Бруклін Бекхем носить меншу сестру на руках\nОстанні новини про зірок шоу-бізнесу » Новини » Бруклін Бекхем носить меншу сестру на руках\n1-11-2015, 11:00 Marianna_777 1525\nСтарший син Девіда і Вікторії Бекхем вивів сестричку Харпер на прогулянку. Передає glamurchik.org з посиланням elle.ru\nВихідці з багатодітних сімей часто нарікають, що молодшим братам або сестрам дістається більше батьківської уваги. Девід Бекхем, батько чотирьох дітей, стверджує, що любить усіх їх однаково, але зізнається, що не має жодної влади над наймолодшою з них – чотирирічною Харпер. Зоряний тато проводить з дочкою весь вільний час і всіляко балує її.\nВтім, схоже, старші брати дівчинки анітрохи їй не заздрять і поділяють безмежну любов Девіда до єдиної доньки. Так, 16-річний Бруклін Бекхем з радістю гуляє удвох з сестричкою. Днями брат із сестрою вирушили на чергову спільну прогулянку по Лос-Анджелесу, під час якої Харпер, яка звикла до постійних обійм батька, захотіла того ж отримати їх від Брукліна: трохи пройшовшись на своїх двох і покуштувавши вершкового морозива, дівчинка забралася на руки до брата і провела там залишок прогулянки.\nЕкс-футболіст не раз помічав у своїх інтерв'ю, що Харпер вже зараз виявляє схильність до моди: дівчинка часто дає поради батькові з приводу того, що йому краще надягти, приміряє мамині туфлі і вже просить купити їй перші підбори. Цього разу дівчинка відволіклася від брата тільки тоді, коли по дорозі їм зустрівся магазинчик прикрас: дівчинка захоплено розглядала вироби на вітринах і навіть приміряла парочку. Схоже, в тому, яку кар'єру вибере дочка одного з найуспішніших британських дизайнерів, можна не сумніватися: мамині гени беруть гору.


Пластове літо-2019, прощавай… – Станиця Вараш Пласту – Національної скаутської організації України\nHome Новини Пластове літо-2019, прощавай…\nНовини 19.09.2019\t 28.01.2020\nЦього року дівчата з гуртка «Адекватні відьмочки» вирішили відвідати всі можливі крайові табори, розділились і кожен поїхав на той табір, що був для нього цікавішим. А приїхавши, привезли з собою величезну кількість емоцій та цікавих історій про табори.\nОтже, де нам довелося побувати:\n•Міжкрайовий (міжнародний) вишкільний табір «Золота булава» (ЗБ), [Аня Верешко, Аделіна Телюк, Соня Пасевич]:\n« Золота Булава» – це справді дуже крутий табір, що розвиває лідерські якості. Для нас кожен день був маленьким викликом і дослідженням роботи в команді.Тож порада вам на майбутнє: вірте в себе попри всі страхи. Ще одна класна річ на ЗБ – гутірки. Ще жодного разу ми не отримували стільки корисної інформації на таборах. Ми слухали про мотивацію, планування проектів, конфлікти, самовиховання, комунікацію і, ясна річ, лідерство. Тепер часто користуємось отриманими знанням в житті.\n•Крайовий мандрівний вишкільний табір «Говерля», [Аделіна Телюк, Аня Верешко, Лєра Соболєва, Катя Закревська]:\nКожна з нас мала свою сотню та свого сотника, з якими пройшла більше ніж 135 км! Цього року маршрут “Говерлі” вів нас через Горгани і ми піднялись на такі вершини як: г.Хом’як, г.Синяк, г.Бабин Погар, г.Малий Горган, г.Висока, г.Велика Сивуля. Також маршрут був складений з опорою на повстанську історію, тому кожна сотня завітала до криївки “Грома”, хати-музею УПА, хреста “Морозу”.\nКМВТ “Говерля 2019” залишить особливі спогади в серці кожної з нас і круті ватри в компанії своєї сотні-сім’ї ми запам’ятаємо надовго.\n•Крайовий морський табір (КМТ), [Таня Комовська]:\n“Я мала можливість бути учасницею морського табору. Морське пластування досить відрізняється від звичного для нас. Тому мені було дуже цікаво дізнатись що це і як. Перші дні нам розказувати про морські традиції і це було дуже цікаво. Ну от, наприклад, морські пластуни до однострою одягають білі шкарпетки та білі кросівки, що досить не звично. Ну а потім почалася теорія про плавзасоби. Як керувати та як поводити себе на них. І згодом почалася практика. Це було цікаво та страшно одночасно. Всі учасники мали змогу походити на таких плавзасобах як: SUP, каное, каяки, яхта та віндсерфінг. Також мали дайвінг, занурювались на глибину з балонами. Вчилися рятувати людей, здавали вмілості та розважалися як могли. І навіть погано погода не заважала нам!”\n•Крайовий вишкільний табір (КВТ), [Соня Пасевич]:\n“Мені довелося поїхати на «КВТ», хоча спочатку я зовсім туди не хотіла, та навіть боялася їхати, зараз я впевнено можу сказати, що це найкращий табір, зі всіх, на яких мені вдалось побувати. Щодня тебе оточують неймовірно круті люди, що йдуть з тобою пліч-о-пліч, що мотивують, завдяки яким всі перешкоди стають просто не помітні та долаються на одному подиху. Окрім цікавих та корисних гутірок табір, звісно, мав ще й практичну частину – не лише таборові роботи та лисячий біг, а ще й мандрівку та здачу вмілості «3 пера».\nСмішно було те, що нам сказали, що дводенна мандрівка буде мати кілометраж у 30 км, але бачили б ви наші очі, коли зупинившись на місці нічлігу, крокомір нарахував вже 40 км, а ще гірше було розуміти, що на наступний ранок на нас чекає ще й повернення назад, а разом з цим, ще й ніч без наметів.\nЩе досі не можу повірити, що мені вистачило сил та сміливості здати вмілість «3 пера», що я сама вижила в лісі 3 дні, маючи при собі лише спальник, 3 сірники і 2 картоплини.\nВсі 16 днів табору пролетіли так швидко, що я навіть не помітила. Чесно кажучи, зараз, я дуже сумую за табором та всіма, хто мене оточував, за нашими крутими імпрезами, дивними квестами, запальними ватрами та нескінченними таборовими роботами.”\nВраженнями поділилась пластунка-розвідниця Софія Пасевич


Правоохоронці встановлюють причини смерті рівнянина, у якого відсудили житло | ВСЕ - сайт чесних новин\nПравоохоронці встановлюють причини смерті рівнянина, у якого відсудили житло\nОпубліковано vse.rv.ua Птн, 07/11/2014 - 12:43 Сайт "ВСЕ" розповідав історію 55-річного Миколи Веюка, якого, як він стверджував, шахрайським методом позбавили житла. Чоловік звернувся до редакції "Голосно" за три дні до своєї смерті. Він казав, що боїться за своє життя, і просив допомогти повернути йому дім, а потім… раптово помер.\nНагадаємо, мова йде про чоловіка із розладами психіки, у якого племінник мачухи – Володимир Марушкевич відсудив житло.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Рівнянина вбили за житло? Житло, яке коштувало рівнянину життя?\nІз достовірних джерел у правоохоронних органах нам стало відомо, що Микола Веюк декілька років тому вже звертався із заявою у міліцію про те, що Володимир Марушкевич намагається продати його житло. Тоді цю дію правоохоронцям вдалося зупинити.\nЗа декілька днів до своєї раптової смерті Микола Веюк звернувся із позовом до суду, щоб визнати недійсним договір дарування житла. До позовної заяви чоловік додав документи, які підтверджують, що у нього психічні розлади, через що він лікувався у психлікарні, а відтак був недієздатним і не міг свідомо подарувати своє житло.\nУ цій справі особливу увагу Микола Веюк намагався привернути при спілкуванні із журналістами до нотаріуса, яка оформляла документи на його житло, адже чоловік підозрював, що нотаріус може бути у змові зі своїм клієнтом. Втім, сама нотаріус каже, що Володимира Марушкевича не знає, чоловік був у неї декілька разів близько п'ятнадцяти років тому, а Миколу Веюка вона бачила лише один раз, коли він підписував довіреність розпоряджатися його майном Жозефіні Щеголевій (сусідка Миколи Веюка).\nУ попередній публікації ми розповідали про те, що нотаріус Валентина Філюк до 2000 року проживала в одній багатоповерхівці з Володимиром Марушкевичем, відтак могла бути з ним знайомою, проте нотаріус стверджує, що коли вона там жила, Марушкевич жив на вулиці Ушинського – в іншій частині будинку, яке належала мачусі Веюка. На запитання, чи оформляла вона якісь документи і на іншу частину житла, нотаріус відповіла, що не пам'ятає. Не пам'ятає Валентина Філюк і про те, чи є Володимир Марушкевич її постійним клієнтом і чи проводила вона з ним інші оформлення документів, пов'язані із житлом. Це і не дивно, адже якщо клієнт приходив раз чи двічі, то нотаріус цілком може його не запам'ятати. Тому ми попросили документально перевірити, які інші нотаріальні справи були у Марушкевича з нотаріусом, проте Валентина Філюк запевнила, що перевірити це неможливо.\n– От, людина йшла і каже: йду, дивлюсь – нотаріус, дай, зайду запитаю, – пояснює Валентина Філюк. – Я не можу пам'ятати. Треба в архіві дивитися. Знайдемо – значить був. Прізвище моє не в'яжеться із шахрайськими діями, я цим не займалася ніколи. Так, Марушкевич є мій клієнт. Коли я там жила, то він там не жив. Мої родичі так само вже 15 років не живуть на Шухевича. Прийшла людина, сказала: хочу зробити доручення. Розписалася і пішла. Я не запам'ятала ні Веюка, ні Марушкевича, нікого іншого. Прийшла людина 14 років тому, хоче зробити доручення. Я все перевірила, зробила, і людина пішла. Всі мої стосунки на тому припиняються.\nВарто зазначити, що соціальний юрист Ліана Диновська звернулася до правоохоронних органів із заявою, у якій виклала свої підозри щодо смерті Миколи Веюка та шахрайства, вчиненого із його житлом. Тож, якщо правоохоронці докладуть зусиль, щоб з'ясувати усі обставини справи, то, ймовірно, нотаріусу таки доведеться дати відповіді на запитання, які вона вважає неможливими давати журналісту.\nРазом із тим, адвокат Миколи Веюка Надія Філіпова каже, що у Володимира Марушкевича є схожі судові тяганини:\n– Я його бачила, і в нього є ідентичні справи по квартирах. Когось він доглядав. Він по таких справах судиться. Я часто в суди ходжу.\nТільки тепер, після смерті чоловіка та через небайдужість рівнян до чужого горя справа, яка триває чотирнадцять років, набула широкого розголосу. Наразі відкрито три кримінальних провадження: доведення до самогубства, шахрайство та умисне вбивство. Проводиться досудове розслідування. Правоохоронці кажуть, що усі причетні до даного злочину будуть допитані. Тим часом, у правоохоронних органах запевняють, що результатів експертизи з розтину тіла ще немає:\n– Коли робиться розтин тіла померлого, то беруть всякі надрізи, зразки, проводять експертизи, і після того надають нам інформацію, зазвичай проходить місяць. Те, що у нього повторний інфаркт – це заключення було ще до розтину у свідоцтві про смерть (попереднє заключення – авт.) Розтин був, але експертиза ще проводиться.\nР.S. На момент публікації матеріалу, на особисту електронну адресу автора статті надійшов лист від нотаріуса Валентини Філюк, у якому вона пояснює, як все відбувалося у хронологічному порядку. Подаємо лист із скороченням:\n"Хочу засмутити журналіста, що я не була особисто знайома з Марушкевичем Володимиром до посвідчення договору. В цьому будинку я проживала до 2002 року в п'ятому під'їзді, цей будинок дев'ятиповерховий, де вісім під'їздів. Навіть у своєму під'їзді я не знала всіх мешканців, не говорячи вже про мешканців інших квартир в будинку. Як видно з Договору дарування житла для Марушкевича Володимира, на той час він проживав і був зареєстрованим по вулиці Ушинського, 7, а не по вулиці Р. Шухевича, 14. Мої діти, про яких згадала журналіст, а саме мій старший син в 1995 році вже був одружений і з 1997 року проживав окремо, а моєму молодшому сину в 2000 році було лише 15 років, тобто дороги моїх дітей ніяк не перетиналися з Марушкевичем Володимиром. Коли я підняла Договір дарування та інші документи, знайшла Марушкевича Володимира, то з'ясувала наступне. Веюк Микола прийшов до мене в контору 28 квітня 2000 року, раніше я його не знала, він надав мені паспорт та сказав, що хоче зробити довіреність на розпорядження 27/100 частинами жилого будинку по вулиці Ушинського, 7. Я надрукувала довіреність, він прочитав і підписав її, розписався в реєстрі, забрав довіреність і пішов. Це нормальне явище. Людині треба, вона прийшла і зробила у нотаріуса, що хоче. Через півроку 09 листопада 2000 року, до мене прийшла Щоголєва Жозефіна, яка надала мені право власності на 27/100 домоволодіння по вул. Ушинського, 7, витяг з БТІ, довіреність від імені Веюка Миколи на розпорядження цією частиною будинку та свій паспорт, разом з нею прийшов Марушкевич Володимир. Жозефіна сказала, що хоче від імені Веюка Миколи по дорученню подарувати для Марушкевича Володимира та його малолітньої дитини вказану вище частку домоволодіння. Марушкевич Володимир надав свій паспорт, свідоцтво про народження дитини, де він був вказаний її батьком. Договір був посвідчений.\nХочу сказати, що Веюк Микола давав доручення 28 квітня 2000 року, а договір дарування по цьому дорученню відбувся 09 листопада 2000 року. На час посвідчення доручення йому було 42 роки, тобто він був дорослим, тверезим, адекватним і ніяких сумнівів у його дієздатності у мене не виникло, а також не виникло потреби в додаткових запитаннях до нього, а саме, чи він нещодавно прийшов з в'язниці, чи зловживає алкоголем чи наркотиками і що спонукало його дати таку довіреність, оскільки законом це не передбачено. Якби навіть і припустити, що він був нетверезий, і я цього не помітила, або хтось його примусив зробити довіреність, то на наступний день, або в будь-який інший час, якщо він просто передумав, чи змінилися у нього обставини життя, він міг би прийти до мене і за 5 хвилин скасувати довіреність, навіть не повідомивши мені причину цього. Але Веюк Микола довіреність не скасував і вона була дійсна.\nПри посвідченні Договору дарування до мене приходила його повірена, Щоголєва Жозефіна та Марушкевич Володимир. Веюк Микола при укладанні Договору присутнім не був. При посвідченні Договору дарування я зрозуміла, що і Щоголєва Жозефіна, і Марушкевич Володимир, і Веюк Микола були родичами, ніяких підозр щодо дійсності намірів у сторін в мене не було.\nХочу сказати, що кожна людина, власник майна має право розпоряджатися ним на свій розсуд, а також на власний розсуд розпоряджатися своїм життям та бути відповідальним за нього.\nЯк я дослідила після статті журналіста, в 2007 році Веюк Микола звертався до Рівненського міського суду з позовом до Щоголєвої Жозефіни та Марушкевича Володимира, про визнання недійсними доручення від 28 квітня 2004 року та Договору дарування 27/100 жилого будинку, що знаходиться в місті Рівне по вулиці Ушинського, 7, від 10 листопада 2000 року. Ця справа судом не розглядалася по суті, оскільки 11 червня 2007 року Веюк Микола подав до суду нотаріально засвідчену заяву, в якій просив судове провадження по справі за його позовом про визнання недійсним доручення та Договору дарування закрити, у зв'язку з відмовою його від позову. Цю заяву від Веюка Миколи про закриття провадження засвідчила інший нотаріус. Ця нотаріус обурилась би, якби дізналася, що журналіст написала в своїй статті зі слів Веюка Миколи, що у "приватного нотаріуса Марушкевич Володимир запропонував йому випити алкогольних напоїв та в стані сильного алкогольного сп'яніння підписав її". Якщо взяти заяву Веюка Миколи, засвідчену іншим нотаріусом 11 червня 2007 року про закриття провадження по справі, навіть не будучи експертом-криміналістом можна зробити висновок, що її підписувала нормальна, адекватна людина, а не така, яка була у стані сильного алкогольного сп'яніння. На наступний день після підписання заяви 12 червня 2007 року: "Марушкевич привів його в суд, знову запропонував випити алкогольних напоїв" – "в стані сильного алкогольного сп'яніння привів мене в суд, я майже не пам'ятаю судового засідання.” З цього виходить, що інший нотаріус, який засвідчував заяву 11 червня 2007 року та суддя 12 червня 2007 року, який за заявою Веюка Миколи закрив провадження по справі, не побачили що він був сильно п'яний та неадекватний. Про закриття провадження є ухвала Рівненського міського суду.\nНаступного разу Веюк Микола повторно звернувся до суду 10 вересня 2014 року, тобто через 7 років після першого суду, знову із позовом про визнання доручення та договору дарування недійсними. Згідно ст. 205 ЦПК України суд закрив провадження у справі, оскільки позивач відмовився від такого самого позову і відмова була прийнята судом, ще у 2007 році. Про це також є ухвала Рівненського міського суду.\nДе тут моя вина, як нотаріуса?\nВ тому, що Веюк змарнував своє життя, позбувся житла, журналісту не варто було б шукати винного, адже людина сама відповідальна за себе та свої вчинки, та за своє життя.\nДо слова, 27 жовтня 2014 року згідно листа прокуратури міста Рівного, було проведено розтин тіла Веюка Миколи, причина смерті – повторний інфаркт міокарда задньої стінки серця.\nНажаль, Веюк Микола помер, і ніхто йому не суддя.\nНаписавши цю статтю, я хотіла захистити себе, своє ім'я, а також честь всіх нотаріусів та інших людей, які добросовісно працюють, обслуговують людей, допомагають їм розібратися в складних життєвих ситуаціях.\nАле все рівно хтось, та й піде від нотаріуса незадоволений, хтось буде шукати причину своїх проблем не в собі самому, не в своєму житті, а в нотаріусах, лікарях, суддях, нарешті навіть і в двірнику, який не так почистив тротуар, на якому людина поз підсковзнулась, або продавця, який продав горілку і т.д.\nНа роботі намагаюся завжди допомогти людям, проникнутися їх проблемами, розібратися в ситуації, порадити, ніколи ні від кого не відмахнулась, не сказала, що зайнята, ніколи не кривила душею, це не мій стиль і не мої методи, навмисно не робила шкоди, а тим більше не зв'язана із шахрайством.\nМені не соромно дивитися людям в очі.\nА може справа зовсім не в Веюку Миколі..."\nКлючові слова: житло 953 перегляди


Пильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами) 🚗 96243578-Onnuri (Wonil) (Korea) ▷ ЯКІСТЬ, Купити за ціною 127 грн.\n❖Пильник шрус зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами) 96243578 Onnuri (Wonil) (Korea)\nПильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами) — 96243578-Onnuri (Wonil) (Korea)\nАртикул: 96243578-Onnuri (Wonil) (Korea)\nКлієнти, які переглядали запчастину Пильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами)\nПильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами) код 96243578\nДоставка та оплата — Пильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами) з артикулом 96243578\nПильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами) на Деу Нексія ( 96243578) – це повний збіг ваших очікувань від деталі цього класу:\nВисока якість запчастини Пильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами) допоможе добитися від автомобіля всього, чого ви від нього очікуєте:\nПильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами) (код96243578) – Зробити замовлення ви можете дуже просто: безпосередньо на сайті через кошик, або звязавшись з нашим менеджером. В телефонному режимі можна отримати відповіді на всі питання.\nПильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами)\nПильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами) код 96243578 — кращий вибір серед аналогів і оригіналів цієї групи товарів. Телефонуйте, замовляйте через сайт, і вже через кілька днів ви будете знову насолоджуватися своїм справним автомобілем.\nЗа гідну ціну ви отримуєте більше, ніж надійну запчастина — Пильник шрус Деу Нексія зовнішній (6 ребер) (зі змазкою і хомутами). Ви отримаєте повне задоволення від покупки, і бажання звернутися до нас за допомогою ще раз!


На проспекті Миру збили мотоцикліста (ВІДЕО) : 24:03:2022 - vsim.ua\nНа проспекті Миру збили мотоцикліста (ВІДЕО)\nТут і далі — фото та відео зі сторінки dtp_khm в Instagram\nЛегковик в’їхав у мотоцикліста, повертаючи на вулицю Свободи.\nНа перехресті проспекту Миру та вулиці Свободи сталася ДТП за участі легковика та мотоцикліста. Відео та фото з місця події сьогодні, 24 березня, опублікували на сторінці dtp_khm в Instagram.\nНа ролику видно, що мотоцикліст їхав проспектом Миру в бік Темпу. Легковик збив його, коли повертав з проспекту Миру (від Темпу) на вулицю Свободи. Від удару мотоцикл з водієм відлетіли на кілька метрів.\nІнспектор Вікторія Тимощук повідомила, що на проспекті Миру зіткнулися легковик марки «Volkswagen Passat» та мотоцикл «Kawasaki». Водій останнього отримав травми.\nП'яний на «Skoda» збив трьох пішоходів та втік\nЄ інфо по водію мото ? Живий ?\nАндрей Морозовский reply Ruslan Martyniuk\nRuslan Martyniuk да\nПотепліло, а це означає що бути потрібно ще уважнішим. Виїхали мотоциклісти, велосипедисти і самокатчики.\nБудьте пильні та дотримуйтесь пдр і буде усім щастя.\nВидно як фольц з другого ряду вилазить на крайню ліву... +там ж стрілка... Швидкого одужання!\nЄб@ть...там ж стрілка... Швидкого одужання!


Депутати шукають варіанти, як отримати від «Полтавтрансбуду» колишній дитсадок на Алмазному | ГО "Громадське об’єднання Полтава"\n— Потрібно піти шляхом оцінки майна. І домовлятися із трансбудом. Якщо вони будуть дружньою до нас організацією і хотять щось і далі будувати в Полтаві, то нехай ідуть нам назустріч і скидають ціну. І не в… По-друге, потрібно щоб колишні санітарні лікарі звільнили садочок, бо вони зараз не хочуть. Я прошу дати доручення бюджетній комісії, щоб ми викупили у власність міста цей садочок.\n— Хай подарують і не вийо…


Якісні, відносні та присвійні прикметники - Прикметник - МОРФОЛОГІЯ. ОРФОГРАФІЯ - Довідник з української мови \nякий? ( а, -є)\nДо якісних належать прикметники, що виражають прямі, безпосередні ознаки предметів, які можуть виявлятися різною мірою: молодий - молодший - наймолодший, пізній - пізніший - найпізніший.\nґ) загальну оцінку: гарний, поганий, хороший та інші ознаки.\nЯкісні прикметники здатні утворювати ступені порівняння (вищий і найвищий), що позначають різну міру вияву ознаки предмета: міцний - міцніший - щонайміцніший, густий - більш густий - найбільш густий.\nОкремі якісні прикметники можуть мати повну і коротку форми: певний - певен, зелений - зелен, дрібний - дрібен.\nВід багатьох якісних прикметників можуть утворюватися прислівники на -о, -е (приємно, дрібно, добре, рішуче) та абстрактні іменники із суфіксами -ість, -от-, -ин-, -ств-, -еч-, -ав- (-яв-) (самотність, німота, глибина, убозтво, порожнеча, блакитнява).\nЯкісні прикметники здатні утворювати антонімічні пари (великий - малий, багатий - бідний, добрий - злий) та синонімічні ряди (добрий - приязний, привітний, ласкавий, чуйний; сміливий - хоробрий, мужній, відважний, безстрашний).\nа) матеріалу: дубовий стіл — стіл із дуба, сталевий ніж — ніж зі сталі;\nб) особи: студентська практика — практика студентів;\nв) явища: вітряна погода — погода з вітром;\nг) абстрактного поняття: філософський термін — термін, що вживається у філософії;\nґ) часу, місця: сьогоднішній випадок — випадок, що відбувся сьогодні; міський парк — парк у місті;\nд) дії: зрошувальна система — система для зрошування;\nе) виміру: потрійна платня — платня, збільшена втричі, та ін.\nУсі відносні прикметники є похідними. Найчастіше вони утворюються від іменників (паркетна підлога, східний вітер, квітковий магазин), рідше — від прислівників, дієслів і числівників (нинішній день, лікувальний заклад, подвійна робота).\nВідносні прикметники бувають синонімічними з прийменниковими і безприйменниковими формами іменників (картопляний суп — суп із картоплею,росяні краплі — краплі роси).\nПрисвійні прикметники називають ознаку, що виражає належність предмета людині (рідше — тварині), і відповідають на питання чий? чия? чиє?\nПрисвійні прикметники мають свої особливості. Вони утворюються тільки від назв осіб і тварин (рідко — від уособлених предметів) за допомогою суфіксів:\nа) -ів (-їв), -ин- (-їн-) та їх варіантів у відкритому складі -ов-, -ев- (-єв-) від назв осіб: Дмитрів батько, Андріїв спів, сестрина ручка, Софіїна писанка, братова куртка, дідусева хата;\nб) -ач- (-яч-), -ин- (-їн-) — від назв тварин: заяча здобич, качине гніздо.\nПрисвійні прикметники вживаються переважно в усному мовленні, народній творчості і художніх творах. В інших стилях вони, як правило, виступають компонентами стійких сполук: ахіллесова п´ята, базедова хвороба, дамоклів меч тощо.\nЯкісні прикметники переходять у відносні, якщо втрачають властиві їм ознаки (здатність виражати різну міру ознаки) і позначають постійну властивість предмета: чорна ніч - чорна металургія, важкий камінь - важка промисловість.\nВідносні прикметники, уживаючись у переносному значенні, набувають ознак якісних прикметників і переходять у якісні: залізний обід - залізний характер, срібний ланцюжок - срібний голос.\nПрисвійні прикметники у свою чергу переходять у відносні і якісні, якщо набувають їхніх ознак: лисяча (чия?) нора (присвійний) - лисячий (який?) комір (відносний) - лисячий (який?) погляд ( = хитрий погляд - якісний).


Дружба, кохання та розлука: як жили слони у київському зоопарку / Город - weekend\nДружба, кохання та розлука: як жили слони у київському зоопарку\nВогняні та місячні, циркові та імпортні — всього у київському зоопарку було 11 слонів. У яких умовах вони жили, що їли, як дружили, любили та розставалися? До Всесвітнього дня слонів Вікенд згадує усіх київських велетнів: звідки вони потрапляли до нас, чим розважали глядачів та підкорювали серця містян.\nПершим слоном була індійська слониха Мері. Вона народилася в 1919 році, а у Києві опинилася у 1929 році. «В кінці саду — в великому приміщенні з вигулом живе найбільший із сучасних представників наземних ссавців — слониха «Мері». Це молодий (11-річний) екземпляр індійського слона, що тільки минулого року прибув до Києва. Ця цікава величезна тварина важить близько 2.000кг», — писав Федір Ернст у путівнику «Київ» 1930 року у розділі, присвяченому зоопарку.\nТоді не було спеціального вольєру для слонів, тому протягом перших трьох років Мері перебувала у тісному приміщенні з привʼязаним до ноги ланцюгом — все через те, що будівництво нових приміщень надзвичайно затягувалося. Потім для неї збудували просторий вольєр, поряд з яким поставили стенд з описом раціону: сіно — 32 кг, буряк — 10 кг, моркви — 8 кг, хліба — 9 кг, булок — 3 кг, цукру — 0,5 кг, води — 12 відер.\nУ 1941 під час німецької окупації Києва Мері разом з іншими тваринами вивезли у зоопарк Кенігсберга. Влітку 1942 року ходили чутки, що Мері померла від туги за своїм багаторічним наглядачем, який чи помер, чи був убитий в Німеччині. А в кінці 1946 журнал «Україна» написав, що німці, відступаючи з Кенігсберга, розстріляли усіх тварин. Серед них була і Мері.\nНаступною слонихою була Люція. Її привезли до київського зоопарку у 1945-му, і тоді Люції вже було близько 30 років. Журнал «Україна» писав про нову гордість зоопарку, колишню циркову артистку, таке: «Це дуже розумна, прекрасно видресирувана тварина. Хитро поводячи своїми маленькими розумними очима, вона охоче виконує всі «замовлення» публіки. Вона майстерно робить «баланс» — піднімає разом передню й задню ліві ноги, войовничо задирає хобот і так робить стійку».\nЛюція та Бебі\nУ неї був особливий номер, до якого залучали й глядачів. За трюки Люції кидали карбованці, які вона збирала та відносила сторожеві. А той перераховував зароблене та давав артистці гостинці: яблука, цукор, булки. Хитрі хлопчаки пробували обдурити тварину, кидали прості папірці. Проте Люцію не так просто було провести: вона їх підбирала, оглядала та кидала назад. Якийсь час разом з Люцією жили носоріг Фора і бегемот Леті. Люція прожила у київському зоопарку 11 років та померла у 1969 році у віці 50 років.\nСлон Бебі зʼявився у Києві 5 вересня 1954 року у 24-річному віці. До цього він мешкав у празькому зоопарку, звідки потім переїхав до ленінградського. З Ленінграда його перевозили у тій самій транспортній клітці, в якій до того прибув з Праги. Проте заманити у ту клітку його ледь-ледь змогли.\nУ Києві Бебі та Люція, що була старша за нього, прожили слонячим подружжям шість років. Якось восени Люція та Бебі нахлюпалися у воді, застудилися та захворіли на катар верхніх дихальних шляхів. Слони ніяк не хотіли вживати потрібні ліки, тому довелося йти на хитрощі: їх частували вином та дуже солодким чаєм — так вони мали пропотіти та не помітити смаку замаскованих ліків. Згодом слони одужали, до них повернувся попередній апетит: 200 кг їжі для Бебі та 150 — для Люції, а ще по пів кіла солодкого.\nУ 1960 році у віці 30 років Бебі помер. Зараз змонтований скелет Бебі знаходиться в експозиції Зоологічного музею Київського національного університету імені Шевченка.\nШаші та Раві\nУ 1956 році, коли СРСР активно дружив з Індією, тодішній премʼєр-міністр Джавахарлал Неру подарував радянським дітлахам двох слоненят — Шаші та Раві. Їх морем довезли до Одеси, де вони трошки побули в одеському зоопарку, а потім перевезли до київського. Таким чином, з 1956 до 1960 року у нашому зоопарку було одночасно чотири слони: Люція, Бебі, Шаші та Раві.\nІмʼя Раві переклається як сонце, Шаші — як місяць. Вони прибули до Києва, коли мали усього по рочку. У путівнику 1959 року пишуть, що тут тварини добре набирали вагу — аж удвічі, тож Раві досягла 1200 кг, а Шаші — 750. Та у путівнику 1961 року зазначали, що після дороги слоненята були змучені і не хотіли їсти, відмовлялися від моркви, яблук, вівса, і тільки потроху їли солодку манну кашу. Поступово для них підібрали раціон, і тварини повернулися до норми.\nЗаписана й історія про їхнє перше купання у київському зоопарку. Спочатку Раві та Шаші ніяк не могли наважитися зайти до басейну. Але якось повз їхній вольєр проїжджала підвода, раптово заіржал кінь. Шаші перелякалася, позадкувала і звалилася в басейн. Раві кинувся її рятувати. Після того слоненята часто та з задоволенням купалися. Вони були дуже дружніми та постійно були разом. Та прожили не дуже довго: Шаші померла у 7-річному віці у 1961 році, а Раві — у 15 років у 1969-му.\nУ 1971 році у київському зоопарку поселився 19-річний слон Карат. Його батьками були слони Шанго та Моллі з московського зоопарку. За чотири роки до народження Карата вони народили іншого слоника на імʼя Москвич — за твердженням радянської преси, першого народженого в неволі. Коли Карату було чотири роки, ветеринар видаляв йому нарив, і слоненя почало трубити з переляку. Моллі кинулася на допомогу, проломила головою металеву решітку, застрягла та, намагаючись вирватися, серйозно постраждала і через добу померла. Згодом Карата перевезли до алма-атинського зоопарку, а вже звідти — до київського. Тут він прожив не дуже довго — шість років. Потім його передали Миколаївському зоопарку. Там Карат прожив ще 18 років та помер у віці 43 років у 1995-му від саркоми.\nФранка та Бой\nУ 1972 році до Києва привезли одразу двох слонів. З Великобританії прибула дворічна Франка, з Німеччини — півторарічний Бой. Вони були зовсім маленькими: зазвичай слонів відривають від матері у 3-4 роки, тому Франку та Боя у київському зоопарку догодовували молоком. Разом вони провели шість років. Франка завагітніла, але так і не народила. У 1978 році у 18-річному віці померла від отруєння важкими металами. Його пояснювали тим, що відвідувачі підкидають у вольєри різний мотлох.\nФранка і Бой\nУ 1981 році для Боя привезли нову подружку — семирічну слониху Баму. До того вона виступала у цирку, але мала хворі ноги. У 1985 році народила дитинча, якого назвали на честь 1500-річчя міста Києм. Але він був малесеньким, не міг сам пити мамине молоко, тому його штучно вигодовували працівники зоопарку. Однорічне слоненятко передали у Тбілісі. Бама померла у 15-річному віці в 1989 році.\nБама і Бой\nЧерез девʼять років після смерті Бами для Боя привезли 31-річну слониху з Німеччини на імʼя Дірндл — з баварського це означає «молода дівчина». Цю пару для київського слона шукали протягом двох років. Зоопарк не влаштовували то вік, то ціна. Німці передали Дірндл безкоштовно. У Боя з Дірндл одразу склалися теплі стосунки, попри те, що подруга не була слухняною та покірною: у мюнхенському зоопарку вона постійно воювала з іншими слонихами.\nУ київському зоопарку для Дірндл зробили спільну з Боєм годівницю, але через перегородку. Слониха нервувала та бігала, а Бой оглянув їжу — овочі, сіно, хліб — та спокійно почав їсти. Дірндл теж заспокоїлася і поїла. Після обіду слон обійняв нову подружку хоботом, що сигналізувало про його симпатію, а потім вони пригощали одне одного сіном. Та хоч вони мали налагоджені стосунки, фізичного спарювання не відбувалося. Дірндл мучили хворі судини та серце. Зоопарк залучав фахівців з Мюнхена, але вилікувати слониху від важкої та довгої хвороби так і не вдалося. У 2004 році Дірндл померла.\nБой став вдівцем утретє. Він тяжко переживав втрату: сумував, бив хоботом, плакав. У зоопарку розробили для нього програму реабілітації, та Бой з кожним роком ставав більш агресивним та некерованим. Він не підпускав ветеринарів, кидався камінням у відвідувачів. У 2009 році він був найбільшим азіатським слоном Європи — Бой важив 6300 кг, і співробітники зоопарку вважали, що він мав би схуднути до 3500-4000 кг. У 2010 році Бой раптово помер, не доживши до 40 років. Судово-медична експертиза показала, що причиною смерті було виснаження та стрімка втрата ваги. Протягом останніх двох років опікуном Боя вважався тодішній мер Києва Леонід Черновецький, який назвав слона Васею, однак кияни продовжували називати тварину старим іменем.\nУ 2012-му у київському зоопарку знов зʼявився слон — 7-річний Хорас прибув з Ростова-на-Дону, та народився він у Берліні на День Святого Валентина. Його імʼя з санскриту перекладається як «вогняний». Для Хораса збільшили площу вигулу, металеву огорожу замінили великими валунами, зробили нове освітлення, утеплили підлогу та реконструювали оглядовий майданчик. У зоопарку розповідають, що Хорас понад усе полюбляє пустували та шукати смачні гостинці, які доглядачі спеціально розкидають по його помешканню. Під час карантину працівники зоопарку встановили камери, завдяки яким можна онлайн спостерігати за Хорасом.\nЧитайте також: Випускний для кажанів та педикюр для слона: Київський зоопарк на карантині;\nПів мільйона метеликів, ракета та вагітна матка: музеї університетів Києва;\nДля кіно, погоні та ескорту: 7 історій про мотоцикли Києва;\nСомбреро, буріто та кактуси: де шукати Мексику в Києві;\nЗакоркувати ліс та кохання: як створюються авторські парфуми.\nЯк ми вдома від COVID лікувалися: помилки та досвід\nСтрелки, ханжи и торговцы порно: как изменились 16 киевских типов\nТри століття та три хвилі: як і де купували, готували та пили каву у Києві\nКосмічний пиріг та буряк для сестри Голмса: 5 нових серіалів та страв для них


Занурюємось в тіло\nЗапрошуємо вас в процес інтеграції розуму та тіла, в подорож для розширення власних можливостей, поміж гір, лісу і моря, далеко від цивілізації...\nДосліджуючи зв'язок тіло-розуму в собі, з іншими та з Природою.\nSensitive Dance® воркшоп\nі Буто з\nзаняття з живою музикою на природі\nз Алістером Едмундсом\nдослідження серця, центру та голови\nз Віолетою Матюшенко\nз Іриною Михайлюк\nБодіворк та контактна імпровізація\nз Катєю Тарановою\nАргентинське танго, як мистецтво спілкування\nАргентинське танго - це калейдоскоп культур різних народів, їх звичаїв і традицій, музики, поезії, танців. Потреба людей одне в одному, в спілкуванні, розмові і привела до народження танго в далекі роки початку 19 століття.\nЦе зустріч, вона дає максимальну кількість енергії і приваблює людей по всьому світу.\nТам, де наша увага, там і ми\nДва класи про рух, принципи роботи тіла та тотальну ясність у момент танцю. Про вміння керувати тілом та увагою, заглиблюючись у особливості та деталі свого руху. Про танец, як про розмову без слів. Наповнену, чесну й справжню\nз Катьою Тарановою\nЛюди часто говорять, що хочуть «відключити голову» і танцювати, «викинути розум», «перестати думати», «відключитися» .... Це якраз протилежне тому, що відбувається під час руху, особливо імпровізації. Ми не забираємо розум, а розширюємо його, включаючи в нього (а, значить, в свою увагу) не тільки і не стільки розумовий процес, а й, для початку, все своє тіло, а потім простір навколо і інших людей. Усвідомлюючи рух, ми вчимося мислити всім тілом (включаючи голову) - швидко аналізувати потоки інформації, що надходить і реагувати без необхідності пропускати її через вербальний розумовий процес (хоча і це можливо).\nчайні церемонії, ранкові практики, сесії гонгу, похід в гори і набагато більше..\nорієнтовний розклад ВТІЛО: подорож\nВ кінці ми завітаємо до крафт-магазинчику трав, де почаюємо неймовірними трав'яними збірами прямо з гір.\n*Тільки дорогу ви оплачуєте самостійно\nОточені сосновими деревами, всі будинки ідеально підходять для 2 осіб (можна додати ще одне ліжко за запитом).\nПоруч розташовані загальні душові та туалети.\nВідгуки з останньої подорожі:\nСередня ціна квитків Київ-Анталія-Київ 150-180 $\nЗазвичай в жовтні дуже тепло:\n🌞 +25 вдень і 🌛 + 14 вночі.\nЛовіть шанс продовжити літо!\n🕑 Ми починаємо заняття о 14:00 20го жовтня і рекомендуємо приїхати якомога раніше, щоб ознайомитись з місцем і налаштуватись на процес :)\n🕓 Закінчуємо 26го жовтня в 16:30. Ми (організатори) лишаємось ще на декілька днів після події, тому якщо ви хочете також лишитись - welcome :)\nВ нашій групі всього 30 місць\nЗустрічайте нас (організаторів)\nфото з минулих мандрівок


Шкіряна куртка бомбер Pantere Nere Art.312 купити в інтернет-магазині Vintage Leder\nГоловна › Каталог › Шкіряні куртки › Льотні куртки › Шкіряна куртка бомбер Pantere Nere Art.312\nКуртка бомбер - трендова річ\nБомбер - це класика льотної тематики. Ця модель не даремно користується популярністю, так як була придумана і продумана для комфортного перебування пілота в кабіні своєї авіаційної машини.\nВеликий вибір різних варіантів цієї моделі може привести покупця в цілком зрозуміле замішання. Як не дивно, але в цьому є і плюси: велика різноманітність дає більший вибір покупцеві і дозволяє йому виглядати незвично, не зливаючись з натовпом. Саме такою є шкіряна куртка бомбер Pantere Nere, названа в честь 155 льотної ескадрильї ВПС Італії.\nМатеріал вироби - високоякісна натуральна шкіра, замшева вичинка. Зверху нанесено оригінальний принт-клітина, методом лазерної обробки. Незважаючи на всі забобони цей вид шкіри досить міцний, м'який і абсолютно не боїться подряпин. Водовідштовхуючий захист не дозволить волозі вбратися, але зловживати не варто.\nОсновний колір: приємний світло-коричневий відтінок\nЯскраві стилізовані нашивки на рукавах тільки підкреслюють неординарність і привабливість даного виробу.\nПідкладка бавовняна з зображенням військового літака, однойменної льотної групи.\nВідмінним поєднанням може бути головний убір з такого ж або подібного матеріалу.\nЗамовити легко через кнопку «Купити в один клік» на сайті інтернет-магазину Vintageleder, також по телефону +38 (095) 199 00 45, +38 (096) 990 77 10. Дуже швидка доставка «Новою поштою» (при наявності товару на складі – 1-2 дня). Працюємо по території України (Київ, Харків, Дніпро, Львів, Одеса та ін.).


Як вибрати велозамок? - Надійні велозамки\nЯкщо ви активно пересуваєтесь містом: велосипедом їдете на роботу, навчання, за покупками – якісний і зручний велозамок стає предметом першої необхідності.\nПроаналізуйте, якої довжини повинна бути дужка замка: на ваших маршрутах є велопарковки, зручні огорожі? А може, прив’язувати ровер часто доведеться до товстих стовпів, колон, стовбурів дерев? Від вашої відповіді залежить: звертати вам увагу на надійні U-замки, чи зупинити свій вибір на довгих ланцюгах та зручних складаних замках. Замки з тросиком є найменш надійні, тому їх розглядати як самостійний захист не варто.\nКодовий велозамок чи замок з ключем\nЗамки можуть відкриватись ключем або кодовим замком. З цих двох кодовий менш надійний. Втім, до кодового замка ви ніколи не забудете вдома ключ (звісно, якщо не забудете сам код).\nЩодо циліндрів замків з ключем: варто пам’ятати, що злодію найлегше відкрити саме англійський замок. Всі інші циліндри відносно стійкі до інтелектуального злому та висвердлювання.\nВиди велосипедних замків\nАбо: D-замок, юлок, бугельний. Самий надійний варіант велозамка. Якісний U-замок майже нереально перекусити або перепиляти. Щоб його позбутись, потрібно дуже багато часу або дороге спеціальне обладнання.\nОсновний мінус U-замка – малий радіус охоплення.\nНайкраще пристібати U-замком ровер так, щоб дужка охопила раму та заднє колесо. Також поширено використання бугельних замків в парі з тросом для фіксації коліс або в парі з другим U-замком.\nВелозамки з ланцюгом\nТаких існує велика кількість. Ефективність залежить від якості сталі, з якої виконано сам ланцюг та циліндр замка.\nЗупинити злодія зможе лише ланцюг зі спеціально термообробленої сталі.\nЗвичайно, оцінити «на око» якість металу при купівлі просто неможливо. Саме тому перевагу варто надати тим виробникам, які вже зарекомендували себе на ринку. Ця рекомендація стосується купівлі будь-якого типу велозамка.\nДля надійного захисту обирайте ланцюги з загартованої сталі товщиною від 7 мм.\nПереваги ланцюга – висока надійність та його довжина, що дозволяє пристебнути ровер будь-де, охопивши замком раму та колесо.\nОсновним недоліком ланцюга є його вага – при тій самій надійності ланцюг важить суттєво більше U-замка.\nВелозамок з тросом\nТакий замок довгий, мало важить та має компактні розміри.\nАле суттєвий мінус тросових велозамків – їх елементарно перекусити кусачками або арматурними ножицями.\nСаме з тієї причини використовувати тросові велозамки як єдиний захист від викрадення не рекомендується.\nВаріанти застосування – для фіксації коліс до рами в поєднанні з іншим замком.\nОдин з рідких прикладів надійних тросових велозамків – так звані армовані замки. В них трос захищений кожухом з металевих циліндрів. Перекусити такий замок досить проблематично через великий діаметр такого троса. Однак вага та вартість цих замків приблизно така ж, як і в значно надійніших замків з загартованим ланцюгом.\nВелозамок з пластин\nСкладаний або сегментний велозамок зі стальних пластин на рухомих шарнірах. Дуже зручний для використання та транспортування. Міцний, довгий і водночас компактний.\nСуттєвий недолік – надійні велозамки такого типу вартують дорого. Дешеві ж варіанти сегментних велозамків сприймати серйозно не варто – вони здатні розсипатись в руках.\nЗамок для блокування коліс\nСтаціонарно кріпиться до рами і, за необхідності, блокує обід колеса, не даючи йому вільно прокручуватись. Дуже зручний варіант, однак зовсім не годиться, як єдиний засіб захисту ровера. Пристебнути ним велосипед до будь-чого неможливо. Такий замок завадить зловмиснику поїхати на вашому ровері, йому доведеться волокти велосипед на собі, а до такого не кожен готовий.\nТо який велозамок краще?\nПереглянувши різні види велозамків, ми приходимо до висновку, що найкращим варіантом є використання двох замків – одним фіксуємо раму до нерухомої опори (найкраще підходить U-замок), іншим – фіксуємо колеса та аксесуари до рами (варто використати якісний трос).\nВ справі захисту власного велосипеда не слід боятись видатися параноїком – вело злодій з меншою охотою буде возитись з двома типами замків – це потребує значних затрат часу, а отже збільшує ризик.\nНу і найголовніше правило захисту велосипеда від викрадення – ніколи та ні за яких обставин не залишайте його не пристебнутим. Навіть на хвилинку.\nБільше по темі ви можете прочитати в статті “Як вибрати кращий велозамок”\nА тут переглянути фото пам’ятників з граніта в Києві.\nЩо робити, якщо вкрали велосипед →\n5 thoughts on “Як вибрати велозамок?”\nAvtotak - 19.10.2014 at 22:39\nТоля - 22.10.2014 at 07:43\nРувим - 22.10.2014 at 22:06\nzayats - 23.10.2014 at 09:08\nАлина - 29.10.2014 at 16:15


Оцвітин простий і подвійний: особливості будови » Урок\nУрок » Середня освіта » Оцвітин простий і подвійний: особливості будови\nКвітка - одне з найдивовижніших творінь природи. А з біологічної точки зору цей орган виконує найважливішу функцію - забезпечує генеративна розмноження рослин. З нашої статті ви дізнаєтеся про його будову, різноманітність та структурі простого оцвітини.\nЩо таке генеративні органи\nКвітка являє собою видозмінений пагін, який обмежений у рості і вкорочений. Його основних частин чотири. Це квітконіжка, квітколоже, тичинки і маточки. Дві перші частини називають стерильними. Це означає, що вони не беруть участь в процесі статевого розмноження рослин. Маточка і тичинки - фертильні частини. Знаходяться В них статеві клітини. В результаті запилення і запліднення формується насіння, яке знаходиться всередині плоду. Так відбувається статеве розмноження квіткових. Таким чином, до генеративних органів належать квітка, насіння, плід. Їх наявність характерно тільки для представників відділу Покритонасінні.\nОскільки квітка - це видозмінений пагін, він має всі частини, властиві надземної частини рослин. Так, квітконіжка - це меживузлями. На ньому можуть розташовуватися листочки, які називаються приквітками. У природі часто зустрічаються сидячі квітки. Вони кріпляться безпосередньо до стебла. Розширеною частиною квітконіжки є квітколоже. Воно може бути плоским, увігнутим або опуклим. У рослин, які запилюються вітром, квітки звичайно роздільностатеві. Це означає, що в них знаходяться або тичинки, або маточки. Такі квітки мають недорозвинений віночок, а в деяких випадках позбавлені його. Це робить процес ветроопыления більш ефективним. Якщо роздільностатеві квітки знаходяться на одній особині, рослину називають однодомным. До них відносяться дуб, береза, вільха, осика, осока. У двудомных рослин одностатеві квітки знаходяться на різних особинах. Це верба, тополя, обліпиха, осика, щавель.\nРозглянемо будову стерильної частини рослини. Це оцвітина - простий і подвійний. Він складається з віночка і чашечки. Таку структуру називають подвійною, або гетерохламидной. Її наявність є систематичною ознакою. Оцвітина подвійний мають всі рослини класу Дводольні. Приміром, горох, яблуня, баклажан, астра, соняшник. У природі більшість таких рослин. До складу простого, або гомохламидного оцвітини входять або віночок, або чашка. Він характерний для Однодольних рослин. До нього відносяться родина Цибулеві, Лілійні, Злакові та інші.\nЦе найяскравіша частина оцвітини. Віночком називають сукупність пелюсток. За розмірами він значно більше чашечки. Віночок пофарбований у різні кольори. Яскраві пелюстки необхідні рослині для залучення комах. У ветроопиляємих видів віночок непоказний або редукований. Форма віночка також досить різноманітна. Приміром, у бобових пелюстки морфологічно відрізняються. Верхній є найбільшим. З боків знаходяться два вільних пелюстки, а нижні частково зростаються. Зовні вони схожі на вітрило, човник і весла або метелика, що склала крила. Тому сімейство Бобові ще називають Мотыльковыми.\nУ пасльонових рослин всі пелюстки зростаються між собою, утворюючи трубку з зівом. Вона закінчується вільними зубцями. Кількість і форма пелюсток також є систематичною ознакою. Так, у представників сімейства Розоцвіті їх п'ять, Хрестоцвітих - чотири. А у Айстрових до складу суцвіття входить до півтора тисяч дрібних пелюсток.\nЩе однією частиною оцвітини є сукупність чашолистків. Їх основна функція - захисна. Здійснюється вона в період формування бутона. В цей час чашолистки повністю закривають квітка. У дорослої рослини чашечка є фотосинтезуючої частиною. Поряд з листям вона додатково забезпечує рослини органічними речовинами. Чашолистки складаються з основної тканини паренхіми, в якій розташовані провідні пучки. Зовні знаходиться покривна тканина - епідерма. Чашолистки пофарбовані в зелений колір. Будучи похідними приквіткових листків, просту форму і маленькі розміри, зовні вони нагадують вегетативні. За особливостями будови розрізняють роздільно - і сростнолистную чашечку. У першому випадку чашолистки прикріплюються вільно і знаходяться один від одного на певній відстані. У тютюну і пасльону чашечка сростнолистная. Її складовими частинами є трубка, зубці й частки, кількість яких дорівнює кількості чашолистків. Чашки такого типу можуть мати воронкоподібну, колокольчатую або трубчасту форму. У шавлії та шоломниці ця частина оцвітини складається з двох нерівних частин. У цьому випадку вона називається двугубой. Чашолистки мальви і суниці формують два кола. Під час формування бутона ця особливість забезпечує додатковий захист. У деяких рослин чашолистки відпадають або відгинають під час розпускання квітки. А у представників деяких сімейств вони видозмінюються. При цьому чашка виконує додаткову функцію - поширює насіння. Приміром, у ясноткових вона перетворюється в коробочку, а у айстрових - чубчик. Не завжди чашечка має зелений колір. Прикладами таких рослин є живокіст та морозник. Їх віночок дуже редукований. Тому його функцію виконує яскравий оцвітина.\nЩо таке проста оцвітина в біології\nОсновна ознака, покладений в основу класифікації цієї частини квітки, є наявність двох основних частин - віночка і чашечки. Залежно від цього розрізняють складний і простий оцвітина. У першому випадку він представлений і пелюстками, і чашолистками. У більшості випадків будова простої оцвітини представлено тільки віночком. Розглянемо його будову на конкретних прикладах.\nУ яких квітів проста оцвітина\nСтруктура і кількість частин квітки є важливою систематичною ознакою. Так, оцвітина простий - характерна риса класу Однодольні. Яскравим прикладом таких рослин є тюльпан і лілія. Їх проста оцвітина - це не що інше, як великий і яскравий віночок. Такі квітки легко привертають увагу комах. Цьому сприяє ще і приємний аромат квітів. Справа в тому, що в покривної тканини пелюсток, яка називається эпидермой, містяться ефірні масла. Отже, у нашій статті ми познайомилися з таким поняттям, як простий і подвійний оцвітина. У першому випадку ця структура складається з чашечки або віночка. У квіток зі складним оцвітиною розвинені обидві ці частини.


Дієта "Рис, курка, яблука" на 9 днів - принцип схуднення\nПро повернення колишніх форм після відпустки або вагітності мріє практично кожна жінка. І краще, щоб це сталося якомога швидше. Дієта «Рис, курка, яблука» якраз і спрямована на отримання швидкого результату. Випробувати її встигли багато, тому вона вважається однією з найефективніших. А щоб досягти потрібних форм, потрібно знати основні правила дієти. Про них докладно ми і розповімо.\nПринцип дієти будується на тому, що в перші 3 дні треба вживати відварений рис, наступні 3 дні – курку, а останній проміжок харчуватися яблуками. Раціон був розроблений відомим дієтологом Маргаритою Королевою. Багато зірок худнули саме на цій дієті, тому вона стала такою популярною.\nВаріант харчування «Рис, курка, яблука» відноситься до розряду чергуються монодієт. Незважаючи на те, що тривають вони в загальному тільки 9 днів, за цей час можна досягти значного результату. Так, якщо вага великий, йде від 7 до 10 кг. У дівчат, які мають мало зайвих кілограм, втрата буде меншою. Іноді відзначають, що вага залишився на місці, а ось обсяги значно «розтали».\nМаксимальний результат отримують ті, хто не просто витримав повністю всі 9 днів дієти, але і правильно вийшов з неї, а не став знову харчуватися шкідливостями.\nПерші 3 дні вважаються найскладнішими. Не стільки через те, що це початок дієти і психологічно складно дотримуватися нового раціону, скільки тому, що доведеться несолоний рис. Готують його так:\nЗамочують рисову крупу в кількості 1 склянки звичайної холодній воді на 10-12 годин;\nВранці кип'ятять воду і вливають в рис і 1,5 склянки води і доварюють його протягом 15 хвилин.\nБагато воліють просто заливати крупу окропом і залишити на ніч. До ранку рис буде вже готова, а якщо його попередньо промити, то він залишиться розсипчастим, а не клейким.\nКашу слід розділити на 6 порцій і є їх протягом дня між прийомами їжі був проміжок не більше 3 годин. Так вийде постійно залишатися ситим, що зменшує ризик зриву в кілька разів. Соуси і сіль додавати не можна, а з напоїв можна вода і зелений чай.\nЦя частина дієти набагато смачніше, оскільки наступні 3 дні раціон буде вибудовуватися на курці. Брати можна будь-яку її частину, але якщо це буде не філе, тоді попередньо слід м'ясо очистити від жиру та шкірочки. За день потрібно вжити до 1,2 кг курки (зважуємо в сирому вигляді). Її можна відварити, але дозволено і запекти невеликий шматочок на грилі або в духовці на обід.\nСолити м'ясо не можна ні при готуванні, ні коли їсте готову страву, поливати соєвим соусом і маринувати теж. Відварене філе ділиться на 5-6 частин, які потрібно з'їсти протягом дня без всяких добавок. Раціон можна доповнити водою, зеленим чаєм і невеликою кількістю мінеральної води без газу.\nУ традиційному варіанті дієти третій етап передбачає вживання яблук, хоча багато тих, що худнуть воліють їсти овочі, схожі по калорійності (огірки, солодкий перець, капуста). За один день необхідно з'їсти від 800 до 1,5 кг яблук. Чому такий великий розкид? По-перше, ці фрукти містять не так багато калорій, а по-друге, людина може відчувати сильний голод. Два-три невеликих яблука точно не нашкодять фігурі так сильно, як зрив з дієти.\nБажано підбирати яблука солодких сортів, оскільки кислі можуть погано відбитися на роботі шлунка. Їх можна їсти свіжими або запекти. Запікаються яблучка близько 40 хвилин, їх можна посипати корицею, а коли вони будуть готові, допускається полити їх 1 ч. л. меду, не більше.\nЕфект від дієти буде нульовим, якщо відразу ж після завершення дев'ятого дня починати балувати себе різними смаколиками. Якщо продовжити є в колишніх кількостях борошняне, жирне і смажене, то згорілі кілограми повернуться з лишком. Тому вже на тому етапі, коли ви тільки плануєте дотримуватися дієти «Рис, курка, яблука», потрібно продумати, як далі змінити своє харчування. Ось що радить сама Маргарита Корольова:\nВживати більше овочів, особливо в сезон;\nЗамість тістечок і булочок включити в раціон більше ягід і фруктів;\nПереглянути принцип приготування улюблених страв. Більше запікати і відварювати (в тому числі на пару), ніж смажити на олії;\nХарчуватися дробно, малими порціями;\nЩотижня влаштовувати розвантажувальний день;\nНе виходити за рамки добової калорійності.\nПротягом всієї дієти потрібно приймати полівітамінний комплекс, адже в організм надходять кожні 3 дні однакові продукти, які не можуть повністю покрити добову потребу в мікроелементах. І з цього відразу ж випливає правило: не можна довго дотримуватися цього харчування. Краще не частіше 1 рази за півроку вдаватися до дієти «Рис, курка, яблука» як методу експрес-схуднення. В іншому випадку можуть з'явитися серйозні проблеми з боку ШКТ, почнеться випадання волосся, погіршиться стан шкіри.\nОсь ще кілька важливих принципів, яких слід дотримуватися:\nБажано харчуватися саме 5-6 разів на день, щоб не відчувати голоду. Порції повинні бути рівними, не можна з'їдати все за 2 прийоми їжі, оскільки так сильніше розтягнеться шлунок.\nВечеря повинна бути не пізніше 4 годин до сну.\nНе варто у ці 9 днів виснажувати себе важкими навантаженнями, адже це здатне позначитися на загальному самопочутті, а при зайвому фанатизмі навіть доведе до непритомності. Краще більше гуляти, кататися на велосипеді або плавати.\nВідмова від солі обов'язковий. Так, в перший час їжа може здатися надмірно прісній і навіть огидною, однак відсутність в раціоні солі сприятливо позначиться на тілі і здоров'я. Особливо це стосується тих, хто має проблеми з тиском. Спеції теж під забороною.\nОбов'язково слід випивати свою норму води за день, особливо в перші 3 дні, інакше можлива поява запору. Основна частина рідини повинна выпиваться до 17-18 годин вечора.\nЗовсім невипадково саме рис, курка і яблука підібрані для раціону. Складаючи головні принципи, Маргарита Корольова враховувала, як кожен з етапів буде впливати на організм:\nУ перші дні людина харчується виключно рисовою кашею. Вона відмінно насичує, що в рази знижує ризик зриву. Ще вона обволікає стінки шлунка, а це допомагає знизити секрецію соку.\nБілок, що міститься в курячому м'ясі, вживається в наступні 3 дні. На переробку в організму потрібно набагато більше калорій, а всі корисні речовини, містяться в філе, беруть участь у побудові м'язових тканин. До того ж, після білкового прийому їжі надовго зникає голод.\nЯблучний етап допомагає завершити очищення організму. Завдяки клітковині шлунок відновлює свою роботу і трохи прискорюється метаболізм.\nЯкі є ще варіанти дієти?\nЯкщо описаний раціон з якихось причин не підходить, можна підібрати інші варіанти дієти на 9 днів. Багато воліють замінювати рисові дні на кефірні, випиваючи за день до 1-1,5 л напою. Така заміна підходить, якщо перед цим був відпустку або свято, де сильно об'їдалися. Ось і кілька інших варіацій дієти:\nРис, курка, овочі;\nКефір, курка, яблука, сир;\nКефір і рис, курка, яблука, сир.\nДо будь-якого раціону потрібно підходити розумно, не виняток і дієта «Рис, курка, яблука». Краще відмовитися від неї, якщо є серйозні проблеми в сфері ШКТ, особливо коли часто виникають запори і розлади шлунку. Протипоказано подібне меню і в наступних випадках:\nНепереносимість будь-якого з продуктів;\nХвороба і час після неї, коли організм ослаблений;\nМонодієти – це стрес для організму, хоч і не такий сильний, як при голодуванні. Тому якщо погіршиться самопочуття, краще припинити її і спробувати для початку дотримувати деякі принципи правильного харчування. Не забувайте, що ви худнете для того, щоб відчувати себе краще, а щоб не втратити здоров'я.


[ Російська імперія в XIX ст ]\nРосійська імперія в XIX ст.\nОхарактеризуйте основні напрями внутрішньої політики Російської імперії в першій половині XIX ст.\nПерша половина XIX ст. - Це час правління двох імператорів Олександра I та Миколи I.\nОлександр I (1801-1825)\nПерший період царювання Олександра ознаменований проведенням ліберальних реформ. Початком свого правління він підтвердив ліберальну налаштованість майбутніх перетворень: була знищена «Таємна канцелярія», дарована свобода політичним в'язням і засланцем, були заборонені тортури, які стали неодмінною частиною судочинства. Особливо велику увагу імператор приділяв питанням скасування кріпосного права й обмеження самодержавства. Вирішення цих питань та інших обговорювалося Олександром серед його однодумців, які входять у «Негласний комітет» (П. А. Строганов, В. П. Кочубей, М. М. Новосильцев, А. Д. Чарторийський).\nВже в 1802 р. була здійснена адміністративна реформа, яка полягала в заміні колегій 8-ма міністерствами: військовим, морським, іноземних справ, юстиції, внутрішніх справ, фінансів, комерції, народної освіти. Одночасно зі створенням міністерств була здійснена і сенатська реформа. Сенат проголошувався «верховним місцем імперії», чия влада обмежувалася лише владою імператора. Міністри повинні були подавати в Сенат щорічні звіти, які той міг опротестовувати перед государем.\nАле все ж Олександра не переставало хвилювати рішення селянського питання, по-перше, він припинив практику роздачі державних селян у кріпаки дворянам, по-друге, 20 лютого 1803 вийшов Указу про вільні (вільних) хліборобів, який встановлював правила звільнення кріпаків і наділення їх землею, однак надання свободи він відносив до вирішення самих власників маєтків. Цей Указ формував особливу соціальну категорію вільних хліборобів, що володіють землею на праві приватної власності з відміну від державних селян. Що стосується практичних результатів цього Указу, то вони були невеликі. Загальна кількість кріпаків, звільнених після його публікації, склало близько 50 000 чоловік.\nУ 1803 р. була проведена ще одна важлива реформа - реформа в сфері народної освіти. 24 січня 1803 Олександр затвердив нове положення про побудову навчальних закладів. Територія Росії була розділена на шість навчальних округів, в яких створювалися чотири розряду навчальних закладів: парафіяльні, повітові, губернські училища, а також гімназії та університети. Останні повинні були представляти собою вищий щабель освіти. Якщо до цього часу в Росії існував лише один університет - Московський, заснований в 1755 р., то тепер були відновлені багато старі університети і створені нові. Хоча освіту, як і раніше залишалося недоступним для значної частини населення, зокрема селян, нова система освіти відповідала потребам суспільства в грамотних, кваліфікованих фахівцях.\nНовий етап реформ, що почався в 1803 р. вимагав нових людей, цими новими людьми стали А.А. Аракчеєв і М.М. Сперанський. Перший займався переважно питаннями, пов'язаними з реорганізацією армії, другий - розробкою планів нових реформ.\nПлан реформ, запропонований Сперанським, представляв собою думки самого імператора.\nПо-перше, він пропонував реформувати систему державного управління шляхом здійснення поділу влади на законодавчу, виконавчу і судову.\nПо-друге, в плані реформ розглядалося питання про громадянські права, якими передбачалося наділити все населення країни, включаючи кріпаків. До числа таких прав він відніс неможливість покарання будь-кого без рішення суду. Правом ж участі у виборах передбачалося наділити лише два перші стани держави - дворянство і купецтво.\nРеалізація плану Сперанського мала перетворити Росію в конституційну монархи, де влада монарха була б обмежена двопалатним законодавчим органом парламентського типу.\nВтілення плану Сперанського в життя почалося в 1809 - 1810 рр.. 1 січня 1810 було створено Державну раду (законодавчим орган), який повинен був координувати діяльність усіх трьох галузей управління. Здійснення наступних етапів реформи затяглося, влітку 1810 р. почалося перетворення міністерств: було ліквідовано Міністерство комерції, створені міністерства поліції і шляхів сполучення, а також ряд нових Головних управлінь. Державна дума так і не була створена. Запропонований Сперанським проект реорганізації Сенату, суть якого полягала в поділі його на два - урядовий і судовий, був відкинутий членами Державної ради. Після цілого ряду невдач Сперанський попросив про відставку.\nПричини невдачі нових реформ:\nсама особистість Сперанського, який піднявся з низів, викликала заздрість і злість у придворних колах.\nпо-друге, реформи Сперанського зазіхали на давно усталений і дуже зручний для дворянства і чиновництва порядок.\nРеформи Аракчеєва - стали переходом від лібералізму до реакції, відмітною ознакою якого стало проведення військової реформи, яка полягала у створенні військових поселень. Усвідомивши, що будь-яка спроба скасування кріпосного права викличе невдоволення з боку поміщиків, Олександр вирішив зробити своїй головною опорою армію. Однак армія сама залежала значною мірою залежала від дворянства: половина рекрутів бралася з кріпаків, більшість харчів також йшло з дворянських маєтків. Першочерговим завданням було створення самозабезпечення армії. Звідси і виникла ідея військових поселень. У військових поселеннях військове навчання поєднувалося з продуктивною роботою. Очікувалося, що: 1) армія стане самозабезпечення в економічному і фінансовому відносинах; 2) солдати будуть наділені землею і засобами до існування; 3) військові поселення позбавлять населення від необхідності сплати податків, які йдуть на утримання армії.\nОднак благополучних військових поселень було не багато, в основному солдати не схвалювали цю ідею, оскільки тут вони зіткнулися з новими утисками з боку адміністрації, що спричинило за собою низку повстань, жорстоко придушуються помічниками Аракчеєва.\nДо кінця свого правління Олександр і зовсім забув про реформи, проводячи реакційну політику і діючи на догоду поміщикам. Була заборонена діяльність масонських лож, поміщикам дозволялося засилати винних селян на поселення до Сибіру.\nВсі історики говорять про те, що причиною невдачі проведених і планованих реформ стала слабкість Олександра перед дворянством, який не бажав міняти ті устої, які їм були зручні. Крім того відзначається непослідовність у проведених реформ: «імператор і його співробітники вирішили вводити нові державні установи раніше, ніж будуть створені відповідні цивільні відносини, хотіли побудувати ліберальну конституцію в суспільстві, половина якого перебувала в рабстві».\nМикола I (1825-1855)\nМикола I був повною протилежністю свого брата, в його діях не було й тіні лібералізму. Вже першими заходами він підтвердив реакційну налаштованість своєї політики: була обмежена друк, університети поставлені під суворий контроль, було створене Спеціальне Третє відділення імператорської канцелярії, орган секретної поліції.\nПочаток правління Миколи був ознаменований історично визначною подією - повстанням декабристів, що запропонували проекти реформ, які сприяли зміцненню Росії. Ідеї декабристів не зникли безслідно, а були взяті на озброєння Миколою, дотримуватись їх у своїх діях. Микола вживає заходів з обмеження кріпосного права. Декабристи звертали увагу на необхідність скасування кріпосного права. Мета видаваних законів зводилася до ідеї регулювання експлуатації селянської праці поміщиками. Однак ніякого практичного значення вони не мали.\nПрокотилася по Росії низка селянських заворушень, у ході яких були присутні вимога повернути громадське самоврядування. Для задоволення цієї вимоги була проведена дбала реформа. Суть її полягала в поділі губерній на округи, а ті з свою чергу ділилися на волості і сільські товариства. Управління округами покладалося на окружних начальників їх дворян. А у волостях і сільських товариствах вводилося селянське самоврядування. Ця реформа сприяла поліпшенню добробуту державних селян.\nІншим злом, на яке вказували декабристи, був безлад у фінансах. Це стало основою для проведення фінансової реформи, під керівництвом міністра фінансів Канкрина. В результаті неї був збільшений золотий запас Росії, за рахунок нього підтримувався новий курс, за яким введені в 1839 р. стабілізовані паперові гроші були в 3,5 рази дорожче колишніх. Був введений срібний рубль як «головна монета», а також випущені кредитні квитки, які вільно обмінювалися на срібло.\nКанкрін був ініціатором ще однієї реформи, яка, за його задумом, сприяла створенню бездефіцитного бюджету. Це торгова, або гільдейскіе, реформа, яка обмежила можливості монополізації торгівлі купцями I гільдії і розширила права середнього купецтва, що сприяло появі ще одного джерела поповнення бюджету.\nДолі Олександра I і Миколи I схожі в тому сенсі, сто і перший, і другий намагалися провести необхідні суспільству реформи, але виявилися безсилі перед обличчям непереборних труднощів, пов'язаних з консервативним громадською думкою, відсутністю в суспільстві тих політичних сил, які могли б підтримати реформаторські зусилля імператора.\nПроаналізуйте розвиток фінансово-грошової системи Росії в царювання Олександра I і Миколи I. Яка роль міністерства фінансів і його глави Є.Ф. Канкріна у створенні бездефіцитного бюджету?\nУ 1802 р. було створено Міністерство фінансів, яке виконувало загальнодержавні функції - складання бюджету, визначення джерел поповнення скарбниці, вироблення економічної політики та митних тарифів.\nОскільки на частку Росії в першій половині XIX ст. випало безліч випробувань - Росія брала участь у ряді міжнародних конфліктів, її територія піддалася навалі армій Наполеона, в середині століття відбулася руйнівна Кримська війна - державний борг зростав рік за роком, створюючи дефіцит бюджету.\nДіяльність перших міністрів фінансів (А. І. Васильєва, Ф. А. Голубцова) анітрохи не покращувала ситуації, навпаки, в їх перебуванні фінансове становище різко погіршився: збільшився випуск паперових грошей - асигнацій, що викликало падіння їхнього курсу, навіть збільшені податків, введення добавок до податей і мит не поліпшило становища.\nУ 1810 р. Міністерство фінансів очолив Д.А. Гур'єв, його призначенням сприяв М.М. Сперанський. Гур'єв не підтримував фінансові проекти Сперанського, а діяв власними методами. У 1810 р. він вводить монетну систему на принципі грошового монометалізму, не скорочуючи при цьому випуск асигнацій. Гур'єв домігся маніфесту, вводив однакове звернення банківських асигнацій. Всі платежі, в першу чергу подати і мита, дозволялося виплачувати асигнаціями за курсом того дня, коли вони проводилися. Це призвело грошовий обіг у країні майже до повного безладу.\nРеформи Сперанського були більш послідовними і більшою мірою сприяли стабілізації фінансової сфери. Сперанський склав «План фінансів», метою якого була ліквідація бюджетного дефіциту, цього передбачалося досягти за допомогою збільшення податків, у тому числі на дворянські маєтки, введення нових митних тарифів (політика протекціонізму), скорочення державних витрат. Частина передбачаються Сперанським заходів була реалізована: був введений нових митний тариф, введені нові податки на винокуріння, дворянські маєтки розширилася сфера кредиту. Однак пропозиція Сперанського підвищити податки, багато в чому сприяло відсторонення його від справ, оскільки породило масове невдоволення цим заходом.\nГур'єв протримався в кріслі міністра фінансів до 1823 р., а змінив його на цій посаді Є.Ф. Канкрін. На відміну від своїх попередників, він мав професійну освіту і великий практичний досвід управління. Як і попередники Канкрін намагався забезпечити бездефіцитний бюджет. Для цього була проведена торгова, або гільдейскіе реформа, яка обмежила можливості монополізації торгівлі купцями I гільдії і розширила права середнього купецтва. Реформа дала ще одне джерело поповнення бюджету, тому що були введені платежі для торгували міщан, ремісників і селян, раніше не вносили в казну гільдейскіх платежів.\nВажливим етапом для досягнення поставленої мети стала грошова реформа на рубежі 30-40-х рр.., Необхідність цієї реформи зріла давно, оскільки спільне звернення металевих і паперових рублів призвело до того, що паперовий рубль став у 3,5 - 4 рази дешевше металевого. Першим кроком у підготовці грошової реформи стало збільшення золотого запасу Росії. Наступним етапом став випуск у 1831-1839 рр.. казначейських квитків (допоміжний засіб у грошовому обігу). Вони поєднували в собі характер кредитного термінового зобов'язання і державного грошового знака. У 1839 р. Міністерство фінансів заснувало депозитні каси, випускали депозитні квитки, забезпечені сріблом копійок за рубль.\nМаніфест Миколи I від 1 липня 1839 оголосив срібний рубль головною законної монетної одиницею Росії, а асигнації допускалися як другорядний знака - почався перехід від ассигнационного звернення до кредитного. До 1843 р. процес вилучення асигнацій з обігу і обміну їх не кредитні квитки йшов успішно. В кінці діяльності Канкріна Росія мала бездефіцитний бюджет. Однак Кримська війна знову повалила російські фінанси в глибоку кризу, подолання якої розтяглося на другу половину XIX ст.\nПокажіть взаємозв'язок селянської реформи 1861 р. і ліберальних реформ 1860-1870-х рр..\nСелянська реформа 1861 р. була найбільшим соціально-економічним і політичним перетворенням в історії Росії, що спричинило за собою інші ліберальні реформи. Зв'язок цієї реформи з подальшими підкреслюється огляду на те, що надання селянам особистої свободи вимагало створення умов її здійснення з в соціальній, культурній та економічній сферах. Ці умови були надані проведеними ліберальними реформами, здійснення яких полегшилось зміною природи Російської держави.\nВ основі взаємозалежності селянської реформи з реформами 60-70-х рр.. лежить те, що вони здійснювалися в єдиному руслі ліберальних настроїв, необхідність яких назріла після панування політичного режиму Миколи I. Лібералізму властиво підкреслювати відсутність класових, групових і національних забобонів, індивідуалізм, самоцінність особистості. Тому всі реформи були націлені на подолання класової дискримінації по відношенню до селянства.\nЗемська реформа 1864 р. створила перше справді місцеве самоврядування для всіх класів, які існували ще з допетровських часів. Селянам надавалися політичні права: виборче право передбачало участь селян у виборах членів земських зборів (виборні від селян входили до складу третьої курії). У першу курію входили землевласники, а в другу - міські виборці. Створені органи місцевого самоврядування в губерніях (губернські збори і губернські управи) і повітах (повітові збори і повітові управи) повинні були здійснювати контроль над школами, лікарнями, поштою, шляхами сполучення, торгівлею, страховою службою, статистикою і ін\nМіська реформа 1870 передбачала проведення заходів, схожих по духу на земську реформу, спрямованих на удосконалення міського управління. Виборці також ділилися на три курії.\nРоль земств у другій половині XIX ст. велика. Розвиток селянського господарства підтримувалося і стимулювалося земським позиково-ощадними товариствами і різними формами кооперації.\nСудова реформа 1864 р., проведення якої очолив С.І. Зарудний, була спрямована на поліпшення судової процедури. В ході її були створені коронний і світової суди. Спеціально для селян були створені волосні суди. Хоча судова реформа і зберігала деякі риси клановість, вона сприяла отриманню селянами права на справедливе суддівство, оскільки раніше суд над селянами вершили самі поміщики, слідуючи своїм інтересам, а не букві закону.\nВійськова реформа 1874 р. вводила загальну військову повинність. Цей закон за своїм духом був глибоко демократичним, оскільки до цього часу уведену Петром I рекрутську повинність несли лише податкові стани (селяни, міщани та ін.) станові відмінності в армії і особливо на флоті зберігалися, хоча по заслугах будь-який солдат міг стати офіцером.\nФінансова реформа, очолена міністром фінансів лібералом М.Х. Рейтери, в ході якої були проведені наступні заходи:\nскасовані винні відкупу, відкупу на сіль, цукор, нафту, введена акцизна система;\nпроголошені принципи гласності, законності та контролю за адміністрацією;\nзбільшені податки і зменшені витрати;\n1859 р. - ліквідована система казенних квитків;\nстворена розгалужена мережа кредитних установ, що складається з Державного банку (1860 р.) і приватних комерційних банків.\nУ результаті цих дій у 70-х рр.. в Росії почався фінансовий і промисловий підйом. Залізнична мережа зв'язала південні і північні райони країни і виросла в 11 разів. Отримало поштовх подальше освоєння перелогових земель на півдні Росії, зменшилася малоземелля селянства.\nРеформа народної освіти надавала університетам широку автономію: вони могли самі вирішувати наукові, навчальні та адміністративно-фінансові питання. Селяни, що одержали особисту свободу, повинні були користуватися правом одержання освіти, однак фінансові труднощі не дозволяли їм цього робити. Тому Міністерство народної освіти виділяло гімназіям особливі фонди для навчання обдарованих дітей за казенний рахунок. Оскільки всі реформи проводилися з метою надання всім громадянам рівних прав, необхідно було надати жінкам можливість здобувати освіту, початок якому було покладено в 70-х рр..\nПідсумки ліберальних реформ 60-70-х рр..:\nреформи позначили курс держави на створення третього стану - стану дрібних власників.\nформування в Росії громадянського суспільства і правової держави.\nДайте характеристику діяльності міністрів фінансів Н.Х. Бунге і І.А. Вишнеградського.\nПризначення на пост міністра фінансів Н.Х. Бунге поклало початок підготовки нової грошової реформи і зміни в системі оподаткування. Бунге провів наступні перетворення в податковій системі: ввів оподаткування на неподатние стану, акцизні збори з алкогольної продукції, податком обкладалися доходи від ренти і зарплати.\nДля подолання дефіциту бюджету Бунге почав накопичення валюти з митних зборів, проводячи політику протекціонізму. У результаті в 1887 р. золотий запас у Державному банку склав 84,3 млн. руб. У 1887 р. Бунге скасував подушну подати.\nВелику увагу Микола Христофорович приділяв питанням розширення внутрішнього ринку, сприяв збільшенню фінансування промисловості.\nВажливе значення у діяльності Бунге обіймав селянське питання, рішенням якого він намагався ліквідувати негативні наслідки селянської реформи 1861 р. Він займався переселенням малоземельних селян.\nОстанньою мірою, за яку Бунге ратував, було введення прибуткового податку, але це йому не вдалося і стало однією з причин його відставки.\nІ.А. Вишнеградський (1887-1892)\nДіяльність нового міністра фінансів була спрямована на активізацію платіжного балансу. Його кар'єра почалася з форсування хлібної торгівлі з Заходом. Вивіз пшениці з 1887 р. по 1895 р. збільшився в 1,5 рази. Для заохочення хлібної торгівлі держава підсинити собі залізничну тарифну систему, підняло мита. Вишнеградського звинувачували у висуванні гасла: «Не доїмо, але вивеземо!». У неврожайні роки 1891, 1892 хлібні губернії вразив голод, на боротьбу з яким були кинуті казенні кошти, яких бракувало і громадські сили. У врожайні роки Вишнеградський вдавалося укладати бездефіцитні бюджети. Він провів сміливу операцію з конверсії старих позик (зниження відсотка або зміна терміну погашення).\nУ 1887 р. через ускладнення відносин між петербурзьким і берлінським кабінетами канцлер Німеччини Бісмарк намагався викликати фінансовий крах Російської імперії, що розміщували свої держпозики на берлінській біржі, щоб уникнути цього Міністерство фінансів Росії домовився з представниками французьких банків про скупку російських цінних паперів. У 1888-1890 рр.. на паризькому грошовому ринку було розміщено кілька великих позик і проведена конверсія старих. У результаті діяльності Вишнеградського протягом 80-х рр.. довго скарбниці Державному банку зменшився на 300 млн., а 1901 скарбниця не мала заборгованості. Разом з тим сума заборгованості держави в результаті конверсії в крейдою збільшилася і відсотки по боргах залишалися високими.\nПроаналізуйте сутність, механізм реалізації та підсумки селянської реформи 1861р.\nНеобхідність скасування кріпосного права зріла давно, політичний режим, що існував при Миколі I, ще більше підтвердив необхідність втілення цього заходу в життя, оскільки головним його недоліком був інститут кріпосного права: спостерігався найглибший спад у сільському господарстві, знизилися показники експорту основних сільськогосподарських культур.\nХоча необхідність в проведенні цієї реформи зріла давно і навіть робилися конкретні кроки до її здійснення, проведена вона була за часів Олександра II. Проведенню цієї реформи багато в чому сприяло усвідомлення її необхідності навіть консерваторами і готовність Олександра II поступитися інтересами кріпосників-поміщиків. Однак зберігалося ще одна перешкода на шляху здійснення селянської реформи, їм була непристосованість державних органів до її проведення. У січні 1857 р. було створено Таємний комітет з селянської реформи, пізніше перейменований на Головний комітет з селянської справи, в ньому перебували кілька вищих чиновників, які, боячись рішучих дій гальмували роботу. У листопаді 1857 р. були підписані рескрипти на ім'я віленського і петербурзького генерал-губернаторів про створення губернських комітетів з місцевих поміщиків «з поліпшення побуту поміщицьких селян», цей рішучий крок зробив відступ від здійснення реформи неможливим. У 1858 р. такі комітети були створені в 46 губерніях. Олександр у промові перед московським дворянством зазначав: «Краще, щоб реформа відбулася зверху, ніж чекати, щоб кріпосне право було скасовано знизу».\nВироблення спільного плану реформи та уточнення стану губерній для його здійснення зайняли три роки. Діяльність губернських комітетів перевірялася заснованими в 1859 р. редакційними комісіями, які були очолені Яковом Ростовцева, ліберально налаштованим сановником, що зіграв важливу роль у проведенні реформи. Також великий вплив на хід реформи надали Н.А. Мілютін, Ю.Ф. Самарін, М.Х. Рейтери та ін\nРезультатом діяльності створених організацій стало підписане імператором 19 лютого 1861 р. «Положення про селянство» і «Маніфест», що сповіщає про звільнення селянства.\nдворові повинні бути звільнені протягом двох років без викупу, але нічого, крім свободи, не отримували;\nкріпосні селяни отримували не тільки особисту свободу, але і ділянки землі, які становили приблизно половину того, що залишалося власнику. при визначенні норми наділу враховувалися і природні, і економічні умови, і та земля, яка залишалася у поміщика. Закон передбачав прирізати або відрізати ділянки землі від селянського наділу в разі відхилення від норми. Як правило, в «відрізки» потрапляли луки, вигони, водопої, без яких було ускладнене ведення господарства;\nза умовами звільнення, земля не переходила в приватну власність селян, а розглядалася як власність поміщика, якому вони повинні були платити за користування землею. Держави вирішило посприяти прискоренню процесу викупу землі у поміщика, надаючи додатковий кредит для викупу землі. Оплата землі здійснювалася на основі довгострокових зобов'язань. Суму, яку уряд виплачувало за землю селянина, останній повинен був виплатити протягом 49 років. Але навіть після того, як земля викуповувалася урядом, селяни не повчали її у приватну власність, оскільки вона надходила у спільну власність селянського об'єднання або села з колективною відповідальністю за викупні платежі її членів.\nПідсумки селянської реформи:\nселяни більше втратили землі, ніж придбали;\nщо надається урядом процентна позика для викупу селянських земель, виплата якої розтягувалася на 49 років, змушувала виплачувати позику у трикратному розмірі;\nв селі з'явилися два типи господарства - поміщицьке і надільне селянське. Це призвело в можливості розвитку с / г двома шляхами - поміщицького господарства на основі палацового землеволодіння і дрібнотоварного селянського виробництва;\nселянська реформа надала можливість проведення цілого ряду ліберальних реформ.\nДайте коротку характеристику трьох основних напрямків у суспільно-політичної думки Росії другої половини XIX століття: охранітельства, лібералізму і революційного демократизму.\nОхранітельство - це офіційна ідеологія самодержавства, виражена у формулі «православ'я - самодержавство - народність» і покликана обгрунтувати і захистити підвалини самодержавного ладу. Ця ідеологія почала розроблятися міністром освіти С.С. Уваровим в 40-і рр.. XIX ст. на противагу революційної ідеології в суспільстві.\nУ 60-80-і рр.. ідеологія охранітельства отримує більш глибокий розвиток завдяки таким мислителям, як К.Н. Леонтьєв, Н.Я. Данилевський, К.П. Побєдоносцев. Їх об'єднувала переконаність у тому, що європеїзація і політизація народу згубні для Росії. Зокрема, Побєдоносцев вважав злочином порушення політичних пристрастей в селянстві, які вели до жадібності, користі, зародженню темних інстинктів. Він був переконаним противником демократії в Росії, вважаючи, що російське селянство не готове до самоврядування. ідеальною формою державного правління, на його думку, є монархія, де монарх являє собою єдність розумної волі.\nПрихильники ідеології охранітельства були проти революції, веде до духовного і неминуче за ним наступного матеріального руйнування. Основною їх метою було збереження найважливіших національних основ - православної віри, самобутньої політичної та соціально-економічної системи. Представники висловлювали цікаві ідеї про розвиток подій у XX ст. Так Леонтьєв створив власну історіософську концепцію, відповідно до якої розвиток ліберальних і соціалістичних ідей стане причиною появи «рабства в новій формі», у вигляді найжорстокішого підпорядкування осіб дрібним і великим громадам, а громад державі, його пророцтво справдилося.\nЛібералізм, який одержав розвиток ще в першій половині XIX ст., В кінці 50-х рр.. вступив у новий етап, який тривав до 90-х рр.. За цей час ліберали здобули єдність у прагненні здійснювати реальний вплив на внутрішню політику, зокрема, ліберально налаштовані політичні діячі керували проведенням «великих реформ» 60-70-х рр.. Їх практична діяльність виявила важливу закономірність ліберальної політики - поступові економічні та соціальні перетворення повинні значно випереджати перетворення політичної системи.\nУ виробленні та проведенні реформ брало участь нове покоління лібералів: Н.А. і Д.А. Мілютін, А.В. Головнін, М.Х. Рейтери, Н.Х. Бунге. У результаті своїх перетвореннях вони прийшли до висновку, що Росія повинна обрати шлях постійних і обережних перетворень для запобігання в країні революційного вибуху, який вони вважали абсолютним злом. Здійснення земської, міської та судової реформ в Росії призвело до поширення ідеалів лібералізму в провінції. На їх основі виникло широке земсько-ліберальний рух.\nДо початку 90-х рр.. в ліберальному русі намічаються нові тенденції. Серед російських лібералів виділяється дві течії: радикальне (конституційне) і помірне. Ліберали кінця XIX - початку XX виступали проти російського абсолютизму і засуджували сваволю і насильство, що процвітали в країні, вони прагнули до введення в Россі буржуазно-демократичних свобод, розширення функцій місцевого самоврядування, залученню буржуазної громадськості до вирішення питань загальнодержавного плану та ін\nРеволюційний демократизм. Першими представниками революційного демократизму в Росії були декабристи, які створили революційну організацію і виступили проти самодержавно-кріпосницького ладу. Другий період цього руху почався в 1861 р., великий вплив на нього чинив Н. Г. Чернишевський. До 1861 р. складаються два центри революційного руху: один у Лондоні, інший - у Росії. Народники 1870-х рр.. сприйняли демократичні, антиліберальні традиції революційних демократів 60-х рр..\nНародництва 60-80-х рр.. були властиві неприйняття буржуазності; прагнення захищати інтереси селянства, зокрема, головний теоретик революційного народництва 70-х рр.. М.А. Бакунін вважав основною метою руху завоювання свободи (економічної, політичної, духовної), тобто звільнення народу в усіх областях; небажання визнавати наявність капіталізму в Росії. Засобом для досягнення цієї мети була революція, головною рушійною силою якої повинен стати народ. Іншими яскравими представниками народництва були П.Л. Лавров, П.М. Ткачов, Н.К. Михайлівський. Після декількох невдалих спроб підняти народ на повстання, відбувається своєрідне повернення до тактики декабристів: революція силами невеликої групи революціонерів, об'єднаних в революційну організацію. У 1876 р. було створено таємне революційне товариство «Земля і воля». У 1879 р. у зв'язку з появою розбіжностей з'являється дві організації «Чорний переділ» і «Народна воля». Після розгрому «Народної волі», в результаті об'єднання народовольчеських організацій, що діяли за кордоном і в Росії утворюється «Північний союз соціалістів-революціонерів», «Партія соціалістів-революціонерів» та ін До кінця 70-х - початку 80-х рр.. XIX ст. революційне народництво перетвориться в ліберальне, який не ставить за мету організацію революційної боротьби.\nЯка система державних органів влади була сформована за Олександра I?\nУ результаті адміністративної реформи, проведеної під керівництвом М.М. Сперанського, за Олександра була сформована система державних органів влади, заснована на принципах поділу влади на законодавчу (Державна рада), виконавчу (міністерства) і судову (Сенат). Усі гілки влади замикалися на государя.\nЯке значення Великої Вітчизняної війни 1812 р. і закордонних походів російської армії для російської історії?\nРосійська імперія, домігшись у Вітчизняній війні 1812 р. блискучої перемоги над Наполеоном, стала провідною державою світу.\nВітчизняна війна 1812 р. в значній мірі сприяла зародженню в суспільстві ідей про скасування кріпосного права як необхідної умови подальшого розвитку Росії. Цьому сприяли розпочаті на самому початку війни селянські хвилювання. Якщо б Наполеон в такій ситуації оголосив про скасування кріпосного права, опір селянства, обуреного свавіллям і грабежами наполеонівської армії, було б придушене, Росія була б підкорена. Але селянський опір не тільки не було ліквідовано, навпаки, війна 1812 р. є рідкісним прикладом, коли всі стани виступили єдиним фронтом проти ворога. «... Цей потужний національний порив ... значив куди як більше, ніж десятиліття мирного повсякденного існування ... Без національної початку немає ні самого 1812 року, ні всієї подальшої духовного життя російського суспільства ... »\nКрім того, закордонні походи є джерелом декабризму. Рух декабристів - це прояв антифеодальної, буржуазної боротьби. Ці ідеї майбутні декабристи почерпнули під час закордонних походів, переконавшись у тому, що кріпосне право - явище не повсюдне, а його скасування поліпшує становище селянства і сприяє розвитку країни в цілому.\nЩо ви знаєте про причини та наслідки повстання декабристів?\nДжерелом декабризму можна вважати закордонні походи російської армії,\nПричини повстання декабристів:\nфеодально-кріпосницький лад в Росії на початку XIX ст. був гальмом для розвитку продуктивних сил, історичного прогресу країни. Кращі уми Росії розуміли, що збереження кріпацтва і самодержавства згубно для подальшої долі Росії;\nвнутрішня реакція, спрямована на насадження паличної дисципліни в армії і жорстоке придушення будь-яких проявів вільнодумства, і реакційний зовнішньополітичний курс (створення «Священного союзу», метою якого було об'єднати реакційні монархічні держави для боротьби з революційним і національно-визвольним рухом);\nзагальне погіршення положення народних мас, що посилилося після війни 1812 р.: багато сіл були розорені, дворяни посилювали гніт, намагаючись за рахунок селян поліпшити фінансове становище;\nформування революційного світогляду чимало сприяли закордонні походи. Майбутні декабристи, побувавши під час них за кордоном, переконалися, що кріпацтво _явленіе не повсюдне і лише ганьбить Росію;\nкрім причин внутрішнього характеру мали місце і фактори міжнародного значення. Початок XIX ст. ознаменоване зростанням революційного руху в багатьох країнах світу, які сприяли зламу феодально-абсолютических установ і порядків.\nНаслідки повстання декабристів:\nРосія на довгий період часу позбулася неабияких людей, блискучих розумів, загублених у посиланнях. На довгі роки суспільне життя країни була заморожена;\nвлада, налякана сміливим виступом декабристів, з крайньою підозрілістю ставилася до всяких пропозицій модернізації і змін;\nреакція влади на повстання декабристів переконала освічене суспільство Росії в тому, що народ байдужий до західних ідеалам свободи і політичного руху взагалі. Революційні дії не можуть привести Росію до свободи;\nще одним наслідком повстання можна назвати те, що воно прискорило проведення реформ в Росії, своїм виступом підкресливши їх необхідність. Розгляд шляхів розвитку політичного життя Росії почалося в 30-х рр.. і тільки в 60-х рр.. почали здійснюватися ліберальні реформи.\nЩо ви знаєте про Кримську війну? Як її підсумки позначилися на внутрішній політиці Росії?\nКРИМСЬКА ВІЙНА (1853 - 1856)\nзагострення суперечностей Росії з Туреччиною і західноєвропейськими країнами. Росія, незадоволена політичної гарантією режиму чорноморських проток, зафіксованої у Лондонських конвенціях, знову повернулася до політики «вільних рук» на Близькому Сході. Ця обставина стала джерелом конфлікту між царизмом, Туреччиною і західноєвропейськими країнами;\nРосія прагнула примножити свої завоювання в Османській імперії;\nзахідноєвропейські країни (Англія, Франція), які виступали на боці Туреччини, виношували план війни проти Росії з метою зведення її до другорядної держави.\nПриводом до початку війни стала місія князя А.С. Меншикова в Константинополі, під час якої він вимагав відновити права православної церкви в Палестині і підтвердити їх спеціальною конвенцією, що викликають поведінку князя закривали дорогу для вирішення конфлікту мирним шляхом. Важливу провокаційну роль у розв'язанні війни зіграла Великобританія, посол якої зробив все для розв'язання війни.\nКримська війна, в ході якої виділяють два етапи. Перший (листопад 1853 - квітень 1854 рр..) - Це власне російсько-турецька кампанія. Другий (квітень 1854 - лютий 1856 рр..) Був пов'язаний з англо-французької інтервенцією в Крим та широкими бойовими операціями на Кавказькому фронті.\n- Росія зазнала поразки в Кримській війні;\nголовне завдання Англії і Франції, що складалася в підриві російського військового могутності в Чорноморському басейні, була досягнута;\n18 березня відбулося підписання Паризького мирного трактату, який знаменував собою утворення Кримської системи, яка базувалася на принципі нейтралізації Чорного моря. Росія позбавлялася прав мати військовий флот на Чорному морі, Росія також втрачала південну частину Бессарабії, проте їй вдалося відстояти права молдавського, волоського й сербського народів, дунайські князівства не потрапили під австрійське ярмо.\nКримська війна зробила винятковий вплив на внутрішнє становище країни. Вона сприяла розвитку масових селянських виступів, а отже прискорила складання першої революційної ситуації в Росії.\nЩо ви знаєте про діяльність народницьких організацій «Земля і воля» і «Народна воля»?\nПерша велика революційно-демократична таємна організація «Земля і воля» була створена в 1861 р. Її ідейним керівником був Н.Г. Чернишевський. Своїм програмним документом Землевольцем вважали статтю Огарьова «Що потрібно народу», яка застерігала народ від передчасних, непідготовлених виступів.\nЗемлевольцем розгорнули активну нелегальну видавничу діяльність у своїй друкарні. Вони вели широку усну пропаганду та агітацію, пояснюючи необхідність ліквідації самодержавства, справедливого вирішення аграрного питання та встановлення в Росії демократичних свобод.\nОрієнтуючись на підйом селянського та національно-визвольного руху в Росії, Землевольцем сподівалися підняти революцію. Однак в 1863 р. селянський рух пішов на спад, багато революціонерів, у тому числі Чернишевський, були арештовані. У результаті до весни 1864 р. «Земля і воля» перестала існувати. Діяльність цієї організації мала велике історичне значення: вона була центром згуртування найбільш активних демократично сил і зробила серйозний вплив на подальший розвиток визвольного руху, формування революційно-демократичної ідеології в Росії.\nУ 1876 р. організація «Земля і воля» відродилася спочатку у формі організації "Північно-революційної народницької групи». До її складу входили учасники «ходіння в народ» на чолі з А.Д. Михайловим, Г.В. Плехановим, С.М. Кравчинського, Н.А. Морозовим, В.М. Фінгером і ін\nПрограма «Землі і волі» передбачала здійснення соціалістичної революції шляхом переходу всієї землі до селян та організації «мирського самоврядування» при опорі на селянські громади. Головним засобом до досягнення мети вони вважали бунти, страйки і демонстрації. «Земля і воля» мала тісні зв'язки зі студентськими організаціями. Практика сільських поселень і агітації землевольцев очікуваних результатів не принесли. Народне повстання підняти не вдалося. Розчарувавшись у вибраних методах, не принесли істотних результатів, деякі Землевольцем стали схилятися до тактики терору. У результаті суперечок про вибір тактики в організації відбувся розкол. «Земля і воля» розділилася на «Чорний переділ» і «Народну волю».\n«Народна воля» (1879 - 1881) була очолена А.Д. Михайловим, С.Л. Перовської, В.М. Фінгером і ін Народовольці вважали, що народ задавлений і доведений до рабства урядом. Їх мета - зробити політичний переворот і встановити в країні демократичний лад, передати землю селянам, а фабрики - робітникам. Для досягнення своїх цілей народовольці залучали всіх незадоволених. Велика увага приділялася терору і підготовці царевбивства. Задумане їм вдалося здійснити - 1 березня 1881 р. був убитий Олександр II, проте це не викликало повстання як очікувалося. При Олександра III, посилилися репресії, майже всі члени Виконавчого комітету «Народної волі» були арештовані.\nЯкі були передумови і результати золотий реформи С.Ю. Вітте?\nПередумови золотий реформи:\nдіяльність попередніх міністрів фінансів Бунге і Вишнеградський, які брали всіх можливих заходів на шляху створення бездефіцитного бюджету;\nКримська війна значно погіршило фінансовий розвиток Росії, для того щоб вивести країну з ситуації постійного дефіциту бюджету, необхідно було «поставити нашу валюту на міцний підмурок";\nбуло необхідно поліпшити стан державного господарства країни, особливо забезпечити можливість промислового розвитку.\nРезультати золотий реформи:\n- Грошова реформа зміцнила зовнішній і внутрішній курс рубля;\nгрошове господарство було поставлено на один рівень з господарством західноєвропейських держав;\nзолота реформа поліпшила державне господарство взагалі і дала значний поштовх розвитку промисловості України;\nстабілізація курсу рубля сприяла розширенню зовнішньоторговельних зв'язків Росії;\nгрошова реформа дала Россі можливість порівняно благополучно перенести японську війну.\nКоли було видано «Указ про вільних хліборобів»?\n20 лютого (4 березня) 1803\nКоли відбулася битва при Бородіно?\n26 серпня 1812\nКоли був заснований Державний банк Російської імперії?\nКоли була скасована подушна подати в Росії?\nКоли відбулося скасування кріпосного права в Росії?\n«Маніфест» був виданий у 1861 р., проте фактично звільнення селян почалося в 1863 р.\nКоли почалося поширення марксизму в Росії?\nУ період 80-х рр.. почалося поширення марксизму в Росії.\nЯке історичне значення діяльності М.М. Сперанського?\nСперанський, будучи ліберально налаштованим реформатором, сприяв становленню основ конституційної монархії в Росії, вводячи принцип поділу влади, цивільні права для всіх верств населення. Діяльність Сперанського стала передвісником ліберальних реформ 60-70-х рр..\nКого ви знаєте з західників та слов'янофілів?\nЗахідники: Т.М. Грановський, В.П. Боткін, К.Д. Кавелін, Н.В. Станкевич, М.А. Бакунін, С.М. Соловйов, В.Г. Бєлінський, П.В. Анненков, І.І. Панаєв, молоді А.І. Герцен і Н.П. Огарьов.\nСлов'янофіли: А.С. Хомяков, брати Аксаков, брати Киреєвські, Ю.Ф. Самарін, А.І. Кошелев, князь В.А. Черкаський.\nКого ви знаєте з ліберальних діячів, які готували і проводили реформи 60-70-х рр.. XIX ст.?\nС.С. Ланської, Я.І. Ростовцев, брати Мілютін, М.Х. Рейтери, Н.Х. Бунге, А.В. Головнін.\nЩо ви знаєте про політичну діяльність М.Т. Лоріс-Мелікова?\nМ.Т. Лоріс-Меліков - міністр внутрішніх справ, герой російсько-турецької війни, генерал-губернатор Харкова.\nІм'я цього міністра фінансів пов'язують зі створенням «конституції». Основна думка її полягала в тому, що революційна діяльність інтелігенції не може бути припинена одними примусовими заходами. На його думку, революціонери користувалися моральною підтримкою помірних класів суспільства через їх невдоволення самовладдям уряду. Він вважав, що уряд повинен задовольнити помірних, дарував конституцію. Лоріс-Меліков вважав, що необхідно задовольнити прагнення представників суспільства до участі у державному житті через залучення виборних представників від земств до роботи над законопроектами. Однак втілити цей план у життя не вдалося через вбивство Олександра II.\nЯке значення діяльності М.Х. Рейтерна на посаді міністра фінансів?\nПід час діяльності Рейтерна на посаді міністра фінансів був створений перший Державний банк, була розширена мережа кредитних установ, значно сприяла розвитку торгівлі. Були проведені заходи з ліквідації системи казенних квитків.\nУ результаті діяльності Рейтерна в середині 70-х рр.. в Росії почався фінансовий і промисловий підйом, були закладені основи фінансової та\nКого ви знаєте з перших російських марксистів?\nГ.В. Плеханов, В.І. Засулич, В.М. Ігнатов.\n- Це офіційна ідеологія самодержавства, виражена у формулі «православ'я - самодержавство - народність» і покликана обгрунтувати і захистити підвалини самодержавного ладу. Ця ідеологія почала розроблятися міністром освіти С.С. Уваровим в 40-і рр.. XIX ст. на противагу революційної ідеології в суспільстві. Представники: К.Н. Леонтьєв, Н.Я. Данилевський, К.П. Побєдоносцев.\n- По-перше, спосіб мислення і діяльності, умонастрій, для яких характерні незалежність по відношенню до традицій, догмам, по-друге, сукупність ідейно-політичних навчань, політичних та економічних програм, що ставлять на меті ліквідацію або пом'якшення різних форм державного або громадського примусу по відношенню до особистості.\n- Революційний рух, головною ідеєю якого є бунт і руйнування старої Росії.\n- Грошова система, при якій один метал (золото або срібло) виступає як загальний еквівалент і основа грошового обігу. Наприклад така система була створена при міністрі фінансів Д.А. Гур'єві.\n- Це діти селян і торговців, здобули початкову або вищу освіту; лети з середовища духовенства, які відмовилися бути священиками; діти дрібних чиновників, що не бажали наслідувати приклад своїх батьків, і діти збіднілих дворян. Різночинці швидко сформували новий соціальний клас - інтелігенцію, до якої увійшло багато дворян.\n- Це вид земельної власності, відповідно до якої після скасування кріпосного права ділянки землі (наділи) знаходилися в подвірної або общинної власності, громада повинна була нести повинності за отримання цієї землі.