6.5. Комбінаторні методи. Метод гілок та меж; Математичне програмування - Наконечний С.І. shram.kiev.ua\nОнлайн Библиотека... 6.5. Комбінаторні методи. Метод гі...\nВ основі комбінаторних методів є перебір можливих варіантів розв’язків поставленої задачі. Кожен з них характеризується певною послідовністю перебору варіантів та правилами виключення, що дають змогу ще в процесі розв’язування задачі виявити неоптимальні варіанти без попередньої їх перевірки. Відносна ефективність різних методів залежить від того, наскільки кожен з них уможливлює скорочення необхідного процесу перебору варіантів у результаті застосування правила виключення.\nРозглянемо один із комбінаторних методів. Для розв’язування задач цілочислового програмування ефективнішим за метод Гоморі є метод гілок і меж. Спочатку, як і в разі методу Гоморі, симплексним методом розв’язується послаблена (без умов цілочисловості) задача. Потім вводиться правило перебору.\nНехай потрібно знайти хj — цілочислову змінну, значення якої хj= в оптимальному плані послабленої задачі є дробовим. Очевидно, що в деякому околі даної точки також не існує цілочислових значень, тому відповідний проміжок можна виключити з множини допустимих планів задачі в подальшому розгляді. Таким проміжком є інтервал між найближчими до цілочисловими значеннями. Можна стверджувати, що на інтервалі цілих значень немає.\nНаприклад, якщо =2,7 дістаємо інтервал , де, очевидно, немає хj, яке набуває цілого значення і оптимальний розв’язок буде знаходитися або в інтервалі , або . Виключення проміжку з множини допустимих планів здійснюється введенням до системи обмежень початкової задачі додаткових нерівностей. Тобто допустиме ціле значення xj має задовольняти одну з нерівностей виду:\nДописавши кожну з цих умов до задачі з послабленими обмеженнями, дістанемо дві, не пов’язані між собою, задачі. Тобто, початкову задачу цілочислового програмування (6.1)—(6.4) поділимо на дві задачі з урахуванням умов цілочисловості змінних, значення яких в оптимальному плані послабленої задачі є дробовими. Це означає, що симплекс-методом розв’язуватимемо дві такі задачі:\nперша задача: (6.14)\n— цілі числа, ; (6.17)\n, ; (6.20)\n— цілі числа ; (6.22)\nде — дробова компонента розв’язку задачі (6.1)—(6.4).\nНаведені задачі (6.14)—(6.18) і (6.19)—(6.23) спочатку послаблюємо, тобто розв’язуємо з відкиданням обмежень (6.17) і (6.22). Якщо знайдені оптимальні плани задовольняють умови цілочисловості, то ці плани є розв’язками задачі (6.1)—(6.4). Інакше пошук розв’язку задачі триває. Для дальшого розгалуження вибираємо розв’язок задачі з більшим значенням цільової функції, якщо йдеться про максимізацію, і навпаки — з меншим значенням цільової функції в разі її мінімізації. Подальше розгалуження виконується доти, доки не буде встановлено неможливість поліпшення розв’язку. Здобутий останній план — оптимальний.\nРозв’язування цілочислових задач методом гілок і меж можна значно прискорити. Очевидно, що кожна наступна задача, яку отримують в процесі розв’язування відрізняється від попередньої лише одним обмеженням. Тому за послідовного розв’язування задач немає сенсу розв’язувати їх симплексним методом спочатку. Досить буде почергово приєднати нові обмеження виду (6.18) і (6.23) до останньої симплекс-таблиці попередньої задачі та вилучити (в разі необхідності) непотрібні «старі» обмеження.\nГеометрично введення додаткових лінійних обмежень виду (6.18) та (6.23) в систему обмежень початкової задачі означає проведення гіперплощин (прямих), що розтинають багатогранник (багатокутник) допустимих планів відповідної задачі лінійного програмування у такий спосіб, що уможливлюється включення в план найближчої цілої точки цього багатокутника (рис. 6.4). Допустимо, що А — точка максимуму, тоді за методом гілок та меж багатокутник допустимих планів задачі ABCOD поділяється на дві частини прямими та +1, що виключає з розгляду точку А, координата якої є не цілим числом.\nОпишемо алгоритм методу гілок та меж:\nСимплексним методом розв’язують задачу (6.1)—(6.3) (без вимог цілочисловості змінних).\nЯкщо серед елементів умовно-оптимального плану немає дробових чисел, то цей розв’язок є оптимальним планом задачі цілочислового програмування (6.1)—(6.4).\nЯкщо задача (6.1)—(6.3) не має розв’язку (цільова функція необмежена, або система обмежень несумісна), то задача (6.1)—(6.4) також не має розв’язку.\nКоли в умовно-оптимальному плані є дробові значення, то вибирають одну з нецілочислових змінних і визначають її цілу частину .\nЗаписують два обмеження, що відтинають нецілочислові розв’язки:\nКожну з одержаних нерівностей приєднують до обмежень початкової задачі. В результаті отримують дві нові цілочислові задачі лінійного програмування.\nУ будь-якій послідовності розв’язують обидві задачі. У разі, коли отримано цілочисловий розв’язок хоча б однієї із задач, значення цільової функції цієї задачі зіставляють з початковим значенням. Якщо різниця не більша від заданого числа e, то процес розв’язування може бути закінчено. У разі, коли цілочисловий розв’язок одержано в обох задачах, то з розв’язком початкової зіставляється той, який дає краще значення цільової функції. Якщо ж в обох задачах одержано нецілочислові розв’язки, то для дальшого гілкування вибирають ту задачу, для якої здобуто краще значення цільової функції і здійснюють перехід до кроку 2.\nРозв’яжемо методом гілок і меж задачу з прикладу 6.1.\nРозв’язання. Відкинувши умову цілочисловості, дістанемо розв’язок: х1 = 1, х2 = . Отже, допустиме ціле значення х2 має задовольняти одну з нерівностей або . Приєднуємо до початкової задачі окремо кожне з обмежень, нехтуючи умовою цілочисловості, і розв’язуємо по черзі обидві утворені задачі:\nі — цілі числа.\nДля задачі І (з обмеженням ) оптимальним буде розв’язок , , а для задачі ІІ (з обмеженням ) — розв’язок , . Оскільки цілочислового плану не знайдено, процес необхідно продовжити, узявши для дальшого розгалуження першу задачу, оптимальний план якої дає більше значення функціонала. Розв’язуємо задачу І, окремо приєднуючи до неї обмеження: і . Отримуємо такі дві задачі:\nРозв’язком задачі ІІІ є план , , а задачі IV план , . Обидва розв’язки є цілочисловими, проте краще значення цільової функції забезпечує розв’язок задачі IV. Тому оптимальним планом початкової цілочислової задачі буде , , що збігається з розв’язком, отриманим за методом Гоморі.\nСхема процесу розв’язування задачі з прикладу 6.1 (рис. 6.5) досить наочно пояснює назву методу гілок та меж. Початкова задача розділяється (гілкується) на дві простіші, і, якщо серед них не існує задачі з цілочисловим оптимальним розв’язком, то процес гілкування продовжується. Отже, всі розглянуті дії можна зобразити у вигляді «дерева»:\nКожен елемент такого «дерева» — це певна задача, що має відповідний оптимальний план. Після одержання нецілочислового розв’язку послабленої (тобто без умови цілочисловості) початкової задачі ми перетворили її на дві інші з додатковими умовами. З них кращим виявився розв’язок задачі І, однак оскільки він був не цілочисловим, то ми продовжили процес гілкування. Задачу І введенням додаткових обмежень перетворили в задачу ІІІ та задачу IV. Оптимальні плани обох цих задач цілочислові, але план задачі IV дає більше значення функціонала, тому цілочисловим оптимальним планом початкової задачі є розв’язок задачі IV.\nКоротко розглянемо без наведення прикладів ще один цікавий метод, який можна віднести до типу комбінаторних (його детальний опис є в літературі ) — метод послідовного аналізу варіантів. Загальна схема цього методу розроблена українським вченим В. С. Михалевичем, який працював у київському Інституті кібернетики. Ідея цього методу полягає в послідовному повторенні таких процедур:\n1) розбиття множини варіантів розв’язків задачі на кілька підмножин, кожна з яких має специфічні властивості;\n2) використання вищезазначених властивостей для пошуку логічних суперечностей в опису окремих підмножин;\n3) виключення із дальшого розгляду тих підмножин варіантів розв’язків, в описах яких є логічні суперечності.\nОтже, методика послідовного аналізу варіантів базується на відсіві неперспективних варіантів ще до їх побудови. Оскільки у разі відсіву неперспективних початкових частин варіантів відсівається і вся процедура продовжень їх розрахунків, то досягається значна економія часу через скорочення обчислювальних операцій. Відсів неперспективних елементів відбувається як за обмеженнями, так і за цільовою функцією. Основа методу послідовного аналізу варіантів полягає у визначенні правила, за яким буде здійснюватися відсів безперспективних значень змінних, у результаті чого постійно звужуватиметься множина значень, для якої відшукують оптимум.\nЗрозуміло, що для кожного типу задач цілочислового програмування формулюються специфічні правила для відсіву варіантів.\nМетод послідовного аналізу варіантів успішно застосовувався для розв’язування різноманітних задач оптимального планування та проектування. Наприклад, для розрахунку транспортних мереж, розміщення на мережі типу дерева, проектування розподільних електричних мереж, вибору оптимальних параметрів магістральних газопроводів тощо.


Анна Сугак наступного сезону виступатиме за «Київ-Баскет» | Київ-Баскет\nАнна Сугак наступного сезону виступатиме за «Київ-Баскет»\nКиїв-Баскет > Новини > Всі > Суперліга жінки > Анна Сугак наступного сезону виступатиме за «Київ-Баскет»\nЖіноча команда також продовжує активно компелктуватися на наступний сезон. Другим підписанням цього міжсезоння стала 20-річна українська форвардиня Анна Сугак.\nПротягом усієї професійної кар’єри Анна захищала кольори виключно одного клубу – одеського «Інтерхіма». У попередньому сезоні, який для дівчини став уже п’ятим у жіночій Суперлізі, Сугак в середньому набирала 10.3 очки, 7.3 підбирання та робила 1 передачу за 27 ігор.\nОкрім класичного баскетболу, Сугак регулярно приймає участь у змаганнях 3х3, представляючи збірну України. Зокрема, у складі національної команди приймала участь на юнацьких олімпійських іграх 2018 року.\nВітаємо у нашому клубі та чекаємо нових перемог у жовто-чорних кольорах!


У фокусі – Америка \_ Андрій Мельник: «Німецьке суспільство бачить в Україні повноцінну культурну націю – а не колишню російську колонію»\nІ чи не найбільше сподівань зупинити російську агресію Київ покладає саме на цю країну в «нормандському» форматі, адже саме за участю канцлерки Ангели Меркель у столиці Білорусі 12 лютого 2015 року відбулося підписання відомих Мінських угод, спрямованих на припинення російської агресії на Донбасі. Водночас, між нашими країнами існує інше, досить болісне питання — це визнання історичної відповідальності Німеччини перед Україною за Другу світову війну, а також визнання Бундестагом Голодомору геноцидом українського народу.\n— Президент Володимир Зеленський надзвичайно цінує щирий діалог, який вдалося встановити з канцлером Ангелою Меркель. Нагадаю лише, що з моменту інавгурації нами організовано 12 раундів телефонних переговорів лідерів обох держав. Адже не секрет, що саме Німеччина, у «нормандському» тандемі разом із Францією, відіграє ключову посередницьку роль задля припинення російської агресії на сході та деокупації Донбасу. Берлінський саміт у «нормандському форматі» (з участю президентів Франції, України, Росії та канцлера Німеччини. — Ред.) має стати важливим кроком на шляху до миру. Приємно, що наші німецькі партнери позитивно налаштовані на проведення цієї зустрічі у верхах і докладають чималих зусиль для цього. Саме у Берліні протягом останніх місяців відбулося декілька раундів надзвичайно напружених багатогодинних переговорів на рівні дипломатичних радників, на яких офіційний Київ представляли керівник Офісу президента Андрій Єрмак і віце-прем’єр-міністр Олексій Резніков. Ідеться про чітке виконання домовленостей Паризького саміту. Переконаний, що, попри всі складнощі, завдяки активній позиції президента Зеленського та потужній підтримці з боку наших партнерів по Нормандії Україні таки вдасться досягти прориву в мирному процесі ще цього року.\n— Як ви оцінюєте реакцію Німеччини на отруєння Навального і як це питання — замах на вбивство опозиційного російського політика — впливає, по-перше, на відносини між Берліном і Москвою, по-друге, на модальності проведення очікуваного українською стороною «нормандського» саміту і по-третє, на позицію Меркель, німецького політикуму щодо «Північного потоку-2»? Що, на вашу думку, в контексті згаданих питань, означає відмова Лаврова поїхати в Берлін?\n— Незвично гостра реакція офіційного Берліна на отруєння опозиціонера О. Навального — причому як з боку канцлера А. Меркель і глави МЗС Г. Мааса, так і всієї політичної еліти ФРН, — а також неймовірний медійний розголос навколо цього зухвалого замаху стали справжнім холодним душем для Кремля. І йдеться не лише про запровадження нових санкцій з боку ЄС проти Росії. Німецькі експерти в один голос констатують втрату Берліном останніх ілюзій щодо існуючого курсу щодо Москви, прогнозуючи кардинальний перегляд німецько-російських відносин. Разом із тим мені такі оцінки видаються дещо перебільшеними. Я маю сумнів, що справа Навального дійсно стане свого роду гейм-ченджером у політиці Німеччини щодо РФ. Думаю, що німецька сторона і надалі буде продовжувати обережний курс на пошук діалогу з Кремлем, попри всю токсичність присмаку справи Навального. Тож навряд чи цей скандал негативно вплине на проведення наступного Нормандського саміту в столиці ФРН. Те ж саме стосується і ставлення німців до «Північного потоку-2» (NS2). Незважаючи на бурхливі політичні дебати про необхідність зупинки цього геополітичного проекту РФ або ж принаймні запровадження мораторію на його добудову, офіційний Берлін, на жаль, виявився не готовим «здати» NS2. Так само не знайшли відгуку мої заклики в інтерв’ю провідним німецьким ЗМІ, зокрема інформ-агенції DPA та ТВ-каналу ZDF, щодо запровадження Берліном тримісячного ембарго на імпорт нафти і газу з РФ. Саме ця неготовність до вжиття щодо Кремля сміливих болючих кроків є зайвим підтвердженням тези про те, що, попри отриманий шок від нападу на Навального, статус-кво німецько-російських відносин буде збережено. Це розчаровує і змушує нас більш тверезо прогнозувати ситуацію.\n— Пане Андрію, ви, мабуть, знаєте про Відкритий лист групи чиних і колишніх дипломатів, військових, розвідників та експертів, які присвятили свою кар’єру підтримці трансатлантичної безпеки, із закликом зупинити «Північний потік-2». Чи вплине це на позицію німецького уряду?\nПосольством України у ФРН\n— Ви маєте рацію. Починаючи з вересня 2015 р., коли було вперше оголошено про домовленість щодо «Північного потоку-2», вітчизняна дипломатія невпинно била на сполох, насамперед через німецькі ЗМІ. А це — десятки моїх інтерв’ю для впливових мас-медіа ФРН з чіткою аргументацією позиції України. І хоча ми значною мірою зуміли сенсибілізувати як політичний істеблішмент, так і мобілізувати громадську та експертну думку, нам таки не вдалося досягти критичної маси для коригування позиції офіційного Берліна щодо «Північного потоку-2». І це дуже прикро. Втім, у мене склалося особисте враження, що більшість провідних німецьких політиків нині не під запис визнають, що рішення про будівництво цього газогону було хибним, занадто легковажним і завдало значної шкоди німецьким інтересам, насамперед у відносинах зі США, а також країнами Балтії та Східної Європи.\n— Як, за вашими спостереженнями, німецькі ЗМІ відображають ситуацію на Донбасі, зокрема – російську агресію проти України?\n— Насправді німецькі мас-медіа є нашим важливим союзником у захисті національних інтересів України. Саме у Берліні я переконався в тому, що ЗМІ є дійсно повноцінною четвертою гілкою влади і що ця хрестоматійна теза не є перебільшенням. Саме тому за всі роки дипломатичної праці у Німеччині не було такого дня, коли б я не спілкувався з німецькими журналістами — як у режимі бекграунд, так і у форматі інтерв’ю, яких вийшло далеко понад 500 із сукупним охопленням близько 800 млн читачів/глядачів. Іншими словами, суто статистично кожен житель Німеччини мав би прочитати чи прослухати з добрий десяток коментарів посла України! Що ж стосується висвітлення у німецькій пресі ситуації навколо російської агресії, то доводиться констатувати, що увага до війни на Сході зменшується. І це не дивно, адже ця війна триває вже шостий рік поспіль, і, перефразовуючи класика, на східному фронті без змін. Це також пов’язано з тим, що весь рік домінуючою темою лишається пандемія коронавірусу. Втім, для мене як посла головне, що всі без винятку німецькі журналісти, які цікавляться темою України, чудово розуміють, що саме Росія є винуватцем розв’язаної Кремлем кривавої війни на Донбасі, котра призвела до 14 тисяч жертв. Так само не менш важливим є й те, що, окрім збройного конфлікту, ЗМІ ФРН все частіше висвітлюють й інші теми, зокрема присвячені вітчизняним реформам, а також українській культурі, історії, літературі. Позитивним підсумком останніх років можна вважати те, що німецьке суспільство більше не розглядає Україну як колишню російську колонію, а починає визнавати нас як повноцінну культурну націю, яка повертається в європейську сім’ю і має зайняти у ній своє достойне місце, зокрема як майбутній член Євросоюзу.\n— Дійсно, порівняно з іншими європейськими країнами, федеральному уряду досі вдавалося найкраще утримувати ситуацію під контролем, хоча й тут останнім часом кількість захворювань почала зростати до 3-4 тис. на день. Разом із тим, показники смертності вдалося суттєво знизити, насамперед – завдяки ефективній системі охорони здоров’я. Попри збільшення випадків CОVID-19, німецька влада всіма силами намагається уникнути нового локдауну. Щодо обмежувальних заходів, то головним із них лишається обов’язковий масковий режим у транспорті й закритих приміщеннях. Пандемія серйозно вплинула на бюджетну ситуацію, вперше за останні роки уряд ФРН у 2020 р. взяв на себе нові боргові зобов’язання у сумі 218,5 млрд євро для подолання наслідків коронавірусу (для порівняння, під час фінансової кризи 2010 р. обсяг боргів склав «лише» 44 млрд євро). Звичайно, ми ініціативно започаткували інтенсивні контакти з Німеччиною для тісної координації наших зусиль із боротьби з пандемією. Зокрема, нами організовано переговори міністрів охорони здоров’я обох країн — М. Степанова і Є. Шпана, насамперед щодо оперативного забезпечення України вакциною проти коронавірусу. На наше звернення Німеччина передала вітчизняним шпиталям десятки апаратів штучного дихання. Саме у Німеччині, за сприяння нашого посольства, досі здійснюються лабораторні дослідження розроблених вітчизняними компаніями медичних препаратів проти CОVID-19, деякі з них, до речі, вже показали обнадійливі результати.\n— З одного боку, мені приємно, що також завдячуючи й активним системним крокам дипмісії Німеччина є одним із найбільших інвесторів в економіку України, посідаючи четверту позицію із обсягом 1 млрд 843 млн дол. США (станом на 01.01.2020 р.). При цьому понад 60 % німецьких капіталовкладень були інвестовані саме у промислове виробництво. Наш товарообіг із ФРН сягнув торік 9,4 млрд дол. США (це майже одна п’ята сукупного товарообігу України), зокрема, вітчизняний експорт зріс на 6% — до $3 млрд. З іншого боку, ми навряд чи можемо бути задоволені такими цифрами. Тож попри пандемію, яка суттєво обмежила бізнес-контакти, ми намагаємося шукати креативні способи, щоб заохочувати німецькі фірми виходити на вітчизняний ринок. Так, разом із провідними бізнес-асоціаціями ми започаткували серію відеоконференцій для німецьких компаній за особистою участю прем’єр-міністра України Д. Шмигаля. Серед останніх історій успіху, до яких було причетне і наше посольство, можна згадати новий інвест-проєкт німецької компанії Leopold Kostal — це початок будівництва у липні цього року заводу з виробництва автомобільної електроніки у Бориспільському районі (обсяг інвестицій — 39 млн євро, буде створено 900 робочих місць). Саме тому під час моїх робочих поїздок до федеральних земель Німеччини саме економічна складова посідає пріоритетне місце.\n— Однією з важливих тем для нашої країни є визнання у світі Голодомору як геноциду українського народу. Чи цей злочин Радянського режиму буде визнано в Бундестазі?\n— Насамперед, хотілося б подякувати пані Наталії Ткачук із Мюнхена, яка виступила ініціаторкою відповідної петиції до Бундестагу, а також усім небайдужим співвітчизникам за її підтримку. У результаті вона зібрала 73177 підписів, ставши предметом розгляду німецьких парламентарів. 21 жовтня 2019 р. Петиційний комітет розпочав слухання про визнання Голодомору, які й досі тривають. Вже сама по собі ця подія має історичний характер, адже ця петиція дала нам унікальний привід донести правду про геноцид українців не лише до самих депутатів, а й до широкого німецького загалу. Я особисто обійшов більшість впливових членів Бундестагу, щоб переконати їх у важливості визнання Голодомору вищим законодавчим органом. Крім того, було опубліковано низку моїх статей у провідних ЗМІ ФРН (зокрема, в газетах Welt i FAZ) із чіткими аргументами на користь цього рішення. Серед головних контраргументів, які ми намагаємося розвінчувати: по-перше, це те, що буцімто Німеччина не мала стосунку до Голодомору, а відтак Бундестаг і не повинен ухвалювати жодних рішень; по-друге, те, що голод 1930-х рр. у СРСР зачепив не лише Україну, а й інші республіки; по-третє, що Німеччина не хоче дратувати Росію, яка просуває культ Сталіна і рішуче виступає проти визнання Голодомору. Я буквально щодня наголошую німецьким парламентарям, що це питання має для України фундаментальне значення, недвозначно даючи зрозуміти, що відмова задовольнити нашу петицію матиме надзвичайно негативні наслідки для двосторонніх відносин.\n— Прем’єра цього фільму пройшла саме у Берліні під час кінофестивалю «Берлінале». Посольство викупило права на його демонстрацію на території Німеччини, і вже 5 листопада запрошує всіх членів Бундестагу, німецьких журналістів і дипломатів на ексклюзивний показ цього фільму до берлінського кінотеатру Kulturbrauerei. Завдяки докладеним зусиллям продюсери, зрештою, ухвалили рішення вивести кінострічку «Гарет Джонс» у широкий кінопрокат у ФРН.\n— Насправді ви торкнулися основоположного питання: чи знала Німеччина про масове винищення Сталіним українців у 1932 – 1933 рр. і якщо так, то чому ж нічого не вдіяла для запобіганню цього геноциду? По-перше, як свідчить аналіз архівів німецького МЗС, берлінська дипломатія була чудово поінформована про масштаби спричиненого радянським керівництвом штучного голоду в Україні. Адже в цей час працювали німецькі консульства у Києві, Харкові та Одесі, які регулярно доповідали в центр про масове вимирання українців внаслідок цілеспрямованої сталінської політики. Чому ж нічого не було зроблено, щоб допомогти залишеним напризволяще жителям України? Причин такої бездіяльності з боку Берліна було декілька. По-перше, у 1932-1933 рр. ще зберігався дух Рапальського договору, за яким СРСР вважався дружньою, ледь не союзною для Німеччини державою, тож критикувати дії Сталіна було не комільфо. По-друге, саме Німеччина була одним із найбільших імпортерів вітчизняного зерна у 1930-х рр., яке насильно вилучалося в українських селян, прирікаючи мільйони на неминучу смерть. По-третє, сам Гітлер використав факт Голодомору в Україні найпідступнішим чином у своїх пропагандистських цілях, виступаючи проти марксизму і звинувачуючи комуністичне керівництво в Москві у спричиненні масового голоду в СРСР, а відтак вбиваючи клин між його головними політичними опонентами — партіями соціал-демократів і комуністів. Таким чином, Гітлеру вдалося запобігти консолідації лівих сил, унеможлививши їхній спільний спротив у березні 1933 р. націонал-соціалістам, які дорвалися до влади. По-четверте, після захоплення України Третім рейхом у 1941 р., тобто через якихось вісім років після трагедії Голодомору, Гітлер продовжив інструменталізувати цей злочин Сталіна, цього разу для заручення підтримкою з боку постраждалої української нації у боротьбі з більшовизмом. Тож не дивно, що тема Голодомору стала токсичною для німецьких дослідників у повоєнний час. Ця тінь і досі, як більмо, затьмарює об’єктивне вивчення геноциду та справжньої ролі Німеччини у 1932 – 1933 рр.\n— А що ви скажете про таку відповідь німецького посла Анки Фельдгузен в інтерв’ю «Дню» на запитання, чому Бундестаг не визнає Голодомор: «Моє міністерство юридично аргументує, що Голодомор не може бути визнано геноцидом, бо Конвенція про геноцид була ухвалена після Голодомору і не має зворотної дії.»\nПо-перше, щоб протидіяти московській пропаганді, яка цинічно приписує Росії монополію на всі радянські жертви Другої світової війни, вводить в оману німецьку громадську думку та — вміло граючи на струнках вини — вимагає для себе більш поблажливого ставлення офіційного Берліна, зокрема, і для скасування санкцій ЄС.\nПо-друге, я постійно нагадую про щонайменше 8 млн українських жертв нацизму, включаючи 5 млн мирних мешканців, а також про 2,4 млн українських рабів-остарбайтерів для того, аби заповнити велетенську прогалину в історичній пам’яті Німеччини. Адже досі у шкільних підручниках ви не знайдете жодного слова про цю величезну ціну, яку заплатив саме український народ. Тож спорудження у центрі Берліна меморіалу мільйонам українських жертв має стати важливим кроком донесення до наших німецьких друзів забутої історичної правди та належного вшанування полеглих співвітчизників.\nПриємно, що наші заклики крок за кроком знаходять розуміння. Так, 9 жовтня ц.р. Бундестаг ухвалив історичне рішення про спорудження у німецькій столиці «Центру документації, просвіти і пам’яті жертв Другої світової війни і війни нацистів на винищення», яке ми всіляко вітаємо. У рамках цього меморіального комплексу мають бути належно вшановані всі без винятку жертви Третього рейху, зокрема – й 8 млн українців. При цьому досі залишається відкритим питання щодо будівництва окремого пам’ятника польським жертвам. Відповідний проєкт резолюції парламент розглядатиме 30 жовтня цього року. В своєму листі до президента Бундестагу та інших 615 депутатів я висловив сподівання, що стосовно жертв гітлеризму не будуть застосовуватися подвійні стандарти, не буде здійснюватися їх пріоритезація чи ієрархізація, а самі жертви не поділятимуться на перший чи другий сорти. Такий підхід був би дуже небезпечним. Відтак, у разі спорудження польського монумента, я заздалегідь попередив німецьких парламентарів про те, що офіційний Київ так само залишає за собою право вимагати зведення окремого меморіалу також і мільйонам українських жертв. Саме у такий спосіб будуть переведені у практичну площину дебати про утвердження історичної відповідальності Німеччини перед Україною за злочини нацизму.\n— Це дуже гірке питання. На жаль, доводиться констатувати спробу німецької сторони взяти під контроль та нейтралізувати вітчизняну історичну науку під красивою обгорткою нібито спільної «комісії». Насправді українським науковцям у цьому форматі було відведено неприглядну роль статистів. І це дуже боляче. Тож після тривалих дискусій і намагань офіційного Києва знайти хоч якесь порозуміння, спонукати Німецько-українську комісію істориків (DUHK) до дій. І 24 вересня цього року українська сторона була змушена офіційно заявити про відкликання патронату МЗС над цією «комісією». Згадана інституція не розглядається нами як повноцінна двостороння міждержавна комісія з питань взаємної історії, як це, зокрема, має місце у відносинах між Німеччиною та низкою східноєвропейських держав. З нашої точки зору, DUHK – це суто німецька наукова асоціація істориків, до роботи якої — самою ж німецькою стороною — були адресно запрошені вибрані українські історики, на чолі з паном Грицаком, які представляють не Україну, а виключно самі себе. На жаль, доводиться визнати, що ті великі сподівання, які наївно свого часу покладала українська сторона на згадану «комісію» у контексті реального поширення в Німеччині знань про історію України, себе жодною мірою не виправдали. Більше того, «комісія», монополізувавши цю нішу, свідомо самоусунулася із публічного дискурсу в ФРН щодо найбільш резонансних сторінок спільної історії. Це особливо проявилося під час пленарного обговорення у травні 2017 р. в Бундестагу основоположного питання утвердження історичної відповідальності Німеччини перед Україною за злочини нацистів, яке «комісія» тихенько проігнорувала. Ще одним лакмусовим папірцем такої дивної позиції стала й відмова DUHK від участі у парламентських дискусіях щодо визнання Бундестагом Голодомору 1932—1933 рр. геноцидом українського народу на основі відповідної народної петиції, попри відповідні звернення до «комісії» з боку самих депутатів. Лише під шаленим тиском громадськості «комісія» була вимушена організувати єдиний захід щодо цієї теми — вебінар 24 вересня цього року. Та й тут не обійшлося без проколів. Загалом, доводиться з гіркотою констатувати, що за п’ять років «комісією» так і не було підготовано і не було видано жодної публікації щодо спільних сторінок історії для ознайомлення широкої німецької громадськості. Відтак, «комісія» остаточно втратила рештки довіри української сторони. У нас не склалося враження, що діяльність «комісії» відповідає національним інтересам України, радше навпаки. Саме це й стало останньою краплею терпіння, спричинивши відкликання патронату МЗС України. Натомість ми ініціювали перед офіційним Берліном ідею створення, на виключно паритетних засадах, повноцінної Міжурядової українсько-німецької комісії з історичних питань для дійсно системного та об’єктивного дослідження спільних сторінок історії. Крім того, ми маємо намір переосмислити існуючі інструменти підтримки історичних студій в самій Україні. Що ж стосується «комісії», то українська сторона, хоча й дистанціюється від цієї інституції, утім бажає їй всіляких успіхів. Паралельно хотілося б відкинути висмоктані з пальця звинувачення з боку німецького співголови «комісії» пана Шульце Весселя у нібито втручанні Києва у свободу академічної думки. Це повний абсурд. Для мене — як і для всіх українців, які пережили Революцію Гідності, — саме свобода є найвищою цінністю, включаючи і свободу слова та наукову свободу. Тому не варто плутати грішне з праведним, шукаючи надумані виправдання для провалу «комісії».\n— До речі, як реалізується у Берліні ідея створення Українського інституту, на який покладалися великі сподівання в просуванні іміджу України в Німеччині?\nЯ гадаю, було б варто спрямувати це питання насамперед до керівництва Українського інституту. Посольство очікує на обнадійливе рішення про створення у Берліні його філіалу і готове всіляко допомагати у його практичній реалізації. На жаль, наскільки мені відомо, наразі на заваді стоять саме фінансові чинники, відтак Український інститут змушений працювати зі свого центрального офісу в Києві, дистанційно супроводжуючі низку проектів за кордоном. Разом із тим, я переконаний, що лише фізична присутність нашого Інституту в Берліні стане важливим сигналом для німецьких партнерів про те, що Україна готова інвестувати у свій бренд як велика європейська культурна нація. Хочеться вірити, що у бюджеті на 2021-й і наступні роки вдасться істотно збільшити видатки на цю надважливу інституцію для більш ефективного просування національних інтересів України в Німеччині, зокрема і за кордоном загалом.\n— Німеччина допомагає лікувати наших поранених бійців. Але чому там не йдуть далі у військовій та військово-технічній співпраці, як французи і британці, які, відповідно, готові спільно випускати патрульні й ракетні катери?\n— За роки російської агресії жодна країна світу не надала Україні більшої допомоги у медичній сфері, ніж Німеччина. Ми надзвичайно цінуємо цей жест солідарності. Загалом 152 наші поранені герої були евакуйовані Люфтваффе на лікування до шпиталів Бундесверу. Цей проект коштує не один десяток мільйонів євро. До речі, останню групу із 13 військових ми урочисто зустріли у берлінському аеропорту 6 жовтня цього року. Крім того, федеральний уряд під конкретне замовлення наших військових госпіталів закупив торік надсучасне медичне обладнання на суму 1,5 млн євро. Цього року очікується подвоєння фінансування на ці потреби до 3 млн євро.\nЗ одного боку, така незадовільна ситуація дійсно криється у дуже обмежувальній політиці Берліна щодо військових постачань до країн, на території яких тривають збройні конфлікти. Відтак, порушені міністром оборони А. Тараном під час переговорів у Берліні у червні цього року зі своєю німецькою візаві А. Крамп-Карренбауер пропозиції у сфері ВТС не знайшли підтримки через, на жаль, негативну позицію саме МЗС ФРН. І це дуже розчаровує, адже йдеться про виключно оборонну, а не наступальну зброю.\nЗ другого боку, попри таку обережну позицію Берліна, я переконаний, що ми все ж маємо величезні перспективи у сфері ВТС, посольство вкотре внесло на розгляд Києва низку дуже конкретних ідей, як зрушити цю справу з мертвої точки. В інтересах обох сторін.\nДжерело: «День» (https://day.kyiv.ua/uk/article/den-planety-intervyu/pro-istorychnu-vidpovidalnist)


В небі з’явилась зірка з іменем «Прикарпаттяобленерго» – Ратуша\nРатуша > Новини > Цікавинки > В небі з’явилась зірка з іменем «Прикарпаттяобленерго»\nВ небі з’явилась зірка з іменем «Прикарпаттяобленерго»\nРозвиток франківської громади: основні завдання, які ухвалили на сесії\nЗ нагоди свого 90-го Дня народження, яке відзначається 16 серпня, АТ «Прикарпаттяобленерго» отримало несподіваний подарунок від партнера – на честь компанії назвали зірку.\nПід час урочистостей до дня компанії, керівництву обленерго вручили сертифікат ГО «Асторономічний союз», який підтверджує, що один із космічних об’єктів в сузір’ї Лева з 16 серпня 2020 року носитиме ім’я Prykarpattiaoblenerho.\nРазом із сертифікатом, енергетики отримали карту сузір’я Лева, яка допоможе знайти зорю в нічному небі. У хмарні ночі за зіркою можна спостерігати онлайн за допомогою програмного забезпечення Google Earth. Для цього потрібно встановити програму на комп’ютер чи мобільний телефон, в програмі натиснути на кнопку у вигляді планети Сатурн, з випадаючого списку обрати «Небо».\nПісля цього в пошуковому рядку через кому ввести координати зірки (11:14:32.5,+5:59:34.0) і натиснути «Пошук». Далі, в залежності від швидкості вашого підключення до Інтернету, завантажується зоря, яку можна приблизити, віддалити чи розвернути.\nЕнергетики щиро дякують партнерам за неочікуваний подарунок, та вірять, що зірка Prykarpattiaoblenerho принесе компанії удачу та розквіт.\nТег зірка Прикрапаттяобленерго\nПопередня стаття Гравець Прикарпаття – кращий асистент Першої ліги 2019/20\nНаступна стаття Тетяна Харащук із Коломиї перемогла на юніорському чемпіонаті України


Масштаби трагедії – Блог Василя Кондрата (Vasyl Kondrat Blog)\nНаписано авторомvkon\t 26.02.2011 Прокоментуй!\nЗемлі, населені українцами у 1918—1920 рр. Матеріали Мирної Конференції в Парижі, 1919\nОбласті сучасної України, що постраждали від Голодомору.\nЗменшення населення в Україні із Кубанню та півдні Росії. 1929—1932Дослідження Станіслава Кульчицького на базі розсекречених даних перепису 1937 року та демографічної статистики вказують на таке.\nНаселення УРСР за переписом 1937 року складало 28 388 тис., за переписом 1926 року — 28 926 тис. людей. За 10 років воно скоротилося на 538 тис.\nЗ підрахунку втрат від голоду потрібно виключити очікувану природню смертність 1933 року. Для цього найкраще вважати її рівною середньому арифметичному від показників смертності за 1927—1930 рр. Природня смертність за роки, які передували голодному, становить в середньому 524 тис. людей на рік. Виходячи з відкоригованої народжуваності у 1933 році (621 тис.), одержуємо нормальний приріст за цей рік в 97 тис. людей. Цей приріст п’ятикратно менший, ніж у попередні роки.\n• Землі, населені українцами у 1918—1920 рр. Матеріали Мирної Конференції в Парижі, 1919\n• Області сучасної України, що постраждали від Голодомору\nОблік механічного руху населення, який провадився працівниками ЦУНГО СРСР протягом 10-ти років, вказує на від’ємне для України сальдо в 1 343 тис. людей. Статистичні органи визнавали, що він більш неточний, ніж облік природного руху.\nПотрібно також врахувати сальдо міграційного балансу, що виводить на 3 238 тис. людей. Цю цифру можна вважати прямими втратами від голоду 1933 року. Вона увібрала в себе неточності в державному обліку природного і особливо механічного руху населення. Деякі історики відмовляються враховувати міжреспубліканське міграційне сальдо, вважаючи його непевною величиною.\nКрім прямих втрат від голоду, тобто загибелі людей, є втрати опосередковані — падіння народжуваності. Відбулося зниження природного приросту населення з 662 тис. на рік у 1927 році до 97 тис. на рік у 1933 році (без врахування померлих від голоду) і 88 тис. на рік у 1934 році.\nЯкщо прямі втрати у 1932 році становлять 144 тис., то загальні, включаючи ненароджених, визначаються цифрою 443 тис. людей. Прямі й опосередковані втрати за 1932—1933 рр. разом з демографічним відлунням 1934 року становлять 4 649 тис. людей. Ці дані характеризують демографічні наслідки голодомору 1932—1933 рр.\nУкраїнський голодомор на тлі загальносоюзного голоду\nЗа даними ЗАГСів про національну приналежність померлих, в Україні люди гинули за ознакою місця проживання, а не національності. Невисокою є питома вага загиблих росіян та євреїв в їх загальній чисельності, оскільки вони жили в основному у містах, де функціонувала карткова система постачання продовольством. Поляки або болгари гинули в таких же пропорціях, як українці, тому що основна їх частина теж проживала у сільській місцевості.\nПроте сталінський інтернаціоналізм закінчувався на кордонах союзних республік. Зріз загальносоюзної картини голоду визначається лідерством України і, до певної міри — Північно-Кавказького краю. Якби можна було б виділити Кубанський округ, то його показники наблизилися б до українських. В цій таблиці кубанські показники розчиняються в показниках п’яти інших округів Північно-Кавказького краю.\nУ двох поволзьких краях, які охоплюють територію сучасних п’яти областей (Волгоградська, Оренбурзька, Пензенська, Самарська і Саратовська) сукупною площею 435 тис. кв. км., від голоду померло, за розрахунками московського історика В.Кондрашина, 366 тис. чоловік. В Україні, площа якої до 1939 року становила 450 тис. кв. км., від голоду померло 3 238 тис. чоловік, тобто на порядок більше.\nПоволзький голод 1933 року нагадує український 1932 року. В обох випадках у селян забирали геть усе зерно — основний продукт харчування. Проте в добре поставлених селянських садибах залишалася свійська худоба і птиця, а також незернові продовольчі продукти тривалого зберігання — сало, картопля, цибуля, буряки, сушеня тощо.\nВосени 1932 року в Україні і на Кубані у тих, хто не виконав хлібозаготівельного плану, тобто у переважної більшості селян, ці запаси продовольства були конфісковані. В результаті голод переріс у голодомор. Такої конфіскації незернового продовольства, тобто терору голодом, в інших регіонах СРСР не спостерігалося. Отже, сталінська тоталітарна держава здійснювала масові репресії не тільки за соціально-класовими, а й за національними ознаками.\nПостанова РНК УРСР та ЦК КП(б)У про саботаж хлібозаготівельДля виявлення причин Голодомору необхідно вивчати та співставляти величезну кількість документів, адже, як зазначають дослідники, у організаторів Голодомору не було ніяких причин документувати (а тим більше оприлюднювати) свою мету.\nРезультати такого аналізу свідчать, що причиною голодомору стала політика сталінського режиму одночасно щодо українців як нації і щодо селян як класу. Головною метою організації штучного голоду був підрив соціальної бази опору українців проти комуністичної влади для забезпечення тотального контролю з боку держави за всіма верствами населення (з огляду на те, що, як тоді вважалося, міський пролетаріат не створює проблем щодо його контролю).\nНа території Київщини, Уманщини, Черкащини, Вінниччини, Чернігівщини, Харківщини, Дніпропетровщини, Одещини, Луганщини у 20-х — 30-х роках тривала справжня селянська війна. Її елементами були зв’язки з петлюрівською еміграцією, поставки зброї через кордон (тоді з Галичини), план всеукраїнського повстання проти більшовиків..\nДокументи ГПУ свідчать, що наприкінці 20-х — на початку 30-х стався новий виток повстансько-партизанської боротьби проти «московської комуни». Тоді підросло нове покоління українців, яке пішло у бій. Є свідчення про створення партизанських селянських загонів у 1931-1932 роках. Тільки за даними ГПУ, від 20 лютого до 2 квітня 1930 року в Україні відбулося 1716 масових виступів, з яких 15 кваліфікувалися “як широкі збройні повстання проти радянської влади”. Вони об’єднували до двох тисяч людей, і відбувалися під гаслами: “Верніть нам Петлюру!”, “Дайте другу державу!”, “Хай живе самостійна Україна!”, “Геть СРСР!”, “Давайте завойовувати іншу свободу, геть комуну!”. В ті часи люди організовувалися як могли. Були навіть кінні загони. Зброєю були вила, лопати, сокири. Натовпи селян зі співом “Ще не вмерла Україна” ліквідовували місцеві органи влади. Партійці і комсомольці втікали. Радянська влада переживала важкі часи. Наприклад, велика, авторитетна родина Кривоносів у селі коло міста Шостки (Сумщина) не пускала у своє село радянську владу до 1932 року.\nПозицію радянського уряду щодо українського селянства найкраще висвітлюють промови його провідників та тогочасні публікації в офіційних радянських медіях. Зокрема Йосиф Сталін стверджував:\n“Національна проблема, в самій своїй суті, це селянська проблема”\n«Пролетарська правда» номер від 22 січня 1930 р.\n“знищення соціальної бази українського націоналізму — індивідуальних селянських господарств — було одним із основних завдань колективізації на Україні”\nВиступаючи на XVII з’їзді партії, керівник Компартії України Косіор заявив:\n“націоналістичний ухил у Комуністичній партії України… грав виняткову роль у спричиненні та поглибленні кризи в сільському господарстві”\nВін також промовляв на партійних зборах влітку 1930 року:\n“Селянин приймає нову тактику. Він відмовляється збирати урожай. Він хоче згноїти зерно, щоб задушити радянський уряд кістлявою рукою голоду. Але ворог прорахувався. Ми покажемо йому, що таке голод. Ваше завдання покінчити з куркульським саботажем урожаю. Ви мусите зібрати його до останньої зернини і відразу відправити на заготівельний пункт. Селяни не працюють. Вони розраховують на попередньо зібране зерно, яке вони заховали в ямах. Ми повинні примусити їх відкрити свої ями”\nШеф ОДПУ в Україні В.Балицький про боротьбу проти селянства в Україні:\n“У 1933 р. кулак ОДПУ вдарив у двох напрямах. Спочатку його удар відчули на собі куркульські петлюрівські елементи на селі, а по-друге, головні осередки націоналізму”\n• Виїзд червоної валки з хлібом. Колгосп «Хвиля пролетарської революції». Харківська область. 1932 рік”\nСпосіб, за допомогою якого людей нищили, був найжахливішим з досі відомих” — Ален Безансон.\nДля виявлення суті Голодомору (тобто, як саме «морили голодом») при аналізі подій доцільно зосередитися не на тому, чи дійсно в Україні у 1931—1932 рр. був поганий врожай зернових і які були цьому причини і не на тому, чи був поганий врожай також в інших частинах СРСР, тому що, як відомо, скупі врожаї не є незвичайним явищем у сільському господарстві будь-якої країни. Найбільш важливо те, яких заходів було вжито керівництвом СРСР (відтак — і керівництвом тодішньої Радянської України) щоб максимально посилити ураження (сільського, перш за все) населення України голодом.\nПід прикриттям посиленої кампанії хлібозаготівлі було запроваджено «свідомо здійснювану конфіскацію продовольства» через запровадження натурального штрафування (м’ясом, картоплею та іншими продовольчими продуктами) за невиконання планів хлібозаготівлі.\nСелянам України та Кубані (на той час заселеної етнічними українцями) радянський уряд свідомо і планомірно не давав можливості виїхати з територій уражених голодом. Дивись Директиву ЦК ВКП(б) и СНК СССР в связи с массовым выездом крестьян за пределы Украины\nТаким чином, хоча зменшення врожайності практично завжди призводить до деякого («пропорційного») погіршення умов харчування населення, практично всі дослідники визнають, що в умовах України голод такого масштабу міг бути і був організований лише штучно і навмисно.\nІсторія досліджень та опублікування фактів про Голодомор\nЖертви голоду на вулицях Харкова, 1933 (фото інж. Віненбергера, Widener Library, Harvard University, Harvard University Press, Cambridge, Massachusetts, 1986, p. 35.)На Заході про факт Голодомору стало широко відомо 29 березня 1933, коли валійський (Welsh) журналіст Ґарес Річард Воон Джоунз (Gareth Richard Vaughan Jones, 1905 — 12 серпня 1935, біографія) опублікував свій відомий репортаж про існування Великого Голоду в Україні у 1932-33 рр. Цей репортаж був надрукований у багатьох газетах включно з «Manchester Guardian» та « New York Evening Post».\nКонтекст : Голодомор в Україні 1932-1933. Вікіпедія\n1 – Зовсім погано 1.5 2 – Погано 2.5 3 – Надто посередньо 3.5 4 – Було б добре, якби… 4.5 5 – Гарно 5.25 5.5\n• Зв’язок із адміністрацією\n“Виступ М. Мариновича при врученні йому премії ім. Василя Стуса”\n“Мирослав Маринович. «Люблю я Львів, та дивною любов’ю…»”\nДата публікації 2008-05-23 10:52:55\nПереглядів сторінки твору 4287\nТворчий вибір автора: Любитель поезії\nСтатус від адміністрації: Любитель поезії\nНародний рейтинг 5.5 (7.05)\nРейтинг “Майстерень” 5.5 (7.07)\nОцінка твору автором –\nКоефіцієнт прозорості: 0.754\nАвтор востаннє на сайті 2008.10.21 19:28\nВолодимир Ляшкевич (М.К./М.К.) [ 2008-05-23 11:12:33 ]\nОдин із моїх родичів пригадував ті часи із такими суттєвими подробицями – “(Вінниччина) Чомусь, на додаток до їжі, пропала з продажу сіль. Без усього якось можна протриматись, а без солі ніяк. Отож батько тайно від пильних комбідзагонівців відщеплював від старої бочки, у якій роками солили огірки, тріски і кидав до того варива, яким нас підтримувала мати…”\nОтже, тривала і умисна відсутність солі, як ще один доказ спланованого дійства по знищенню українства.\nМайстерень Адміністрація (Л.П./М.К.) [ 2010-11-26 10:07:47 ]\nЧому в Україні у 20-х та 40-х роках був Голод?\nУНІАН багато писав про Голодомор 30-х років. Але я спробував дослідити, чому був голод у 20-х роках? І чому був у 40-х? Перша світова війна прокотилася тяжким тараном через Україну, фронти переорали снарядами нашу землю. Люди були пограбовані, господарства знищені, але голоду, від якого гинули масово люди, під час війни таки не було. Чому ж тоді виник голод після неї?\nБитви першої світової війни не відбувалися власне на російських землях, втім із захопленням в Росії влади більшовиками в містах європейської Росії настав голод. У грудні 1917 року Совнарком РФССР під керівництвом В. Леніна «підрахував», що в Україні є 500 000 000 пудів «надлишків зерна», це біля 750 тисяч тонн. (Ленинский сборник, т. XVIII с.83)\nБачите, більшовики не мали ані орбітальних сателітів, ані Інтернету, однак у Петрограді за тисячу кілометрів від України просвітили наші магазини у кожного господаря, зважили і підрахували наше зерно!\n20 грудня 1917 року Ленін призначає Георгія Орджонікідзе надзвичайним комісаром «району Україна» (!?), який в січні і лютому 1918 року їздив до Харкова, Катеринослава, Кіровограда, Одеси, Миколаєва, Херсона, Полтави з продзагонами і керував грабежом тих «лишків зерна» і висилкою їх до Росії. Товариш комісар мусив добре потрудитися, бо 3 лютого 1918 року Ленін пише йому: «Від душі дякую за енергійні заходи в продовольчій справі. Продовжуйте, ради бога, з усієї сили добувати продовольство, організувати спішно зсипку хліба, щоб встигнути налагодити постачання до бездоріжжя» (див: В.І.Ленін, твори, т.35, с.267).\nА було за що дякувати «комісару району Україна». Він наказав, щоб у містах Харківської області не робили запасів більше, ніж на два тижні.\nУ грудні 1917 року і січні 1918 року тільки в Ізюмському повіті було реквізовано і відправлено в Росію 740 000 пудів зерна (приблизно 1200 тонн). («Продовольственное дело» №34/1918).\n23 січня 1918 року Нарком по продовольству повідомляв Леніну, що з Полтавської області на 18 січня відправлено до Петрограда 30 вагонів пшениці, у Москву – 30 вагонів пшеничного і житнього борошна і по 20 вагонів – в Новгородську, Смоленську і Володимирську губернії. 18 січня 1918 року з Чернігівщини відправлено до Петрограда і Західного Фронту 140 вагонів цукру. З 18 лютого по 9 березня 1918 року тільки з Херсонської області до Росії вивезено 1090 вагонів збіжжя.\nДуже цікаву статистику про вивіз хліба з України до Росії знаходимо в телеграфних повідомленнях комісара Харківського залізничного вузла: 19 лютого 1918 року відправлено 2 потяги; 20-го – 2 потяги; 21-го – 2 потяги; 22-го – 7 потягів; 23-го – 3 потяги; 24-го – 3 потяги; 26-го – 2 потяги в складі 75 вагонів; 28-го – 30 вагонів продовольчих вантажів у Московську, 50 вагонів – у Петроградську і 154 вагони – у північні губернії. 1 березня 1918 року до північних губерній відправлено 40 вагонів, до Москви – 23 вагони борошна, вагон круп і вагон консервів.\nУсі ці відомості я скопіював з відкритих архівних документів Росії.\nЦей перелік можна продовжити, але і подані документи засвідчують про обсяг грабежу України більшовиками. Річ зрозуміла, що в потребі одна держава допомагає другій. Але це робиться на основі міждержавних угод і договорів. У даному випадку такі угоди повинні були укладатися між РФСРР і УНР. Але цього не сталося. Московські більшовики військовою силою на території іншої держави УНР реквізували продовольчі продукти – зерно, борошно, цукор, крупи та інше. Для реквізиції хліба у селян більшовики Леніна створили спеціальні військові загони переважно із «рабочих і матросів» братньої Росії. Перший такий «продзагон» вирушив із Харкова вже 16 грудня 1917 року в район Сумщини. Збройні сутички при реквізиції виникали в околицях Донбасу і великих промислових міст.\nНасильницьке відбирання продовольства в Україні більшовиками швидко довело до впровадження в Україні карткової системи у містах. Спочатку на людину, яка працювала фізично, норма була півтора фунта хліба, на всіх інших – по одному фунту (фунт – бл. 400 г.) Отже, за два місяці відбору хліба в Україні, де було «500 мільйонів пудів хлібних залишків», розпочався голод. У двадцяті роки ХХ століття Україна (УСРР) увійшла пограбована, обікрадена «старшим братом» і то не лише з хліба, а також і сакрального майна. За декретами Леніна з 1918 і 1922 років про так звану секуляризацію і реквізицію церковного майна, в Україні пограбовано і продано за кордон церковних цінностей на суму вісім мільярдів доларів за тодішнім курсом (див: В. Самохвалов. КПбУ у боротьбі за відбудову народного господарства в 1921-1926 р.р.). Немало вивезено його в Росію і досі не повернуто. Предмети духовно-культурної, історичної тисячолітньої спадщини, створені генієм нашого народу, було пограбовано.\nОтже, слід відзначити, що творцем голоду в Україні був Совнарком РФСРР на чолі з Леніним. Сталін мав доброго учителя, він тільки удосконалив ленінську систему і поширив дію на всі території, де проживали українці, – (подивись на етнографічну карту розселення українців того часу, у тому числі на граничні повіти в південних областях РФ, Приволжя, Придоння, Кубані, а також Казахстану, на, так званий, Сірий Клин). Окремі дослідники голод у 1917 – 1922 роках назвали прелюдією Голодомору 1932-33 років. Голодомор тридцятих років ХХ ст. широко досліджений українськими і зарубіжними істориками, тому у цій статті не обговорюється. Але, при нагоді, тим, хто заперечує Голодомор, треба згадати одну цифру, яку навів син Йосифа Сталіна Яков Джугашвілі в розмові з польськими офіцерами-в’язнями німецьких концтаборів 1943 року в розмові про трагедію Катині. Він сказав: “Чого ви кричите за якихось 4 тисячі людей? У тридцятих роках в Україні від голоду загинуло три з половиною мільйони людей – і всі мовчать”. Як бачимо, навіть син Сталіна був поінформований про трагедію в Україні. А що подав «тільки» 3,5 мільйона жертв, то вже питання сталінської статистики. Тут важливо, що він ствердив, що Голодомор був! Цю розмову надрукували не так давно у польській газеті “Політика”.\nГолод у 1946-47 роках також ще не досліджений вповні. Тут я хотів би згадати Микиту Хрущова, який на VIII пленумі ПОРП(б) у Варшаві, куди він прибув без запрошення, в жовтні 1956 року, відповідаючи партійному діячеві Польщі Владиславу Ґомулці, сказав:\n«Я міг би вручити вам, дорогий товариш Ґомулка, список осіб, що впали жертвою канібалізму в 1946–47 роках в часи голоду в Україні, а ми в тім часі давали вам зерно, давали вам не його надлишки, а відривали його від живого тіла нашого народу… У 1946–47 роках був голод в Україні, був канібалізм (запитайте Ванду Васілевську), а ми постачали вам зерно» .\nТреба зауважити, що голод в 1946–47 роках охопив властиво терени України, де сільське господарство було колективізоване, де були колгоспи і радгоспи, створені вже 1939 року, що сприяло державі у пограбуванні селян. Очевидно СРСР не «давав», а продавав Польщі, і не лише Польщі, український хліб на базі міждержавної угоди з 1946–1948 років. Тоді Польщі «дали» 300 (триста) тисяч тонн зерна.\nНаслідком всіх голодів в Україні було знищення як чисельності так і етнофонду народу. Знищено було найздоровший національний етнофонд, найздоровшу частку нації, якою тоді було селянство. Треба признатись, що досі ми не спромоглись відтворити втрачений в роки голодів фізично-моральний етнофонд народу.\nСаме в цьому я бачу коріння гасла, яке поставив у епіграф.\nСтепан Семенюк, колишній політичний референт крайового проводу ОУН, голова політичного відділу воєнної округи УПА, спеціально для УНІАН\nМайстерень Адміністрація (Л.П./М.К.) [ 2010-11-27 20:27:44 ]\nЯкщо Голодомор – не Геноцид, а “спільна трагедія”, то як так сталося, що між переписами 1926 і 1937-го років населення СРСР, без урахування українців і казахів, зросло на 119,4%? За цей же час чисельність українців зменшилася на 15,3% від чисельності українців у 1926-му році. Тобто станом на 1937 рік число українців, у разі поширення на них загальносоюзних тенденцій, мало б становити 37,246 мільйона.\n· Чому в розпал голоду 22 січня 1933 року Кремль спеціальною директивою наказав не допускати виїзду селян із території України й Кубані в інші райони, а “тих, хто пробрався на північ” негайно заарештовувати, і, після того, як були виявлені “контрреволюційні елементи”, висилати на місця попереднього проживання?\n· Чому про Голод у Поволжі 1921-1922 років у СРСР можна було вільно писати, а про просту згадку про Голодомор в Україні ще в 1980-х роках можна було потрапити за ґрати? Чому в розпал Голодомору в Україні СРСР називав повідомлення про нього у світі “брудними наклепами” йпродовжував так робити ще десятиліття?\n· Чому іноземні дипломати повідомляли про приватні заяви радянських керівників про те, що в Україні в результаті голоду “етнографічний матеріал буде змінено”?\n· Чому свідки розмови Сталіна за участі Постишева і Косіора, заявляли, як Сталін похвалив їх за звіти в Москву про кількість померлих від голоду в Україні і сказав Постишеву: “Ты, Паша, назначен нами туда в роли главгола (главнокомандующего голодом), и этим оружием сделаешь там больше, чем Семен конными армиями. Стасик (Косіор) немного растерялся, а у тебя рука и воля железные”?\n· Чи довіряє Віктор Янукович матеріалам з`їзду КПРС і самому Генеральному секретареві Комуністичної партії про те, що Сталін вирішив виселити всіх українців з України: “Українці уникли цієї долі тому, що їх занадто багато й нікуди було вислати. А то він (Сталін) і їх би виселив”.\n· Згідно зі спогадами американського державного секретаря Стеттініуса, під час переговорів у Ялті в 1945 році Сталін скаржився на “ненадійне” становище в Україні, та жалкував, що не ухвалив рішення про виселення українців до Сибіру.\nМайстерень Адміністрація (Л.П./М.К.) [ 2010-11-28 13:28:13 ]\nІз нещодавнього інтерв’ю для “Ехо Москви”.\n(Інтерв’ю давалося українською мовою, фрагмент подано так, як на “Ехо Москви”).\nИ когда мы касаемся темы Голодомора 1932-1933 годов, с одной стороны, это точка истории, которую много лет замалчивали, потому что за этой точкой истории стоит самое большое гуманитарное преступление. Не проанализировав эту историю и не дав ответ, почему было совершено этот преступление, почему оно стало возможным, кто за ним стоит, – мы не только получим сигнал из своего прошлого – кто мы есть. Мы дадим ответ, в конце концов, что в нашем понимании является добром, а что злом, какая власть нужна, как предотвратить, чтобы это не повторилось… Ведь это человеческие действия были, это не стихия. Когда мы говорим о том, что кто-то пробует это повернуть в русло природной, естественной засухи, природного неурожая, кто-то вообще говорит: «Да забудьте вы этот Голодомор. Уже 5 лет говорите об этом, давайте дальше о чем-то не травмирующем говорить, о чем-то светлом, о чем-то радостном».\nКстати, «черные доски»… В Поволжье их не было, в Беларусь не было, в Казахстане «черных досок» не было. «Черные доски» были только на Украине. А это что значит: село, которое подпадает под «черные доски», – это гетто, которое окружалось военными – ни выйти и не зайти. Это концлагерь. Решение о занесении на «черную доску» – это решение о твоей смерти.\nНаписано авторомvkon 26.02.2011 Написано вГолодомор\n0 коментарів “Масштаби трагедії”


У Бориславі відкрили перший на Львівщині “Дія Центр” | ВАРТО - Галицькі Новини\nУ Бориславі відкрили перший на Львівщині “Дія Центр”\nPublished: 14/12/202114:28 Updated: 14:32\nФото Ігоря Яворського\nУ Бориславі розпочав свою роботу перший на Львівщині “Дія Центр”. Він працюватиме на першому поверсі адміністративної будівлі Бориславської міської ради.\n“Сьогодні ми символічно перерізали червону стрічку з нагоди відкриття оновленого, просторого та багатофункціонального Центру надання адміністративних послуг в м. Бориславі. Першого на Львівщині Дія Центру. Я дуже радий, що нам вдалося реалізувати цей проєкт. І я дякую всім, хто допомагав і трудився для його втілення. Сподіваюсь відвідувачі відчуватимуть зручність і тепер з комфортом отримуватимуть послуги”, – зазначив міський голова.\nЩе навесні Бориславська міська рада перемогла у відборі об’єктів, фінансування яких здійснювалося за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на розвиток мережі центрів надання адміністративних послуг. В межах виконання цього проєкту було проведено ремонтні роботи, закуплено нові меблі, комп’ютерну техніку, ліцензійне програмне забезпечення, кліматичну техніку, — створено комфортні умови для обслуговування населення Бориславської міської територіальної громади.\nPrevious Previous post: Двоє 20-річних дрогобичан відсидять 13 років за ґратами за розбійний напад\nNext Next post: Бабуся віддала нирку своєму 15-річному внукові\nЧи є на Дрогобиччині безпечні водойми для відпочинку або де можна купатися? (ВІДЕО)\n“Слуг народу” у Трускавці охороняли 649 поліцейських\nPublished: 04/10/202116:25 Updated: 16:26\nPublished: 28/01/202208:26 Updated: 08:34


Мореплавні організації звернулися до ООН з проханням заблокувати Сомалі з моря — 5 канал\nЗаблокувати Сомалі з моря, щоби зупинити піратство. З таким проханням міжнародні мореплавні організації звернулися до Організації Об`єднаних націй.\nТакож військовим кораблям, які чергуватимуть біля берегів Сомалі просять дозволити силові дії та використання авіації. Нагадаємо, цьогоріч корсари захопили майже 40 суден. Зараз у полоні піратів серед інших- й український корабель "Фаїна". Перемови про звільнення команди тривають, утім поки - безрезультатно. Однак у Міністерстві закордонних справ України запевняють, моряки "Фаїни" нині - у безпеці.\nА сьогодні зранку сомалійські пірати захопили ще одне судно - йеменський дизельний вантажник "Амані". У МЗС Йемена повідомили, що зв`язок із кораблем втратили ще тиждень тому. На цю годину більше про судно та долю екіпажу більше нічого невідомо. Вимоги пірати поки не висувають.\nУ МЗС нагадали Януковичу, хто визначає зовнішньополітичні пріорітети


Чебуреки з м’ясом рецепт. Як приготувати смачні чебуреки. – Shponder\nЗАКУСКИ Чебуреки з м’ясом рецепт. Як приготувати смачні чебуреки.\nЧебуреки з м’ясом рецепт. Як приготувати смачні чебуреки.\nЩо нам потрібно для приготування чебуреків?\nМука – 400 – 500 грам\nГорілка – 1 столова ложка\nСіль – 1 не ковпачиста чайна ложка\nОлія – 1 столова ложка і 150 мл. для обжарки\nФарш зі свіжого м’яса – 500 гр.\nРецепт чебуреків з м’ясом\nМуку просіваємо через сито в посудино, в якій готуватимемо тісто.\n2. У підготовленій воді розчиняємо сіль і цукор.\n3. У муці робимо заглибину, і вливаємо туди воду у якій розвели сіль та цукор, також додаємо горілку та олію.\n4. Дальше вимішуємо тісто, стандартно, думаю, що це вміють усі. Коли замісимо тісто обгортаємо харчовою плівкою, і даємо йому постояти при кімнатній температурі протягом 20 хв.\n5. Поки тісто відлежується, готуємо фарш для чебуреків. Тремо цибулю на терці, додаємо її до фаршу, солимо та перчимо за смаком. Добре мішаємо фарш із спеціями.\n6. Тісто яке ми зробили, розкатуємо, але потрібно бути уважним, щоб його товщина не була більшою ніж 3 мм., вирізаємо круги розміром 20 см. (я це роблю за допомогою тарілки). На один частину круга викладаємо фарш, другою половиною закриваємо цей фарш. За допомогою виделки закриваємо края, щоб при жарці не витік “сік” чебуреків.\n7. На сковорідку виливаємо олію, і обжарюємо з обох боків, приблизно 5 хв.\n8. Чебуреки з м’яса готові!\nБанан в шоколаді десерт. Як приготувати швидкий десерт з баном і шоколадом.\nСмачне асорті з овочів на зиму. 5 відмінних рецептів\nХрусткі кабачки з сиром: смачна закуска з духовки\nШалено смачні тушковані кабачки з часником\n5 рецептів лимонаду для жарких днів!\nТорт «Дрібничка» без випічки.\nПляцок “Амоняк з вишнею”673 Total Shares\nГоріховий пляцок з лимонним кремом. Дуже смачно і оригінально 14 909 views\nШикарна підбірка рецептів з кабачками. 12 954 views\nДомашній сир за старим рецептом. 12 398 views\nПляцок “Білі барви” 11 498 views\nШинка запечена в духовці. Чудовий варіант приготування м’ясного на свята. 11 097 views\nПампухи – покроковий рецепт Різдвяних пампушків. 9 393 views\nСалат з сухариками, куркою і помідором – дуже смачний салат 9 349 views\nЗефірний крем. Найшвидший крем з усіх, які я готувала. Знадобиться всього 2 інгредієнта і 10 хвилин. 9 287 views\nСалат з печінкою і корейською морквою. 8 888 views\nШпондер запечений в духовці. Як запекти м’ясо у фульзі. 8 310 views


Миколаїв « Солянка Біло-Синіх\nPosted on 01.05.2017 Updated on 01.05.2017\nВ Миколаєві з нас майже ніхто раніше не був, тому на цей виїзд намічалась хороша компанія. Але ближче до виїзду півдвіжу таки не поїхали. Я ж, після невдалої спроби випросити вихідний на Охтирку, вже наступного дня після того матчу впав на вуха начальству, щоб дали 2 дні відгулу…І спрацювало, без зайвих питань дали 2 вихідні.\nУнікальним цей виїзд був ще й тим, що за півгодини до відправлення поїзда на нього було ще більше 100 вільних білетів. В 8,10 і 11 вагонах були веселощі, але в моєму 12-ому і в 13, де їхали В-ня і Б-с, все було спокійно. Навіть дембеля, які їхали цим поїздом, не галасували.\nВийшли з поїзду, пройшли по переходу, який нагадував якесь парадне і пішли гуляти\nПо дорозі помічали на дахах високоповерхівок якісь незрозумілі штуки… Мабуть вертольотні майданчики)).\nДійшли до якогось тц і на годину засіли там перекусити. Їжа була не смачна, але хоч щось. Поїли і пішли до зоопарку, по дорозі пройшли повз місцеву Куренівку…\nВхід в зоопарк коштував 50 грн. Намагались домовитись, щоб нас за дешевше пропустили але не вийшло. П-як навіть показав охоронцю стікер і спокійно пройшов)) Але після кількасекундної тупки охоронець таки його вивів. Зробили коло навколо)) зоопарку, чомусь так і не наважились перелазити і пішли в центр.\nПо дорозі побачили афішу до матчу(а ви спробуйте в Києві знайти афішу матчу).\nЗасіли в піцерії. Хто чесно купляв собі сік, хто просто засмагав\n…але не менше години таки вбили…\nЧастина хлопців з Віви пішли на автовокзал бронювати спрінтер до Одеси, рештою пішли до набережної\nДесь за півгодини дійшли до понтонного мосту, де помилувались на суднобудівний завод імені 61 комунара\n…пройшлись по Трухановому острову і вийшли на Московський Інгульський міст\nПройшлись кілька кілометрів і засіли на обід в черговому тц. Ноги просили відпочинку, тому більшість хотіла їхати в центр тролейбусом, але куди тут їхати, якщо на протилежній стороні Інгульського мосту такий гарний краєвид?.. Тому проїхали 2 зупинки і пішли на пляж\nХлопці познайомились з якимись дамами…\nале ж я соціопат, тому не втручався в їх знайомство)). Зрештою, пішли пішки в центр.\nОсь на цьому мосту ми були кілька годин тому\nПройшлись вулицею Соборною, яка вважається однією з найдовших пішохідних вулиць країни(казали про 1,5 км, але насправді сама вулиця тягнеться 1,3 км, а пішохідна лише на 970 метрів), зустріли Б-на, який їхав ранковим експресом, і пішли до точки збору.\nВже і забув, для кого ця фотка робилась…\nЙшли майже годину. На місці шаряться поодинокі хохли…\n…але трохи згодом тут було людно. Бажаючих купляти квитки по 100 грн не знайшлось, виручили Корабели, які підігнали нам невикуплені квитки на свій сектор вдвічі дешевше(хоча дехто спокійно вписався на стадіон і без квитка).\nМи, не чекаючи поки всі зберуться, пішли штурмувати гостьовий. Спочатку нас не хотіли пускати, бо білети на інший сектор, але, як раз, підійшла решта хохлів, і після дуже поверхневого шмону всі спокійно зайшли. Матч без проблем виграли.\nТепер, після закінчення матчу, у мене починались проблеми, адже я так і не знайшов способу спокійно доїхати до Вознесенську, щоб пересісти на поїзд. Всі познаходили собі якісь місця, навіть Д-ий, з яким я планував стопити і з яким ми домовлялись з начальником сб про вписку в клубний бас, зміг вписатись в машину до Ш-ти. Ну як вибору нема, то їду маршруткою до траси з наміром застопити щось. Стояв години півтори, ніхто не зупинявся, заздрив хлопцям, які їхали в теплі в спрінтері до Одеси/Києва, аж тут йде якесь тіло з ліхтариком. Це тіло виявилось чуваком, якого в клубі всі знають(«сьомінський»), і який домовився, щоб його підібрав клубний бас. Один дзвінок, і мене теж мають забрати. Померзли ще хвилин 45 і, дійсно, на узбіччі гальмує клубний автобус і забирає нас до Києва. В автобусі були лише водій, адміністратор команди і, власне, начальник сб, тому можна було спокійно розлягтись. В прямому сенсі, бо сідушки опускались майже до рівня ліжка. Адміністратор, добра людина, ще й пригостив їжею.\nО 5 рану нас висадили на Теремках, тобто я виїхав останнім і приїхав найпершим. Залишалось лише дочекатись відкриття метро або тролейбуса і доїхати додому, де я зміг нарешті нормально лягти спати.\nОтже, у нас залишилось лише 3 виїзди, але всі вони будуть в будній день… Тому до зустрічі в Харкові і Одесі!


У центрі реабілітації інвалідів знайшли кримінал\n4 Липня 2011 16:14\nПроти колишнього директора Волинського центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів Галини Римарчук (на фото) порушили кримінальну справу – жінці інкримінують привласнення бюджетних коштів.\nОчільник прокуратури області розповів, що проти екс-директорки Волинського центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів Галини Римарчук 16 червня відкрили карну справу за фактом зловживанням службовим становищем.\nГіль каже, що жінка привласнила бюджетні кошти на суму у майже 140 тисяч гривень. Ці гроші мали використати на харчування, оздоровлення та інші потреби дітей-інвалідів.\nХоча як розповіли працівники центру, про кримінальну справу там нічого не знають. Кажуть, що Галина Римарчук залишила посаду директора минулоріч у листопаді за власним бажанням.\nРомка Показати IP 4 Липня 2011 22:10\nТа ну... Шось мені мало віриться, я ж знаю її. Вона ж той центр піднімала все життя! Не заперечую, може бути все, але там стільки біди що в мене рука б на таке не піднялась. Невже це правда?\nТаміла Показати IP 19 Липня 2011 22:10\nМені сестра казала, що це кру думає, що доплати за роботу з інвалідами були нараховані незаконно. Казали повернути, а всі відмовилися. А що за дякую щодня тягати інвалідні візки по східцях. Зараз їм все познімали і вона звідти йде.


Прогулянка по Одесі, Одеса - квитки на 10 лютого 2019, 19:00 | Концерт.UA\n10 лютого 2019, Нд. 19:00\nМузичний спектакль «Прогулянка по Одесі» - чудова нагода провести вечір з друзями, коханими або родиною.\nПід ритми джазу і пісні різних епох, у Вас з'явиться можливість відвідати танцювально - музичну екскурсію по улюбленій Одесі! Глядачі гуляють по місту разом з новоприбулими туристами, слухають живу музику у виконанні професійних акторів різних театрів і стають свідками зародження історії кохання! Театральний проект «Прогулянка по Одесі» - симбіоз класичного театру і легкого розважального жанру.\nСучасне музично-хореографічне шоу театрального проекту "MORE" та професійного балету «In Motion», який паразит різноманітністю стилів, в тому числі і степу, у виконанні чемпіона Світу. Віртуальна екскурсія по історії і знакових місцях Одеси, в сумі з колоритним місцевим гумором - це відповідь на запит будь-якого глядача.


Банки що дають кредити під заставу паю 2018\nБанки що дають кредити під заставу паю - 2018\nОсобенности оформления кредита с обеспечением. На сьогоднішній день банк, що видавав кредит, збанкрутував. А вот взять кредит под залог земли это самый простой и надежный способ для Получить кредит под залог земли можно лишь в том случае, если потенциальный заемщик выступает собственником данных гектаров. Договір споживчого кредитування індивідуальні умови. Ліміт кредитування овердрафт на зарплатні картки. Іпотечний кредит- кредит банку під заставу нерухомості. Какие банки дают кредит под залог недвижимости. У періоди інфляції вартість застави може зростати, що дає можливість банку повернути позичальнику частину вартості застави. Кристина, В данный момент - да, Счастье исключили из перечня населенных пунктов зоны АТО. До друзів, знайомих і родичів. Але є й невеликий нюанс. Якщо метою є покупка житла, то перевага має іпотечний кредит, ставка за яким значно нижче. якщо банк дає, то можна. Врахуйте, що на весь період кредитування на ці обєкти буде накладено обтяження, що виключає його продаж або обмін без відома банку. Якщо особа спадкоємець не бажає розраховуватися з чужими боргами, можна і відмовитися від успадкованого погашення кредиту. Застава дає особливе право банку володіти майном до тих пір, поки не буде погашена забезпечена заставою позика\nМожно ли взять кредит в залог квартиры. Зараз кредити під заставу паїв пропонують приватним особам щонайменше пять банків в Москві, Санкт-Петербурзі та Новосибірську. Здавалось би, що норма, яка дозволяє використовувати право власності на землю як застави при отриманні кредиту, свідчить про впровадження в Україні вільного ринку. Якщо надалі ви збираєтеся будувати на ділянці будинок або інша будівля, банк повинен дати на це згоду. Поки програми кредитування під заставу паїв є у кількох керуючих компаній, але скоро їх стане помітно більше. Тобто, банк дає клієнту одну суму, а Але для того, щоб не втрачати багато часу кожен цілком самостійно може вивчити представлені умови кредитування кожного банку. Порівняння умов позик під заставу в банках України на таких умовах гривня, 1 рік, форма погашення будь-яка, сума 12 000,00. - безготівково шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, відкритий в Банку. Валюта, відсотки за користування кредитом, річних. Такие кредиты банки выдают под залог. Данный сотрудник в телефонном разговоре у меня начал выяснять место моего проживания и когда я буду гасить кредит, срок в который я Банки и другие финансовые учреждения, а также кредиторы обязаны отменить указанным в настоящей статье лицам пеню и или штрафы. Якщо успадкований кредит був забезпечений заставою, то банк у першу чергу зверне стягнення на предмет застави. Забезпечений кредит дає кредитору гарантію повернення. Повідомте про новину. Условия по кредитам под залог недвижимости земельные участки при этом в перечне отсутствуют банк предлагает следующие Кредити надаватимуться власникам землі під її заставу або ж орендарям під заставу права оренди.\nДізнайтеся, чи підходить ваше майно для застави по кредиту. Кредит готівкою під заставу депозиту. Можна порівняти їх в ТОП- банках. Кредит під заставу нерухомості банку Финансы и Кредит. Це один із найдавніших та найпоширеніших видів кредитування. По-друге через надто високі кредитні ризики. Що без кредиту не обійтись. Куди звертатися, якщо терміново необхідна велика сума грошей. Если у вас оформлен пай. Як взяти кредит з поганою кредитною історією. Рейтинг споживчих кредитів під заставу квартири, авто та іншого майна в банках України. Возьмите справку о том, что вам не выплачивается зп и пойдите в банк за кредитом по программе рефинансирования. Так як з 2014 року кредитний заставний портфель зменшився в кілька разів, слід очікувати підвищення ставок в подальшому. Споживчий беззаставний іпотечний кредит діючим клієнтам банку. Главная Вопросы к юристам Земельное право Добрий день\nЯка схема кредитування дає найменшу величину щомісячного внеску по кредиту. Чи можу я взяти кредит під заставу земельного паю. Точку поставил Национальный банк в своем письме 18-11264483. Кредити під заставу забезпечуються з боку позичальника заставою його активів. Більше того ПУМБ не вимагає довідки про доходи, поручителя чи застави та дозволяє гасити кредит достроково без комісії. Давайте для начала рассмотрим варианты развития событий при решении не платить кредит. що дає можливість банку повернути позичальнику частину вартості застави. При этом банки также ссылаются на требования закона. Тарифи Інші платежі повязані з кредитом під заставу нерухомості Як отримати кредит Поширені питання. Дают ли кредит пенсионерам под залог земельного участка. Форма видачі кредиту безготівково - шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, відкритий в Банку. Сьогодні кожен банк пропонує для своїх клієнтів кілька кредитних програм мінімум три, в деяких випадках це число перевалює за десяток. В даний момент подібні кредити пропонують кілька банків, серед яких є і комерційні. Зараз кредити під заставу паїв пропонують приватних осіб по меншою мірою пять банків Москві, Санкт-Петербурзі і Новосибірську. Відео Кредит під заставу нерухомості в банку\n386, 721, 79, 718, 675, 59, 866, 613,


������������ ��������� � ��쳿 - ����������� ������ � 6 ������� ������ � ���������, ������, �����\nВзаємодія металів з кислотами, лугами, водою 6.1 Мета:\nвивчити відновні властивості металів, їх взаємодію з кислотами, лугами, водою і розчинами солей.\nВІДНОВНІ ВЛАСТИВОСТІ МЕТАЛІВ Метали в хімічних реакціях є відновниками. Ступенем відновних властивостей металів за стандартних умов (Т= 298 К, [Men+] = 1 моль/л) є їх стандартні електродні потенціали ( φ0 або Е°). Метали, розміщені в порядку зростання стандартного електродного потенціалу, утворюють електрохімічний ряд активності металів або ряд напруг:\nМе: Li K Ba Ca Na Mg Al Ti Mn Zn Меn+\nφ°У –3,04 –2,92 –2,91 –2,87 –2,71 –2,36 –1,66 –1,21 –1,18 –0,76 У ряді напруг відновні властивості металів зменшуються, а окиснювальні властивості їх катіонів зростають. Метали від літію до алюмінію прийнято вважати сильними або активними відновниками, від титану до плюмбуму – відновниками середньої активності, а розташовані у ряді напруг після водню – слабкими або малоактивними відновниками. ЗАГАЛЬНІ ЗАКОНОМІРНОСТІ ВЗАЄМОДІЇ МЕТАЛІВ З ОКИСНИКАМИ Окисно-відновні реакції за участю металів проводяться для їх одержання і аналізу, у виробництві хімічних реактивів, у виготовленні друкованих плат і так далі. Як окисники використовуються кислоти і солі інших металів. Такі реакції є можливими за умови, якщо значення φ° у окисника (таблиця А1), більше, ніж у металу (відновника), тобто коли виконується умова: Δφо = φоок – φ овідн\nНа практиці реакції відбуваються в тих випадках, коли Δφ ≥ 0,3 В (таблиця А1) і коли продукти переходять в розчин, а не покривають поверхню металу непроникною захисною плівкою.\nЗ відхиленням від стандартних умов окисно-відновні потенціали змінюються, тому можна здійснити реакції, що є неможливими за стандартних умов. Наприклад, сульфатна кислота, значення φ° якої дорівнюють: 0; 0,303; 0,36 і 0,17 В (таблиця А1, рядки 1, 21-23), за стандартних умов окиснює тільки ті метали, які у ряді напруг розташовані до водню. Але концентрована сірчана кислота за нагрівання окиснює декілька металів, що стоять після водню, – до срібла включно. Азотна кислота є сильним окисником і може окиснювати усі метали, окрім золота і платини. Відновлення NO3– йону може відбуватися паралельно за декількома напівреакціями (таблиця А1, додаток А, рядки 24 – 29), тому під час взаємодії металів з HNO3 – виходять суміші продуктів відновлення (NH4NO3, N2, N2O, NO, NO2 та ін.). Серед них термодинамічно найбільш ймовірним продуктом є азот, але з кінетичних причин, які до кінця не вивчені, переважають оксиди Нітрогену NO і NO2. Записуючи рівняння реакцій металів з азотною кислотою, зазвичай вказують тільки один продукт відновлення, якого утворюється найбільше. Під час взаємодії багатьох металів з азотною і концентрованою сірчаною кислотами на поверхні металів утворюється щільна оксидна плівка, що перешкоджає подальшому окисленню металу. Це явище називається пасивацією металу, воно використовується для захисту металів від корозії. На відновну здатність металів впливає присутність речовин, що утворюють з окисненим металом комплексні сполуки або малорозчинні продукти. Наприклад, з порівняння напівреакцій 4 – 6 в таблиці А1 видно, що відновна здатність цинку за присутності лугів і аміаку вища, ніж за їх відсутності.\nВЗАЄМОДІЯ МЕТАЛІВ З СОЛЯНОЮ І РОЗБАВЛЕНОЮ сірчаною КИСЛОТАМИ В результаті взаємодії металів з соляною і розбавленою сірчаною кислотами окисником є йон H3О+. Тому з даними кислотами взаємодіють метали, що розміщені у ряді напруг до водню. В результаті взаємодії утворюється сіль і виділяється водень, наприклад: Zn + 2HCl = ZnCl2 + H2↑\nZn + H2SO4(розб) = ZnSO4 + H2↑ Метали змінної валентності, що проявляють змінний ступінь окиснення, соляною і розбавленою сірчаною кислотами окиснюються, як правило, до нижчих ступенів окиснення, наприклад: Fe + H2SO4(розб.) = FeSO4 + H2↑ Плюмбум практично не взаємодіє з соляною і розбавленою сірчаною кислотами, оскільки на його поверхні утворюється щільна нерозчинна плівка хлориду або сульфату плюмбуму(II). ВЗАЄМОДІЯ МЕТАЛІВ З КОНЦЕНТРОВАНОЮ сірчаною КИСЛОТОЮ У концентрованій сірчаній кислоті окисником є сульфат-йони S −, у яких Сульфур знаходиться в ступені окиснення +6. Окинюючи метал, сірчана кислота відновлюється до сірководню, сірки і оксиду сульфуру(IV). Відповідні напівреакції наведені в таблиці А1 (рядки 21 – 23). Чим лівіше у ряді напруг знаходиться метал, тим повніше відновлюється сірчана кислота.\nВ результаті взаємодії з концентрованою сірчаною кислотою активних металів утворюються сіль, вода і переважно сірководень : 8Na + 5H2SO4(конц.) = 4Na2SO4 + H2S↑ + 4H2O Малоактивні метали відновлюють концентровану сірчану кислоту переважно до SO2, наприклад: Cu + 2H2SO4(конц.) = CuSO4 + SO2↑ + 2H2O\nа метали середньої активності – переважно до сірки: 3Zn + 4H2SO4(конц.) = 3ZnSO4 + S↓ + 4H2O\nМетали змінної валентності концентрованою H2SO4 окиснюються, як правило, до вищого ступеня окиснення, наприклад: 3Sn + 8H2SO4(конц.) = 3Sn(SO4)2 + 2S↓ + 8H2O\nБлагородні метали з концентрованою сірчаною кислотою не взаємодіють ні за яких умов. Деякі метали (Al, Fe, Сr, Ni, Ti, V та ін.) не взаємодіють з концентрованою сірчаною кислотою за звичайних умов (пасивуються), але взаємодіють за нагрівання. Велике практичне значення має пасивація заліза: концентровану сірчану кислоту можна зберігати в ємкостях із звичайної нелегованої сталі. Плюмбум з концентрованою сірчаною кислотою взаємодіє з утворенням розчинної гідросолі, оксиду сульфуру(IV) і води : Pb + 3H2SO4 = Pb(HSO4)2 + SO2↑ + 2H2O\nВЗАЄМОДІЯ МЕТАЛІВ З АЗОТНОЮ КИСЛОТОЮ\nНезалежно від концентрації окисником в азотній кислоті є нітрат-йони , з Нітрогеном в ступені окиснення +5. В результаті взаємодії металів з азотною кислотою водень не виділяється. Азотна кислота окиснює усі метали за винятком самих неактивних (благородних). В результаті чого утворюється сіль, вода і продукти відновлення Нітрогену(+5): NH4+, NО, N2, N2O, NO, НNО2, NO2. Вільний аміак не виділяється, оскільки він взаємодіє з азотною кислотою, утворюючи нітрат амонію : NH3 + HNO3 = NH4NO3\nВ результаті взаємодії металів з концентрованою азотною кислотою (30-60 % HNO3) продуктом відновлення HNO3 є переважно нітроген(IV) оксид, незалежно від природи металу, наприклад: Mg + 4HNO3(конц.) = Mg(NO3)2 + 2NO2↑ + 2H2O\nМетали змінної валентності під час взаємодії з концентрованою азотною кислотою окиснюються до вищого ступеня окиснення. Метали, які окиснюються до ступеня окиснення +4 і вище, утворюють кислоти або оксиди. Наприклад: Sn + 4HNO3(конц.) = H2SnO3 + 4NO2↑ + H2O\nУ концентрованій азотній кислоті пасивуються алюміній, хром, залізо, нікель, кобальт, титан і деякі інші метали. Після обробки азотною кислотою ці метали не взаємодіють і з іншими кислотами.\nВ результаті взаємодії металів з розбавленою азотною кислотою продукт її відновлення залежить від відновних властивостей металу: чим активніший метал, тим в більшій мірі відновлюється азотна кислота. Активні метали відновлюють розбавлену азотну кислоту максимально, тобто утворюється сіль, вода і NH4NO3, наприклад: 8K + 10HNO3(розб.) = 8КNO3 + NН4NO3 + 3H2O\nМетали середньої активності під час взаємодії з розбавленою азотною кислотою утворюють сіль, воду і азот або N2O. Чим лівіше метал в цьому інтервалі (чим ближче до алюмінію), тим ймовірніше утворення азоту, наприклад: 5Мn + 12HNO3(розб.) = 5Mn(NO3)2 + N2↑ + 6H2O\n4Cd + 10HNO3(розб.) = 4Cd(NO3)2 + N2O↑ + 5H2O\nМалоактивні метали під час взаємодії з розбавленою азотною кислотою утворюють сіль, воду і оксид нітрогену(II), наприклад: 3Сu + 8HNO3(розб.) = 3Cu(NO3)2 + 2NO↑ + 4H2O\nАле рівняння реакцій в цих прикладах є умовними, оскільки насправді виходить суміш сполук Нітрогену, причому, чим вищою є активність металу і нижчою концентрація кислоти, тим нижчим є ступінь окиснення Нітрогену в тому продукті, якого утворюються більше від інших.\nВЗАЄМОДІЯ МЕТАЛІВ З "ЦАРСЬКОЮ водкою" "Царською водкою" називається суміш концентрованих азотної і соляної кислот. Вона застосовується для окиснення і переведення в розчинний стан золота, платини й інших благородних металів. Соляна кислота в "царській водці" витрачається на утворення комплексної сполуки окисненого металу. З порівняння напівреакцій 29 і 30 з напівреакціями 31-32 (таблиця А1) видно, що під час утворення комплексних сполук Арґентуму і Платини окисно-відновний потенціал зменшується, що робить можливим їх окиснення азотною кислотою. Рівняння реакцій золота і платини з "царською водкою" записуються так: Au + HNO3 + 4HCl = H[AuCl4] + NO↑ + 2H2O\nЗ "царською водкою" не взаємодіють три метали: вольфрам, ніобій і тантал. Їх окиснюють сумішшю концентрованої азотної кислоти з плавиковою (HF), оскільки HF кислота утворює міцніші комплексні сполуки, ніж соляна. Рівняння реакцій такі: W + 2HNO3 + 8HF = H2[WF8] + 2NO↑ + 4H2O\nУ деяких навчальних посібниках зустрічається інше пояснення взаємодії благородних металів з "царською водкою". Вважають, що в цій суміші між HNO3 і HCl відбувається каталізована благородними металами реакція, в якій азотна кислота окислює соляну за рівнянням : HNO3 + 3HCl = NOCl + 2H2O\nХлорид нітрозилу NOCl є нестійким і розкладається за рівнянням: NOCl = NO + Cl (атомарний)\nТаким чином, окисником металу є атомарний (тобто дуже активний) хлор у момент виділення. Тому продуктами взаємодії "царської водки" з металами є сіль (хлорид), вода і оксид нітрогену(II) : Au + HNO3 + 3HCl = AuCl3 + NO↑ + 2H2O\nа комплексні сполуки утворюються в подальших реакціях: HCl + AuCl3 = H[AuCl4]; 2HCl + PtCl4 = H2[PtCl6]\n7. ВЗАЄМОДІЯ МЕТАЛІВ З ВОДОЮ Метали, розташовані у ряді напруг до водню, відновлюють водень з розчинів з концентрацією Н3О+-йонів 1 моль/л. Оскільки концентрація йонів H3О+ у воді складає 10-7 моль/л, то, обчисливши за рівнянням Нернста потенціал H3О+-йонів для води, отримаємо: φ = 0 + 0,591lg10 – 7 = – 0,41 В Отже, водень з води можуть витісняти метали, що розташовані в ряді напруг лівіше кадмію – від літію до заліза. За кімнатної температури з достатньою швидкістю взаємодіють з водою лише лужні і лужноземельні метали.\nПорошкоподібний магній і алюміній взаємодіють з киплячою водою. Необхідною умовою реакції є попереднє видалення оксидної плівки : MgO + H2O = Mg(OH)2\nЦей процес відбувається без виділення газу. А далі вода безпосередньо взаємодіє з металом з виділенням водню : Mg + 2H2O = Mg(OH)2 + Н2↑\nВода є слабким окисником, тому вона окиснює метали до нижчих ступенів окиснення. Часто спостерігається взаємодія з водою металів, що розташовані у ряді напруг правіше заліза. Це пояснюється присутністю у воді розчиненого кисню, що є сильнішим окисником, ніж вода. ВЗАЄМОДІЯ МЕТАЛІВ З ЛУГАМИ Луги є дуже слабкими окисниками, тому під час взаємодії металів з розчинами лугів в ролі окисника виступає вода, потенціал якої в лужному середовищі рівний -0,83 В: φ = 0 + lg10–14 = -0,83 В, а луг є середовищем або комплексоутворювачем (напівреакція 2 в таблиці А1). Отже, з розчинами лугів за стандартної концентрації можуть взаємодіяти амфотерні метали, що утворюють гідроксокомплекси або солі, подібні до солей неметалів, за умови, що потенціали відповідних напівреакцій є більш негативними за -0,83 В (напівреакції 6, 13-19). Взаємодія металів з лугами можна виразити такою загальною схемою: Ме + Н2О + луг = гідроксокомплексна сіль + Н2↑ Роль лугу на початку реакції полягає в тому, що вона розчиняє поверхневий оксидний шар амфотерного металу, наприклад: ZnO + H2O + 2KOH = K2[Zn(OH)4] Після видалення оксидної плівки реакція відбувається в дві стадії: 1) Zn + 2H2O = Zn(OH)2 + Н2↑ 2) Zn(OН)2 + 2КОН = K2[Zn(OH)4]\nТаким чином, з розчинами лугів взаємодіють метали, які в лужному середовищі утворюють гідроксокомплекси і потенціали відповідних напівреакцій яких менше за -0,83 В, а саме: 4Al + 4OH- -3е- = [Al(OH)4]-; φ° = -2,33 B 2Be + 6OH--4е- = [Be2(OH)6]2-; φ° = -2,63 B Cr + 4OH- – 3е- = [Cr(OH)4]-; φ° = -1,27 B Ga + 4OH- – 3е- = [Ga(OH)4]-; φ° = -1,22 B Sn + 4OH- – 2е- = [Sn(OH)4]2-; φ° = -0,91 B Деякі метали (Fe, Ti, Re, Mn та ін.) взаємодіють з лугами у присутності сильнішого, ніж вода, окисника (KClO3, KNO3, O2 та ін.). Mn + KClO3 + 2KOH = K2MnO4 + KCl + H2O Fe + 3KNO3 + 2KOH = K2FeO4 + 3KNO2 + H2O 4Sb + 3O2 + 4NaOH + 6H2O = 4Na[Sb(OH)4] Метали, які здатні взаємодіяти не лише з кислотами, але і з лугами, називаються амфотерними. Неамфотерні (типові) метали з лугами не взаємодіють. ВЗАЄМОДІЯ МЕТАЛІВ З РОЗЧИНАМИ СОЛЕЙ ІНШИХ МЕТАЛІВ Свої особливості мають реакції металів з розчинами солей інших металів. Вивчаючи такі реакцій необхідно враховувати можливість окиснення цього металу продуктами гідролізу солі. Наприклад, в результаті взаємодії цинку з розчином сульфату купруму можливі наступні реакції: – окиснення цинку йонами купруму (+2): Zn + CuSO4 = Cu + ZnSO4\n– окиснення цинку сірчаною кислотою, яка утворюється під час гідролізу сульфату купруму: 2CuSO4 + 2Н2О = (CuОН)2SO4 + Н2SO4 – гідроліз Zn + Н2SO4 = ZnSO4 + Н2↑ – окиснення Підсумовуючи ці рівняння, отримуємо: 2Zn + 3CuSO4 + 2Н2О = Cu + (CuОН)2SO4 + 2ZnSO4 + H2↑ 6.3 Експериментальна частина\nРеактиви. Розчин НCl, магнієві стрічки, порошкоподібне залізо, мідь, гранули цинку (1). Розчин та конц. НCl, порошкоподібне залізо, розчини K3[Fe(CN)6], NH4SCN (2). Цинковий пил, розчин NH3®H2O, дист. вода (3). Мідний пил, конц. NH3®H2O, розчин Na2S, конц. НCl (4). Три залізні пластинки, конц. Н2SО4 і НCl, розчин CuSO4 (5). Алюміній, цинк, мідь, конц. NаОН(6). Цинк і розчин CuSO4; алюміній і розчин Na2CO3 (7).\nПосуд і прилади. Пробірки, шпатель, скляна паличка, спиртівка або сухий спирт, пробіркотримач, сірники.\n6.3.1 Порівняння відновних властивостей металів У чотири пробірки помістити по 8 крапель розбавленої соляної кислоти. У першу пробірку внести шматочок магнію, в другу – заліза, в третю – міді, в четвертую – цинку.\nУ звіті описати спостереження; написати рівняння реакцій, пояснити, чому в третій пробірці реакція не відбувається. У висновку вказати, чи відповідають виявлені в досліді властивості вивчених металів їх положенню у ряді напруг. 6.3.2 Взаємодія заліза з розбавленою і концентрованою соляною кислотою У дві пробірки внести по 8-10 крапель розбавленої соляної кислоти і по одному мікрошпателю порошкоподібного заліза. Для прискорення реакції пробірки злегка підігріти. Потім в першій пробірці провести якісну реакцію на йони феруму(II) : FeCl2 + K3[Fe(CN)6] = KFe[Fe(CN)6]↓ + 2KCl, а в другій – на йони феруму(III) : FeCl3 + 3NH4SCN = Fe(SCN)3 + 3NH4Cl За наявності в першій пробірці йонів Fe2+ утворюється темно-синій осад турнбулевой сині, а в другій пробірці за наявності йонів Fe3+ – криваво-червоний розчин роданіду феруму(ІІІ) (за малої концентрації йонів Fe3+ спостерігається слабке забарвлення розчину). Потім дослід повторити від початку до кінця, замінивши розбавлену соляну кислоту на концентровану. Описати дослід. Скласти рівняння двох можливих реакцій заліза з соляною кислотою і пояснити, яка з них є більш ймовірною і як впливає збільшення концентрації HCl на її хід. 6.3.3. Взаємодія цинку з водою і розчином аміаку У дві пробірки внести по одному мікрошпателю цинкового пилу. У першу додати 15-20 крапель води, а в другу – стільки ж концентрованого водного розчину аміаку.\nОписати спостереження. Використовуючи потенціали напівреакцій 3, 6, 7 (таблиця А1), оцінити можливість перебігу реакцій : Zn + 2H2O = Zn(OH)2 + H2↑ Zn + 2H2O + 4NH3 = [Zn(NH3)4](OH)2 + 2H2↑ 6.3.4 Взаємодія міді з соляною кислотою за наявності аміаку і сульфіду натрію У дві пробірки внести по одному мікрошпателю порошку міді. У першу додати 10 крапель концентрованого розчину аміаку, в другу – стільки ж крапель розчину сульфіду натрію. Потім в обидві пробірки додати по 10 крапель концентрованої соляної кислоти. Для порівняння в третій пробірці провести реакцію міді з НСl за відсутності аміаку і сульфіду натрію. Описати спостереження. На основі результатів досліду і напівреакції 11 (таблиця А1) написати рівняння реакції, що відбувається в першій пробірці. Поява чорного осаду в другій пробірці свідчить про такі реакції : Cu + 2HCl + Na2S = CuS↓ + 2NaCl + H2↑ 2Cu + 2HCl + Na2S = Cu2S↓ + 2NaCl + H2↑ Використовуючи потенціали напівреакцій 9 і 10 таблиці А1, пояснити, яка з цих двох реакцій є термодинамічно ймовірнішою.\n6.3.5 Пасивація заліза в концентрованій сірчаній і азотній кислоті\nТри залізні пластинки очистити наждачним папером, протравити в концентрованій соляній кислоті, промити водою і осушити фільтрувальним папером. Одну пластинку помістити в пробірку з концентрованою азотною, а іншу – з концентрованою сірчаною кислотою на 1-2 хв; третю пластинку не пасивувати. Потім усі пластинки занурити в розчин сульфату міді(II).\nОписати спостереження. Пояснити різне відношення пластинок до розчину CuSO4.\n6.3.6 Взаємодія металів з лугами Невеликі кількості алюмінію, цинку і міді помістити в три пробірки і додати в них по 10 крапель концентрованого розчину гідроксиду натрію.\nОписати спостереження. Використовуючи потенціали напівреакцій 5, 7, 12, 13 і 15 (таблиця А1), пояснити, чому мідь не взаємодіє, а алюміній і цинк взаємодіють з розчином NaOH; написати рівняння відповідних реакцій. Написати також рівняння реакцій алюмінію і цинку з розплавленим гідроксидом натрію. У висновку сформулювати характерні ознаки металів, що взаємодіють з лугами, і вказати, чим відрізняються реакції таких металів з розчинами і розплавами лугів. 6.3.7 Взаємодія металів з розчинами солей Взаємодія цинку з розчином сульфату купруму(II). Помістити в пробірку шматочок цинку і додати 8-10 крапель розчину сульфату купруму(II). Описати спостереження. Скласти рівняння реакції. Взаємодія алюмінію з розчином карбонату натрію. Помістити в пробірку шматочок алюмінію і додати 6 крапель розчину Na2CO3. Пробірку нагріти.\nОписати спостереження. Оцінити можливість взаємодії алюмінію безпосередньо з розчином карбонату натрію, виходячи з розміщення алюмінію у ряді напруг:\nAl + Na2CO3 = Написати рівняння гідролізу карбонату натрію в йонному вигляді. Пояснити, з яким із продуктів гідролізу взаємодіє алюміній, і написати рівняння цієї реакції. Скласти сумарне рівняння реакції і вказати в ній окисник і відновник. У висновках за дослідами 1 і 2 відмітити особливість взаємодії металів з розчинами солей. 6.4 Контрольні питання і завдання\n1. Які метали, із запропонованих в переліку, взаємодіють з водою за звичайних умов: Ni, Na, Mg, Fe, Cu, Ca? 2. Продемонструйте за допомогою рівняння реакції механізм взаємодії алюмінію з розчином лугу, враховуючи, що його поверхня вкрита оксидною плівкою. 3. Напишіть декілька рівнянь взаємодії цинку з азотною кислотою. Яка реакція є найбільш ймовірною за стандартних умов?\n4. Найбільш сильну окиснювальну дію має суміш двох кислот – азотної і гідрогенфлуоридної. Напишіть рівняння реакції взаємодії вольфраму з цією сумішшю. 5. Наведіть формули сполук, що мають назви: турнбулева синь, берлінська блакить, роданід феруму(III). 6. Яке явище називається пасивацією металу?


Іван Шишкін, опис картини “Лісова глухомань”\nPosted by smartweall on 22.03.2018 16.07.2018\nКартина намальована в 1872 році.\nПолотно, масло, 209 x 161 см.\nКартина зберігається в Державному Російському Музеї, Санкт-Петербург, Росія.\nПочаток 1870-х років – час розквіту в творчості Шишкіна. Він сповнений сил і задумів, він бере участь в художньому русі, який, як усім тоді здавалося, переверне поняття про живопис, вижене з нього затхлу змертвілість академічних форм. 1870 роком датується заснування Товариства пересувних художніх виставок; серед його засновників ми знаходимо і Шишкіна.\nУ 1871 році з успіхом проходить перша пересувна виставка, в 1872 році – 2а. На ній художник і показав картину «Лісова глухомань». Про цю роботу багато говорили – саме за неї Шишкін в тому ж році отримав звання професора; це було справжнім знаком загального визнання, майже слави.\n«Лісова глухомань» характерна для тодішнього періоду його творчості, чітко виявляючи його особливості, головні з яких – побудова епічного образу за допомогою гранично простого, навіть приземленого мотиву і свідома «об’єктивність» живопису.\nХирляві дерева, розкидані з боків світлового «коридору», беруть участь у формуванні атмосфери глухого місця, де не ступала нога людини.\nЛисиця, що прямує за відлітаючою качкою, не відразу впадає в очі; її помічаєш лише при уважному розгляданні картини.\nПередній план тут затінений; темна калюжа і покритий бурим і зеленим мохом хмиз передають глядачеві відчуття як би «хлюпаючої» вологості і згущеного сирого повітря.\nСонячний просвіт на задньому плані, співвідносячись з затіненим переднім планом, дозволяє вибудувати композицію картини просторово, вводячи в неї «непомітно», як сказали б за часів Шишкіна, глядача.\nІван Шишкін, опис картини “Ранок в сосновому лісі”.\nІван Шишкін, опис картини “Дощ в дубовому лісі”.\nІван Шишкін, опис картини “Корабельний гай”.\nІван Шишкін, опис картини “Лісові далі”.\nІван Шишкін, опис картини “Сосновий бір. Щогловий ліс у В’ятській губернії”.\nІван Шишкін, опис картини “На півночі дикій…” (за мотивами вірша М. Ю. Лермонтова “Сосна”).\nІван Шишкін, опис картини “Полудень. В околицях Москви”.\nІван Шишкін, опис картини “Жито”.\nІван Шишкін, опис картини “В лісі графині Мордвинової. Петергоф”.\nПопередній запис Іван Шишкін, опис картини “Корабельний гай”\nНаступний запис Іван Шишкін, опис картини “Лісові далі”


10 цікавих фактів з історії Ліги Чемпіонів | Новини Івано-Франківщини - Панорама\n10 цікавих фактів з історії Ліги Чемпіонів\nЛіга Чемпіонів – це найпопулярніші футбольні змагання Європи.\nКожного року, вболівальники з замиранням серця переглядають матчі, слідкують за статистикою та навіть ставлять «на своїх», користуючись послугами букмекерських контор.\nДо того ж, перебігом чемпіонату цікавляться не тільки європейці. Трансляції змагань збирають біля екранів телевізорів футбольних фанатів з країн Океанії, Азії, Південної Америки. Тому цього року УЄФА подбала про те, щоб доступ до перегляду ЛЧ був у всьому світі.\nІсторія Ліги – насичена та цікава. Уперше, чемпіонат було проведено в далекому 1955-му, за сприяння спортивного журналіста Габрієля Ано. З тих пір, ЛЧ змінилась та вдосконалилась, проте основна ідея залишилась незмінною – визначити абсолютних футбольних фаворитів Європи. Тому давайте згадаємо найяскравіші моменти Ліги разом!\nЗ минулого століття до сьогодення: цікаве під час ЛЧ\n«Манчестер Юнайтед» – команда, відома найдовшою серією без програшів на Лізі (з 2007-го по 2009-й).\nЧелсі – єдина команда, яка не вийшла з групи наступного сезону після своєї перемоги.\nСелестин Бабаяро – наймолодший гравець за всю історію Ліги Чемпіонів. Футболіст взяв участь в змаганнях, маючи лише шістнадцять років.\n«Ювентус» та «Боруссія» – команди, яким вдавалось здобути перемогу в ЛЧ на території рідної країни. Це сталося в 1996-му та 1997-му роках відповідно.\nАнатолій Тимощук та Андрій Шевченко – двоє українців, яким вдалося виграти Лігу Чемпіонів. Шевченко здобув перемогу у складі «Мілану» (2003 рік), а Тимощук – у складі «Баварії» (2013 рік). За посиланням можна прочитати більше про українців, які брали участь в Лізі.\nЛіонель Мессі – перший гравець Ліги, який зумів забити одразу 5 м’ячів в ворота суперників під час одного матчу.\nПочинаючи з сезону 1991/92 року, жодна команда не здобувала перемогу двічі поспіль.\nКарло Анчелотті – другий тренер в історії змагань, під керівництвом якого було виграно три Кубки поспіль\nМанчестер Юнайтед, Мілан, Ліверпуль та Аякс – клуби, яким вдалося виграти турнір двічі, пройшовши його без поразок.\nОдноматчеві ігри Ліги ні разу не завершувались без хоча б одного забитого гола.\nТут можна прочитати ще більше цікавих фактів про Лігу Чемпіонів.\nЧим дивує цьогорічна ЛЧ?\nЧемпіонат сезону 18/19 став 64-м за всю історію змагань. Матчі видаються насиченими та досить несподіваними, тому вболівальники стараються не впускати чого-небудь цікавого. Дехто навіть придбав квитки на фінал Ліги, який відбудеться 1 червня наступного року у Мілані.\nЯкщо ж Ви не маєте змоги слідкувати за цікавим на стадіоні, не варто засмучуватися. Адже можна завжди слідкувати за найсвіжішими новинами футбольного світу. До прикладу, користуючись сайтом SportArena. Вас чекають цікаві факти та огляди матчів, а також оперативна інформація зі змагань. Бажаємо перемоги Вашій улюбленій команді!\nSportArena Ліга Чемпіонів футбол 2018-11-05\nВ туристичній Яремчі люди власноруч відбудували криївку часів УПА (ВІДЕО)\nОбірвано лінії електропередач: у Коломиї на проїжджу частину впав стовп (ФОТО)\nКоронавірус на Прикарпатті сьогодні: статистика за 17 жовтня\nНа Прикарпатті розшукали мотоцикліста, який збив на смерть 6-річну дівчинку\nКарантин та гірськолижні курорти: як Прикарпаття готується до зимового відпочинку (ВІДЕО)\nКоронавірус на Прикарпатті сьогодні: статистика за 16 жовтня\nНа Прикарпатті з’явиться німецька мережа супермаркетів Lidl