Глава 24 Формування нової системи права: Основним джерелом права в період становлення абсолютної монархії\nОсновним джерелом права в період становлення абсолютної монархії залишалось Соборне Укладення 1649 , чия правова сила неодноразово підтверджувалася указами. У першій чверті XVIII в. коло джерел суттєво змінився: він поповнився маніфестами, іменними указами, статутами, регламентами, установами, оголошеними указами (усними актами), затвердженими доповідями (резолюції монарха) та іншими формами актів.\nВелике число видаваних актів вимагало проведення систематизації та кодифікації. З 1649 по 1696 (початку одноосібного правління Петра I) було прийнято більше півтори тисячі актів, що мали силу закону. За період правління Петра I було прийнято більше трьох тисяч правових актів. У другій чверті XVIII в. щорічно видавалося в середньому близько двохсот нормативних актів. Виникали серйозні труднощі в узагальненні та тлумаченні цих різнорідних і часто взаємовиключних норм. Принцип законності у цій ситуації не міг проводитися послідовно.\nДодаткові труднощі створювали погано поставлена інформація і публікація нових актів. Незнання закону суб'єктами, щодо яких він діяв, було звичайним явищем. В цілому публікувалося не більше половини всіх видаваних актів, тираж був невеликим.\nВже в 20-х роках XVIII в. було видано кілька зведених хронологічних зборів нормативних актів: вказні книги за 1714 - 1718 і 1719-1720 рр.. Основна маса нормативних матеріалів прямувала до відповідних установ, канцелярії та архіви. Дуже слабо була поставлена робота з узагальнення судової практики. Перша спроба (після Соборного Уложення 1649 р.) систематизації правових норм була зроблена заснованої в 1700 р. Палатою про уложенні. Головним завданням органу стало приведення у відповідність із Судебниками і Соборним Укладенням всього масиву новоприйнятих нормативних актів. Інше завдання включалася в оновленні судової і управлінської практики шляхом включення до неї нових норм права.\nРобота Палати продовжувалась до 1703 р., коли в цілому був закінчений проект Новоуложенной книги. Проект зберігав структуру Соборного Уложення (двадцять п'ять глав), але його норми суттєво оновилися. В цілому робота, проведена Палатою про уложенні була першим досвідом по систематизації права.\nКодификационная робота почалася пізніше. У 1714 р. готуватися перегляд Соборного Уложення, суддям пропонується вирішувати справи тільки на основі норм Уложення і не суперечить йому указам. Спеціальної комісії доручалося звести всі наступні (після 1649 р.) укази і вироки у зведені збірники. Роботу мала проводити канцелярія Сенату.\nУ 1718 р. у доповіді Юстиц-колегії було запропоновано прийняти як джерело нових правових норм шведські закони, включивши в єдиний звід Соборне Укладення, нові укази і шведський кодекс.\nВ області поземельних відносин пропонувалося використовувати лифляндские закони. Сенату було зазначено закінчити кодифікаційної роботи (з урахуванням, іноземного законодавства) до кінця 1720\nУ період з 1720 по 1725 рр.. Покладеної комісією було проведено більше двохсот засідань. Спочатку відбувалося паралельне слухання і розбір текстів Соборної Уложення 1649 р. і шведського уложення. У 1721 р. було складено більше двохсот нових статей: робота йшла над статтями про державних і приватних (партикулярних) злочинах, про судовий процес у цивільних справах, про кримінальні злочини, про спадкування, про благочинні та міському управлінні.\nУ 1725 р. проект нового Уложення був закінчений. Він включав чотири книги: 1) "0 процесі, тобто про суд, місці та про осіб, до суду належать", 2) "Про процес в кримінальних, розшукових та питочних справах"; 3) "0 лиходійствах, які штрафи і покарання слідують "; 4)" Про цивільних або цивільних справах і про стан якої економії "(про землю, торгівлі, опіки, шлюбному праві, спадкуванні). Всього було сто двадцять глав і дві тисячі статей.\nДжерелами цієї кодифікації були: Соборний Покладання 1649 р., Керманич книга, укази, Військовий і Морський статути, шведські та датські закони. Більшість нових статей виявилося в розділах про земельний і речовому праві, в галузі кримінального права та судочинства залишилося багато старих норм. Головним напрямком кодифікаційної роботи в цей час було виділення норм, спрямованих на зміцнення і захист державного інтересу. Цьому завданню були присвячені і підбір нових норм і зміна принципів тлумачення і застосування закону.\nВже в 1726 р. (за Катерини I) до складу комісії були введені станові представники (від духовенства, військових, цивільних, магістрату), слухання проекту передбачалося у Верховному Таємного раді. Розпочата після смерті Петра I дворянська реакція змінила ставлення до кодифікаційної роботи і її цілям: іноземним впливам і волюнтаризму законодавця була протиставлена ідея правової вітчизняної традиції. У плані юридичної техніки намітився поворот від кодифікації (оновлення) законодавства до його систематизації.\nУ 1728 р. Верховний Таємна рада вказує розібрати всі закони "по-старому", тобто по Соборному Укладенню, доповнивши їх положеннями Указу про єдиноспадкування. В організації кодифікаційної роботи принцип дворянсько-становий взяв гору над бюрократичним принципом.\nУ тому ж році була організована нова кодификационная комісія Верховної Таємної ради, яка пропрацювала до 1730\nУ 1730 р. створюється кодификационная комісія Сенату, в якості основної своєї задачі нормалізацію судочинства і вотчинних відносин.\nДо кінця 1731 р. підготовлено розділ про вотчинах, складений з урахуванням Статуту про спадкування 1725 У 1737 р. комісія підготувала проекти закону про часткове скасування тортур і нового Генерального регламенту. Однак в 1744 р. комісія припинила свою діяльність.\nа) затверджені в 1714 р. і видані в 1715 р. Військові Артикули, звід військово-кримінального законодавства, що відноситься переважно до області матеріального, а не процесуального права. За своєю структурою цей кодекс перейняв родову класифікацію правових норм (за родом діяння) з внутрішньої ієрархією за важливістю діяння. Кожен артикул описував окремий вид правопорушення і призначав певну санкцію.\nБ) затверджений в 1720 р. Генеральний регламент або Статут колегіям, який охоплював всю сферу нового адміністративного законодавства. При підготовці регламенту була здійснена рецепція іноземного права: у його основу було покладено шведський Канцелярський статут 1661 Структура Регламенту орієнтувала на об'єкти регулювання: положення про обов'язки і посади колегій та державних установ взагалі, певні сфери та форми їх діяльності, встановлення складу та категорії службовців , норм адміністративної відповідальності;\nв) кодифікація норм приватного права, почерпнутих з Указу про єдиноспадкування і наступних актів про спадкування. Зведений документ отримав назву Пункти про вотчинних справах (1725 р.). Пункти були узагальненням судової практики і тлумаченням закону за варіантами правозастосування, вони доповнювали і змінювали попереднє законодавство про спадкування.\nДосвід кодифікаційної роботи першої половини XVIII в. показав, що розвиток права прагнуло до створення галузевого розподілу, для чого і створювалися окремі зводи норм. Склепіння будувалися на систематизації, рецепції і узагальненні практики правозастосування.\nДля законотворчої діяльності абсолютизму характерна досить докладна, ретельна регламентація всіх сторін суспільного та приватного життя. Тому особлива увага приділялася формам правових актів і правового регулювання. Найбільш поширеними формами в першій чверті XVIII в. були:\n1) Регламенти. Всього в цей період було затверджено сім регламентів - кригс-комісаріату (про видачу платні в полках -1711 р.), Штатс-конторі (про державні витрати - 1719 р.), Комерц-колегії (про торгівлю - 1719 р.), Камер -колегії (про державні доходи - 1719 р.), Генеральний регламент (про форму та діяльності колегій - 1720 р.), Головному магістрату (про міський пристрої - 1721 р.), Духовний регламент (про Синод і церковному управлінні - 1721). Регламенти були актами, визначальними загальну структуру, статус та напрямки діяльності окремих державних установ.\n2) Маніфести. Вони видавалися тільки монархом і за його підписом і були звернені до всього населення і всім установам. У формі маніфестів оголошувалось про вступ монарха на престол, великі політичні події і акції, початок війни чи підписання світу.\n3) Іменні укази. Також видавалися і підписувалися монархом. У них формулювалися рішення, що стосуються і адресовані до конкретних державним установам або посадовим особам: Сенату, колегіям, губернаторам. Іменні укази доповнювалися статутами, установами чи регламентами.\n4) Укази. Вони могли видаватися монархом або від його імені Сенатом, і націлені на вирішення конкретної справи або випадку, введення або скасування конкретних установ, норм чи принципів діяльності. У них містилися правові норми та адміністративні приписи. Адресувалися вони певному органу або особі і були обов'язковими тільки для них. У формі указу виносилися судові рішення Сенату.\n5) Статути. Збірники, що містили норми, що відносяться до певної сфери державної діяльності (1716 - Військовий статут, 1720 р. - Морський статут, 1729 р. - Вексельний статут).\nДля системи правових джерел у цілому в даний період було характерним очевидне переважання законодавчої форми над судовою практикою і, особливо, звичаєм. Законодавча функція асоціюється з волею монарха. Велика кількість норм вимагає серйозної роботи по їх систематизації та кодифікації. У 1700-1703 рр.. формуються Новоуказние книги, що складаються з актів, прийнятих після Новоуказние статей. Спроба синтезувати знову прийняті правові норми і норми чинного Соборної Уложення здійснюється протягом 1714-1718 рр.. Необхідність рецепції норм іноземного права, пов'язана із зміною геополітичної орієнтації країни зажадала значної роботи з освоєння і переробки іноземних (шведських, німецьких, французьких, датських) кодексів в 1719-1720 рр.. Зміни, що відбулися в політичній і державній системі Росії при її вступі в період абсолютизму призвели до змін у сфері кримінального права. На початку XVIII в. суди при розборі кримінальних справ керувалися Соборним Укладенням 1649 р. і Новоуказние статті. Перша петровська систематизація кримінально-правових норм була зроблена в 1715 р. при створенні "Артикула військового".\nАртикули містять основні принципи кримінальної відповідальності, поняття злочину, вини, мети покарання, поняття необхідної оборони, крайньої необхідності, перелік пом'якшувальних і обтяжуючих обставин. Юридична техніка цього кодексу досить висока: законодавець вперше прагнути використовувати найбільш ємні й абстрактні юридичні формулювання і відходить від традиційної для російського права казуальної системи. Щоб окрема норма могла увібрати в себе максимально більше число випадків, вона доповнюється особливим тлумаченням. В "сенсі" дається або конкретизація правової ситуації, уточнюються обставини, наводяться приклади і т.п., або вказується на відкритий характер норми, дається свобода судового тлумачення.\nЗлочини поділялися на умисні, необережні і випадкові. Законодавець звертав увагу на ступінь випадковості - грань між необережним і випадковим злочинами була дуже тонкою. Виділивши суб'єктивну сторону злочину, законодавець все ж не відмовлявся від принципу об'єктивного зобов'язання: нерідко необережні дії каралися так само як і умисні - для суду був важливий результат дії, а не його мотив. Разом із злочинцем несли відповідальність особи, не які виконували злочину - його родичі. Відповідальність знімалася або пом'якшувати в залежності від об'єктивних обставин. До пом'якшувальних обставин закон відносив стан афекту, малолітство злочинця, "незвички до службу" та службове завзяття, в запалі якого було скоєно злочин.\nХарактерно, що до обтяжуючих обставин закон вперше став відносити стан сп'яніння, перш завжди була обставиною, пом'якшувальною провину.\nЗаконодавець вводив поняття крайньої необхідності (наприклад, крадіжка від голоду) і необхідної оборони. Для останньої потрібно наявність ряду обставин: найважливішим була ступінь відповідності застосованої захисту загрозливого нападу, факт наявності такого нападу і факт загрози життю захищається. Відсутність одного з ознак могло спричинити для защищающегося покарання, нехай навіть пом'якшене.\nЗлочин поділялося на стадії: намір, замах на злочин і закінчений злочин. У ряді випадків законодавець передбачав покарання за один тільки умисел (в державні злочини).\nЗамах на злочин могло бути закінченим і незакінченим: закон передбачав можливість добровільної відмови від вчинення злочину (наприклад, відмова від завершення дуелі, вже зійшов в бою дуелянтам).\nІнститут співучасті у злочині не був достатньо розроблений: ролі співучасників диференціювалися законом. Однак по деяких видах злочинів пособники каралися м'якше, ніж виконавці злочину (наприклад, пособник допомагав скласти "пасквіль", пособники, які підтримали бунтівників і заколотників). В обох випадках був присутній політичний мотив: в одному слід було посилити репресію до посібників, "щоб неповадно було", а в іншому відокремити їх від головних виконавців в інтересах слідства.\nУ законі присутній фактор повторності. Найбільш яскравий приклад - крадіжка. Перший раз це злочин карається шпіцрутенами (прогін через лад шість разів). Вторинна крадіжка карається подвоєною мірою. Третя крадіжка карається урізанням носа, вух і посиланням на каторжні роботи. Четверга крадіжка карається стратою.\n1. Проти релігії. У цю групу входили: чарування, ідолопоклонство, які каралися стратою (спаленням) за умови, що буде доведено зносини обвинуваченого з дияволом. В іншому випадку призначалося тюремне ув'язнення і тілесне покарання.\nБогохульство каралося урізанням мови, а особлива хула діви Марії і святих - стратою. При цьому враховувався мотив злостности в богохульстві.\nНедотримання церковних обрядів і невідвідування богослужінь, знаходження в церкві в п'яному вигляді каралося штрафом або тюремним ув'язненням. Каралося і неінформування в богохульстві.\n"Сіверщина в розкол" каралося каторгою, конфіскацією майна, а для священиків - колесуванням.\nБожба, тобто вимовлення "в суе" імені божого каралося штрафом і церковним покаянням.\n2. Державні. Простий намір вбити або взяти в полон царя карався четвертуванням. Так само каралося збройний виступ проти влади (в цьому випадку однакове покарання - четвертування - несли виконавці, пособники і підбурювачі).\n"Бунт і обурення", тобто стихійний виступ без чітко сформульованої політичної мети, каралися повішенням.\nЗрада включала: таємне листування і переговори з ворогом, повідомлення йому пароля, військових відомостей і поширення ворожих відозв. Стратою каралися за зраду як виконавці, так і недоносителі.\n3. До посадових злочинів Артикули відносили хабарництво, карається смертною карою, конфіскацією майна і тілесними покараннями.\n4. Злочини проти порядку управління і суду. До них належали: зривання і винищування указів, що каралося стратою (тут проявилося особливе ставлення абсолютистської психології до писаних нормативним текстам, символам царської волі).\nФальшивомонетництво визначалося в декількох варіантах: використання чужого чекана для виготовлення грошей, змішання металів при виготовленні монети, зменшення ваги металу в монетах. Сюди ж ставилися такі дії, як підробка печаток, листів, актів і видаткових відомостей. За цей покладалися тілесні покарання і конфіскація. За підробку грошей - спалення.\nДо злочинів проти суду ставилися: лжеприсяга, яка каралася відсіканням двох пальців (якими присягали) і посиланням на каторгу, лжесвідчення, карається, як і лжеприсяга (крім того, призначалося церковне покаяння).\n5. Злочин проти "благочиння", близько стоять до попередньої групи, але не мають прямий антидержавної спрямованості. До них належали: приховування злочинців, карається стратою, утримання місць розпусти, присвоєння помилкових імен і прізвиськ з метою заподіяння шкоди, виспівування непристойних пісень і проголошення нецензурних речей.\nУ доповнюють Артикули указах передбачалися покарання за буйство, пияцтво, гру в карти на гроші, бійки і нецензурну лайку в публічних місцях.\nДо цієї ж групи належали, підробка мір і ваг, обважування і обман покупців.\n6. Злочини проти особи включали злочини проти життя, тілесної недоторканності, честі.\nУ цій групі головне місце займало вбивство. Артикули розрізняли умисне (каравшееся відсіканням голови), необережне (карається тілесним укладанням, штрафом, шпіцрутенами), випадкове (ненаказуемое).\nДо найбільш тяжких видів вбивств законодавець відносив: вбивство по найму, отруєння, вбивство батька, матері, дитини або офіцера. Особлива етична забарвлення цих складів очевидна, за цим слідував і особливий вид покарання - колесування.\nУ розряд злочинів проти життя закон відносив самогубство. Якщо раніше самовбивця вважався зробили замах на божу волю, то в епоху абсолютизму він зазіхає на державний інтерес. Дивною, на наш погляд, була логіка покарання в даному випадку: невдало покушавшийся на самогубство після благополучного порятунку, засуджувався до смертної кари.\nТой же мотив діяв відносно дуелянтів. Дуель була самоуправством, ігнорували судове (державне) розгляд спору. Що залишилися в живих дуелянти каралися повішенням, тіла загиблих на дуелі (як і самогубців) піддавалися нарузі. Замах на злочин (виклик на дуель) каралося м'якше - конфіскацією майна.\nНекараним було вбивство, вчинене вартовим на посту після необхідного попередження, який не одержав відповіді. Чи не каралося вбивство заарештованого, сопротивлявшегося при арешті. Не ніс відповідальності осіб, який убив у стані необхідної оборони.\nЗлочини проти тілесної недоторканності ділилися на каліцтва та побої. При нанесенні каліцтва призначалося відсікання руки злочинцеві (діяв архаїчний принцип таліона).\nВідсікання руки призначалося за удар тростиною (склад, що знаходиться на межі між тілесними ушкодженнями та образою дією). Який вдарив рукою, ударяв публічно по щоці профос (нижчий військовий чин, що спостерігав за чистотою відхожих місць. Близькість з ним була принизливою).\nНанесення удару ножем (легкі тілесні ушкодження) каралося за складною процедурою: винного ставили під шибеницю, прибивали йому руки тим же ножем на годину до плахи, після чого карали шпіцрутенами.\nЗлочини проти честі асоціювались з наклепом. Наклеп могла бути усній чи письмовій. Усна наклеп каралася ув'язненням (на півроку). Письмова визначалася як пасквіль, тобто анонімне звинувачення. Якщо воно було справедливим і факти, наведені в пасквиле підтверджувалися, його автор карався в'язницею і каторгою ("бо пішов неістинним шляхом" в своєму обвинуваченні). Якщо звинувачення було свідомо помилковим, пасквілянт піддавався тому покаранню, яке було передбачено за злочин, в якому він звинувачував свою жертву. Принцип таліона химерно поєднувався тут з відверто абсолютистським підходом: обвинувачення може пред'явити у встановленому порядку тільки компетентний орган держави.\nЗа образу словом, винний перед судом просив вибачення у звинуваченого. Якщо образа була жорстоким, то він додатково карався штрафом і короткострокових тюремним ув'язненням.\n7. До майнових злочинів належали: крадіжка, грабіж, підпал, знищення або пошкодження чужого майна.\nАртикули вводять майновий (кількісний) критерій для визначення тяжкості злочину - суму в двадцять рублів. За крадіжку на суму менше встановленої, в перший раз злочинець карався шпіцрутенами (шість разів проходячи через лад), вдруге покарання подвоюється, втретє йому урізали вуха, ніс і засилали на каторгу. Який вкрав майно на суму понад двадцять рублів вже після першого разу стратили. Смертна кара призначалася також особам, які вкрали в четвертий раз, вкрали під час пожежі або повені, з державної установи, у свого пана, у свого товариша, на місці, де він ніс варту, з військового складу. Ці особи каралися смертю через повішення.\nВідсіканням голови каралася крадіжка людей. Крадіжка церковного майна і святинь каралася колесуванням.\nДо крадіжки примикали інші види розкрадань: утайка чужих речей, розтрата казенних грошей, привласнення знахідки. Ці види злочинів каралися повішенням.\nОсобливо тяжкими видами майнових злочинів були підпал або знищення чужого майна шляхом підпалу. В обох випадках винний карався спаленням.\nГрабіж подразделялся на досконалий зі зброєю (розбій) і без зброї. У першому випадку грабіжник карався колесуванням, у другому - відсіканням голови.\nПокарання за крадіжку не застосовувалося до осіб, які вчинили її в умовах крайньої необхідності, малолітнім і божевільним.\n8. До злочинів проти моральності відносили: згвалтування (факт якого, відповідно до закону, повинен, бути крім заяви, підтверджений даними експертизи); мужеложество (карається смертною карою або посиланням на галери); скотоложество (за яким слід було тяжке тілесне покарання); "блуд", кровозмішення або зв'язок між близькими родичами; двоєженство; перелюб (карається тюремним ув'язненням і каторгою).\nОсновною метою покарання по Артикула було залякування, що випливало із спеціальних застережень типу: "щоб через то страх подати і їх від таких непристойностей утримати". Залякування поєднувалося з публічністю покарань. Страта проводилася в людному місці, про неї заздалегідь оголошувалося. Процедура страти перетворювалася на особливий спектакль, де кожному була відведена своя роль. Демонстративність страти характерна для епохи абсолютизму: влада демонструє своє всесилля над індивідом, над його тілом. Для верховної влади не існує автономної особистості, для неї всі люди діляться на підданих, солдат, злочинців і т.п. Вона прагнути все регламентувати, визначити, "встановити порядок". Виконання покарання у даному випадку тільки частина цих функцій, частина ритуалу щодо здійснення влади.\nАрхаїчний елемент помсти, відплати ставав додатковим стосовно устрашению. Злочинцеві відсікали той орган, за допомогою якого він вчинив злочинні дії.\nІзоляція, виключення з суспільства злочинця, стає виразно вираженою метою покарання. При цьому запобігається повторне вчинення злочинів даною особою, його шкідливий вплив на оточуючих, а сам він використовується для участі у примусових (каторжних роботах). Праця злочинців використовували при будівництві Санкт-Петербурга, гаваней, доріг, каналів, при роботі в рудниках і мануфактурах.\nПокарання та його застосування характеризувалися рядом особливостей:\nа) відсутністю індивідуалізації (коли разом із злочинцем або замість нього каралися його родичі);\nб) невизначеністю формулювань ("по суду покараний буде", "по обставинам справи покараний буде") т.п. Невизначеність вироку посилювала загальний стан страху;\nв) відсутністю формальної рівності перед законом (різна відповідальність за один і той же злочин передбачалась для представників різних станів: дворянина і селянина, офіцера і солдата).\nСмертна кара за Артикула була передбачена в ста двадцяти двох випадках, причому в шістдесяти двох випадках - з позначенням виду. Вона поділялась на просту і кваліфіковану.\nДо простої смертної кари ставилися: відсікання голови (згадувалося 8 разів), повішення (33 рази) і розстріл (аркебузірованіе - 7 разів).\nДо кваліфікованим видам страти ставилися: четвертування (по черзі відтиналися кінцівки, потім голова; іноді кінцівки відривалися щипцями; згадувалося 6 разів); колесування (по тілу прокочували окуте колесо, дроблячи тіло; згадувалося в законі 5 разів); закопування в землю живцем (заривали до плечей, засуджений вмирав від спраги і голоду), залиті горла металом, спалення (на багатті або в зрубі; згадувалося 3 рази); повішення за ребро на залізному гаку.\nТілесні покарання поділялися на членовредітельние, таврування і хворобливі.\nДо членовредітельним ставилися: урізання мови або марнування його розпеченим залізом, відсікання руки, пальців або суглобів, відсікання носа і вух, виривання ніздрів.\nТаврування полягала в накладенні розпеченим залізом особливих знаків на тіло злочинця (лоб, щоки, руки, спину). Мета цього покарання - виділити злочинця із загальної маси, привернути до нього увагу.\nДо болючим покарань ставилися: биття батогом (до 50 ударів і "нещадно"), батогами (прутами, число ударів не регламентувався вироком), батогом (число ударів також не регламентувався), кішками "(четиреххвостной батогом) линьками (на флоті, канат з вузлами), шпіцрутенами (товстими прутами при прогоні через лад три, шість або дванадцять разів. Згадувалося в 39 випадках), різками.\nДо болючим вилам ставилися також: заковиваніе в залізо, носіння на собі сідла і рушниці, посаджені на дерев'яну (дуже незручну) кінь, ходіння босоніж по дерев'яних кілків.\nКаторжні роботи призначалися у вигляді посилання на роботу з будівництва гаваней, фортець, на роботу в рудники і мануфактури навічно або на певний строк. До каторзі прирівнювалася посилання на галери гребцем.\nРозширюється застосування тюремного ув'язнення, іноді супроводжується заковиванія в залізо. Більш м'якою формою укладення був арешт у профоса (до двох тижнів).\nПозбавлення честі і гідності здійснювалось у вигляді ганебних покарань і у вигляді особливої процедури - шельмування. До ганебним покаранням ставилися: повішення за ноги після смерті, удар профоса по щоці, прибиті імені на шибениці, роздягання жінок догола, положення тіла на колесо.\nПроцедура шельмування включала наступні дії: ім'я злочинця прибивалося до шибениці, кат над уклінним злочинцем ламав шпагу і його оголошували злодієм (шельмою). Злочинець віддавався церковній анафемі і оголошувався поза законом, відлучався від церкви і її обрядів, відлучався від таїнств, шлюбу і можливості складення присяги. Він фактично виключався з товариства. Це покарання передбачалося в 11 випадках.\nБлизьким до шельмування видом покарання була політична смерть, яка полягала в конфіскації майна, позбавлення честі, всіх прав, стану і служби.\nДо майнових покарань ставилися: конфіскація майна (повна або часткова), штраф (на користь держави або приватних осіб), відрахування з платні.\nКрім перерахованих світських покарань Артикули передбачали церковне покаяння.\nВищою судовою інстанцією був монарх. Його компетенція у сфері судочинства була необмеженою.\nНаступною інстанцією був Сенат, що підпорядковував собі Юстиц-колегію (у числі всіх інших) і всю систему судових установ. Сенат був вищою апеляційною інстанцією і його рішення були остаточними.\nСудовими функціями (у справах своїх чиновників) наділялися накази і колегії. Комерц-колегія розглядала торговельні та вексельні спори. Вотчина колегія розглядала земельні спори. Мануфактур-колегія розбирала справи членів цехів (майстрів, робітників і учнів). Камер-колегія розглядала фінансові правопорушення. Юстиц-колегія була апеляційною інстанцією для нижчих судів. Проводила для них роботу з узагальнення судової практики та підбір кадрів. Судові органи були різноманітними. У 1713 р. в губерніях засновувалися ландрихтера.\nЗ 1719 р. країна була розділена на судові округи, в яких засновувалися надвірні суди, що складалися з президента, віце-президента і двох - шести членів суду. Надвірній суд розглядав справи за доносами фіскалів, кримінальні та цивільні справи міста, де він засновувався. Він керував і виступав в якості апеляційної інстанції до нижніх судам.\nУ 1720 р. при надвірних судах засновувалися прокурори. Надворному суду підпорядковувалися нижні суди двох видів: колегіальні і одноосібні. Їх юрисдикція поширювалася на дворянський стан. Селян по малозначних справах судили поміщики. Городяни судилися в магістратах. Духовенство в консисторії при єпархіальних архієреїв, в духовних справ управліннях та в Синоді. Політичні справи розглядалися в Преображенському наказі або в Таємній канцелярії.\nУ 1722 р. була проведена радикальна судова реформа. Були скасовані нижні суди. У провінціях засновувалися нові провінційні суди, що складалися з провінційного воєводи і асессоров.\nПаралельно з цивільної судовою системою утворювалися військові суди. Вищою інстанцією в цій системі був генеральний крігсрехтов, що розглядав найбільш важливі справи, пов'язані з державними та військовими злочинами.\nНижньої інстанцією став полковий крігсрехтов, що розглядав всі інші справи.\nВійськові суди також були колегіальними, при кожному з них складався аудитор, який спостерігав за законністю правосуддя. Вироки генерального крігсрехтов виносилися на затвердження у військову колегію.\nНовими рисами організаційної судової системи в першій чверті XVIII в. стали:\n1) колегіальне пристрій судів;\n2) спроби (правда, невдалі) відокремити судову організацію і функцію від адміністративної;\n3) установа контролю за діяльністю судів з боку спеціально заснованих органів (прокурорів, фіскалів, аудиторів);\n4) поєднання цивільної та військової юстиції (аналогічна ситуація складалася у сфері місцевого управління, де поряд з цивільними органами місцевого самоврядування діяли військові "полкові двори").\nАбсолютистська держава першої чверті XVIII в. називають "поліцейською". Причина не тільки в скрупульозному втручанні держави в усі сфери громадського та приватного життя, а й у тому, що саме в цей період вперше були створені професійні поліцейські органи.\nНаприкінці XVIII в. поліцейсько-каральні функції здійснювали Розбійний і Земський накази. Найбільш серйозні справи розбиралися в Наказі таємних справ. Дещо пізніше політичні процеси переходять у Преображенський наказ.\nУ 1718 р. була утворена Таємна канцелярія, ліквідована в 1726 р. У 1729 р. ліквідується Преображенський наказ і розшукові функції передаються Верховному Таємного раді, а з 1731 р. - Канцелярії таємних розшукових справ.\nВласне поліцейські органи спочатку створюються в Петербурзі та Москві: в 1718 р. у Петербурзі затверджується посаду генерал-поліцмейстера, в 1722 р. - посаду обер-поліцмейстера в Москві. У своїй діяльності вони спиралися на канцелярії поліцмейстерскіх справ, старост вулиць і виборних десяцьких.\nВже в 1733 р. в двадцяти трьох містах існували поліцмейстерскіе контори на чолі з поліцмейстером. Поліція мала збройні формування.\nУ компетенцію поліції входило: охорона порядку, боротьба із злочинністю, міський благоустрій, протипожежні заходи. У слідчому процесі поліція виконувала функції дізнання.\nІ області судового процесу вже з кінця XVII в. панують принципи розшуку, "інквізиційний" процес. У 1697 р. приймається указ "Про скасування в судних справах очних ставок, про буття замість оних розпитав і розшуку ... "\nРозшукові початку вводилися також в цивільні спори. Регламентація цього виду процесу давалася в спеціальному "Короткому зображенні процесів або судових позовів".\nПроцес ділиться на три частини: перша починалася формальним оповіщенням про початок процесу і тривала до отримання свідчень відповідача;\nдругий або власне розгляд, тривала аж до винесення вироку;\nОповіщення про явку всіх зацікавлених у справі осіб у суд робилося офіційно і в письмовій формі. Претензії чолобитника і пояснення відповідача також були письмовими та протоколировались.\nУ процесі не допускалося представництво. Виняток становило представництво однієї з сторін з причини хвороби і неможливості відкладання слухання справи.\nЗакон допускав відвід суддів за наявності на те особливих підстав: знаходження судді "у властивості" з однією з сторін, наявності між суддею і стороною ворожих відносин або боргових зобов'язань.\n"Цариця доказів" - власне визнання. Для його отримання могла застосовуватися катування. Тортури не була поза процесуальної мірою, вона піддавалася законом ретельної регламентації: катували пропорційно займаному чину і стану (дворян як людей "делікатного складання" катувати слід було не так жорстоко, як селян), віком (осіб, старше сімдесяти років катуванню не брали під, так само як і недоростків, які не досягли п'ятнадцятирічного віку), станом здоров'я (не можна було катувати вагітних жінок). Катувати можна тільки певну кількість разів, після кожної процедури випробуваному давали можливість оговтатися і підлікуватися. Катувати могли і свідків.\nСвідків не були рівноцінними. Насамперед існувала можливість зовсім відвести свідка, наприклад за мотивами його спорідненості з однієї зі сторін. Непридатними свідка вважалися особи, які не досягли п'ятнадцятирічного віку клятвопорушники, визнані такими по суду, прокляті церквою, тавровані, шельмувати, судимі за розбій, крадіжки та вбивство, перелюбники, іноземці, про яких немає достатніх відомостей.\nСвідків допитував тільки суддя і тільки у суді (знатним особам дозволялося давати свідчення на дому).\nУ розглянутий період панівною стає "формальна теорія доказів": цінність кожного доказу визначалася заздалегідь і була незмінною. Так, свідчення чоловіка вважалися більш грунтовними, ніж свідчення жінок. Показання знатного людини оцінювалися вище, ніж свідчення незнатного, вченого - цінніше, ніж невченого. Показання духовної особи - доверительнее показань світської людини.\nДача неправдивих показань каралася відсіканням пальців руки. До свідків міг застосовуватися допит "з пристрастю" (побоями) або катування, якщо суддя вважав це необхідним дл »з'ясування обставин справи.\nДо складу письмових доказів могли входити різні документи: заслуговуючими найбільшої довіри вважалися записи в городових і суддівських книгах, записи в торгових книгах оцінювалися нижче (якщо там не було особистого підпису боржника). Враховувалися боргові зобов'язання і ділові листи.\nНерідко письмові докази потребували підкріпленні присягою.\nОчисна присяга була, крім того, спеціальним видом докази, застосовується у випадках, коли іншим способом довести звинувачення було неможливо. Що приніс присягу відповідач вважався виправданим, що відмовився принести присягу зізнавався винним. І все ж формальна справа в даному випадку залишалося невирішеним, а його обставини нез'ясованими. Присяга як би перекладала процес з області юридичної в інші - етичну та релігійну.\nПісля аналізу доказів суд переходив до "постановці вироку". Рішення виносилося більшістю голосів, при їх рівності переважував голос президента (голови). При з'ясуванні думок опитування починався з молодшого члена суду.\nВирок складався у письмовій формі і підписувався членами суду, президентом і аудитором. Секретар в присутності сторін публічно зачитував вирок. У ньому повинні були викладатися істота справи і підстави для винесення даного рішення.\nПісля винесення вироку починалася заключна третя стадія процесу.\nНа вирок нижчого суду можна було скаржитися тільки у вищий суд: порядок перегляду був апеляційним, вища інстанція заново розглядала справу.\nВироки у справах, де застосовувалася катування, затверджувалися вищим чиновником (фельдмаршалом або генералом), які могли поміняти міру покарання.\nПотім вирок виконувався.\nЦивільні справи розглядалися судами в іншому порядку. У 1723 р. приймається Указ "Про форму суду", що намітився поворот в змагальній формі судового процесу. Великовагове і громіздке письмове судочинство знову замінювалося усним Судоговорінні. Встановлювалися скорочені терміни явки сторін до суду.\nНеявівшегося відповідача розшукували з барабанним боєм, зачитуючи указ. Якщо ж по закінченні тижня він до суду так і не був, його справа вважалася програною. Поважними причинами неявки вважалися: хвороби, повінь, пожежа, розбійний напад, смерть близьких або розумовий розлад.\nСкарга викладалася Чолобитники по пунктах, відповідач відповідав на кожен пункт по порядку.\nХоча за указом "Про форму суду" передбачалося розглядати і кримінальні справи (крім справ про вбивство, розбій, татьба на місці злочину, розколі і богохульстві), практика пішла шляхом застосування цього акта головним чином у цивільному процесі. Вже в 1725 р. знову було розширено коло справ, що розглядаються на основі "Короткого зображення процесів". Головною тенденцією в розвитку судового процесу було посилення розшукових "інквізиційний" почав. Змагальність обмежувалася і відходила на другий план і це було цілком логічно при посиленні централізаторських, абсолютистських принципів петровської юстиції.\nЦивільне право в першій чверті XVIII в. значною мірою сприйняло багато західноєвропейських правові традиції та інститути. У цьому зв'язку починає більш виразно простежуватися індивідуалізація приватних майнових та зобов'язальних прав.\nЗакон як джерело прав і обов'язків стає домінуючим, а традиційні і звичайні норми відходять на другий план.\nФормальні моменти (форма угоди, реєстрація) починають превалювати над традиційними і архаїчними процедурами, письмові та завірені акти над показаннями свідків.\nІстотні перетворення сталися в області речових прав. У положенні Указу про єдиноспадкування 1714 встановлювався єдиний правовий режим для різних форм землеволодіння (вотчин і маєтків) і вводилося єдине поняття "нерухома власність". Для збереження комплектності дворянського земельного фонду утруднявся порядок відчуження нерухомого та заборонявся її заклад. Продаж здійснювався лише за наявності надзвичайних обставин ("по нужді") і з сплатою високого мита.\nЗберігалася право родового викупу, термін якого був скорочений в 1737 р. з сорока до трьох років. Таким скороченням законодавець забезпечував більшу стійкість земельної власності, гарантуючи після закінчення досить короткого терміну стабільність прав на придбане майно.\nВведення порядку єдиноспадкування скорочувало коло осіб, що беруть участь у викупі проданого майна, що також сприяло набувачеві нерухомості.\nПоложення Указу про єдиноспадкування, що стосується неподільності майна з витікаючими звідси наслідками для решти без землі дворян, утруднювало свободу розпорядження нерухомістю. Щоб подолати обмеження практика виробила ряд юридичних фікцій: введення підставних осіб, укладення додаткових або незаконних угод, і т.п. Під тиском політичних обставин в 1731 р. це положення Указу було скасовано. Єдиним обмеженням для заповідача залишався заборона заповідати нерухомість стороннім особам.\nРазом з тим з розвитком промисловості на земельну власність починають вводитися нові обмеження. З 1719 р. видобуток корисних копалин, виявлених на приватних землях, стає прерогативою держави. Власник отримував право на незначну частку від промислу та переважне перед третіми особами право відкривати провадження з видобутку копалин та їх обробки.\nТакі ж обмеження ставилися до порубки цінних сортів дерев, які ростуть в приватновласницьких угіддях.\nДержава заохочувала розвиток приватної промисловості, забезпечуючи кредит, податкові пільги та підбір робочої сили. Разом з тим держава явно претендувало на промислову монополію, не обмежуючись політикою протекціонізму. Що знаходилися в користуванні приватних осіб промислові підприємства, вважалися власністю держави. Гарантувалася тільки безперервність спадкового володіння підприємствами, розпорядження ними здійснювало держава через свої органи.\nДержава було монополістом у придбанні у приватних підприємств ряду продукції і сировини, що добувається.\nЕкспорт цієї продукції приватними особами також здійснювався через берг-і мануфактур-колегії.\nЗабезпечення підприємств робочою силою регламентувалося указом "Про купівлю до заводів сіл" (1721), істотно порушили дворянську монополію на придбання населених земель. Право власності набувачів було і тут обмежена: заборонялося закладати ці села, а їх придбання дозволялося лише з ведення високих компетентних органів (берг-і мануфактур-колегій). У цілому ж положення указу носили надзвичайний характер і пов'язувалися з характером економічної політики держави. Їх нестійкість виявилася досить скоро: в 1782 р. право промисловців, вихідців з міщан і селян, набувати населені села скасовується і знову монопольним власником населених земель стає дворянство.\nНастільки ж послідовним був процес розвитку заставного вдачі: до 1714 р. закон дозволяв закладати майно (рухоме і нерухоме), що перебуває у власності (але не в користуванні і володінні). Указ про єдиноспадкування з його жорсткою політичною орієнтацією заборонив заклад нерухомістю. Тільки з 1731 р. цей правовий інститут (закону) відновлюється в колишньому вигляді.\nНоваціями в області зобов'язального права стали норми, що регламентують раніше невідомі форми договірних відносин. Договір товариства, який увійшов в практику ще в 1698 р., отримує широке поширення. Організаційні форми підприємницької діяльності (компанії, артілі, товариства) заохочувалися державою, контролюючим їх через мануфактур-і комерц-колегії. Найбільш поширеними видами товариських об'єднань стали: прості товариства, товариства по вірі. У акціонерні компанії російські підприємці входили разом з іноземними пайовиками. У законі починає формуватися поняття юридичної особи та корпоративної власності.\nДоговір підряду, раніше вже відомий російському законодавству, в умовах державного промислового протекціонізму, доповнюється договором поставки, замовником в якому, як правило, була держава, її органи або великі приватні і змішані компанії. Поставка, як і підряд, забезпечувалися неустойкою або поручительством. При порушенні зобов'язання разом з майновими санкціями часто застосовувалися кримінально-правові та адміністративні (тюремне ув'язнення, тілесні покарання).\nДоговір особистого найму, полягав для здійснення робіт по дому, на землі, в промислах, цехах, мануфактурах, заводах і торгових підприємствах. Свобода волі при укладанні договору була в ряді випадків умовною: неповнолітні діти і жінки укладали його тільки за згодою чоловіка або батька. Фортечні селяни, за згодою поміщика, письмово визначав, на який термін він дозволяє укладання такого зобов'язання.\nКоло осіб, що вступають у договір особистого найму, був досить широким, але охоплював головним чином кріпаків, ремісників (учнів, підмайстрів) і відносно невелику групу вільнонайманих працівників. Велика маса приписних селян працювала в промисловості на інших правових підставах.\nДоговір майнового найму включав операції з рухомим та нерухомим майном. Цей договір укладався кріпаком порядком, в нотаріальному свідоцтві вказувалися термін користування і наймана плата, що визначаються угодою сторін.\nДоговір купівлі-продажу регулював переміщення будь-яких об'єктів власності (рухомої і нерухомої). Обмеження, що накладаються монополістичної політикою держави, стосувалися як предмета договору (заборони продавати родову нерухомість деякі види корисних копалин), так і його умов (встановлені терміни для викупу пологових майн, обмежений і кола суб'єктів, які купують нерухомість і селян).\nФорма договору може бути усною (дрібні угоди), простій письмовій і кріпак (нотаріальній). Обов'язковими умовами договору були: певний предмет, ціна, якість предмета. Обман, оману і примус, допущені при укладанні договору, були підставами для його анулювання. Крім того, продавець повинен був гарантувати покупцеві захист від домагань на покупку з боку третіх осіб.\nПередбачалася купівля-продаж з розстрочкою платежу ("в кредит") виплатою авансу або передоплати ("гроші вперед"). Загальні положення договору купівлі-продажу поширювалися на договір поставки.\nДоговір поклажі на рухоме майно полягав будь-якими суб'єктами, крім ченців, яким Духовний регламент забороняв брати на зберігання гроші і речі. Договір характеризується як реальний, тобто вважався укладеним в момент передачі речі на зберігання. Тільки з цього моменту виникала відповідальність зберігача. З розвитком торговельних відносин договір отримував все більшого поширення: товари зберігалися на складах, у портах та гаванях, біржах і крамницях торговців.\nДоговір позики з розвитком грошової системи та корпусу цінних паперів (закладних, акцій, купчих, векселів тощо) набуває нових рис. Закон формально забороняв стягувати відсотки за позиками, тільки в 1754 р. офіційно встановлюються шість відсотків річних. На практиці ж відсотки стягувалися і раніше. Займ часто зв'язувався з заставою, коли гарантією сплати боргу ставав заклад землі або рухомого майна.\nНеплатоспроможнийборжник міг бути підданий кримінальному або адміністративному покаранню, злісна несплата боргу прирівнювалася до крадіжки. "Закон допускав відстрочку платежів у зв'язку з надзвичайними обставинами (пожежею, грабунком, повінню, розбійним нападом).\nСтворюється кредитна (позикова) система установ на чолі з темним банком. З 1729 розвивається система приватного кредиту, купці отримали право зобов'язуватися векселями. Вексель (по Вексельному статуту) ставав цінним папером на пред'явника, що включається в грошовий обіг.\nПредметом договору могли бути будь-які дії осіб, що не суперечать закону. Найпоширенішою формою договору стала письмова форма. Розірвання договору могло відбуватися тільки у випадках, передбачених законом. Визначалася очевидна зацікавленість законодавця в стійкості договірної системи: за неправомірне порушення зобов'язання стягувалася неустойка, застосовувалися заходи адміністративного та кримінального впливу. Використовували інститут поруки.\nЗ кола зобов'язальних відносин виключалися: неповнолітні, божевільні, що знаходяться під опікою внаслідок марнотратства або позбавлені цього права по суду. Замість цих осіб договори укладали опікуни.\nРозвиток договірних відносин стимулювало процес перерозподілу майнових цінностей в суспільстві, формування нових соціальних груп, що зосереджують у своїх руках багатство і капітал.\nІншим засобом для перерозподілу майна в суспільстві були норми спадкового права. Найважливіші зміни в цю область вніс Указ про єдиноспадкування 1714 (повна назва: "Про порядок спадкування в рухомим і нерухомим майном").\nРозрізнялося спадкування за заповітом і за законом. Спадкодавець міг заповідати нерухоме майно тільки одному синові за вибором. Законодавець, орієнтуючись на західний правовий досвід, намагався впровадити принцип майорату, при якому успадковував старший син. Російська традиція стояла на боці молодшого сина, за звичаєм успадковував батькові. Практика обрала компромісний шлях (спадкування одного сина за вибором заповідача). Інші діти отримували частки рухомого майна в рамках заповідального розпорядження.\nДочки успадковували нерухомість за заповітом і лише за відсутності синів.\nПри відсутності дітей взагалі, нерухоме майно за заповітом могло бути передано родичам (родичам, що носять те ж прізвище, що і спадкодавець, тобто в колишньої термінології - "в рід"). Рухоме майно в будь-яких частках могло бути розділене між будь-якими претендентами, заповідач дає його "кому захоче". Індивідуальна свобода заповіту помітно збільшилася в порівнянні з порядком наслідування в попередній період.\nЗакон і раніше допускав юридичну фікцію з епохи помісних наслідувань. Для того щоб нерухомість перейшла до дочки, її чоловік повинен прийняти прізвище спадкодавця, в іншому випадку нерухомість переходила державі (майно вважалося відумерлою).\nПри відсутності заповіту в силу вступав законний порядок спадкування і майоратного принцип тут був незаперечний; нерухомість успадковував старший син, а рухоме майно ділилося порівну між іншими синами.\nУ 1714-1 716 рр.. приймається ряд актів, що нормують законний і заповідальний порядки спадкування для всіх станів. Їх введення показало серйозні протиріччя в законодавстві. "Заповідальне право передавати у спадок будь майна стикалося з приписами передавати нерухомості тільки" в рід ".\nУ 1716 р. спеціальним актом регламентуються спадкові частки, які отримували вдови, в 1725 р. закріплюється право спадкування родичів по висхідній лінії (матері, батька, діда, бабусі).\nУ 1731 р. головні положення Указу про єдиноспадкування скасовуються. З цього часу спадкування за законом регламентується наступним чином: нерухомість переходить до всіх синів в рівних частках, дочки отримують одну чотирнадцяту, а вдова - одну восьму. З рухомого майна дочкам виділяється одна восьма, а вдові - одна четверта доля. При цьому родове нерухоме майно ("майоратний") переходить тільки до спадкоємців за законом.\nУ заповіті спадкодавцеві надавалася велика свобода розпорядження; крім майоратних і заповідних майн, він міг перерозподіляти спадкову масу на свій розсуд.\nУказ про єдиноспадкування вніс зміни і в сферу сімейного права. Був підвищений шлюбний вік для чоловіків - до двадцяти років, для жінок - до сімнадцяти років.\nУ шлюб заборонялося вступати близьким родичам і божевільним ("дурням" за термінологією Указу 1722 "Про засвідченні дурнів в Сенаті").\nНа вступ до шлюбу була потрібна згода батьків наречених, згода начальства для військовослужбовців та знання арифметики і геометрії - для дворян. Фортечні вступали в шлюб з дозволу панів.\nЗа законом вимагалося вільне згоду наречених, що було підтверджено актом, що забороняє примусові шлюби (1724).\nУ 1702 р. був встановлений загальний порядок укладення шлюбів. За шість тижнів до вінчання відбувалося заручення. Наречений міг вимагати розірвання заручин за умови, що він вперше побачив наречену тільки після заручин і вона виявилася "потворна, скорбна і нездорова". Інших підстав скасовувати вінчання закон не називав.\nВизнавався тільки церковний шлюб. З 1721 р. дозволено було укладати змішані шлюби з християнами інших концепцій (католиками, протестантами), шлюб з іновірцями заборонявся.\nПриводи для розірвання шлюбу передбачалися такі: політична смерть і посилання на вічну каторгу, безвісна відсутність одного з подружжя протягом трьох років, надходження в чернецтво, перелюбство одного з подружжя (для чоловіка - якщо відповідні дії були здійснені у власному будинку, для дружини - досить було дій, що дають підстави припускати перелюб), невиліковна хвороба або імпотенція, замах одного з подружжя на життя іншого, неінформування про злочин, що проти монарха.\nПри незгодної життя подружжя практикувалося їх тимчасове розлучення, що супроводжується відсиланням до монастиря.\nВлада чоловіка декларувалася, він міг карати дружину, вона слідувала за ним всюди. В цілому правове становище дружини визначалося становищем (статусом, чином, званням) чоловіка.\nУ 1753 р. спеціальним актом закріплюється роздільність зобов'язальних прав подружжя, підкреслюється свобода одного з них від боргів і зобов'язань, прийнятих іншим.\nЩодо дітей батьки користувалися майже такою ж владою, як і раніше: їх можна карати, відправляти в монастир і віддавати в роботу на термін за наймом.\nЗа законом батько повинен був утримувати своїх незаконнонароджених дітей та їхня мати, однак байстрюки не мали майнових прав - не могли претендувати на участь у спадкуванні за законом і на майно їх батька за його життя.\nЗакононароджені діти могли перебувати в положенні відокремлених і невідділеною. Відокремлені діти ставали самостійними суб'єктами майнових (речових і зобов'язальних) прав, невідокремлені діти не мали таких прав і вступали в зобов'язання, тільки за згодою батьків.\nЗа указом 1714 опікунство над малолітніми членами сім'ї, покладалося на спадкоємця нерухомого майна. Опіка встановлювалася над неповнолітніми дітьми і тривала до їх повноліття. Повноліття наступало для спадкоємців нерухомості в двадцять років, для спадкоємців рухомого майна - у вісімнадцять років (жінок в сімнадцять).\nОпікун розпоряджався всім майном (рухомим і нерухомим) опікуваних. Для недоростків у віці від сімнадцяти до двадцяти одного року могло встановлюватися піклування.\nПіклування поширювалося тільки на розпорядження нерухомим майном, всім іншим міг розпоряджатися сам підопічний. За актом 1724 опіка встановлювалася магістратом.\nОпіка могла встановлюватися також над божевільним і патологічно жорстокими поміщиками.\nУ першій чверті XVIII в. формується принцип законності. Місце звичаю і традиції остаточно займає закон. Монарх, як носій і центр державного інтересу, глава законодавчої, виконавчої та судової влади втілює ідею законності. Ігнорування і неповага закону стали розглядатися як злочини. Дотримання державних встановлень оголошувалося найважливішим завданням усіх органів влади і управління, посадових і приватних осіб. Принципи законності були сформульовані в Указах "Про зберігання прав цивільних" (1722 р.), "Про дотримання благочиння у всіх судових місцях" (1724) і "Про важливість державних статутів" (1724).\nІнформація, релевантна "Глава 24 Формування нової системи права "\nформування та використання позабюджетних фондів представницьких і виконавчих органів державної влади республік у складі Російської Федерації, автономної області, автономних округів, країв, областей, міст Москви і Санкт-Петербурга, органів місцевого самоврядування "/ / Відомості З'їзду народних депутатів Російської Федерації і Верховної Ради Російської Федерації. 1993. N 18. Ст.


Книга Переможець, Сьюзі Велч, Джек Велч в Україні\nРейтинг: 4.1 ( 3 відгуки )\nОригінальна назва Winning by Jack Welch, Suzy Welch\nСьюзі Велч, Джек Велч - «Переможець»\nПро що книга «Переможець» авторів Сьюзі Велч, Джек Велч\nМета цієї книги – допомогти не тільки бізнесменам, але і всім, хто пристрасно бажає домогтися успіху в карєрі.\nАнна 22.04.2021 12:09\nДоброго дня, підкажіть чи плануєте додрук цієї книги? Відповісти\nNash format 22.04.2021 12:48\nНа жаль, найближчим часом додрук цієї книги не планується.\nЮрій Сергійович Кочемасов 19.12.2019 21:10\nА буде ця книга ще ? Відповісти\nNash format 20.12.2019 11:44\nНайближчим часом додрук не плануємо. Відповісти\nОлег 23.11.2017 17:06\nКоли очікується електронний варіант? Відповісти\nNash format 23.11.2017 18:16\nПане Олеже, в електронному форматі ця книжка буде за два тижні. Відповісти


Комфорт і безпека - BMW Львів - офіційний дилер Арія Моторс\nВІДКРИТИЙ ДЛЯ БЕЗТУРБОТНОГО ЗАДОВОЛЕННЯ ЗА КЕРМОМ.\nКомфорт і безпека в кабріолеті BMW 2 серії.\nНасолоджуйтеся свободою і емоціями поїздки в відкритому автомобілі, а безліч систем підтримки водія в кабріолеті BMW 2 серії подбають про все інше. Вони гарантують оптимальну видимість і максимальну підтримку. Широкі можливості для перевезення багажу допоможуть розмістити в автомобілі навіть самі громіздкі речі, а завдяки широкому набору сервісів BMW вам не доведеться турбуватися навіть в разі потреби технічного обслуговування або ремонту автомобіля.\nАдаптивні фари з окремими варіантами освітлення для міста і траси, які мають функцію підсвічування поворотів і оснащені регульованими біксеноновими модулями, забезпечують оптимальне освітлення дороги. Повернувши рульове колесо, водій може заглянути далеко всередину повороту, особливо в\nтемний час доби, а при включенні покажчика повороту або при повороті рульового колеса автоматично активується освітлення поворотів, навіть якщо автомобіль при цьому нерухомий. Адаптивні фари забезпечують оптимальне освітлення дороги в будь-якій ситуації руху, значно підвищуючи активну безпеку.\nПЕРЕВЕЗЕННЯ ДОВГИХ ПРЕДМЕТІВ.\nПри повністю складеній спинці заднього сидіння утворюється великий і зручний отвір шириною 450 мм і висотою 246 мм, що дозволяє зручно перевозити довгі предмети, наприклад спортивне спорядження. В цьому випадку задня частина спинки заднього сидіння виконує функції майданчика для розміщення багажу. Наприклад, при складеному м’якому верху можна перевозити дві сумки для гольфу, а при піднятому верху великий отвір дозволяє перевозити більші і довгі предмети.\nСИСТЕМА КЕРУВАННЯ ДАЛЬНІМ СВІТЛОМ BMW SELECTIVE BEAM.\nОптимальне посилення рульового приводу в будь-якій ситуації руху забезпечує рульове управління Servotronic. Система коригує зусилля на кермовому колесі з урахуванням швидкості, забезпечуючи інформативність і точність рульового управління на високих швидкостях.\nКрім цього, система забезпечує високий комфорт завдяки зниженню зусилля на рульовому колесі і максимальному поліпшенню маневреності в поворотах, при парковці і русі по звивистих дорогах.\nБлок управління на основі даних про швидкість обчислює необхідний в даній ситуації ступінь посилення рульового механізму, Рівень посилення дуже точно налаштовується і розраховується відповідно до конкретної ситуації руху з набагато більш високою точністю в порівнянні з традиційним механізмом рульового управління.\nЦе означає, що на низьких швидкостях для повороту рульового колеса потрібно мінімальне зусилля, а з ростом швидкості кермо “важчає”, що дозволяє водієві краще відчувати дорогу і забезпечує оптимальну курсову стійкість.\nПовністю приховані в кузові елементи системи захисту при перекиданні ефективно підвищують пасивну безпеку автомобіля. У разі перекидання автомобіля з кузова автоматично висуваються дуги безпеки, спільно з посиленою рамкою вітрового скла захищаючи пасажирів автомобіля.\nСпеціальні датчики перекидання спрацьовують в разі перевороту, при цьому дві дуги безпеки, таємно встановлені позаду підголівників заднього\nсидіння, за частки секунди висуваються з кузова і фіксуються на місці. При цьому блок управління системи подушок безпеки підтягує ремені безпеки, забезпечуючи пасажирам максимальний рівень захисту.\nМодулі дуг безпеки непомітно інтегровані в конструкцію автомобіля, що дозволяє зберегти чистоту елегантного і динамічного силуету автомобіля.\nІнноваційна і зручна в управлінні – система комфортного доступу дозволяє відмикати двері автомобіля і запускати двигун без безпосереднього використання ключа. Система автоматично розпізнає ключ, який може лежати в кишені брюк або в портфелі, як тільки ви наближаєтеся до автомобіля. Після того як двері автоматично розблокуються, водій може сісти за кермо і запустити двигун, натиснувши кнопку START / STOP.\nЗ метою безпеки система комфортного доступу використовує ідентифікацію ключа.\nСЕРВІС ДЛЯ ВАШОГО BMW.\nКупуючи BMW, ви робите вибір не тільки на користь неперевершеної динаміки в русі і задоволення за кермом, але і вибираєте ідеальний сервіс і комплексну турботу про ваш автомобіль. Тому що ніхто не знає ваш BMW краще, ніж професіонали в вашому авторизованому сервісному центрі BMW. Технічне обслуговування або перевірка, ремонт або догляд за автомобілем – вибравши будь-яку з\nЗ програмою BMW Service Inclusive ви зможете повною мірою насолодитися водінням вашого автомобіля. Після того як ви виберете період дії програми, вам більше не доведеться думати про вартість обслуговування, перевірки або заміни зношених деталей. Програма BMW Service Inclusive включає всі ці роботи, як для нових автомобілів, так і для автомобілів з пробігом, а також включає оригінальні деталі BMW. Програма діє по всьому світу у всіх сервісних центрах BMW ,що беруть участь в ній .\nЗаміна масла, перевірка автомобіля, заміна гальмівних колодок – про все це вам більше не доведеться турбуватися. Завдяки BMW Teleservices ваш BMW знає, коли і який саме сервіс йому потрібен, і автоматично передає сервісну інформацію в компанію BMW. Ваш сервісний центр BMW зв’яжеться з вами в потрібний час. Якщо вам не потрібна ця функція, її можна відключити в будь-який момент.\nТехнічне обслуговування за станом\nІнтелектуальна система технічного обслуговування CBS (Condition Based Service) постійно відстежує рівень масла, а також ступінь зносу окремих компонентів автомобіля. Вона аналізує різні дані і повідомляє вам про те, коли слід запланувати наступний візит на сервіс. Дисплей управління iDrive надає конкретну інформацію про компонент, який потребує перевірки. Таким чином, ви можете заздалегідь запланувати відвідування дилера для сервісного обслуговування та уникнути проведення надлишкових робіт.\nПрограмма BMW Breakdown і Accident Management\nВ надійних руках: цілодобово, 365 днів у році. З нашими програмами BMW Breakdown і Accident Management ви можете бути спокійні в разі екстрених ситуацій. У разі несправності просто зверніться в аварійну службу BMW і отримаєте допомогу по телефону або безпосередньо на місці, скориставшись послугами сервісного автомобіля BMW Servicemobile. У разі аварії фахівці служби BMW Accident Management будуть у вашому розпорядженні і подбають про виклик поліції, швидкої допомоги, служби евакуації, а також про ремонт, страховку і багато іншого.\nнаших спеціальних пропозицій сервісу та ремонту, ви можете покластися на найвищу кваліфікацію і знання наших фахівців. Ви можете бути впевнені, що ваш BMW завжди буде знаходитися в найкращій формі, дозволяючи вам насолоджуватися водінням в будь-який час.


Іноді дітей порівнюють з ангелами. Іноді кажуть, що вони — квіти життя. Але не менш вірне твердження про те, що діти жорстокі. Якщо не ставити їм моральних орієнтирів, то їх поведінка буде мало відрізнятися від поведінки тварин, а шкільний клас стане нагадувати вовчу зграю …\nНайкраще про це написав англійський письменник Вільям Джеральд Голдінг у своїй знаменитій повісті «Повелитель мух», що розповідає про те, як хлопчаки потрапили на безлюдний острів і стали жити там по своїм дитячим (а точніше, зовсім дитячим) законам. Але це вигадка і гротеск: в реальному житті все, звичайно, не так драматично. Зате по суті досить схоже. Рано чи пізно дитина опиняється серед однолітків, тому йому доводиться дослідним шляхом вивчати міжособистісні відносини в дитячому колективі і вчитися заробляти собі авторитет. Деякі діти абсолютно спокійно адаптуються в будь-якому новому суспільстві: скільки не перекладай їх зі школи в школу, скільки не відправляй в дитячі табори, скрізь у них натовпу приятелів і друзів. Але, на жаль, далеко не всім дітлахам даний від природи такий дар спілкування. Багато дітей відчувають труднощі в процесі адаптації, а часом і опиняються в ролі мішені для виходу агресії з боку однолітків (своєрідний «хлопчик для биття»).\nДИТИНА НЕ ВПИСУЄТЬСЯ В КОЛЕКТИВ\nДосить завестися в класі одному, скажімо так, шкідливому дитині — і нездорова атмосфера цькування забезпечена. Такі діти відчувають потребу самостверджуватися за рахунок інших: когось ображати і принижувати, налаштовувати одних дітей проти інших (типу «Проти кого дружити будемо?») І т. Д. В результаті страждають найбільш вразливі їхні однокласники: доброзичливі, які не звикли до спрямованого проти них насильства. Серед них може виявитися і ваша дитина, тому при надходженні в перший клас (або при переведенні в нову школу) перший час слід бути напоготові.\nЯкщо ви відчуваєте, що в школі у дитини можуть бути проблеми з однолітками, краще заздалегідь провести з ним роботу і розповісти про нехитрих прийомах «психологічного айкідо». Що потрібно пояснити дитині, щоб він зустрів складні ситуації у всеозброєнні і вийшов з них з гідністю?\n1. Конфлікти неминучі\nУ житті інтереси людей неминуче стикаються, тому потрібно спокійно і філософськи ставитися до виникаючих між ними суперечок, намагаючись прийти до консенсусу (тобто до взаємовигідної згодою). Зі свого боку потрібно по можливості не нариватися на конфлікт (же не бути настирливим, що не ябедничати і не скупитися, що не хвалитися і не здаватися).\n2. Сподобатися всім неможливо\nЯк казав Остап Бендер: «Я не чарівниця, щоб усім подобатися». Вселите дитині, що його необов’язково повинні всі любити і не варто намагатися всім неодмінно сподобатися. Тим більше неприпустимо запобігати перед більш авторитетними дітьми і намагатися завоювати їхню повагу за допомогою подарунків, поступок і «підлизування».\n3. Завжди захищатися!\nДитина повинна знати, що агресії не можна покірливо поступатися: якщо його обізвали або стукнули, треба обов’язково дати здачі. Християнська позиція непротивлення «якщо тебе вдарили по щоці — підстав іншу» в дитячому колективі неминуче прирікає дитину на цькування.\n4. Зберігати нейтралітет\nІдеальний варіант — мати зі всіма рівні стосунки. Тому найкраще не підтримувати бойкоти і не ставати на чиюсь сторону в суперечках. Необов’язково робити це демонстративно: можна знайти слушний привід («мені треба на заняття», «я не вправі втручатися в справи інших).\nЯк правило, якщо у дитини дійсно не ладиться контакт з однолітками, одними бесідами тут не обійдешся. Батьки повинні ще на початковому етапі вжити всіх можливих заходів, щоб дитина вписався в соціум. Поговоріть з вчителями про проблеми своєї дитини і зробіть їх своїми союзниками.\n* Зробіть так, щоб ваша дитина зовні не дуже виділявся серед інших.\n* Постарайтеся самі забезпечити дитині спілкування з однокласниками (запрошуйте їх у гості, віддайте дитину в групу продовженого дня і т. Д.).\n* Якщо у дитини нестандартна зовнішність, необхідно підготувати його морально до «нападкам» з боку дітвори: психологи радять заздалегідь спільно придумати дражнилки і разом посміятися над ними.\n* Якщо дитина страждає нерішучістю і не вміє швидко реагувати у складних ситуаціях, можна вдома прорепетирувати їх у вигляді рольової гри («у тебе відбирають речі», «тебе дражнять» і т. П.) І розробити тактику поведінки.\n«ДІТИ самі розберуться»\nІснує думка, що дорослим не слід втручатися у справи дітей: нібито дитина повинна сама навчитися вирішувати свої проблеми. Це справедливо далеко не для всіх ситуацій. По-перше, дитина повинна завжди відчувати вашу моральну підтримку. По-друге, вам же буде спокійніше, якщо у нього увійде в звичку ділитися з вами своїми переживаннями. Навіть якщо ви не станете особисто втручатися в яку-небудь складну ситуацію, ви зможете підказати дитині, як йому вчинити.\n«Я СВОЮ ДИТИНУ в образу не ДАМ»\nЩо робити, якщо дитину образили однолітки і вам відомо, хто це зробив? Здавалося б, найпростіший шлях — піти і відновити справедливість: самому покарати кривдників. Дитина дізнається про це і отримає моральне задоволення. «Я хороший, вони погані». Тільки от чи принесе така тактика користь? Чи не краще спробувати вирішити проблему в корені: пояснити дитині, що він може зробити для того, щоб подібна ситуація не повторилася. Тоді наступного разу він вже зможе самостійно впоратися з кривдниками.\n«ГОЛОВНЕ — ВИВЧИТИ ПРИЙОМИ»\nБатькам хлопчиків завжди хочеться, щоб їх лети були «справжніми пацанами» і могли постояти за себе за допомогою кулаків. Можна і потрібно віддати хлопчика в спортивну секцію, щоб він вивчив бойові прийоми, але треба пояснити йому: він вивчає їх зовсім не для того, щоб кожного разу використовувати. Прийоми самооборони можуть дати дитині впевненість у собі, але паралельно з цим ви повинні навчити його вирішувати конфлікти конструктивними способами, залишаючи кулачні аргументи на крайній випадок.\nСПИСОК ПРЕТЕНДЕНТІВ НА РОЛЬ «козлом відпущення»\nДіти з нестандартною зовнішністю\n• занадто товсті (або занадто худі)\n• маленького або занадто високого зросту\n• діти в окулярах (особливо в коригувальних — з одним закритим оком)\n• надто кучеряве\nДіти, що мають неприємні для оточуючих звички\n• постійно чмихають носом (або колупатися в носі)\n• неохайно одягнені, з брудним волоссям\n• діти, які чвакають за їжею, розмовляють з набитим ротом і т. Д.\nДіти, неадекватні в спілкуванні\n• занадто настирливі і балакучі\n• занадто боязкі і сором’язливі\n• легко ранимі і образливі\nДіти, що виділяються з колективу\n• діти, одягнені підкреслено краще за інших\n• любимчики вчителів (а також діти, яких не люблять вчителя)\n• ябеди і плаксії\n• мамині синочки\n• занадто заумні («не від світу цього»)\nВИДИ АГРЕСІЇ ТА СПОСОБИ РЕАГУВАННЯ\nЄ кілька основних типів міжособистісних стосунків у дитячому колективі:\nНа дитину не звертають уваги, ніби його немає. Його не враховують при будь-яких розподілах ролей, дитина нікому не цікавий. Дитина не знає телефонів однокласників, ніхто не кличе його в гості. Він нічого не розповідає про школу.\nПоговорити з класним керівником, спробувати самому налагодити контакт з дітьми (звести їх зі своєю дитиною)\nДитину не приймають в гру, відмовляються сісти з ним за одну парту, не хочуть бути з ним в одній спортивній команді. Дитина неохоче йде в школу, приходить із занять у поганому настрої.\nПроаналізувати причини (чому дитину не приймають) і постаратися ліквідувати їх. Діяти через вчителів і вихователів.\nДіти демонстративно не бажають спілкуватися з дитиною, не враховують його думки, не слухають, не приховують презирливого ставлення. Іноді дитина раптом різко відмовляється йти в школу, часто плаче без причини.\nПеревести дитину в інший клас (або в іншу школу). Поговорити з учителями. Звернутися до психолога.\nПостійні глузування, дитину дражнять і обзивають, штовхають і б’ють, забирають і псують речі, залякують. У дитини з’являються синці і садна, часто «пропадають» речі і гроші.\nТерміново перевести дитину в іншу школу! Віддати його в гурток, де він зможе максимально проявити свої здібності і бути на висоті. Звернутися до психолога.


Прогнози по зростанню економіки США істотно поліпшуються - Сполучені Штати Америки | РБК Украина\nПрогнози по зростанню економіки США істотно поліпшуються\nП'ятниця 12 квітня 2013 10:29 Новость на русском\n"Ведмедячі" прогнози по економіці США поступаються місцем оптимістичнішим очікуванням, пов'язаним із здатністю національної економіки витримати скорочення витрат і підвищення податків.\nГоловний економіст Morgan Stanley Вінсент Рейнхарт тепер чекає зростання ВВП США в I кварталі на рівні 3% в порівнянні з прогнозом на рівні 0,8% в грудні. Головний економіст JР Мorgan Chase & Co. Брюс Касман підвищив свій прогноз зростання до 3,3% з рівня в 1%.\n"Те, що відбулося на початку року, здивувало нас з погляду того, наскільки добре виросла економіка", - заявив він на початку квітня.\nЧитайте також: Мінфін США побоюється дуже жорсткого секвестру\nВаловий внутрішній продукт США, ймовірно, виріс на 3% в річному виразі за перші три місяці поточного року. Про це свідчить середній прогноз 69 економістів, опитаних Bloomberg в період з 5 по 9 квітня. Минулого місяця економісти чекали зростання на рівні 2%, а в грудні середній прогноз складав 1,6%.\nВитрати споживачів, незважаючи на збільшення податків на заробітну плату і зростання цін на бензин, росли найшвидшими темпами за два роки. Такий підйом, у поєднанні зі стійким прибутком від інвестицій в нерухомість і бізнес, допоможе стимулювати подальше зростання.\nНа думку Рейнхарта, підвищення податків в поточній ситуації призведе лише до короткочасної паузи в зростанні витрат. На тлі оптимістичних перспектив економіки показують значне зростання акції компаній.\nЧитайте також: Республіканці і демократи незадоволені президентським проектом держбюджету США (відео)\nСпоживчі витрати, на долю яких доводиться 70% економіки, виросли в річному виразі на 3% в I кварталі, свідчать дані Bloomberg.\nЗавдяки зростанню вартості акцій і цін на житло, а також зростанню доходів у кінці року, домогосподарства змогли пережити підвищення податків, але скоротили обсяг депозитів, сказав Касман. Частка заощаджень впала до 2,2% в січні, що є найнижчим показником з серпня 2007 р., хоча в лютому вона виросла до 2,6%. При цьому в грудні показник знаходився на рівні 6,5%.\nЩе одним приводом для оптимізму є прогрес у забезпеченні паливної незалежності США. У 2012 р. країна виробила 84% необхідної енергії, що є найвищим рівнем з 1991 р. У грудні показник виріс до 88%, а це максимум з лютого 1987 р., свідчать дані Міністерства енергетики.\nЧитайте також: ВВП США у IV кварталі 2012 р. виріс на 0,4%\nЕкономісти Goldman Sachs Group чекають, що секвестр призведе до скорочення темпів зростання на 0,75% в II і III кварталах.\nГлава Renaissance Macro Research Ніл Датта не розуміє, чому багато хто наполягає на темпах зростання на рівні 2% протягом поточного року. Такими темпами економіка США росла протягом зразкових трьох років, хоча були проблеми на ринку нерухомості, скорочувалися витрати муніципалітетів і державних органів, домогосподарства боялися збільшувати витрати, а Європа знаходилася в рецесії, сказав Датта.\nЧитайте також: ВВП США у 2012 р. виріс на 2,2%\nЗа його словами, зараз три з п'яти перешкод - житлова нерухомість, витрати державних і муніципальних органів влади, витрати населення - вже не роблять такого негативного впливу. Окрім цього, компанії, ймовірно, також тепер почнуть витрачати більше.\n"Я думаю, справжній сюрприз треба чекати в кінці року, коли ми зрозуміємо, що I квартал був насправді не найсильнішим кварталом для США", - сказав Датта.


село Ворониця | Дубовецька територіальна громада Івано-Франківська область\nДубовецька громада » ПРО ГРОМАДУ » Історична довідка » село Ворониця\nСело В О Р О Н И Ц Я\nДо Медухівського старостинського округу Дубовецької сільської ради належить село Ворониця, що межує з лісом, за 13 км від м. Галич, яке налічує 9 господарств із населенням 20 осіб, з яких 10 пенсіонерів.\nНазва села походить від потоку Ворониця, на берегах якого воно розкинулось. Вперше поселення, як «група домів, млин і корчма згадується у «Словнику географічному», виданому у Варшаві в 1883 році.\nНа початку століття це був невеликий присілок Медухи. Після Першої світової війни сюди прибуло чимало переселенців. Вони розпарцелювали грунти місцевого поміщика і закупили землі біля села.\nБільшість населення складали поляки, які ходили на Богослужіння до костьолу в Медуху, а українці до медухівської церкви, бо свого храму Ворониця не мала.\nВ 1938 році в селі ще діяла однокласна польська школа. У 1940 році було створено сільську раду. Головою став Іван Поліник. З 1961 року село було в адміністративному підпорядкуванні Деліївської сільської ради, а з 1979 року- Медухівської.\nНайбільшою проблемою села сьогодні є відсутність стаціонарного закладу торгівлі.\nВідомими вихідцями із села: лікар, професор Полтавського медичного інституту Ілля Васильович Мислюк та військовий лікар, полковник Ярослав Васильович Мислюк.\nВ селі Ворониця 13.07.1962 року народився Гнатюк Богдан, який закінчив Галицьку середню школу і 22 жовтня 1970 року подався до війська. Служив в Афганістані в провінції Газні. Брав участь у бойових діях.\nПишається Ворониця своїм односельчанином, а саме Віктором Дирдою, 1985 року народження та в пений час подався в АТО де брав участь у бойових діях в Луганській області.


Фасадні пінополістирольні термопанелі: продаж, ціна у Харкові. Облицювальні панелі і плити від "Харьков Торг" - 804249445\nФасадні пінополістирольні термопанелі\n- це конструктивно новий будівельний матеріал для утеплення та дизайну фасаду будівлі. Розроблена технологія, що дозволяє отримати дуже міцне з'єднання без клею та «ластівчиного хоста» між пінополістиролом (пінопластом) та штучним каменем. Завдяки цьому стали доступні будь-які форми й колірні рішення фасадів будівель.\nЗвичайно, будинок можна після утеплення поштукатурити, облицювати плиткою або сайдингом, викласти додаткову цегляну кладку. Але у всіх вищевказаний рішень є маса недоліків. Так штукатурка, незалежно від міцності і складу, рано чи пізно обсипається, змінює колір, і, незважаючи на всі зусилля, не є сьогодні якісним покриттям. Сайдинг полімерний далекий від екології і сучасного дизайну. Цегляна кладка і плитка дуже дороге і трудомістке заняття. Фасадні термопанелі PS не обсипається, не міняє колір і забезпечують надійну теплоізоляцію. Зробити Ваш будинок, офіс або виробництво красивим, довговічним і теплим Вам дозволять фасадні термопанелі PS.\nВ якості утеплювача використовується пінополістирол - ізоляційний матеріал білого кольору на 98% складається з повітря. Вироби з пінополістиролу біологічно безпечні і навіть використовуються для упаковки продуктів харчування, що підтверджує його екологічну чистоту! Пінополістирол не гниє, не поглинає вологу, має достатню механічну міцність і період природного руйнування становить 250 років.\nШтучний камінь товщиною від 8 до 16 мм за своїми властивостями не поступається кераміці. У виробництві його ипользуются тільки екологічно чисті природні компоненти. Спеціально розроблена технологія і обладнання дають міцне з'єднання пінополістиролу і каменю, який є чудовим захисним покриттям від впливу природних умов.\nПанелі забезпечені двостороннім паз, що відрізняє їх від пропонованих аналогів. Це гарантує герметичність з'єднань при монтажі з будь-яких нерівностей. Це дуже важливе питання, оскільки будь-який рух повітря через огороджувальну конструкцію зводить до нуля її теплоізоляційні властивості.\nПереваги термопанелей PS:\n- цінову перевагу перед іншими схемами і аналогами облицювання фасадів;\n- проведення робіт в будь-яку погоду і в будь-який час року;\n- мінімальний термін монтажу, що не вимагає спеціальної техніки і професіоналів високої кваліфікації (облицювання котеджу за 2-3 тижні 2 робочих);\n- чистота і точність монтажу фасадних панелей;\n- невелика вага термопанелі PS не вимагає посилення фундаменту;\n- ефективна теплоізоляція стін фасадними панелями;\n- безмежні можливості дизайну і колірного рішення;\n- термопанелі PS - гарантований захист від атмосферних опадів;\n- термін служби 50 років без ремонту і без зміни своїх властивостей.\nЗ допомогою фасадних термопанелей PS оздоблення фасадів максимально проста, не вимагає істотних тимчасових витрат. Крім цього, в ході монтажу поєднуються одразу дві операції - ідеальна облицювання і якісне утеплення фасадів будівель.\nЦіна: 170 грн./кв.м


Додаток «CRM для компанії з продажу шин»\nЯк працює «CRM для компанії з продажу шин»\nСкріншоти «CRM для компанії з продажу шин»\nДоступні платформи «CRM для компанії з продажу шин»\nCRM для компанії з продажу шин #\nДодаток дозволяє автоматизувати процеси які щодня використовуються шинним центром при продажу та сервісному обслуговуванні автомобілів.\nНалаштований функціонал по роботі з базою контактів;\nНалаштований функціонал по роботі з базою продуктів;\nБуде проведена завантаження бази продуктів клієнта в систему;\nНалаштований функціонал структури компанії;\nПідключена і налаштована інтеграція з телефонією Бінотел;\nПідключена і налаштована інтеграція з поштовими скриньками клієнта;\nПідключена і налаштована інтеграція з сервісом TurboSMS;\nПідключена і налаштована інтеграція зі службою доставки Нова пошта;\nПідключена і налаштована інтеграція зі службою доставки Інтайм;\nНалаштований і автоматизований бізнес-процес резерву;\nНалаштований і автоматизований бізнес-процес роботи з лідом;\nНалаштований функціонал звітності з продажу в системі;\nНалаштований функціонал kpi співробітників;\nНалаштований функціонал організації складського обліку (відображення інформації про наявність в замовленні, відправка прайсів клієнтам, автоматична націнка на товари);\nНалаштована інтеграція з сайтом клієнта (передача продуктів і залишків на склад, отримання інформації про записи на сервіс з сайту, отримання замовлень з сайту);\nПідключена і налаштована інтеграція з Google Analytics;\nНалаштований і автоматизований бізнес-процес сервіс;\nПідключена і налаштована інтеграція з Viber;\nПідключена і налаштована інтеграція з Telegram.\nСкріншоти «CRM для компанії з продажу шин» #\nДоступні платформи «CRM для компанії з продажу шин» #\nДодаток «CRM для компанії з продажу шин» доступно на всіх Android-смартфонах та планшетах. Додаток не потрібно качати через Google Play, ми використовуємо технологію Progressive Web Apps.\nДодаток «CRM для компанії з продажу шин» доступно на всіх iOS-смартфонах, включаючи всі моделі iPhone та iPad. Додаток не потрібно качати через App Store, ми використовуємо технологію Progressive Web Apps.\nДодаток «CRM для компанії з продажу шин» можна встановити в хмарі. Додаток та дані будуть зберігатися та оброблятися в наших хмарних сховищах, у ви будете мати до них доступ через браузер на ПК або телефоні.\nДодаток «CRM для компанії з продажу шин» можна встановити на своєму сервері. Додаток та дані будуть зберігатися на ваших серверах, до яких ми не матимемо доступу без вашого дозволу.


золотий морфосинтаксовий стандарт (English readme)\nКорпус розмічено повністю руками у декілька шарів: поділ на документи, абзаци, речення і токени; повна морфологія; синтакса залежностей. Містить 140 тисяч токенів, 120 тисяч з них мають синтаксовий шар. Призначений для навчання автоматичних аналізаторів та перевірки правилових. Також цінний як власне корпус з найвищою точністю. Тексти звідусіль: статті, новини, дописи, підручники, листування, казки, худпроза — і сучасні, і класичні. Українська документація ще готується, тому деякі посилання ведуть на сторінки англійською.\nостання версія ↓\nФормат — CoNLL-U. Розбито на навчальну, перевіркову і випробувальну вибірки, врівноважені за стилем і складністю.\nморфологія в рушії Kontext\nморфологія в рушії Bonito\nсинтакса в рушії Turku (заданий приклад шукає всі прикладки)\nперегляд в розмітнику brat\nперелік текстів (права колонка показує розмір тексту в токенах; видається наживо з рушія пошуку)\nРозподіл за жанрами\nМорфологічно корпус розмічено за схемою 2+1: кожен абзац оброблюється двічі, двома різними людьми. Усі місця, де їхні позначки не збігаються, повертаються на перегляд і, якщо конфлікти лишаються, їх розмітає суперрозмітник.\nПотім конвеєр повертає на синтаксу, де для кожної пари слів голова+залежник протягується стрілка, підписана типом зв’язку між ними. Наприклад, nsubj (nominal subject) — це підмет. Добре починати вчити синт’розмітку з робочої документації.\n(Насправді натреновані анотатори користуються клавіатурними скороченнями)\nТут недієслівна предикація я — свята, де була є зв’язкою, обставинний додаток (коли?) на свята з прийменником, також звертання, вигук, і розділові, що під’єднуються за своїм принципом. Зауважте омонімію зі святами і святою — тепер аналізатор навчиться розрізняти схожі випадки автоматично.\nДалі протягнуті дуги перевіряє інший анотатор.\nЗараз, коли ми на морфологію наклали синтаксу, є нагода вичесати з розмітки решту помилок, перевіривши узгодження. Для цього запрограмовано більше двохсот правил, що генерують сторінку з можливо-помилками.\nНаостанок десять разів робимо таке: навчаємо аналізатор на 90% текстів, і вже ним навченим розмічуємо решту автоматично. Місця, де авторозбір помилився, часто є помилками в золоті, статистичними „півниками“.\nДіється на Гітхабі. Питання можна поставити на форумі.\nCC BY-NC-SA 4.0. Золотий корпус вільний до некомерційного використання.


Волонтери створили мобільний додаток для вивчення української мови - Новости - Редакторский портал\nГлавная \_ Культ мови\nplatfor.ma - 23 декабря 2015, 09:30\nВолонтери створили мобільний додаток для вивчення української мови\nСьогодні iOS та Android з’явився перший мобільний додаток для вдосконалення знань з української мови.\nКоманда освітнього проекту «Мова – ДНК нації» створила Mova – перший мобільний додаток для вивчення української мови. Завдяки йому всі охочі матимуть змогу пригадати основні правила правопису, дізнатися фразеологізми й синоніми, навчитися правильно наголошувати слова та позбутися росіянізмів. Крім того, зареєстровані користувачі зможуть перевіряти знання й одночасно навчатися, виконуючи тематичні вправи.\n«Мова – ДНК нації» – волонтерський освітній проект для тих, хто хоче вдосконалити свої знання української мови. «Для вивчення іноземних мов є багато застосунків, а от для вивчення української не було. Ми вирішили це виправити, оскільки відчували таку потребу, – говорить засновниця проекту Наталія Клименко. – Багато людей хочуть удосконалювати свої знання з української мови, а ми намагаємося їм допомагати – створюємо для цього сучасні інструменти. Я вдячна команді, яка повірила в ідею й з таким натхненням реалізувала її, безкоштовно працюючи після роботи й у вихідні».\nНаразі додаток Mova можна безкоштовно завантажити в Google Play та App Store. Згодом він буде доступним і для Windows Phone.\nЗ часом розробники планують зробити Mova більш персоналізованим, щоб пропонувати кожному користувачеві інформацію, корисну саме для нього. Крім того, команда проекту працює над удосконаленням сайту, і вже скоро запропонує новий тип вправ для зареєстрованих користувачів.\nКонстантин Константинов 25 сентября\n«В Генеральной прокуратуре Украины официально заявили, что пропавший из-под домашнего ареста бывший ректор Налоговой академии Петр Мельник находится в США, в штате Калифорния.»\nmsg_text msg_data msg_auth dublicated\n«Не покладайтеся на власну «редакторську інтуїцію». Ви маєте справу з інформаційними технологіями - і тут керують алгоритми!»\nВіталій Гордуз, керівник інтернет підрозділу УМХ\nЦифрова реклама у регіональних ЗМІ: як її нарощувати?\nMeduza - 27 ноября 2017, 17:36\nРил соушел ток, Антихайп Видео\n- 5 октября 2016, 17:53\nДосвід Нью Йорк Таймз: рішення у газетному дизайні\nДетектор Медіа - 24 сентября 2016, 22:16\nСвітовий рекламний ринок зміцнюється, незважаючи на Brexit – прогноз Zenith\nwatcher.com.ua - 24 сентября 2016, 22:12\nЯк працювати з великими масивами даних – воркшоп від «1991» та E-data Видео\nwww.rockinrobin.co - 20 сентября 2016, 18:30\nЛОНГРИД ИЛИ НЕ-ЛОНГРИД: ТЕКСТЫ КАКОЙ ДЛИНЫ БОЛЬШЕ ВСЕГО НРАВЯТСЯ ЧИТАТЕЛЯМ\n- 30 июля 2016, 15:17\nЗведення щодо ботів: інформація про усі новинні боти, які можна знайти\n- 28 июля 2016, 19:01\n5 рекомендацій: як покращити якість роботи журналістського колективу?\nСпециально для «РП»\nНові медіа: як заробляти в сучасних умовах?\nПередплата: надихаючі результати кампанії на 2 півріччя 2016 року\nДосвід La Presse+: реклама\nМАРІО ГАРСІЯ (MARIO R. GARCÍA)


Число 22 управляється найближчій до Сонця планетою Вулкан і в нумерології вважається досить складним. Воно складається з двох двійок, в загальній сумі дають чотири, тому фахівці називають його іноді переразвитой четвіркою. Відповідно, і значення числа 22 тісно пов’язане як з характеристиками посиленою двійки, так і з якостями числа 4.\nХарактер підопічних числа 22\nЛюдина, чий життєвий шлях знаходиться під управлінням числа 22, суцільно складається з протиріч. В його характері міститься дуже багато різних якостей, які часто різняться між собою. Тверезість розуму у таких особистостей поєднується з розвиненим і багатою уявою, раціональне мислення — з емоційністю, логіка діє нарівні з інтуїцією, а м’який і лагідний характер разюче уживається з жорсткістю, сильною волею і залізною хваткою.\nЛюди, ведені числом 22, здатні досягти завидних успіхів практично на будь-якому професійному поприщі, але тільки за умови, що докладуть до цього всі свої зусилля і зможуть побороти свою невпевненість, слабкість і нерішучість. Кар’єрне зростання займає одне з ключових значень у житті підопічних 22, при цьому вони не забувають і про духовний розвиток своєї особистості.\nПозитивне значення числа 22\nСприятливе значення числа 22 щодо керованого ним людини проявляється за допомогою ряду позитивних характеристик. Дві двійки наділяють свого підопічного високим рівнем відповідальності. Такі люди часто звалюють на себе надмірну кількість обов’язків, є завидними трудоголіками. Вони твердо переконані, що тільки самі в силах краще впоратися з будь-якою справою.\nЗ людей, чия доля управляється двома двійками, виходять хороші виконавці, а ось з керівними посадами все набагато складніше. Це особистості, які завжди готові прийняти сторонню допомогу, причому роблять вони це із вдячністю. Особливо опіками числом 22 прихильні до тих, чия персона викликає у них довіру і повагу.\nВід переразвитой четвірки в значенні числа 22 таким людям дісталися нестандартне мислення і прагнення до інтелектуального розвитку. Інтелект в їх житті відіграють одну з головних ролей. Люди цієї вібрації розумні від природи і продовжують безперервно розвивати свою особистість.\nПідопічні двох двійок — природжені філантропи. Вони готові служити на благо оточуючим, при цьому стримані і толерантні.\nЗначення числа 22 пов’язано з життєвим покликанням Зодчого. Люди двох двійок — це творці, прагнуть до діяльності, яка принесе користь суспільству. Вони знають, як реалізувати свої духовні ідеали.\nСлабкі сторони числа 22\nНегативне значення числа 22 себе проявляє шляхом деяких слабких якостей особистості. В першу чергу, це невпевненість. Взагалі, невпевненість і нерішучість в нумерології приписується людям-двійкам. А в числі 22 ці характеристики посилюються.\nТе, що сталося в своєму житті невдачі підопічні двох двійок сприймають дуже важко, що, в кінцевому рахунку, часто призводить їх до депресивного стану. Їх дуже легко вибити з колії, тому такі люди зазвичай вважають за краще вести розмірений і ретельно спланований образ життя, плисти за течією. Спіткнувшись один раз, надалі вони заздалегідь налаштовують себе на поразку і часом навіть не помічають маленьких своїх перемог. Невпевненість в собі не дає їм розвиватися і йти вперед, часто виступає перешкодою на шляху до нових перспектив і можливостей.\nЩе одним недоліком двох двійок є надмірна підозрілість, яка іноді може досягати масштабів параної. Безсумнівно, це завдає чимало незручностей як самим людям даної вібрації, так і найближчого їх оточенню. Підопічні числа 22 недовірливі — часом ця недовірливість може доходити до скрупульозності і отруювати всім існування.\nЗначення числа 22 згідно ангельської нумерології\nДеякі люди регулярно ловлять поглядом одні й ті ж числа (наприклад, на годиннику). Фахівці в області ангельської нумерології впевнені, що це явище не випадкове — таким чином посилають свої сигнали і підказки ангели.\nЧисло 22, згідно ангельської нумерології, вказує на якесь незавершена справа, на яке людина повинна звернути особливо пильну увагу і скористатися всіма можливостями, щоб довести його до кінця. Реалізація цієї роботи принесе свої позитивні результати.\nЧисло 22 у даті народження і його сумісність\nВ нумерології існує таке поняття, як сумісність людей за датою народження.\nЯкщо людина народилася 22-го числа, то найвищий ступінь сумісності у нього буде з тими, чия дата народження припадає на 2-е або 22-е. При цьому місяць і рік народження не грають суттєвої ролі.\nНепогано поєднуються один з одним 22, 6 і 16, але за умови, що людина, яка народилася 22-го числа, що не буде занудно, педантично і прискіпливо поводитися, нав’язувати свої правила, принципи і шаблони.\nРівень сумісності вище середнього у двох двійок спостерігається з числами 8 і 18 — за умови, що людина числа 22 навчиться обмежувати особисті свої амбіції і справлятися зі своїм егоїзмом.\nХороший союз може вийти і з тими, хто народився 4-го або 14-го числа — якщо людина числа 22 не буде прагнути до масштабних змін і зменшить свій запал.\nДодаткову інформацію про людей, народжених 22-го числа, дивіться на відео:\nНумерологія відносить число 22 до так званим панівним числах (або майстер-числах). Число 22 має творчої енергетикою і досить рідко проявляє себе з негативного боку. Якщо ж це відбувається, то виною всьому виступають лише невпевненість і низьку самооцінку підопічних двох двійок.\nЗначення числа 22 в нумерології: сильні та слабкі сторони, сумісність Ссылка на основную публикацию\nЧисло 21 є об'єднанням властивостей числа 2 і 1. Воно уособлює дуальність і ...


SpaceX відправила туристів у космос | Коментарі Україна\nГоловна Новини IT космос SpaceX відправила перших туристів у космос: як виглядав політ (ВІДЕО)\nSpaceX відправила перших туристів у космос: як виглядав політ (ВІДЕО)\nТуристи пробудуть у космосі три дні\n16 вересня 2021, 10:59\nКомпанія відомого підприємця Ілона Маска SpaceX відправила в космос перших туристів. Про це повідомляє видання УНІАН.\nУ ніч на 16 вересня (за київським часом) відбувся запуск на орбіту нашої планети першого цивільного екіпажу місії SpaceX Inspiration4.\nЯк стало відомо, космічна ракета Falcon9 з кораблем Crew Dragon стартувала з майданчика 39A, що в штаті Флорида (США). Повідомляється, що на орбіті космічні туристи проведуть три дні.\nДля довідки: Inspiration4 є пілотованою космічною місією, яка виконується компанією SpaceX. Вона стала першим орбітальним польотом за участю тільки цивільних осіб на борту. До цього космічні туристи виконували тільки суборбітальні польоти або прибували на Міжнародну космічну станцію в супроводі астронавтів.\nНагадаємо, раніше видання "Коментарі" повідомляло про те, що бразильський астроном помітив на поверхні Юпітера спалах. Як виявилося з газовим гігантом зіткнувся якийсь невідомий об'єкт. Фахівці зазначили, що він мав великі розміри й рухався з великою швидкістю. Передбачається, що даним об'єктом є астероїд або невелика комета. Детально про це читайте в нашому матеріалі.\nТакож портал "Коментарі" інформував про те, що вчені з американського відомства NASA показали фотографії космічних хмар, які складаються з газу і пилу. Вони знаходяться у міжзоряному просторі. Фахівці розповіли, що найближча з туманностей знаходиться на відстані 700 світлових років від нашої планети. У ній містяться останки зірки, можливо, схожої на наше світило. Детальніше про це читайте в нашій статті.


Астрономи зафіксували радіосигнал з космосу, який повторюється кожні 16 днів - новини ZIK.UA\nНовини » Світ вівторок, 11 лютого, 2020, 17:40 Читать эту новость на русском\nАстрономи зафіксували радіосигнал з космосу, який повторюється кожні 16 днів\nЦей сигнал фіксується вже протягом десяти років, проте останнім часом він почав повторюватись з конкретною періодичністю\nАстрономи вперше зафіксували радіосигнал, який повторюється з регулярністю кожні 16 днів. Про це повідомляє Science Alert.\nПовідомляється, що швидкі радіосплески (Fast radio burst, FRB) – феномен, який не дає спокою астрономам вже більше десяти років. Потужні радіосигнали невідомої природи тривають не більше декількох мілісекунд. Потужність кожного зі сплесків порівнянна з енергією, що виробляється нашим Сонцем протягом декількох десятків тисяч років. Джерела сигналу розташовані у мільярдах світлових років від Землі, тому детально вивчити FRB наразі не є можливим.\nДосі вважалося, що кожен FRB є унікальною подією, яка ніколи більше не повторюється. Але тепер, коли вчені відкрили циклічний сигнал FRB 180916.J0158 + 65, стало ясно, що швидкі радіосплески можуть повторюватися. Джерело FRB 180916.J0158 + 65 випускає один або два викиди щогодини протягом чотирьох днів, а потім замовкає на дванадцять днів, після чого цикл повторюється.\nВчені вважають, що джерелом FRB є чорна діра з навколозоряною масою, яка обертається навколо якогось іншого об'єкта. Інше пояснення – сигнал періодично блокується через гравітаційні сили чорної діри.\nРаніше група астрономів з Лабораторії реактивного руху NASA у Каліфорнії виявила на Плутоні туман невідомого походження.\nЧи можна ходити по вулиці втрьох з 6 квітня: У Кабміні дали пояснення неділя, 5 квітня, 2020, 20:43 На столичному Хрещатику спалахнула сильна пожежа неділя, 5 квітня, 2020, 11:13 Кількість хворих на COVID-19 в Україні перевищила 1250 осіб неділя, 5 квітня, 2020, 10:39 Новий рекорд: Початок року в Києві виявився найтеплішим за останні 140 років субота, 4 квітня, 2020, 16:20