Скільки градусів в віскі, і що можна дізнатися з етикетки? | Big\nот admin Оставьте комментарийСкільки градусів в віскі, і що можна дізнатися з етикетки?Ром\nГоловна сторінка »Алкогольні напої $ image_url = https://stopalkogolizm.ru/wp-content/uploads/2017/11/skolko-gradusov-alkogolya-soderzhitsya-v-viski.jpg (голосів: 1)\nВіскі є всесвітньо відомим міцним алкогольним напоєм, батьківщина якого – «туманний Альбіон». Але в даний час його виготовляють в Шотландії, Ірландії, США, Канаді та навіть Японії. Фортеця цього спиртного може коливатися від 40% до 70% об. і вище. Скільки градусів алкоголю міститься в тому чи іншому вигляді віскі, залежить від сировини, що використовується для його виробництва, особливостей технологічного процесу, країни-виробника, умов, терміну витримки і багатьох інших факторів.\nСолодовий. Його роблять з соложеном ячменю. Він проходить обов’язкову подвійну дистиляцію. Цей напій в будь-якому випадку витримують не менше трьох років у дубових бочках. Повністю алкоголь відкриває смак і аромат після дванадцяти років витримки. Але це далеко не межа, його витримують і довше.\nНайчастіше виробляють змішаний віскі. Найпоширеніший вид – це бленд. Він робиться шляхом купажу зернових. А ось зерновий і солодовий практично ніколи не змішуються.\nТільки людина, зовсім не знайомий з цим напоєм, в першу чергу зверне свою увагу на міцність напою, точніше на кількість градусів. І зовсім не звертає увагу на вид, склад і запах віскі\nПобіжно переглянувши представлені на полицях магазину різні сорти напою, ви можете бути повалені в глибоке здивування, помітивши на деяких пляшка цифру 40% об. Це дуже цікаво і зовсім незвично. Бо вважається, що максимально допустиму дозу спирту може містити тільки горілка, і в цьому її привілей перед іншими поширеними напоями. Але в той же час, напої, які несуть в собі особливі смакові і ароматичні складові, звичніше бачити середньо- або слабоалкогольними. Так в чому ж тут справа? Давай ті розберемося в цьому.\nФортеця віскі в даний час. У загальному випадку, більшість виробленого зараз віскі, містить в собі насправді досить велика кількість спирту, близько 40-50%. Але не потрібно плутати це з фортецею напою. Тому що фортеця віскі з Шотландії або Японії може досягати і всіх 70%. Ходять чутки, що на старих винокурних дворах Шотландії можна відшукати навіть більш міцний сорт. Ось тільки він не є офіційним, і вільно придбати його, зрозуміло, не вийде.\nЯк правило, чистий односолодовий напій містить в собі більше спиртової частини, ніж купажірованний віскі. і змішуванні купажу, кожен, хто входить до складу сорт віскі з меншим градусом, знижує загальну фортеця продукту. Незаперечним є велике значення має і технологія виробництва, а в наш час ринкової економіки, ще й вдала маркетингова стратегія просування напою. Деякі винокурні, навмисно підвищують міцність напою, щоб мати можливість заявляти, що саме у них виробляється найміцніший віскі, ніж залучають окрему нішу споживачів.\nЩо важливіше, фортеця або смак? Немає резонність женуться лише за найміцнішим віскі, бо часто питання смаку стоїть на порядки вище, і тільки він може служити стимулом для вживання цього спиртного напою. Віскі великий фортеці складно піддається вживання, швидше за все його доведеться розбавляти, і в великих кількостях. Найкраще використовувати для цього джерельну воду, як це роблять на самих винокурнях. Його міцний смак може вам зовсім і не сподобатися, за умови що раніше ви пили не настільки міцний сорт віскі не розведенийводою з водою. Рекомендується зупинити свій вибір на пляшці з вказаним рівнем вмісту спирту в рамках 40-50%. Тим більше, коли ви зібралися розпити пляшку в колі родичів і близьких друзів. Чи не кожен шанувальник зможе оцінити особливі смак і запах, якщо напій дуже міцний.\nОбов’язкове використання спеціального посуду, а точніше низького широкого склянки з товстим денцем.\nВся ця процедура здається складною лише на перший погляд. Насправді все триває менше хвилини, але тільки таким чином можна дійсно насолодитися напоєм, а не проковтнути його, як дешеву горілку, судорожно закусивши лимоном.\nОднак більшу частину свого історичного життя віскі вважався напоєм бідняків, які жили в Ірландії і Шотландії. Рецептура його приготування дуже проста. Шотландці стверджують, що рецепт виробництва вони перейняли у місіонерів, замінивши виноградне вино ячмінним пивом. Спочатку міцний напій був використаний ченцями як ліки. Пізніше його навчилися робити і в домашніх умовах.\nІсторики пропонують наступний ланцюжок: у монастирі рецепт потрапив від християнських місіонерів, до тих – від хрестоносців, які, в свою чергу, дізналися секрет дистиляції в походах на Близький Схід.\nПерші перегінні куби найбільше нагадували гігантські чайники, брага піддавалася тільки однієї дистиляції, тому смак не відрізнявся ні тонкістю, ні м’якістю. Поступово мистецтво пішло в народ, перегонкою займалися і селяни, і дворяни, і вже до XVII століття винокуріння поширилося по всій території Шотландії.\nУ 1579 році держава почала контролювати процес і видав закон про дозвіл на виконання віскі тільки аристократії. У 1644 році з’явилися акцизи, і тоді ж відбулося розшарування напою за якістю: у високогір’ї податківці заходили рідко, тому там виробники ретельно дотримувалися технологію і отримували якісний продукт, а на рівнинах в віскі не доповідав солод, в результаті напій виходив гірше.\nРозподіл на країни\nІрландський роблять в кілька етапів. Для початку пророщують злакові культури – в основному ячмінь, а потім сушать їх. Завдяки цій процедурі напій набуває м’якість. Потім йде дистиляція, а далі витяг.\nШотландський алкоголь роблять також, але з однією відмінністю – зерна ячменю солодять торфом. Фортеця шотландського віскі може варіюватися від 40 до 70%.\nБурбон – це віскі з Америки. Відмінною рисою є те, що виробляють його не з ячменю, а з кукурудзи. Яскравим представником цієї країни є віскі «Джек Деніелс». Фортеця його становить сорок відсотків.\nЩоб визначитися з тим, який напій краще, мало спиратися на думку експертів, так як у кожної людини свій смак. Звичайно ж, весь алкоголь спробувати неможливо, але найпопулярніших представників різних країн – цілком під силу. Єдиний момент – це задоволення не з дешевих. А якщо замахнутися на односолодові віскі, то тут ціни і зовсім зашкалюють. Але з іншого боку, якісний алкоголь просто не може мати низьку вартість.\nДивно те, що Шотландія з Ірландією ніяк не вирішать, хто з них батьківщина віскі, а ось стакан для цього алкоголю був винайдений в США. Він називається тублер, його головною особливістю вважається товсте дно. Ще його відмінними рисами є те, що він низький, але, при цьому, широкий. Краще, щоб його стінки були круглими. Тим, хто звик ковтати важкий алкоголь зі стосу, за одну секунду, залпом, тут доведеться зупинитися. Віскі в стакан наливають приблизно на одну третину і п’ють повільно, смакуючи, маленькими ковточками. Тільки тоді можна повною мірою відчути неймовірний аромат і чарівно пекучий смак.\nУ справжнього віскі має бути присутнім довгий і дуже приємний післясмак. Якщо пити спиртне з тублера, то він навіть уже спустошений буде зберігати аромат напою, як післясмак. Будь-цінитель віскі скаже, що цей алкоголь потрібно пити правильно, інакше насолодитися їм не вдасться.\nСьогодні віскі виробляють багато країн, але куди йде корінням цей спиртний напій? Появі і подальшому поширенню цього дивного продукту посприяли хрестові походи, після яких підприємливі ченці підігнали процес під себе. Вони виготовляли чистий натуральний продукт, який практично нічим не скидався на сучасний аналог, так як його споживали відразу після перегонки і не наполягали в бочках.\nМіцний спиртний напій в бочках\nАле вже до 16 століття англійська корона вирішила наживатися на популярному напої і підлатати економіку. Незабаром податки на виробництво і збут алкогольної продукції зросли до небувалих висот, що стало причиною відходу багатьох виробників в так зване підпілля, а точніше, в сільську місцевість. Тоді почали виробляти напій, все більше нагадує теперішній віскі. Його переганяли кілька разів, застосовуючи при цьому найчистішу гірську воду. Для зберігання виготовляли дубові бочки, які надавали напою небувалий колір і насичений аромат. На початку 19 століття податки прийшли в нормальне русло, виробництво віскі збільшилася в рази і набуло широкого поширення за межами королівства.\nУ друга день народження? Потрібен презент – за сформованою давньою традицією це пляшечка якісного спиртного? Подумаємо, як вибрати подарунок – віскі повинен відповідати смакам іменинника.\nНайбільше цінується алкоголь, вироблений на одній з двох його «батьківщин» – Ірландії або Шотландії. Але так як сьогодні виготовленням займаються, крім них, США, Канада, держави Азії, то не буде помилкою купити спиртне від цих виробників.\nБагатьом подобаються Ardbeg Uigeadaill (54º), Oban (43º), Caol Ila (61º). Вибираючи подарунок, доповніть його відповідним келихом.\nІдеальна форма -. Це широкий стакан з товстим дном. Він допомагає аромату і смаку розкритися повніше, а після того, як напій випитий, зберігає сліди аромату – «\nРекомендують використовувати для «міцного» ще 2 різновиди: Рокс (низький келих з товстого скла) і тюльпан.\nАбсент, напевно, самий міцний алкоголь. Іноді він буває 86о. Цінителі цього напою – люди вельми екстравагантні, так як у абсенту і в ароматі, і в смаку виразно чути полин. Напій є основним інгредієнтом безлічі коктейлів, але його не рідко п’ють і в чистому вигляді.\nТекіла потрапляє на прилавки наших магазинів з Мексики. Її максимальна міцність – 43%. Так що на тлі попереднього напою вона взагалі здається слабоалкогольної. Подають текілу в маленьких чарочка, грам по п’ятдесят. Щоб максимально розкрити смак і аромат, закушувати цей алкоголь найкраще сіллю і лаймом.\nГорілка вважається напоєм споконвічно російським. Її фортеця може перевищувати п’ятдесят градусів, але найчастіше вона становить сорок відсотків.\nФортеця віскі найчастіше від сорока до шістдесяти градусів. Шотландці з ірландцями досі сперечаються, хто ж з них винайшов цей благородний напій. На відміну від всіх попередніх напоїв, віскі підлягає витримці в дубових бочках. Саме завдяки цьому процесу у спиртного напою є свій колір і характерний аромат.\nУ світі існує безліч видів віскі. Всі вони мають свої певні відмінності. У них різниться смак, аромат і навіть технологія виробництва. Різними вони можуть бути і за складом. У деяких країнах для виготовлення цього міцного напою використовують певні злакові культури.\nНайпоширенішим вважається віскі з фортецею від 40 до 50 градусів. Однак вміст спирту може бути і набагато більше, наприклад, у односолодового віскі з подвійною дистиляцією. Цей напій проходить довгу витримку в дубових бочках. Бочкова фортеця віскі може коливатися від 50 до 70 градусів. Все тому, що під час витримки певний відсоток рідини випаровується, відповідно, процентний вміст алкоголю збільшується.\nАле варто зазначити, що багато шанувальників благородного напою вважають, що фортеця віскі в градусах не повинна перевищувати сорока. Інакше алкоголь втрачає свій смак. Є навіть регіони, в яких виробляють цей напій міцністю тридцять градусів.\nНамагаєтеся зрозуміти, скільки градусів в віскі, розглядаючи вподобану пляшку? Ви побачите позначення ABV. Показник вказує на кількість вхідного в напій чистого спирту.\nІснує інше позначення того самого поняття -% VOL. Як вибрати віскі? Якщо ви бачите поруч з описаними вище символами цифри від 40 до 50, знайте: у вас в руках аперитив, що володіє ідеальним процентним вмістом спирту.\nТрапляються і ситуації, коли на етикетці красується цифра 60. Навряд чи правильно зупинити вибір на такому алкоголі: підвищена міцність віскі завадить відчути у всій повноті його смакові якості. Ваші гості будуть розбавляти його. Експерти стверджують: пити такий «нектар» складно, насолода від процесу втрачається.\nУ Шотландії і Японії виробляють найміцніший варіант «вогненної рідини» в світі: до 70º. У продажу його немає, ці екземпляри виготовляються одинично.\nВід того, скільки градусів фортеця віскі, безпосередньо залежать його смакові якості. Кількість алкоголю залежить не тільки від технології виробництва, але і від витримки. Фортеця віскі завжди вказана на етикетці. Ця інформація повинна бути обов’язково. Рідко, коли можна зустріти віскі, в якому алкоголю менше ніж сорок відсотків ABV. Ця абревіатура розшифровується, як Alkohol by volume. Її значення можна перевести, як кількість чистого алкоголю в процентному співвідношенні до загального обсягу напою. Іноді замість% ABV можна зустріти маркування% Vol, що, по суті, одне і те ж.\nОсновна частина віскі, що випускається в наш час, містить від сорока до п’ятдесяти відсотків алкоголю. Тільки в Японії і Шотландії ще можна зустріти напій, міцність якого становитиме сімдесят відсотків. А на найстаріших віскікурні і того вище. Але такі екземпляри не йдуть в продаж, а відразу поповнюють дорогі колекції.\nФортеця і якість напою\nСкільки відомо видів цього спиртного? Існує досить багато його сортів, що відрізняються ароматом і смаком, що виготовляються за різними технологіями (солодовий, зерновий, ірландський, канадський, бурбун і змішаний).\nМіцність напою доводиться до 50-70 градусів. Однак цінителі смаку алкоголю вважають, що фортеця, підвищений вміст етанолу вбиває смак напою. Тому в окремих районах випускається віскі, градус якого не перевищує 30.\nНайбільша фортеця у солодового напою, який виготовляється з ячменю, піддається подвійній перегонці для концентрування етанолу, а потім витримується в дерев’яних бочках протягом 3-12 років для надання особливого смаку і запаху дерева.\nКолір в залежності від терміну витримки, вихідної сировини може мати різні відтінки – від світлого жовто-коричневого до темно-коричневого. Запах – як у добре очищеного самогону, іноді з легким фруктовим ароматом.\nПорівняння спиртного за величиною градусів, кількості калорій і вмісту шкідливих домішок\nВід чого залежить градус?\nФортеця віскі різниться в залежності від того, яким способом його приготували.\nЯкщо алкогольний напій приготований з односолодового сусла, він містить більше спирту, ніж його «побратим», для виготовлення якого змішували 2-3 види солоду.\nКупажірованний алкоголь складається з суміші сортів солоду кількістю до 5. Кожен вид знижує фортецю на градуси.\nЩо шкідливіше, горілка або віскі\nЦей напій відрізняється від горілки тим, що крім етанолу і води містить у великій кількості сивушні масла, присутність яких надає йому смак і колір. Ці речовини, а також високий вміст етанолу роблять це алкогольний напій токсичним і викликає важке похмілля. За своєю дією на організм він знаходиться ближче до самогону.\nСкільки треба випити, щоб сп’яніти? Легке стан похмілля виникає після вживання 60 мл цього спиртного. При вживанні горілки в такій кількості симптомів похмілля не буває. У людини після вживання віскі виникають наступні ознаки похмілля:\nСивушні масла сповільнюють виведення токсинів з організму, тому стан похмілля триває довше, ніж при вживанні горілки.\nТак як вміст етанолу в віскі велике, то його в невеликих кількостях (до 50 грам) можна використовувати в лікувальних цілях. Він має судинорозширювальну дію, прискорює потік крові, знижує завдяки цьому артеріальний тиск, а після його прийому у людини з’являється відчуття тепла. Його можна використовувати як зігріваючий засіб після довгого перебування на морозі, а також для розтирання тіла.\nЦей алкоголь використовується в кулінарії в якості ароматизуючою добавки при виготовленні кондитерських виробів. При цьому враховується його калорійність.\nП’ють його з склянок спеціальної форми, що дозволяють додати шматки льоду\nТри відмінності віскі і скотчу\nТак ось головна відмінність між віскі і скотчем і полягає в тому, що скотчем може називатися тільки напій, виготовлений і розлитий на винокурнях Шотландії. При цьому, на етикетках завжди присутня подвійна напис Whisky Scotch.\nВсі інші аналогічні напої, виготовлені з будь-яких рецептами, але за межами Шотландії, мають право тільки на назву віскі в такому написанні Whiskey.\nАмериканська продукція називається Bourbon, крім одного напою – дуже популярного Jack Daniel’s, у якого написано Tennessee Whiskey на етикетці, хоча це класичний кукурудзяний бурбон.\nА ось канадський продукт з тієї ж кукурудзи вже називаються Canadian Whiskey – назва бурбон належить тільки американської продукції.\nАле я відволікся від скотчу. Є у нього ще одна особливість – соложеном ячмінь, з якого виготовляється сусло, сушать не просто гарячим повітрям, а димом, який виходить під час тління певних пластів торфу. Весь острівної скотч має димну нотку в ароматі.\nНа деяких винокурнях до торфу додають бамбукову стружку, а на інших – висушені морські водорості, що надає відтінок морського бризу в букет.\nТретя відмінність шотландського скотча від звичайного віскі – для витримки беруть дубові хересовие бочки. Тобто, перед витримкою скотча там дозрівав херес – іспанське кріплене вино з білого винограду і тільки одного сорту – Oloroso. Це надає скотчу неповторний виноградний присмак.\nДеякі шотландські винокурні використовують бочки, в яких до того настоювався бурбон. Їх виготовляють з американського білого дуба, а скотч, витриманий в таких бочках, має фруктові нотки в ароматі і післясмаку.\nЦікавий факт! За час настоювання через стінки бочки кілька напою випаровується. Винокури називають його «Частка ангелів».\nТема така цікава, що чим більше вивчаю, тим більше захоплююся. Наостанок ще скажу, ніж скотч відрізняється від ірландського віскі. Так ось в Шотландії проводиться тільки подвійна перегонка спиртів, а вся ірландська продукція має потрійну перегонку.\nВсе, пора зупинитися! Тим про алкоголь ще стільки багато. Я пішов вивчати далі, а ви не забувайте заглядати в мій блог – буде багато сюрпризів. До зустрічі!\nГоловна відмінність шотландського віскі від ірландського стосується якраз знаменитої торф’яної «копченості». Виробники стверджують, що, крім усього іншого, напій зобов’язаний своїм неповторним смаком місцевої воді.\nІнша відмінна риса – в Ірландії віскі піддають потрійний перегонці, а не подвійний. Нарешті, в Шотландії за основу беруть виключно ячмінний солод, а в Ірландії можуть додати жито.\nПропонуємо ознайомитися: Псування на алкоголь як визначити\nСкільки алкоголю міститься в різних видах віскі\nФортеця є важливим показником алкогольних напоїв, вона значно впливає на його сприйняття смаковими рецепторами. На кількість спирту в віскі впливає технологія виробництва, а також витримка. Дізнатися скільки градусів міститься в певному сорті whiskey можна з етикетки, кожен виробник зобов’язаний вказувати таку інформацію. Фортеця віскі починається від 40% ABV. ABV розшифровується як Alcohol by volume і позначає, скільки міститься чистого спирту у відсотках від загального обсягу напою. Тому на етикетці можна побачити наступні маркування:% ABV або% Vol. В основній масі віскі, який проводиться в різних країнах зараз, фортеця має 40-50 градусів. Але в деяких видах японського або шотландського спиртного вона може досягати 70 градусів, а на найстаріших винокурнях Шотландії можна зустріти екземпляри навіть міцніші. Але такі колекційні напої не потрапляють в продаж.\nБільш високий вміст спирту найчастіше міститься в односолодовий самогоні. Відповідно, в купажовані whiskey його менше. Найбільш міцні сорти алкоголю (whiskey бочковий фортеці) найчастіше досягають фортеці 60-65 градусів. Такі спиртні напої найкраще розбавляти, інакше високий вміст алкоголю може викликати втрату чутливості смакових рецептів. Вважається, що якщо розбавляти віскі водою до комфортної п’є фортеці, аромат напою розкриється найкраще. При розливі в пляшки whiskey (за винятком бочкового) розбавляють, знижуючи його міцність.\nЩо може розповісти етикетка?\nВипускаючи алкогольну продукцію, фірма-виробник приділяє особливу увагу її зовнішньому вигляду. Для створення етикетки залучаються провідні дизайнери та маркетологи. Але, крім рекламної та естетичний функції, етикетка покликана дати споживачеві максимально корисну інформацію.\nПоглянувши на пляшку, можна отримати майже повне уявлення про смак, аромат і купажі напою. На ній зазначена країна походження, фортеця, тип, термін витримки, спосіб виробництва. Розглянемо її уважніше:\nНа етикетці вказано слово «malt» – перед вами суміш декількох односолодових віскі.\n«Single» або «unblended» означає, що віскі розливають з однієї дубової бочки, ні з чим не змішуючи.\n«Blended», «pure» або «vatted malt» – це купажірованний спиртний напій.\nЦифри на етикетці – вік віскі. Якщо напій купажірованний – вказується вік наймолодшого віскі в купажі.\nНа солодовому віскі може бути вказаний рік, коли була проведена дистиляція.\nЯкщо не вказано вік віскі, перед вами напій без віку. Для змішаного спиртного напою це відповідає трирічної витримки, для односолодового – від восьми років.\nКоли на етикетці написано «Whisky» або «Skotch» – даний напій зроблений в Шотландії.\nНазва «Whiskey» говорить про те, що віскі народився в Ірландії, США або Канаді.\n«Cask strength» – досить рідкісний вид даного напою. Такий напис говорить про те, що в бочках зберігається спиртне фортецею 50-65 градусів. І тільки перед тим, як розлити віскі по пляшках, його розбавляють очищеною водою, доводячи до потрібної кількості оборотів.\n«Quarter cask» – віскі витримується в бочці з американського дуба. Причому, бочка відрізняється невеликим розміром, а тому віскі в ній міцнішає звичайного.\nЯкщо ви бачите слова «Deluxe», «Finest», «Fine old» – це означає, що зміст солодового віскі в купажі перевищує всі інші складові.\nВам пощастило зустріти на етикетці вказівки «Semi-Premium Blend» або «Premium Blend» – це змішаний напій з дванадцятирічної витримкою.\n«Super Premium Blend» означає, що віскі старше дванадцяти років.\n«Grain» – це зерновий віскі. Його якість вважається нижче солодового, тим не менш, деякі виробники навчилися створювати справжні шедеври.\n«Non-Chill Filtered» або «Un-Chill Filtered» означає, що віскі очищали механічно, без охолодження і струси. Це дозволяє робити напій чистим, без митних домішок.\nВиди напою і їх фортеця\nВміст алкоголю в віскі (скільки в градусах) вказується на етикетці. Більшість сортів містить 40-50% об., Найменша фортеця становить 30% об., А максимальна у витриманого 3 і більше років напою з ячмінного солоду після подвійної перегонки – 70% об. Якість залежить від типу перегону. Дистилят проводиться з браги за допомогою перегінного куба, в результаті віскі набуває насичений аромат. Дорога технологія застосовується для елітних сортів. Ректифікат готується в спеціальній ректифікаційної колоні, а не в кубі.\nСолодовий виготовляється з ячменю без домішок інших культур, поділяється на бочковий з декількох бочок, односолодовий і взятий з однієї бочки. Вважається дорогим і якісним.\nЗерновий готується з кукурудзи, пшениці, жита. За якістю гірше солодового, тому в чистому вигляді рідко використовується, застосовується при виготовленні складних за складом напоїв.\nКупажірованний проводиться шляхом змішування солодового і зернового віскі. Належить до середньої цінової категорії.\nЗалежно від країни-виробника розрізняють:\nШотландський (скотч) виготовляється з ячмінного солоду, висушеного над димом деревного вугілля, букових стружок, торфу. Перегонка робиться за допомогою безперервної дистиляції. Концентрація спирту знижується за допомогою додавання води. Потім напій дозріває в дубових бочках 2 роки і довше. Фортеця скотча не менше 40% об., В деяких різновидах доходить до 60% об.\nАмериканський (бурбон) в більшості випадків готується з кукурудзи (мінімум 51% об.) З додаванням ячменю і жита. Відмінність від шотландського скотча полягає у відсутності стадії солодження зерна. Смак бурбона важчий, присутній солодкуватий присмак. Фортеця 40-51% об., Поширене вміст спирту 43% об.\nКанадський витримується більше 3 років в дубових бочках. Більшість сортів – купажовані, рідко можна зустріти односолодовий напій. Із зернових культур використовують жито, пшеницю, кукурудзу, ячмінь. До складу віскі може входити карамель для додання солодкуватого аромату або присмаку. Базовий склад володіє міцністю понад 90% об., Ароматизований – 65% об.\nІрландський проводиться з ячменю і ячмінного солоду з додаванням вівса, пшениці, жита. Виділяється м’якістю завдяки потрійний перегонці. Середня фортеця даного віскі 40% об.\nЯпонський створювався як спроба відтворити шотландський скотч. Відмінність смаку і аромату пояснює використання кубів різної форми, чистіша вода, клімат. В Японії виробляються всі основні види віскі. Фортеця продукції починається з 43% об.\nЗвертаємо увагу на етикетку\nНерозбавлений бочковий віскі з фортецею 65% називається Cask strength або Вarrel proof. Його витримка становить не менше 10 років. Іноді, найчастіше в шотландських і американських зразках, можна зустріти маркування proof. У США 100% proof позначає 50% спирту, а в Великобританії цей показник становить 57,16% від об’ємного вмісту спирту. Malt whisky (солодовий) виготовляється тільки з ячмінного солоду, Blended whiskey (купажірованний) змішують солодовий віскі і зерновий, Grain whiskey (зерновий) отримують з кукурудзи, жита або пшениці. Віскі з окремою бочки має маркування Single cask. Його фортеця може бути 50-60 градусів, якщо він не розведений. Або 40%, якщо його розбавили.\nДля любителів віскі можна порекомендувати такі зразки різного вмісту спирту.\nНайменування Фортеця% ABV\nBowmore 10 yo Vintage House Exclusive 2000 58,2\nLagavulin 12 yo Limited Edition Release 2009 59,9\nНайголовнішими виробниками та імпортерами віскі є: Шотландія, США, Канада, Японія, Ірландія. У кожної країни є свої відмінні риси в смакоароматичних рисах напою. Шотландці виробляють його з ячменю, витримують самогон в дубових бочках, а для сушіння солоду застосовують натуральний торф. Японці виготовляють віскі за традиціями шотландців, однак, він має витончений смак з меншим відчуттям диму в смаку. У Штатах зерновий самогон виробляють з кукурудзи, називається такий напій бурбоном. Ірландський віскі відрізняється вишуканістю смаку і «бездимних» ароматом.\nМожна пробувати найрізноманітніші сорти віскі від різних виробників, що відрізняються ароматом, смаком і фортецею. Тільки варто знати, що фахівці не радять гнатися за міцністю напою, так як його потрібно чимось розбавляти. Якщо хочеться спробувати справжній смак нерозбавленого whiskey, то краще вибрати напій з фортецею 40-50 градусів.\nФортеця віскі і країна-виробник\nЩоб визначити, де був проведений напій, варто ретельно вивчити етикетку бутлі. Кожен регіон, що виробляє даний алкоголь, відрізняється індивідуальних переваг і історичними традиціями виготовлення, які безпосередньо впливають на підсумкову фортеця.\nТрадиційним, класичним у віскі вважається фортеця в 40-50⁰. До найбільш міцним (до 60-70 ⁰) відноситься напій, вироблений шляхом подвійної перегонки (його готують з ячменю і витримують в дубових ємностях до 10-12 років).\nАле справжні цінителі старовинного алкоголю запевняють, що фортеця вже вище 50 градусів погіршує його сприйняття. Знавці вважають за краще більш м’яке по сприйняттю спиртне, фортецею ледь доходить до 30⁰.\nАлкогольний напій, приготований за старовинними рецептами цієї гірської країни, виробляється при подвійній перегонці. А потім розливається по бочках і залишається на зберігання до 3 років. Шотландський віскі славиться своїм м’яким сприйняттям і зниженим об’ємом сивушних масел. У сировинної основі застосовують ячмінний солод, що проходить стадію просушування над тліючим деревним вугіллям, змішаним з торфом і стружкою деревини бука, що додає до смаку підсумкового напою приємний смак копченості.\nПісля визрівання шотландський віскі фільтрують і доводять до необхідної градусности чистою джерельною водою. Потім розливають по пляшках. Найвищою фортецею в 60 градусів віскі з Шотландії славиться марка Гленлівет (Glenlivet). До найбільш знаменитим маркам шотландського віскі відносять:\nЧівас-Рігал (Chivas-Rega) – 40%;\nБаллантайнс (Ballantine’s) – 40%;\nГлен-Клайд (Glen-Clyde) – 40%;\nВільям-Лоусонс (William-Lawsons) – 40%;\nСер Едвардс (Sir Edward’s) – 40%;\nМаккалан Файн-Оук (Macallan Fine-Oak) – 43%;\nХепберн Чойс (Hepburn’s Choice) – 46%;\nОлд Малт-Каск (Old Malt-Cask) – 50%;\nГленлівет (Glenlivet) – 60%.\nІрландці традиційно застосовують потрійну перегонку, що робить їх віскі досить м’яким по відчуттю. При виготовленні в сировину можуть додавати житній дистилят. Ірландський віскі відрізняється м’яким сприйняттям і класичним ароматом, без оригінальної нотки копчення. Фортеця цього напою також традиційна і становить 40%. До найбільш знаменитим маркам ірландського віскі відносяться:\nГоловним компонентом сировинної бази при виготовленні бурбона (так в США називають віскі) стає кукурудза. За прийнятим нормам цієї країни в сировині для виробництва бурбона повинно знаходитися від 50-52% кукурудзи. Крім неї можуть додавати пшеницю, ячмінні та житні зерна.\n2. Пророщені зерна виймають з води і сушать гарячим димом від палаючого торфу, деревного вугілля і букових стружок. Це найважливіший етап виробництва, тому що саме на ньому шотландський віскі набуває свій неповторний «копчений» смак. Для просушування використовується місцевий торф, а в кожному регіоні Шотландії він має свої особливості. Торф з островів пахне водоростями і йодом, з рівнин і гірських височин – вереском і медом. Всі ці нюанси впливають на аромат віскі.\n5. Брагу піддають двом або трьом перегонкам в дистиляційних кубах. Після першого кола виходить «слабке вино» міцністю 20%, після другої – вже майже справжній віскі з вмістом алкоголю 70%. Напій розбавляють водою до 50-63.5% і відправляють на останній етап.\nПропонуємо ознайомитися: Скільки вивітрюється коньяк з організму, 50, 100, 200, 250, 300 грамів, через скільки часу можна за кермо після коньяку\nВисокогір’ї (Highlands). Тут розташовано всього 30 віскікурен, на яких проводиться м’який, але глибокий і міцний солодовий віскі. У смаку відчуваються квіткові і пряні тони.\nКемпбелтаун (Campbeltown) – місто, що має статус окремого виробника скотча, але на даний момент більшість винокурень закрилися. Віскі з цього регіону відрізняється особливим пряним букетом.\nГебридские і Оркнейські острови (Island) – острівні шотландські віскі запам’ятовуються солонуватий смак з торф’яними і димними нотками.\nЗалежно від особистих смакових пристрастей будь-який напій можна поєднувати з певною їжею або десертом. Віскі в поєднанні з іншими інгредієнтами, по-перше, знижує свою фортецю, а по-друге, розкриває всі свої смакові і ароматичні якості.\nШотландський скотч прийнято розбавляти водою, а ось ірландський, навпаки, п’ють в чистому вигляді, так як він досить м’який на смак. Також, можливо, додавання скотча в чашку ароматної свіжозвареної кави. При цьому міцність алкоголю знижується.\nВіскі з содовою користується великою популярністю у всьому світі. Рецепт коктейлю дуже простий, і його можна приготувати самому без особливих навичок будинку. Тільки один момент потрібно обов’язково врахувати – це використання не простий газованої води, а саме содової. Її готують при змішуванні соди, лимонного соку і газованої води. Дуже добре такий коктейль п’ється в спеку, невеликими ковтками. У холодну ж пору року лід не додають. Тоді він освіжає і зігріває все тіло.\nБудь-коктейль з віскі унікальний, так як робиться з множинних складових. Тому він і користується величезною популярністю. При приготуванні коктейлю фортеця основного інгредієнта знижується, а нове пиття дарує приємні смакові відчуття. Він як зігріває в холоду, так і здатний охолодити і освіжити в жарку погоду. Ще однією особливість коктейлів є те, що більшу їх частину можна приготувати вдома, і для цього не потрібен шейкер і особливі вміння бармена. Потрібен лише лід, віскі, лимон, трохи цукру і вода.\nОднак не слід сильно захоплюватися міцним віскі, так як зловживання завжди веде до негативних наслідків. У всьому потрібна міра.\nБагато любителів міцних спиртних напоїв краще пити віскі. Це дуже ароматний напій, який проводиться з різних зернових культур, наприклад, ячменю, кукурудзи, пшениці і навіть гречки. Батьківщиною віскі вважаються Ірландія і Шотландія, тому, природно, основне виробництво цього напою налагоджено саме там. Процес виробництва віскі включає в себе солодження (тобто пророщування злакових насіння), перегонку і витримування в великих дубових бочках протягом тривалого часу. Зазвичай в популярних марках віскі, що продаються в магазинах, вміст спирту не перевищує 50 відсотків. Однак деякі шотландські і японські виробники випускають напій міцністю більше 70 градусів, що має не дуже багато шанувальників, так як фахівці вважають, що збільшення фортеці не покращує смак віскі, а тільки псує його. Тим більше, мало хто навіть чисто фізично здатний пити такий міцний напій.\nВзагалі, фортеця і смак віскі безпосередньо залежать від технології його виробництва і, звичайно, якості злакових і води, які використовуються з соложении. Значення мають всі тонкощі процесу, включаючи особливості ємностей для витримки, час витримки і навіть температуру повітря в той момент, коли віскі розливається по пляшках. Є навіть такі винокурні, які для досягнення неповторного смаку своєї марки віскі, витримують його в бочках з-під вин, або змішують в одну рідини, які до цього витримувалися в різних бочках. Фахівці виділяють два основних види віскі, традиційно мають міцність від 40 до 50 градусів.\n«Шотландське» віскі виробляється з використанням торфу при просушування солоду, тому славиться особливим смаком і ароматом димку. «Ірландське» віскі відрізняється м’якістю, яка досягається за рахунок використання потрійної системи перегонки.\nКількість спирту, що містить в даній конкретній марці віскі, можна визначити по написам на етикетці. Найкращим і справжнім смаком, на думку експертів, є віскі фортецею до 50 градусів, який по шотландським звичаям прийнято пити тільки в чистому вигляді, нічим не розбавляючи.\nІрландці ж придумали власний ритуал розпивання цього спиртного напою: спочатку потрібно подивитися, потім понюхати, потім пригубити, щоб відчути смак, проковтнути перший ковток і після цього обов’язково змішати з водою, інакше вся гама смаку і аромату так і залишиться нерозкритою.\nБагато хто вважає, що чим міцніше напій, тим краще. Насправді це далеко не так. Не варто вибирати як можна більш міцний екземпляр, адже, швидше за все, його буде досить важко пити. Обжигающий алкоголь повністю заглушить якості напою, і ви не зможете повною мірою оцінити всі ті переваги, якими він володіє і через які варто було зупинити свій вибір саме на ньому. М’який, багатогранний присмак з карамельно-ванільними, фруктово-квітковими або торф’яними нотками, солодкуватий аромат благородного віскі залишаться за межами ваших смакових рецепторів.\nЩоб не обпекти горло і більш глибоко відчути особливості напою, доведеться пити його в розведеному вигляді. Найкраще змішати міцний віскі з водою, щоб не втратити яскравість смаку. Якщо вам хочеться чистого віскі, вибирайте фортеця алкоголю в межах 40-43% об. Краще звернути більш пильну увагу на якість напою, ніж на утримання в ньому спирту.\nЯк слід вживати віскі\nУ різних країнах існують свої особливості вживання абсенту. Ось деякі з них:\nІрландія. Віскі п’ють в чистому вигляді, запиваючи звичайною водою.\nШотландія. Віскі спочатку розбавляють.\nСполучені Штати Америки. Віскі змішують з улюбленим напоєм (частіше з кока-колою) і додають на півсклянки колотого льоду.\nСаме американці придумали окремий посуд для віскі. Тублер – це невисокий, але широкий стакан з дуже товстим дном. Для найбільшого насолоди даними напоєм підійде форма склянки з округлими стінками і середнім діаметром горла. Напій прийнято наливати на 1/3 склянки, пити повільно, на відміну від горілки, яку ковтають в частки секунди залпом. Потрібно насолоджуватися кожним ковтком цього алкоголю, щоб воістину відчути п’янкий аромат деревних порід.\nТублер для віскі\nНайдивовижніше, що справжній віскі зберігає довгий післясмак, яке не менш приємно, ніж сам нектар. Стакан також зберігає запах, немов теж не готовий розлучитися з надзвичайним ароматом.\nЗнавці і цінителі цього шедевра вважають: щоб насолодитися в повній мірі віскі, слід його правильно пити. А саме, використовувати посуд, призначену для нього. Потім насолодитися кольором і ароматом напою. Тільки потім зробити перший невеличкий ковток, вміст якого затримати в роті на мить, лише після проковтнути і зробити видих через ніс. На перший погляд здається складним і незрозумілим весь алгоритм цієї процедури. Але тільки так можна цілком відчути смак віскі.\nУ своєму арсеналі виробник має кілька варіантів цього чудового напою, яким можна насолодитися в приємній компанії і в теплій атмосфері затишного будинку:\nСолодовий. Для його виробництва використовують ячмінний солод. Напій вимагає перегонки в 2 етапи і зберігання в бочках 3 роки, для досягнення всіх смакових особливостей – до 12 років.\nЗерновий. Це технічний варіант напою, який, на жаль, не має яскравого та смаку, тому не має аромату. Застосовується він для виготовлення інших варіантів напою.\nІрландський. Передбачає кілька етапів виробництва. На підготовчому вирощують зерно в бочках, потім просушують. За рахунок такого пророщування смак віскі набагато м’якше. На наступному етапі переганяють і наполягають.\nКанадський. Практично всі варіанти такого напою більш жорсткі до смаку і позбавлені всієї гармонії ароматів.\nБурбон. Американська версія припускає використання кукурудзи і жита при виготовленні напою.\nЗмішаний. Найбільш поширені і насичені віскі. До складу напою додають деяку кількість іншого виду, смак набуває неймовірну м’якість, а аромат – насиченість.\nВживають його по-різному. Так, в Шотландії його прийнято розбавляти водою відразу, В Ірландії п’ють міцний віскі, при цьому запивають його водою, зменшуючи вміст у ньому спирту. А в США вважається правильним вживання віскі з колою і льодом. У Росії прийнято пити нерозбавлений напій з додаванням колотого льоду. Деякі люблять пити цей напій з содовою або колою. Напій наливають в спеціальний стакан, який має товсте дно. Якщо горілку п’ють залпом, то його наливають на 1/3 склянки (об’ємом від 200 до 250 мл), смакують глотки. Спиртне має своєрідний аромат, так як витримується довго в дерев’яних бочках.\nВіскі – спиртний напій, одержуваний шляхом зброджування ячмінного солоду (або інших видів зерна, кукурудзи), його перегонки і багаторічної витримки в дубових бочках. За рахунок цього він набуває особливого смаку і аромат, стає більш м’яким. Зазвичай для витримки використовуються бочки з-під вин – портвейну, хересу, що також впливає на якість готового продукту.\nДослівно c кельтського «віскі» перекладається як «вода життя». Батьківщиною напою називають себе Шотландія і Ірландія. Обидві країни вважають його своїм національним надбанням, а також в який з них він з’явився раніше, до цих пір невідомо. Тим часом, шотландський віскі (або по-іншому – скотч) багато в чому відрізняється від ірландського. Навіть способи виготовлення у них різні: в Шотландії солод сушать над димом згорає торфу, завдяки чому він отримує характерний копчений аромат. Відзначити можна і віскі, що виготовляється в США, – бурбон, основою для якого служить кукурудза.\nВсі різноманітні сорти напою в залежності від технології приготування і складу відрізняються за смаковими характеристиками, кольором (від світло-золотистого до глибокого бурштинового), аромату і, звичайно, по фортеці.\nФортеця віскі, джина і інших напоїв з Європи вимірюється особливим способом. У США «proof» – це величина, що дорівнює подвійному змістом спирту в обсязі рідини\nТак, в пляшці з написом на етикетці «86 proof» міститься 43 об’ємні частини спирту на 100 частин інших компонентів, тобто 43% vol\n. Якщо перевести це значення в градуси, тобто визначити співвідношення спирту та іншої рідини по масі, чисельне значення фортеці стане ще менше.\nДалі – детальний огляд солодового віскі Oban 14 Years Old, 43% Alc:\nНа відео нижче – огляд торфо-димного віскі Caol Ila 12 Years Old, 43% Alc:\nПоділіться з нами враженнями від вживання міцного алкоголю. Як ви вважаєте, яка фортеця ідеального віскі, щоб цінитель зумів відчути його смак і аромат? І поділіться способами «пиття» – як вживати і чим закушувати благородну «вогняну воду»? Ми з нетерпінням будемо чекати відгуків!\nCardhu – один з найпопулярніших і затребуваних односолодових віскі, входить до складу купажів «Джонні Уолкер».\nВіскі. Міфи і помилки. Несподівані факти (Длінопост)\nЯкщо ви прочитали перше слово теми з наголосом на другий склад, поспішаю вас розчарувати. Тут розмова піде про алкоголь, а не про особливості зачісок.\nДнями мені пощастило познайомитися з дуже незвичайною людиною, власником першої приватної віскокурні на Уралі, Новіковим Іваном, який вже багато років займається вивченням і виготовленням не властивого для наших широт напою – віскі. Життя звела нас абсолютно випадково. Один знайомий, цінитель елітних сортів алкоголю, розповів, що йому довелося бувати в компанії, де він спробував класний віскі незнайомій йому марки. Виявилося, що цей віскі роблять у нас на Уралі. В якості такого собі розваги і для порівняння, господар влаштував сліпу дегустацію свого продукту із зразками відомих брендів, витриманих і не дуже, масових і лімітованих. На подив, більшість учасників вважали за краще його напій іншим представленим зразкам. Хитрун, напевно був упевнений в якості свого віскі і проробляв цей трюк не тільки з ними.\nПізніше мені вдалося особисто познайомитися з Іваном. Під час вельми рясної дегустації я почув купу корисної і цікавої інформації про історію міцних напоїв, про особливості виробництва алкоголю в сучасному світі і в минулому, про хитрощах виробників, рекламних фішках, про те як відрізнити якісний алкоголь від неякісного, про відверте «треш», який можна зустріти на полицях магазинів, і т.д. Нижче представлена частина нашої бесіди. Якщо у читачів буде інтерес до даної теми, то я і далі продовжу випускати пости.\n– Іван, що тебе взагалі сподвигло займатися бутлегерством (домашнім виробництвом спиртних напоїв)?\nЯ завжди любив і цінував хороший якісний алкоголь, особливо віскі. Його смак для мене асоціюється з чоловічим характером, силою волі, зустрічами з друзями. Але після 2019 року, коли ціни злетіли в 2-3 рази і не опустилися після стабілізації рівня долара, я зрозумів, що не готовий морально переплачувати. А вживати денатурат і пійло з фальшивою етикеткою «with key» (переклад з англ. «З ключем», омонім слова whiskey) позбавила змоги почуття самозбереження. І ось, в один з вечорів, коли ми зустрічалися з друзями, зайшла розмова про якісний віскі і можливості його виробництва у нас на Уралі. Поговорити поговорили, але ідея не виходила у мене з голови. Потихеньку став вивчати спец. літературу, відеоматеріали, знайшов фахівців, які ділилися досвідом. Купив обладнання, замовив сировину, з нетерпінням чекав першу пробу … У підсумку, перший досвід був настільки далекий від моїх очікувань, що навіть зараз, говорячи про це, я червонію від сорому. Але, разом з тим, я відчував величезну радість і гордість від того, що зробив це САМ. І, не дивлячись на всі недоліки, які були присутні в напої, він був на порядок краще того, що продавалося в магазинах.\nВідразу після першого експерименту була поставлена мета – робити віскі на рівні Джек Деніелс (тільки потім я дізнався, що «старина Джек» це бурбон, а не віскі). І ця мета стала моєю пристрастю! Весь вільний час я приділяв улюбленій справі, шукав найкращі інгредієнти, професійні секрети, щось прибирав, щось додавав – по тонам формував силует напою. Скільки проб і помилок було зроблено! Але невдачі ще сильніше підштовхували мене до моєї мрії. Адже кожен раз напій виходив все краще і краще, з’являвся неповторний букет, характер. У певний момент було прийнято рішення: робити перегонку матеріалу тричі для 100% видалення побічних продуктів виробництва – сивушних масел. Дану технологію використовують лише кілька віскокурен в світі, які виробляють елітний, якісний і шалено дорогий віскі (в звичайному магазині ви його не зустрінете). Цей крок істотно збільшував трудовитрати і скорочував вихід готового напою, але окупився сторицею. Напій придбав насичений яскравий букет, характерний і в той же час надзвичайно м’який смак. Саме цим напоєм я став ділитися з друзями …\nА що стосується старовини «Джека», то деякий час назад я був запрошений на свято до одного і в якості подарунка підніс свій віскі (чого один був невимовно радий). А інший із запрошених гостей приніс в подарунок віскі «Джек Деніелс». Саме тоді народилася ідея сліпої дегустації. У підсумку, мій продукт був визнаний впевненим переможцем.\n– Сьогодні тема самогоноваріння дуже популярна. Багато в чому, через причин, про які ти згадав, сотні любителів-ентузіастів набувають перегінні апарати і «чаклують» на кухнях і в гаражах. На твою думку, в чому відмінність любителя від професіонала?\nПо-перше, як би це не звучало, професійний підхід. Чітке розуміння процесів, що відбуваються дає можливість ними управляти. Знання основ хімії, фізики, біологічних процесів допомагають відокремити «чаклунство» від технології, зайве від суті. По-друге, фіксація і аналіз змін з плином часу. Простими словами, чим наука відрізняється від хобі? Веденням лабораторного журналу. Професіонал відрізняється від любителя тим, що робить всі мислимі і не мислимі помилки, усвідомлює їх і робить свою справу, не повторюючи раніше допущених промахів.\nПарадоксально, але, не дивлячись на популярність теми, самогоноваріння перебувати на дуже низькому рівні. Це обумовлено систематичним викоріненням культури самогоноваріння урядовими органами, особливо в останні 100 років. Дорослі ще пам’ятають часи Горбачова з його антиалкогольним законом 1985р. Саме через незнання основ любителями відбуваються грубі помилки. Наприклад, в народі побутує думка, що «Первак», він же спирт сирець, найякісніший самогон. Навіть марка є така, варто в багатьох магазинах. За фактом первак – це отрута (вказана торгова марка отрутою не є, просто виробник використовує сформовану думку). Так як в «перваку» велика концентрація метилового спирту (згадайте сумну історію з отруєнням глодом), мурашиної кислоти та сивушних масел. Отруєння, головний біль, сліпота – можливі наслідки від прийому такого «якісного» алкоголю. Тому сировину переганяється кілька разів, з поділом на фракції, так звані «голови» і «хвости». Але навіть з урахуванням багатьох помилок виготовляється в домашніх умовах самогон часом набагато краще і якісніше, ніж деяка продукція в мережевих магазинах.\nУмовно рівні самогоноваріння можна поділити наступним чином. Спочатку любителі використовують для експериментів прості і доступні матеріали – цукор, подбродівшее варення і т.д. Далі починається знайомство з різними ферментами, третій рівень передбачає пробу зернових матеріалів, знайомство з соложеном, витримкою і настоюванням. Наступний на увазі роботу з якісними інгредієнтами, акцент на деталях, таких як якість води, температурний режим і багатьох інших тонкощах. Саме на цьому рівні відкривається безмежне поле для творчості і вдосконалення.\nЧим взагалі віскі відрізняється від самогону чи горілки?\nПрийнято вважати, що самогон робиться з цукру, старого заграв варення та інших цукровмісних або крохмалистих підручних харчових матеріалів. Самогон, як і горілка, передбачає тривалої витримки напою. Тому до напою не пред’являють особливих смакових і ароматичних вимог. Не варто чекати складного смакового букета.\nГорілка в сучасному світі робиться шляхом змішування води та етилового спирту, який, в свою чергу, виробляється шляхом ректифікації – метод, який використовується в хімічній і нафтовій промисловості. Будь-який досвідчений хімік скаже, що сировиною для виробництва такого спирту можуть послужити будь-які матеріали: газ, продукти нафтової галузі, тирса, лушпиння картоплі і навіть гній. На виході ми все одно отримуємо чистий спирт С2Н5ОН. Саме дешевизна виробництва обумовлює дику популярність горілки. За деякими даними, вартість виробництва 1 літра етилового спирту 96% на сьогоднішній день коливається на рівні 3-7 рублів. Так що, можна вважати, що наша країна придумала два зброї масового ураження – АК47 і горілку.\nВіскі, якщо не заглиблюватися в різні рецептури, виготовляється методом подвійного (і більше) дробової дистиляції зернових культур, що пройшли через процес солодження, через перегінний куб. Ця технологія була завезена в Європу арабами ще в 12 столітті. У свою чергу, вони запозичили її в Китаї (al-kuħl, араб. ال «al – артикль» і араб. كحل «kuħl – сурма»).\n– Чому віскі вважається елітним напоєм?\nВи не повірите, але ще 100 років тому віскі вважався досить посереднім напоєм, призначеним для бідних верств населення. Все змінило винахід процесу ректифікації – дешевого виробництва етилового спирту з підніжних матеріалів. Сам по собі чистий етиловий спирт штука прямолінійна, смак і запах у нього простий до неподобства і сп’яніння від нього істотно відрізняється від сп’яніння, що викликається хорошим дистилятом. Все цікаве в алкогольний напій привносять саме супутні речовини – смак, аромат і той самий інше сп’яніння. Саме суміш різних зернових (кукурудза, жито, пшениця, ячмінь, овес та ін.) І будь-якого солоду (або суміші солодів) роблять віскі неповторним, сяючим гранями смаку і аромату. Так, з-за промислового виробництва етилового спирту неминуче впало якість виробленого алкоголю, що підняло інтерес до більш традиційним напоям, що виготовляється вручну.\n– А чим відрізняється сп’яніння від якісних і неякісних напоїв?\nПо-перше, від якісного алкоголю рідко буває похмілля і не в таких масштабах як від дешевої «пальонки» в силу відсутності сторонніх домішок і сивушних масел. По-друге, після прийому дешевого алкоголю часто трапляється ефект «вертольотів» або ністагм – один із симптомів ураження головного мозку. По-третє, дешевий неякісний алкоголь викликає або збудженість і агресію, або протилежний стан «як ніби курних мішком по голові м’яч поцілив». У той же час, від вживання якісних напоїв спостерігається зворотний ефект – умиротворення, веселість, розслабленість, підйом настрою при збереженні ясності свідомості. Досить згадати приклад, коли під час застілля на Кавказі сидиш, п’єш вино. Голова ясна, настрій веселий, а встати з-за столу не можеш.\nЗвичайно, варто пам’ятати, що безмірне і часте вживання алкоголю все-таки шкодить вашому організму (як і все, що приймається без міри).\n– Ходять легенди, що правильний віскі виготовляється ельфами з особливою води, що тече тільки в шотландських болотах, зі спеціального солоду, обсушеного на торф’яної печі, що додає особливого димний аромат, і настояний в дубових бочках.\nДля розуміння зародження технології шотландського високогірного віскі давайте задамося для себе питаннями:\n– що таке солод;\n– чому використовували торф для сушки;\n– чому сушили на прямому пічному диму;\n– чому заливали в дубові бочки?\n– згадаємо ще невеликий нюанс з солодких пісень менеджерів по рекламі: використання спеціальної, особливо м’якої води, що протікає через торф’яні луки і болота.\nЯкщо проявляти ознаки слабоумства, то можна повірити, що все вищеописане спеціально використовувалося для створення того самого незвичайного смаку віскі, безліч слів про який ви і без мене прочитаєте на рекламних сайтах і вислухаєте на дегустаціях.\nТепер згадаємо класичний пейзаж високогірній Шотландії, при погляді на який, самі собою відпадають багато питань.\n– Солод – це пророщене зерно, в Шотландії в основному ячмінь. По-іншому, це всіма так не улюблена перловка. Раніше ця культура вважалася найбільш дешевим і невибагливим злаком. Її ще називали фуражним зерном, тому що годували їм худобу і коней. Жито і пшениця цінувалися набагато вище, ніж ячмінь і напої на їх основі користувалися більшою популярністю у багатьох.\n– Використовували солод (пророщений ячмінь), тому що в сирому кліматі урожай зерна дуже швидко починав давати паростки (як картопля в погребі). І його вимушено підсушували тому, що переробити велику кількість врожаю миттєво неможливо, а процеси росту і гниття зупинити в злаках треба, інакше запаси зерна без обробки швидко зіпсуються. Без примусової сушки він просто не буде зберігатися.\n– Отриманий солод сушили на торфі. А на чому ще сушити, крім торфу, в тих-то краях? Дерев мало, привізна деревина дуже дорога.\n– Відповідь на питання, чому сушили на прямих топкових газах, «на диму», полягає в тому, що шотландці, особливо гірські, були надзвичайно бідні. Ну не могли вони собі дозволити дорогі і технічно складні печі з окремим димоходом. До того ж, дуже, дуже тривалий період виробництво віскі в гірській Шотландії було підпільним, що вимагало дешевизну і простоту обладнання. Раз-два – вінокуренка. Три-чотири – купа каміння.\nНу і ще трохи з казок: для приготування віскі такий-то марки використовувалася спеціальна вода з унікальною річки кольору торф’яного болота, бла-бла-бла.\nТак де ж бідним шотландцям було взяти іншу воду, з іншого річки? Адже там інші ріки не течуть.\nТак само в списку легенд присутні дубові бочки. Хочу зауважити, що бочка – це сьогодні виріб для «багатих».\nА до 30-хх років минулого століття, по всьому світу, це була наймасовіша, найдешевша, міцна і зручна тара. У бочках зберігали і перевозили взагалі все що завгодно: і рідкі і сипучі продукти. І солонину, і капусту з огірками, і грибочки солоні, і масло в бочках перевозили.\nБочка стала тарою для багатьох алкогольних продуктів суто з практичних міркувань і відсутності інших рівних варіантів. Скло на той момент було дороге в виробництві, тара на зразок глиняних грецьких амфор була тендітна і не придатна для транспортування.\nЯк правильно пити віскі? Ті, хто п’ють віскі + кола потраплять в пекло?\nСеред кавісти (фахівців в області міцних спиртних напоїв) є жарт про коктейль «ідіот», коли відвідувачі замовляють віскі 50-річної витримки і вимагають до нього колу з льодом. Звичайно, якщо віскі, який ви п’єте, старше вас або, наприклад, вашої супутниці, то можна трохи проявити поваги до тих людей, які створили цей чудовий напій і тим рокам, які цей напій чекав зустрічі з Вами.\nВзагалі, культура пити віскі з льодом або розбавляти іншими напоями прийшла з часів сухого закону в США. І виникла вона не завдяки порадам сомельє або фахівців-барменів, а через необхідність приховати або придушити жахливий смак того пійла, яке виробляли виробники спиртного-підпільники. Так, пару шматочків льоду, додані в келих, заморожують смакові рецептори і, танучи, розбавляють напій. Цукор, який входить до складу соків, коли або сиропів, пом’якшує жорсткість, камуфлирует початкові смакові дефекти. Моя порада – не варто «заморочуватися» за бренд, гучне ім’я або модність напою. Знайдіть ВАШ віскі, той, який підходить саме вам. Можливо, пройде чимало часу, перш ніж ви визначитеся з вибором. Але обіцяю, пошуки будуть приємними. А як його пити, це вже особиста справа кожного.\nВ наступному пості будуть розкриті теми:\n– Розбір віскі, що продається в мережевих магазинах. Як відрізнити віскі від підробки.\n– Прийоми виробників алкоголю. Як фахівці з маркетингу і рекламі пудрять мізки.\n– З чого робиться алкоголь, представлений в мережевих магазинах. Чого краще уникати.\n– Як визначити якісний алкоголь за зовнішніми ознаками, стоячи в винному відділі магазину.\n– Як боротися з похміллям.\nФото: https://yandex.ru/images/search?pos=7&img_url=https%3A%2F%2Fwallbox.ru%2Fwallpapers%2Fmain%2F201134%2Fshotlandiya-gory-luga-ef4f4f9.jpg&text=пейзаж%20северной%20шотландии&rpt= simage\nКУРСОВИЙ ПРИЙОМ ВСЬОГО ЗА 30 ДНІВ ЗАБЕЗПЕЧУЄ КОМПЛЕКСНЕ ВИРІШЕННЯ ПРОБЛЕМИ З алкоголем. Унікальний комплекс АЛКОБАРЬЕРявляется на сьогоднішній день найефективнішим в боротьбі з алкогольною залежністю ..\nЩоб отримати повне задоволення і насолодитися ансамблем смаку і аромату віскі, доведеться дотримуватися певних температурні умови, вибрати відповідну посуд і створити відповідний антураж.\nВіскі вважається аристократичним напоєм, його не подають до столу для запивання їжі. Він може бути аперитивом або діжестівом, але обов’язково окремо від трапези. Зважаючи чоловічим напоєм, віскі вимагає стриманості. Як би феміністки ні шуміли про рівноправність, не обурювалися таким розподілом статей, але квіточки і мереживні серветки будуть зайвими. Набагато органічніше в інтер’єрі, де планується неквапливе насолоду віскі, виглядає шкіра, дерево, стримане освітлення.\nНапій міцний, його час приходить після обіду або ввечері. До цього розташовує і його дію, заспокійливу, налаштовує на філософський лад і неквапливе дружнє спілкування.\nДопустимий люфт дуже малий, від 18 до 20 градусів. Пояснюється це особливостями складу. Тепліша рідина придбає різкий запах сивушних масел. Більш глибоке охолодження призведе до того, що смак і аромат так і залишаться нерозкритими.\nСтрогих правил немає, поради знавців діаметрально протилежні. Одні вважають, що доречні тільки невисокі важкі стаканчики з товстим дном. Інші кажуть, що аромат добре концентрується в винному келиху. Швидше за все, потрібно наслідувати велінням душі і вибрати в серванті те, що комфортно тримати в руці. При виборі варто врахувати, що оптимальне дозування 1 порції становить не більше 30-50 м\nОсобливості сервірування Пляшку благородного напою ніколи не ставлять на обідній стіл. Для цього накривають окремо невеликий, можна журнальний, столик біля зручного дивана або м’яких крісел. Віскі призначений для спілкування, а не для втамування голоду.\nНорми поведінки в компанії благородних дам і джентльменів ніхто не відміняв, і якщо хочеться відповідати їм, то слід врахувати, що:\nУ чоловічій компанії наповнювати келихи може будь-який учасник бесіди.\nНа гучні вечірки напій не подається, він вимагає тиші і розслабленості.\nЯкщо в компанії є дами, то за повнотою налитого склянки стежить тільки господар будинку.\nСвітлі сорти використовуються як аперитиви, темні пропонуються після трапези.\nкоктейльна соломинка і віскі несумісні, навіть у вигляді коктейлю.\nСайт про алкогольних напоях!\nБагатьом славна Шотландія: непростою історією і прекрасною природою, багатою культурою і самобутніми традиціями. Однак для багатьох людей вона асоціюється в першу чергу з трьома головними атрибутами: волинка, кілтом і скотчем. І якщо волинка, винайдена на Близькому Сході, стала її національним символом завдяки збігу обставин, а кілт так і не вийшов за її межі, залишившись самобутньої одягом горців, то скотч – шотландське віскі – давно вже завоював міцні позиції в алкогольній культурі всього світу. Його унікальність закріплена трьома актами Великобританії від 1988, 1990 і 2009 років і підтверджена документами ЄС і СОТ, які затвердили за скотчем статус національного продукту і категорію «назви, законодавчо закріпленого географічно». Це означає, що даний термін можна вживати тільки по відношенню до віскі, вироблене в Шотландії – саме слово «scotch» означає «шотландський», – і ні до якого більше.\nЯкби нації мали право запатентовивать слова, то і слово «віскі» напевно було б віднесено до категорії шотландського національного надбання, оскільки воно походить від гельської слова «usquebaugh», перетвореного згодом в більш зрозуміле «uisge beatha». Обидва мають один і той же переклад – «вода життя», і треба сказати, що це – не просто красиві слова: то, як в давнину називали віскі, говорить про значення, яке йому надавалося. Довгий час він розглядався як хороші ліки, що застосовується для зняття болю при кольках, при паралічі і навіть при захворюванні віспою, а його вживання вважалося одним із секретів довголіття.\nВ основу виробництва скотча покладено принцип дистиляції, який в удосконаленому вигляді дійшов до наших днів. Відомо, що його використовували при виробництві браги ще кельти. І хоча точних відомостей про початок дистиляції, на жаль, не збереглося, але в Казначейських податкових звітах Шотландії 1494 року можна знайти розпорядження про видачу значної кількості ячмінного солоду для виробництва віскі, яке там же названо «водою життя». В ті часи скотч проводився в монастирях, і обсяги його виробництва були досить значними, якщо судити по згаданому нами кількістю солоду, а це – вже непрямий показник того, що його виготовляли вже не одне століття. Правда, з цілком зрозумілих причин якість середньовічного скотча залишається вельми сумнівним, але з століття в століття воно удосконалювалося, і в кінці кінців, зберігши основу і домігшись потрібного результату, шотландці нічого не міняли ні в рецептурі, ні в технології виробництва.\nСьогодні скотч виробляють більш сотень винокурень, розташованих в п’яти основних районах:\nВисокогір’ї (воно ж – Хайленд, або гайлендс), Гебридские і Оркнейські острови.\nСпейсайд (долина річки Спей), де виготовляють два найзнаменитіших односолодових сорти скотча – «Гленлівет» і «Гленфіддіх». Виробництво зосереджене в чотирьох містах – Елгін (тут, до речі, виробляють ще один відомий сорт віскі – «Глен Елгін»), Ротес, Даффтаун і Кіт.\nЛоуленде, або Рівнина – низинна частина Шотландії, безпосередньо примикає до британської кордоні.\nКемпбелтаун – місто в південній частині півострова Кінтайр (західне узбережжя Шотландії).\nострів Айлей, або Айла, на якому знаходиться вісім винокурень, які виробляють скотч з використанням димної просушування ячменю (традиційний спосіб підготовки сировини).\nДля кожного з районів характерні свої особливості виготовлення скотча, але в основному до нього ставляться такі вимоги:\nвін повинен бути приготований тільки на винокурні, що знаходиться на території Шотландії. Якщо цей же напій зроблений в іншій країні, нехай і зі збереженням всіх тонкощів і особливостей виготовлення, скотчем він уже вважатися і називатися не буде.\nйого основу становить місцева вода і соложеном ячмінь, який спочатку переробляється в сусло, потім перетворюється в субстрат за допомогою ендогенних ензимів і ферментує лише дріжджовими культурами. Дозволяється додавати до ячменю зерна інших злаків (крім кукурудзи), але вони обов’язково повинні бути цільними.\nнапій піддається дистиляції із залишковим вмістом алкоголю менше 94,8% так, щоб по закінченню перегонки у нього був аромат і смак, властивий первинної сировини.\nмінімальний вміст алкоголю – 40%.\nйого витримують не менше трьох років на регламентованому складі, що має акциз і знаходиться в Шотландії, в дубових бочках з-під інших спиртних напоїв (найчастіше з-під хересу) обсягом не більше 700 літрів.\nпри вступі до реалізацію він як і раніше повинен зберігати аромат і смак, властивий споконвічного сировини. Забороняється додавати в скотч будь-які інші речовини, виняток робиться лише для спиртової карамелі.\nНарешті, навіть написання слова «віскі» відрізняється від загальноприйнятого і різниться однією літерою: для скотча прийнято написання «whisky», а для інших видів цього напою – «whiskey».\nУже за цими вимогами можна судити не тільки про ставлення шотландців до свого національного продукту, а й про те, як ретельно вироблялася технологія його виробництва на протязі століть. В принципі, не буде великою помилкою сказати, що вона з часом майже не змінилася – її просто вдосконалили до такої міри, щоб отриманий в результаті скотч був дійсно таким продуктом, яким можна було б пишатися цілої нації. Про це говорить хоча б такий факт: коли на винокурні перегінний куб виходить з ладу, то його змінюють на новий, повністю відповідає оригіналу, аж до вмятинок, вигинів і інших нерівностей, які на ньому були.\nОсновні типи шотландського віскі\nВін проводиться на території Шотландії шляхом соложенія ячменю і додавання води (допустимо додавання виключно цільних зерен інших культур злаків). Ці злакові культури переробляються в сусло шляхом суворого дотримання спеціальних технологій.\nНапівготовий продукт дистилюють з алкогольним вмістом від 94%.\nУ готовому продукті фортеця алкоголю повинна бути на рівні 40%.\nПродукт повинен витримуватися на спеціальних складах на території Шотландії. Тарою для визрівання служать тільки дубові бочки, їх обсяг не повинен бути більше 700 л., А період дозрівання повинен перевищувати 3 роки.\nВідповідно до Держстандарту, горілка є алкогольний напій, виготовлений ректифікованого спирту і води (в якості основних складових) і додаткових інгредієнтів (для додання смаку). Через роки рецептура залишилася незмінною – процес виготовлення горілки передбачає використання етилового спирту і води. Існує кілька видів спирту, які допустимо використовувати при виробництві горілки, кожен з яких відрізняється ступенем очищення:\nАльфа – спирт, вироблений із зернової пшениці або жита. Використовується для виготовлення напою екстра-класу.\nЛюкс – спирт, який пройшов кілька етапів очищення, виходить з картопляного крохмалю. Використовується в якості основи для горілки преміум-класу.\nЕкстра – спирт глибокого очищення, проводиться з зерна та картоплі. Береться за основу горілки середньої якості.\nБазис – для виробництва горілки середнього цінового сегмента;\nВищий сорт – спирт, отриманий із зерна, картоплі, буряків, патоки. Характеризується мінімальної фільтрацією, використовується для виробництва лікерів, настоянок, горілки економ-класу.\nВ якості смакових добавок можуть використовуватися різні інгредієнти – від лимонної кислоти і оцту, до екстрактів ягід, березового соку і кедрових горішків. Нерідко виробники експериментують з водою, додаючи талу, дистильовану, питну і т.д. Поява смакових добавок пояснюється декількома причинами:\nпрагнення пом’якшити смак, мінімізувати акцент на спиртовій основі напою;\nспроба привернути максимум споживачів в умовах зростаючої конкуренції;\nспроба приховати можливі огріхи, допущені при несумлінному виробництві.\nЩо б не було вибрано виробниками в якості смакових добавок – мед, червоний перець, журавлина, цукор або трави – головна умова: збереження максимальної прозорості напою.\nФортеця основних популярних напоїв\nРецептура деяких напоїв передбачає невеликі коливання фортеці. Це обумовлено способом виготовлення, хімічним складом сировини, терміном витримки або іншими параметрами.\nТак, неможливо абсолютно точно прогнозувати фортеця вин, портвейнов, лікерів і напоїв, одержуваних бродінням. Вміст спирту в них коливається з року в рік і може змінитися в процесі витримки.\nВ цілому, розкид фортеці в 1-3 градуси майже не впливає на смак напою, і відчути помітну різницю зможе тільки досвідчений дегустатор.\nДля горілки ж, навпаки, ключова особливість рецептури – цілком певне співвідношення води і спирту. Невелике відхилення в співвідношенні компонентів призведе до помітної зміни смаку.\nВеликий вибір алкогольних напоїв різної міцності Ви знайдете в каталозі «Директива». У нас Ви можете замовити алкоголь оптом\n. Роздрібні покупці можуть придбати всі напої з каталогу в магазині «Директива Cash & Carry» або на сайті нашого партнера WineStreet.\nСкільки градусів в віскі має бути – це найбільш цікавий для питання відвідувачів у відділі спиртних напоїв. Бувають випадки, коли доводиться робити вибір, не розуміючи суті питання. При покупці міцного алкоголю не кожна людина знає, на що звертати уваги\n. В останні роки асортимент алкогольної продукції значно розширився.\nЛюбителі випити міцніше вибирають напої вище 40 °\n. Що ж готові запропонувати виробники цієї категорії споживачів?\nКоктейлі з віскі: рецепти\nЦей вид алкоголю не терпить суперників, характер його суворий і прямолінійний. Рецепти коктейлів не містять складних інгредієнтів і прості в приготуванні.\nВважається, що рецепт створений в кінці XIX століття, швидко став класичним і тепер є обов’язковим пунктом меню більшості барів. Для приготування в рівних частках беруть апельсиновий і абрикосовий соки, віскі, трохи льоду. Суміш збивають в шейкері, переливають в Мартинка і прикрашають вишнею.\nПростий до неподобства і також популярний. Два інгредієнта беруть в рівних пропорціях, змішують і відразу подають до столу, поки газована вода не втратила свої знамениті бульбашки.\nБільш складний у приготуванні, але дарує незабутні смакові враження від поєднання вершків, кави, цукрового сиропу, води і якісного витриманого віскі. Спочатку варять каву, потім в готову масу додають інші інгредієнти і прикрашають збитими вершками.\nЗа популярністю впевнено тримається в першій п’ятірці. Готується з віскі, лимонного соку і цукрового сиропу. Вони врівноважують смак, а віскі підсилює вийшов букет зі свіжих цитрусових нот і глибокого аромату елітного алкоголю. Після змішування в шейкері суміш виливають в високий келих, додають кілька крапель червоного вина, 2 кубики льоду. Келих прикрашають лимонної або апельсинової спіралькою.\nрецепти коктейлів на основі віскі Розгорнути\n40% і 40 ° – одне і теж?\nІснує два способи вказати частку етилового спирту в алкогольному напої:\nв градусах, наприклад 40 °\nу відсотках, наприклад 40%.\nГрадус вказує процентний вміст спирту в напої по масі.\nВідсоток в свою чергу вказує на частку спирту за об’ємом або за масою. Без уточнення такий захід не має сенсу, тому поруч з відсотками зазвичай вказується, від чого ведеться розрахунок.\nНаприклад, 6,5% об. або 6,5% vol. позначає об’ємне співвідношення спирту та інших компонентів.\nЗ часів публікації роботи Д. І. Менделєєва «Про з’єднання спирту з водою» в Росії і країнах колишнього СРСР традиційно вміст спирту вказується в градусах.\nУ США, Великобританії та інших країнах Західної Європи концентрація спирту вказується в об’ємних частках: 40% vol. Недолік такого позначення – захід не враховує відмінності у вазі води і спирту, а також ступінь очищення самого спирту.\nОстаннім часом вітчизняні виробники часто стали вказувати фортеця напоїв у відсотках, а не в градусах, тим самим вводячи споживача в оману.\nПродемонструвати відмінність найпростіше на прикладі.\nУ літрі горілки міцністю 40 ° 572 г води і 381 г зернового етилового спирту. У літрі горілки міцністю 40% vol 635 г води і 318 г зернового етилового спирту, що відповідає фортеці близько 35 °.\nПри купівлі алкоголю враховуйте, що фортеця 40 градусів фактично вище фортеці 40%.\nМало того що країни, які виробляють віскі, роблять це по-різному, так вони його ще й п’ють його по-різному.\nІрландці вживають напій в чистому вигляді і запивають його водою.\nШотландці не запивати водою, вони додають її безпосередньо в келих з віскі.\nВ Америці п’ють з чим завгодно, але найчастіше з колою. Хоча це може бути будь-який вподобаний напій. Незмінним атрибутом в склянці з віскі тут буде лід.\nЯка фортеця в різних марках віскі?\nЩоб це зрозуміти, слід уважно вивчити етикетку. Про фортеці може сказати не тільки вказану кількість обертів, але й країна походження. Адже кожен регіон відрізняється своїми власними уподобаннями і традиціями виробництва і вживання.\nСкотч виготовляється з ячмінного солоду і відрізняється копченим ароматом. Чому? Справа в тому, що солод попередньо сушать над палаючим вугіллям, торфом і стружками бука.\nШотландський віскі – це напій подвійної перегонки. Зберігається в бочках від трьох років, тому смак у нього м’який, а вміст сивушних масел знижене. Чим довше скотч зберігається в дубовій тарі, тим вище стає його фортеця. Тому на виході його розбавляють джерельною водою, доводячи до потрібної кількості оборотів (не менше 40).\nВ Ірландії спирт переганяють три рази, тому напій відрізняється особливою м’якістю. Аромат традиційний, по фортеці напій також майже не відрізняється.\nОсновний компонент напою з Америки – кукурудза. Додатковими складовими можуть стати жито, пшениця або ячмінь. Відмінною особливістю даного напою є відсутність соложенія зерна. Дистилят замість цього ретельно фільтрують через кленовий вугілля.\nНапій може бути не дуже міцним, адже витримують його від двох років і тільки в абсолютно нових дубових бочках.\nJack Daniel’s Single Barrel – 45 або 50%\nНапій цієї країни завжди купажірованний. Основою став ячмінний солод і кукурудза з додаванням зерна різних сортів. Такий віскі витримується в бочках не менше трьох років.\nЦей напій відрізняється від скотчу, який вважається «прабатьком» даного виду напою. Особливий смак йому дають перегінні куби, адже їх традиційно роблять різної форми. У цій країні успішно освоїли різні способи виробництва скотча. Є односолодовий, зерновий або купажірованний напої. Японці люблять віскі міцніше, кількість оборотів починається від 43%.


…Не питай ніколи, по кому подзвін, він дзвонить по тобі.\nЕрнест Хемінгуей. ✵ Десять років тривожні трагічні дзвони лунають над землями України, Росії, Білорусі, вказуючи точну адресу біди — Чорнобиль.1 Саме там у квітні 1986 року вибухнув атомний реактор, і «мирний» атом приніс таке лихо, якого людство ще не знало. І найстрашніше те, що наслідки чорнобильської трагедії ми будемо відчувати довгі роки, і нащадки наші не раз пом’януть її словами гіркими й гнівними.\nВже сама назва твору висвітлює його суть. Мадонна — це жінка, прекрасна своїм материнством, це життя і продовження роду, це безсмертя людства. Митці всіх часів зображували Мадонну, -у кожного вона своя, неповторна, її образ проходить крізь століття. Любов та ніжність творили Мадонн. Нова Мадонна народилася із спалахів збожеволілого атому, із страшної біди. 1 ім’я її — Чорнобильська мадонна.\nНа її очах змінився світ: ліс став «сонця рудіший», пишна рослинність перетворилася на пастку, бо стала насиченою радіонуклідами. Тепер отруєні і земля, і вода, і повітря. Але найстрашніше те, що смерть торкнулася своїм крилом і дорослих, і дітей. І вагітна жінка вже ніколи не буде знати спокою за ще ненароджене дитя. Гинуть дорослі сини, борючись зі страшним вогнем, гинуть матері, які неспроможні допомогти синам. Вогняний хрест тепер переслідує і синів, і матерів. Ніхто не врятується, бо смертельний вогонь «женеться хрестом навздогін».\n«На вічній дорозі розіп’яні ми», бо ніколи не знали Правди ні про себе, ні про те, що твориться навколо. Ось чому підвів голову Соловей-Розбійник, вирвався на волю своїм свистом, своїми громами, своєю божевільною силою зруйнував чарівний світ. Тепер його ловлять армії і академіки, замуровують у саркофаг.\n1, як завжди, ми не знаємо, хто він — найголовніший Розбійник, той Перший, що так і не з’явився на суд. А перед світом стоять «Мадонни атомного віку» — Чорнобильська, Солдатська, Хрещатицька. Вони — за життя і радість, Розбійники — за жах і смерть. І від того, якими будемо ми, на чий бік станемо, залежить, яким буде світ, хто переможе. Адже «сіль пізнання — це плід каяття…». Я вірю, що переможе розум і совість, любов і вірність, краса і надія. Переможе справжня Мадонна!


Вінниця.info | Людмила Станіславенко передала унікальні книги найстарішій бібліотеці Вінниці\n25 червня 2022, 17:22\nЛюдмила Станіславенко передала унікальні книги найстарішій бібліотеці Вінниці\n24 лютого 2018, 10:06\nУ найстарішій у Вінниці бібліотеці №1 відбулося свято приурочене до міжнародного Дня рідної мови та зустрічі зими з весною - Стрітення. Під час заходу студенти будівельного технікуму, які є членами клубу «Калинонька», розповіли про різноманітні традиції святкування Стрітення.\nРідна мова, як і звичаї народу, - це найцінніший елемент, який не тільки об’єднує, але і робить нас набагато сильнішими.\nНа свято завітала голова постійної комісії обласної Ради з питань освіти, культури, сім’ї та молоді, спорту і туризму, духовності та історичної спадщини Людмила Станіславенко, яка подарувала унікальні книги Мирослави Слободянюк усім бібліотекам міста.\n«Для мене мова - це спогади з дитинства, світлі моменти істини, прояви патріотизму. Одним із проявів любові до рідної батьківщини та мови є соціальні проекти. Саме завдяки любові та небайдужості до людей вирішила купити книги Мирослави Слободянюк «Невидиме Сонце» та подарувати видання усім бібліотекам Вінниці. Завдяки цьому проекту разом з авторкою зібрали кошти на лікування 19-річна Анжеліки Фалейтор, яка хворіє на дитячий церебральний параліч, має вивихнуті ноги різної довжини та деформований хребет. Дякую за запрошення та змогу пізнати нові традиції України», - розповіла депутат.\nВ заході брала участь і журналістка Мирослави Слободянюк, яка продемонструвала присутнім справжню силу слова, читаючи свої вірші.\nЗавідувач бібліотечної філії №1 Ольга Вергун провела екскурсію та розповіла, що в бібліотеці працюють клуби за інтересами різного віку, постійно проводять різноманітні майстер-класи. Бібліотека зосереджена на читачів підліткового віку та дорослих вінничан. Працівники закладу обслуговують близько 5000 читачів. Так, як це перша бібліотека міста, вінничани з покоління в покоління приводять сюди своїх рідних та друзів. Тож бібліотекарі постійно приваблюють читачів новинками.\n«Піднімаючись на другий поверх у нас поки що білі стіни. Але вінницький талановитий художник Олександр Нікітюк пообіцяв оригінально розмалювати їх. Тому скоро всередині закладу будуть приємні зміни», - додала Ольга Вергун.\nПо закінченню свята присутніх пригощали живим хлібом, який був приготовлений за стародавнім рецептом. Гостям тут завжди раді. Кожному читачеві знайдуть цікавинки, з якими життя стає привабливішим.\nФото – Людмили Станіславенко\nЮна вінничанка здобула Гран-Прі Міжнародного благодійного конкурсу в Будапешті\nНа Вінниччині створюють Музей народних ремесел та стародавнього побуту Поділля\n«Євробачення-2023» не будуть проводити в Україні через війну\nСезон концертів у PIROGOV SKY перенесли на 2023 рік\nПрем’єр-міністр Великої Британії Борис Джонсон підтримав проведення «Євробачення-2023» в Україні


УРОК № 35 Тема. Світове господарство та міжнародний поділ праці. - Географія 9 клас - Середня школа - Каталог статей - Учительська світлиця\nУРОК № 35 Тема. Світове господарство та міжнародний поділ праці.\nТема. Світове господарство та міжнародний поділ праці.\nОчікувані учень визначає суттєві ознаки понять «світове госпо -дарство», «міжнародний поділ праці», «глобалізація»;\nназиває основні форми міжнародного співробітни-цтва.\nОпорні поняття: світове господарство, спеціалізація, міжнародний\nподіл праці, міжнародна економічна інтеграція, зов -нішня (міжнародна) торгівля, вивезення капіталу (ін-вестиції), науково-технічне співробітництво, підготов-ка кадрів, міжнародний туризм, створення спільних\nГеографічна найбільші країни-експортери — США, Німеччина,\nЯпонія, Китай, Франція, Велика Британія, Канада, Італія,\nНідерланди, Бельгія; лідери з прибуття міжнародних ту -ристів — Франція, США, Іспанія, Італія, Китай.\nСлово «господарство» вам добре знайоме. Ви часто чуєте словосполу-чення «домашнє господарство», «господарство країни», «світове госпо-дарство». Ці поняття об’єднує праця і взаємодія між її складовими, на-\nприклад між людьми в домашньому господарстві, між окремими галузя-ми господарства країни або окремими країнами у світовому господарстві.\nСаме світове господарство ми й будемо сьогодні вивчати. Його немож-ливо уявити без потоків товарів, капіталів і послуг, що збільшуються\nз кожним роком і переміщуються із країни в країну. Вони перетинають\nкордони на автомобілях, поїздах, літаках, суднах, і навіть за допомогою\nсучасних електронних засобів.\n1) Які галузі господарства ви знаєте?\n3) Що розуміють під терміном «спеціалізація»? Наведіть приклади\nпродукції, на якій спеціалізується промисловість України.\n4) Чи можна уявити собі сучасне господарство України без зв’язків\nз іншими країнами? Чому?\n1. Поняття про світове господарство.\nСвітовим господарством називають сукупність господарств усіх країн\nсвіту, пов’язаних міжнародними економічними відносинами. Головна\nроль у формуванні світового господарства належить людині. Люди давно\nобмінювалися товарами, але тільки 500 років тому до взаємного обмі-ну були залучені всі найбільші регіони світу. Це відбулося в часи епохи\nВеликих географічних відкриттів. У цей період європейці не тільки по-знайомилися з новими землями й народами, а й із товарами, які вони ви -робляли, рослинами, які вони вирощували. Це привело до пожвавлення\nсвітової торгівлі й утворення світового ринку.\nЗгодом реалізувати формування світового господарства допомогли\nстворені людьми машини. Так, поява наприкінці XVIII — на початку\nХІХ ст. парового двигуна й іншого промислового обладнання різко підви-щила продуктивність праці й дозволила збільшити обсяги виробленої\nпродукції. Ще більше зросли можливості виробництва з появою заліз-ничного транспорту. Він скоротив час і відстані, дозволив перевозити\nвеликі обсяги вантажів, у тому числі між країнами. У результаті, напри -кінці ХІХ — на початку ХХ ст. сформувалося світове господарство, яке\nрозвивається і в наш час.\n1) Схарактеризуйте чинники формування світового господарства\n2) В останні два десятиліття відбувається становлення цілісної сис-теми світового господарства. Як ви вважаєте, які чинники на це\nвплинули? Зверніть увагу на розпад світової соціалістичної систе-ми та подолання багатьма країнами економічної відсталості.\n2. Міжнародна економічна інтеграція та міжнародний географічний\nСучасне світове господарство поки що неоднорідне, адже воно поєднує\nкраїни, що відрізняються за рівнем розвитку. Але дуже важливо, що на\nсьогодні більшість держав використовує ринкові механізми управління\nекономікою. Подальший розвиток світового господарства пов’язаний зі\nзбільшенням обсягів міжнародної торгівлі, зрощенням господарств окре -мих країн, що виражається в розвитку й удосконалюванні різних форм\nміжнародної економічної інтеграції. Її яскравим прикладом може бути\nМіжнародна економічна інтеграція на регіональному рівні дістала на-зву «регіоналізація». Її формуванню сприяє поглиблення міжнародного\nгеографічного поділу праці. Під ним розуміють спеціалізацію окремих\nкраїн на виробництві певних товарів і послуг із наступним обміном ними.\nНа початку формування світового господарства спеціалізація країни\nвизначалася її географічним положенням, особливостями природних умов\nі наявністю тих або інших природних ресурсів. Це пов’язано з тим, що ос -новними галузями економіки були сільське господарство й ремісниче ви-робництво. Зараз крім природно-географічних чинників на спеціалізацію\nкраїни впливають економічні, соціальні, політичні умови. Наприклад,\nособливості структури господарства країни, традиції населення, розвиток\nтранспорту. Із другої половини ХХ ст. величезний вплив як на спеціалі -зацію окремих країн, так і на галузеву й територіальну структуру всього\nсвітового господарства справляє науково-технічна революція.\n1) У чому проявляється неоднорідність світового господарства?\n2) Як ви розумієте поняття «науково-технічна революція»?\n3) Велике значення для розвитку продуктивних сил мали винаходи\nрізних двигунів. Першим із них став паровий двигун (парова ма-шина). Він не тільки дав можливість виробляти більше продук-ції, наприклад на ткацьких верстатах, а й забезпечив появу нових\nвидів транспорту: паровозів та пароплавів. Які двигуни прийшли\nна зміну паровій машині? Чим вони відрізнялись і як вплинули на\nрозвиток продуктивних сил?\n3. Форми міжнародного співробітництва.\nМіжнародний географічний поділ праці ґрунтується на необхідності\nмаксимально ефективно вести господарство, а в розвинених країнах і на\nпрагненні забезпечити максимальну різноманітність товарів. Із цим\nпов’язаний процес поглиблення спеціалізації виробництва. Країни, ок-ремі райони й центри можуть спеціалізуватися не тільки на виробництві\nготових продуктів, але й на деталях, вузлах, напівфабрикатах. Тому на\nсучасному етапі визначальну роль у розвитку як усього світового госпо -дарства, так і окремих країн відіграють різні форми міжнародного спів -робітництва. До них належать: зовнішня (міжнародна) торгівля, вивезен -ня капіталу (інвестиції), науково-технічне співробітництво, підготовка\nкадрів, міжнародний туризм, створення спільних підприємств.\nНайбільший вплив на світове господарство справляє зовнішня тор-гівля. Вона складається з експорту (вивезення товарів за кордон) та ім -порту (увезення товарів з інших країн). Якщо держава продає товарів\nбільше, ніж купує, говорять, що вона має додатне сальдо зовнішньотор -говельного балансу; якщо, навпаки, імпорт перевищує експорт, — саль -до від’ємне.\nДоповніть схему «Форми міжнародної співпраці».\nз експорту та\n4. Географія та структура міжнародної торгівлі.\nПотоки товарів найбільше охоплюють територію помірного поясу Північ-ної півкулі. Особливо активно торгують між собою країни Західної Європи\nй Північної Америки. Останнім часом збільшується кількість товарів, що\nнадходить із країн Східної та Південно-Східної Азії, а також із Китаю.\nСеред світових товаропотоків переважають зв’язки між сусідніми краї-нами. Так, із 15 головних потоків дев’ять є сусідськими. Серед них (у міру\nзменшення частки у світовій торгівлі): США—Канада, США—Мексика,\nНімеччина—Франція, Німеччина—Італія, Франція—Італія. Це пов’язане\nз інтеграційними процесами, що відбуваються в Західній Європі (ЄС) і Пів -нічній Америці (НАФТА), а також із більш низькими транспортними ви-тратами. До того ж багато з країн-лідерів у зовнішній торгівлі — сусіди,\nнаприклад Німеччина, Франція та Італія, США й Канада.\n1) За період із 1950 р. обсяг світового експорту зріс у 18 разів, у той\nчас як виробництво збільшилося лише в 6,5 разу. При цьому світо-вий експорт промислових товарів збільшився в 34 рази, тоді як про -мислове виробництво — у 9 разів. Чим би ви пояснили ці факти?\n2) Які переваги має торгівля між сусідніми країнами?\n3) Нанесіть на контурну карту країни з найбільшим обсягом зовніш-ньої торгівлі.\n5. Географія інших форм міжнародного співробітництва.\nміжнародного співробітництва являє собою переміщення фінансових ре-сурсів (інвестування) від однієї країни до іншої для одержання прибутку.\nкраїн до інших, а також від низки багатих нафтодобувних країн до розви-нених і середньорозвинених держав. Великі капітали не часто надходять\nдо економіки країн, що розвиваються. Це пояснюється нестабільністю еко -номічної, соціальної, політичної ситуації; часто капітал відштовхує не-досконалість законодавства й корупція. Більш охоче гроші «йдуть» у нові\nіндустріальні країни Східної та Південно-Східної Азії. Головними світо -\nвими інвесторами є США, Велика Британія, Японія, Канада, Німеччина,\nВ епоху НТР особливого значення набуло науково-технічне співробіт-ництво. Країни активно обмінюються новітніми технологіями, торгують\nнауково-технічною інформацією у вигляді патентів і ліцензій. Тут основ-ний обмін так само відбувається між розвиненими країнами. Нові індуст -ріальні країни й постсоціалістичні країни зазвичай виконують на цьому\nринку роль покупців.\nВажливою формою міжнародного співробітництва є міжнародний ту -ризм. Його характерна риса — лідируючі позиції Європи. Майже третина\nтуристів припадає на Середземномор’я, у той час як до Північної Європи\nвирушає тільки десята частина туристів, які відвідують цю частину світу.\nДруге місце посідає Азіатсько-Тихоокеанський регіон. Особливо\nшвидкими темпами розвивається туризм у Китаї. Третій великий турис-тичний регіон — Америка. Тут виділяються потоки між США та Мекси -кою, США й Канадою.\nВ останні роки спостерігається зростання кількості туристів, які відві-дують країни Африки, Південно-Східної та Південної Азії.\n1) Які країни займають провідні позиції у вивезенні капіталу?\n2) Які форми має науково-технічне співробітництво?\n3) Чим можна пояснити лідируючі позиції Європи в міжнародному\n4) Близько 80 % європейських туристів залишаються в межах сво-го регіону. Це найбільший показник у світі. Чим би ви це пояс-нили?\n6. Поняття про глобалізацію.\nРозвиток міжнародного туризму є одним із проявів глобалізації. Глобалі-зацію можна розглядати як процес всесвітньої економічної, політичної та\nкультурної інтеграції. В економічній сфері вона характеризується такими\nрисами: поширення ринкової економіки, поглиблення міжнародного геогра-фічного поділу праці, активне перемежовування виробничих, фінансових\nі трудових ресурсів у масштабах усієї планети. Глобалізація супроводжуєть -ся концентрацією все більших обсягів виробництва товарів і послуг у руках\nвеликих транснаціональних компаній. Крім економії на масштабах вони виг -рають у результаті застосування нових, більш досконалих технологій вироб-ництва. Усе це, з одного боку, сприяє зменшенню собівартості виробництва,\nа отже, і цін, з іншого боку — приводить до концентрації величезних фінан-сових ресурсів у руках невеликої кількості компаній. На 500 із них припадає\nблизько чверті виробленої у світі продукції, понад третини експорту товарів,\nвироблених обробною промисловістю, і 4/5 торгівлі технологіями.\nВажливими умовами глобалізації є розвиток транспорту й зв’язку. За ос-таннє століття швидкість пересування збільшилася в 102 рази, зв’язку —\nу 107 разів, обробки інформації — у 106 разів. У той же час глобалізація по -роджує у світовому господарстві нові проблеми й суперечності. Так, у наш час\nосновні фінансові ресурси, найбільші транснаціональні компанії та провідні\nнаукові центри розташовані в розвинених країнах. В умовах глобалізації це\nдозволяє їм одержувати великі прибутки. Проблемою залишається розшару-вання населення за доходами, чим часто супроводжується функціонування\nУ цілому можна виділити такі позитивні й негативні наслідки глобалізації\nВ умовах усе більш відкритої світової\nекономіки збільшуються масштаби\nВідбувається поглиблення міжна-родного географічного поділу праці\nй збільшення продуктивності праці.\nСприяє прискоренню економічного\nзростання та модернізації господар-ства.\nстандартів різних видів продукції та\nЗбільшуються потоки інвестицій, які\nвпливають на рівень доходів жителів\nможливість виробляти й споживати\nСприяє швидкому переміщенню ви-робничих, фінансових, трудових\nресурсів, а також інформації, у тому\nРізко зростає залежність націо -нальних економік від світового\nУсе більші обсяги виробництва\nтоварів і послуг концентруються\nв руках великих компаній роз -винених країн.\nІснує небезпека скуповування\nіноземними компаніями значної\nчастини національного надбання\nСерйозна конкуренція призво-дить до руйнування дрібних ви -робників.\nНевелика кількість розвинених\nдержав забезпечує сучасними\nтехнологіями інший світ, у той\nчас як багато країн, що розвива-ються, залишаються постачаль-никами сировини.\nПоширення стандартних, уні-версальних виробництв і видів\nКраїни поступово урівнюються за\nпродукції може призвести до\nзникнення традиційних вироб -ництв і видів продукції націо-нальних господарств\nкраїн, окремих верств і груп населення. Чим вони аргументують свою по-зицію? Чи враховується в цьому процесі точка зору всіх народів і країн?\n1) Назвіть суттєві ознаки понять «світове господарство», «міжнарод-ний поділ праці», «глобалізація».\n2) Які форми міжнародного співробітництва вам відомі?\n3) Схарактеризуйте географію міжнародної торгівлі.\n4) П р о б л е м н е з а п и т а н н я . У середині минулого століття важли-вими постачальниками продукції рослинництва (у першу чергу зерна)\nбули деякі азіатські та африканські країни, а покупцями — країни За -хідної Європи. В останні десятиліття ситуація змінилась — основними\nпокупцями зерна є азіатські та африканські країни, а постачальника-ми — країни Європи, США, Австралія. Цим би ви пояснили ці зміни?\n1) Чому світове господарство не може існувати без зовнішніх еконо-мічних зв’язків?\n2) Назвіть позитивні й негативні наслідки глобалізації у сфері еконо-міки.\n3) Сформулюйте власне ставлення до глобалізації. Як зробити цей про-цес більш ефективним і привабливим для всіх жителів планети?\n4) Міжнародний туризм є перспективною галуззю в розвитку гос -подарства різних країн світу, у тому числі й в Україні. Уявіть, що ви\nочолюєте туристичну фірму, запропонуйте туристичні тури для таких\nкатегорій громадян: підприємці, що вирушають за недорогими товара-ми; підприємці, що вирушають за дорогими товарами високої якості;\nвідпочиваючі середнього віку, що мають значні кошти; молоді люди, що\nпланують здобути освіту за кордоном; любителі сафарі й екстремаль -ного туризму; ті, що вирушають на гірськолижні курорти; ті, що ба-жають познайомитися із всесвітньо відомими культурно-історичними\nПереглядів: 3693 | Рейтинг: 0.0/0


Погашення заборгованості по страхових та єдиному внесках – гарантія соціального захисту – Таврійськ\nДіючим законодавством встановлено пряму залежність розміру пенсії від величини страхового стажу та офіційно нарахованої заробітної плати.\nПочинаючи з 1 січня 2018 року, страховий стаж, необхідний для призначення пенсії, складає 25 років і надалі він збільшуватиметься. Для тих, хто досягне пенсійного віку в 2019 році – це 26 років, у 2020 році – 27 років і так до 2028 року, коли необхідний для призначення пенсії страховий стаж становитиме 35 років, повідомляє головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.\nНа жаль, не всі страхувальники своєчасно сплачують єдиний внесок, внаслідок чого Пенсійний фонд України недотримує кошти, які спрямовуються на пенсійні виплати. А найголовніше – працівникам таких недобросовісних роботодавців не зараховується страховий стаж, поки заборгованість не буде повністю погашена.\nЗа бажанням, кожен працівник може самостійно перевірити повноту зарахування страхового стажу за даними реєстру застрахованих осіб, зареєструвавшись на Веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України або підключивши послугу СМС-інформування. Всі сервіси є абсолютно безкоштовними.


HHVM/Про HHVM - MediaWiki\nHHVM (також відома як віртуальна машина HipHop) — це віртуальна машина для PHP, з відповідним just-in-time (JIT) компілятором. Розгортання HHVM на MediaWiki має підвищити продуктивність у всіх напрямках для більшості користувачів.\nHHVM був впроваджений на всіх вікі-проектах 25 листопада 2014 року. Ви можете перевірити, чи включена у вас ця функція, відвідавши сторінку службова:Версія у своїй вікі, і переконавшись, що там у таблиці "Установлене програмне забезпечення" стоїть "HHVM" замість "PHP".\nНаші попередні тести показують, що HHVM значно швидша, ніж поточний інтерпретатор PHP.\nЩо ж робить HHVM?\nHHVM має зменшити час завантаження для:\nБудь-яких сторінок, які Ви переглядаєте після входу до системи.\nЗбереження відредагованих Вами сторінок, незалежно від того представилися Ви системі чи ні.\nЧому деякі редагування позначаються?\nПочатково, HHVM була бета-функцією на вибір, доступною тільки учасникам, що запросили її. Тепер вона загальна для всіх учасників. Мітки редагувань видалені 10 листопада 2014 року.\nЧому зміни, зроблені за допомогою ґаджетів, не використовують HHVM?\nБільшість ґаджетів використовують для редагування API, які наразі не підтримуються цією бета-функцією.\nЯкі проблеми з HHVM відомі?\nВсі помилки, пов'язані з HHVM, позначаються ключовим словом "hhvm" на Фабрикатор , так що Ви можете використати пошук за теґами, щоб побачити всі відкриті баги.\nДе я повинен повідомляти про проблеми, які, як вважаю, пов'язані з HHVM?\nЯкщо Ви знайомі з Phabricator, то не соромтеся повідомити нам про помилку там і позначити її за допомогою ключового слова "hhvm". Якщо ж Ви знайомі з IRC, приєднуйтесь до #wikimedia-tech і повідомте її там. Або просто залиште звіт на сторінці обговорення.\nГоловна сторінка проекту: HHVM\nw:uk:HHVM — інформація у Вікіпедії\nRetrieved from "https://www.mediawiki.org/w/index.php?title=HHVM/About/uk&oldid=3563710"\nLast edited on 11 December 2019, at 09:49\nThis page was last edited on 11 December 2019, at 09:49.


Туєвик: опис, розмноження та застосування | Огородники\nТуєвик: опис, розмноження та застосування\nТуєвик (Thujopsis dolabrata) вже самою назвою вказує на схожість із згаданим видом туя.\nЛатинська назва роду Thujopsis походить від слів thuja - рід thuja та opsis - подібні. Видова назва dolabrata походить від dolabra (кирка, сокира) і вказує на зовнішній вигляд листя. В іноземних мовах назви hiba, false aborvitae, hiba arborvitae (англійська), Hiba-Lebensbaum (німецька), thuya du Japon (французька), falsa tuisa (італійська), hiba (іспанська), hiba (словенська).\nThuja - рід вічнозелених дерев із сімейства Pinaceae, підродини Cupressineae. Відомий вже згаданий вид Thujopsis dolabrata, кілька сортів якого поширені по всій центральній Японії, це дерево заввишки до 15 метрів, має пірамідальну крону, висхідні гілки, сплюснуті пагони шириною до 6 міліметрів. Листя супротивні у вигляді широких, шкірястих, блискучих зелених лусочок, які мають широку білу смужку знизу. Квітки одностатеві, самці циліндричні і мають від шести до десяти пар пиляків, а самки мають конусоподібну форму. Шишки круглі, довжиною близько 5 сантиметрів з 6-10 дерев’яними лусочками, потовщеними у верхній частині. Під кожною оболонкою знаходяться по три-п’ять сплющених насінин, крилатих з обох боків.\nДеревина жовтувата, стійка, товста. Застосовується в суднобудуванні та мостобудуванні.\nРозмножується насінням, але також живцями. Процвітає в районах з підвищеною вологістю, в захищених і затінених місцях.\nПогано переносить посуху. За межами природного ареалу його вирощують як декоративний вид, особливо як солітер на газонах.\nВідомі сорти Thujopsis dolabrata Altissima, стовпчастий габітус, Thujopsis dolabrata cristata з щільними, але тендітними гілками, Thujopsis dolabrata nana - карликова форма, Thujopsis dolabrata variegata з білуватими верхівками гілочок, Thujopsis dolabrata hondai висока, до 30 метрів.


Фляготримач — Вікіпедія\nТримачі для тривалої подорожі\nФляги в Тур де Франс, 1919\nФляготримач — пристрій, що використовується для зручного утримування ємності для води в велосипеді. Складається з легкого пластмасового, алюмінієвого, титанового або Вуглепластикового кошика, який кріпиться до велосипеда у зручному місці на кермі або рамі (рідше — на вилці або під сидінням) та фляги об'ємом 0,5 - 1,0 літр.\nДля утримання фляготримача сучасні велосипеди мають різьбові отвори в рамі. Найбільш поширеним місцем для монтажу є верхній бік нижньої труби переднього трикутника рами, друга пляшка звичайно встановлюється на передній стороні труби сидіння.\nКонструкція та місце встановлення фляги мають бути такими, щоб дозволити її використання для пиття однією рукою. Бажано, щоб підйомне горлечко фляги було прикрите кришкою, що легко відкривається та захищає конструкцію від пилу.\nОб'єм фляги визначається тривалістю велоподорожі. При подорожі містом до 20 км достатньо 1-ї фляги об'ємом 0,5 літра, від 20 до 50 км — 0,75 л, близько 50 км — 1 л. При тривалих велоподорожах бажано використовувати дві фляги загальним обсягом від 1 літра, що дозволить розвантажити ранець або сумки.\nФляги виготовляють з харчових пластиків та алюмінію. Вода в неякісних пластикових моделях може насичуватись запахом матеріалу. Існують пластикові фляги з керамічним шаром, який також є термоізоляцією. Фляги з харчового алюмінію є більш зручними і не виділяють специфічних ароматів в рідину. Для подорожей в холодну або спекотну пору року розроблені термофляги.\nAdding Water Bottle Cages to Bicycles (англ.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Фляготримач&oldid=19332535\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 20:46, 11 грудня 2016.