский ДА, Олеся Лісова, Олеся Лісова, Виктор Правденко, Світлая (Світлана Пирогова), Серафима Пант, dashavsky, НАДЕЖДА М., Валентина Ланевич, наталія калина, Чайківчанка, Чайківчанка, Ніна-Марія, Ігор Кулай, геометрія, Капелька, ТАИСИЯ, Малиновый Рай, Тетяна Горобець (MERSEDES), Віктор Варварич, Любов Вишневецька, Ірин Ка, Valentyna_S, КВолынский, Наталі Косенко - Пурик, Веселенька Дачниця, Людмила Григорівна, Микола Холодов, Маг Грінчук, Валерія19, Любов Іванова, sloboda, Ольга Калина, Олег Крушельницький, Надія Башинська, Мартинюк Надвірнянський, Марія Тутова, Сашко Терен, golden-get\nМартинюк Надвірнянський, 24.12.2019 - 20:46\nДуже вдячна,що читаєте мої твори! Всього найкращого Вам!\nНадія Башинська, 16.12.2019 - 08:53\nДуже гарно, Нінусю!\nЩиро дякую, Надійко!\nОльга Калина, 10.12.2019 - 09:37\nОт цікаво: чи закінчився візит дільничого?!\nДуже дякую! Олічко там нічого цікавого...Вінпішов в літню кухню,по- сусідські випив 100 грамм, мама , ще й пляшку з горілкою йому дала. Попередив,щоб була обачна,але ж знав,що не торгували горілкою,а вигнали для сім*ї на свята. Це вже ,я дізналася,коли тато приїхав з роботи, на другий день,мама йому розповідала. Звичайно, мама того дня, трохи посварилася на нас обох...\nОльга Калина відповів на коментар Ольга Калина, 10.12.2019 - 10:28\nДякую, Олычко! Гарного дня Вам!\nЛюбов Іванова, 06.12.2019 - 11:30\nВаші прози настільки образні і реалістичні!!! Я в захопленні від кожної з них!!!\nЩиросердечно дякую, Любочко!Це реалії життя і тільки...Успіхів Вам!\nМаг Грінчук, 06.12.2019 - 00:12\nМикола Холодов, 02.12.2019 - 21:20\nДуже сподобалась Ваша проста і правдива розповідь!\nНіна Незламна відповів на коментар Микола Холодов, 01.01.1970 - 03:00\nЩиро дякую, шановний!\nЛюдмила Григорівна, 02.12.2019 - 02:19\nОсь така вона, дитяча наївність!\nгарно написано, так наче я сама там побувала, згадала своє дитинство.\nДуже дякую, Людмилко! Рада Вам! Я трохи прихворіла,вийду пізніше...Успіхів Вам!\nВеселенька Дачниця, 01.12.2019 - 18:13\nДякую, Ніночко! Дуже цікаво! Зачиталася, бо Ви - Майстриня прози.\nІ своє дитинство згадалося: і гори снігу з санками, і ковзани із полін, які ми привязували мотузками до ніг, щоб покататися на льодовій річці, і посинілі від морозу ноги, як відігрівалися на гарячій печі...\nЩиро дякую Вам! Рада,що сподобалась проза. Успіхів Вам!\nНаталі Косенко - Пурик, 01.12.2019 - 07:36\nЯкі чудові і незабутні спогади, які так цікаво розгорнуті в цій розповіді.\nЩиро дякую, Наталочко!\nValentyna_S, 30.11.2019 - 19:06\nВ цій незакінченій історії так багато спільного із моїм дитинством: і кучугури, і санчата, і самогон Дякую за приємність знов поринути у ті далекі часи\nДуже дякую,Валюшо! Тут основне,те,що мені найбільше запам*яталося, що ПРОГОВОРИЛАСЯ,так можна було продовжити...Та там цікавого вже нічого не було...Мама тільки посварилася.. А Дядько Василь,був у мами в літній кухні.Як потім мама розповіла татові, що налила йому сто грам випити,ще й пляшку з собою дала.Адже він знав( можна сказати по- сусідські),що гнала мама горілку для сім*ї на свята,адже продажем горілки ніколи не займалися...\nІрин Ка, 30.11.2019 - 18:37\nЦікавий спогад що став оповіданням!!!\nНіна Незламна відповів на коментар Ірин Ка, 01.01.1970 - 03:00\nВіктор Варварич, 30.11.2019 - 12:02\nТетяна Горобець (MERSEDES), 30.11.2019 - 09:51\nЧарівна ваша проза Ніночко!!! Ніби сама побувала біля вас у ті часи... Дуже цікаво написали!!!\nЩиро дякую, Танічко!Рада,що сподобалась проза. Гарного дня Вам!\nМалиновый Рай, 29.11.2019 - 23:53\nНіна Незламна відповів на коментар Малиновый Рай, 01.01.1970 - 03:00


Подарунок на 6 грудня: чим порадувати справжнього чоловіка - ЗНАЙ ЮА\n27 листопада 2017, 15:02\nВже зовсім буде найбільш "чоловіче" свято у році – День Збройних сил України. Ця дата принесе з собою не тільки урочистий настрій, але і змусить всіх дівчат задуматися, який подарунок на 6 грудня презентувати своєму хлопцеві. І ми вирішили допомогти вам і дати кілька корисних порад.\nПодарунок на 6 грудня: сертифікати\nГоловне, що потрібно зрозуміти – чоловік і сам в змозі купити собі те, що йому необхідно. Шкарпетки, ванні приналежності, або інші дурні подарунки. Постарайтеся зробити йому просто приємно. Подаруйте або якусь милу річ, або чудово проведений час. У другому випадку вам допоможуть різні сертифікати. Головне знати, що ваш подарунок на 6 грудня не залишиться лежати в шафі поки не закінчиться термін його придатності.\nВи повинні знати, що точно буде до душі вашому чоловікові. Від цього і потрібно відштовхуватися.\nПодарунок на 6 грудня: захоплення\nЯкщо у вас є бажання робити чоловікові подарунок на 6 грудня, то абсолютно не важливо, ким він вам доводиться – сином, батьком, чоловіком, хлопцем і так далі. Ви в будь-якому випадку знаєте, чим він захоплюється, що йому цікаво, і який подарунок йому сподобається. Саме тому нескладно буде підібрати та річ, яка б була корисна йому в його захоплення.\nПодарунок на 6 грудня: потрібні речі\nТут треба сказати, що найчастіше заміжні дівчата не дуже радісно витрачають сімейний бюджет на різні дурниці. Адже купити потрібну річ – це розумно і практично. Це все вірно, але нерідко буває, що чоловік в подарунок на 6 грудня отримує зимові кальсони. Це, як мінімум, негарно. Якщо хочете зробити приємно і купити дійсно потрібну річ, то подумайте про те, чого він давно хотів. Можливо це туалетна вода, на яку йому було шкода грошей. Або умовні рукавички для сенсорних екранів.\nТепер ви знаєте, який подарунок на 6 грудня можна вибрати.