У МОЗ озвучили головну умову для отримання компенсації за ліки від коронавірусу - ЗНАЙ ЮА\nУкраїнцям пояснили, як отримати компенсацію за ліки від Covid-19: лише одна умова МОЗ\nКарантин // Іnstagram\nПацієнти можуть повернути кошти, які були витрачені на ліки проти коронавірусу. Компенсацію можуть отримати, в тому числі і пацієнти, які проходили лікування вдома, під наглядом сімейного лікаря.\nДержава компенсує українцям кошти за ліки, але лише в тому випадку, якщо їх виписав лікар. Як розповіли в контакт-центрі по коронавірусу МОЗ, якщо лікар призначив лікування від COVID-19 амбулаторно, то компенсацію отримати можна. Але для цього потрібно зберегти всі чеки і результати тесту на коронавірус.\nКарантинне весілля // Іnstagram\nВарто відзначити, що пацієнти з коронавірусом, які лікуються вдома і знаходяться на самоізоляції, мають право виходити з дому на вулицю. Однак їм заборонено заходити в місця масового скупчення людей-наприклад, в магазини.\nТеги: адаптивний карантин коронавірус маски


Затримано ще одного учасника банди Капітошка - Korrespondent.net\nЗатримано ще одного учасника банди Капітошка\n4 грудня 2008, 17:23\nСпівробітники міліції спільно із співробітниками Генпрокуратури затримали другого фігуранта у гучній кримінальній справі бандугрупування Капітошки. Правоохоронцям по телефону його здав громадянин С., чиє ім'я МВС не розголошує.\nЯк повідомили у Міністерстві внутрішніх справ України, за гратами потрапив Олександр Пластовец. Його затримали завдяки телефонному дзвінку, що надійшов в УБОЗ за номером 461-18-34, 461-16-01 від громадянина С., чиє ім'я не розголошується.\nДо кінця тижня Печерський районний суд Києва визначить міру покарання, а правоохоронці будуть наполягати на подальшому утриманні зловмисника під вартою.\nУ банді Олександр Пластовец був другим із впливу після Олександра Капітонова. Він займався фінансовими та юридичними питаннями. Відповідно до повідомлення, злочинець фінансував силові акції із захоплення комплексу Веста та адміністративної будівлі держпідприємства Міністерства транспорту та зв'язку України, ВАТ Кременчуцький сталеливарний завод, ВАТ Черкасигаз та управління земельних ресурсів Києво-Святошинського району Київської області.\nТакож за даними МВС, Олександр Пластовец координував юридичне забезпечення штучного створення майнового спору навколо привабливих підприємств, зокрема, через фальсифіковані судові рішення. Банда здійснювала напади на ці об'єкти (іноді було залучено до 400 осіб), не чекаючи на оскарження сумнівних судових рішень.\nТим часом, до розшуку лідера банди Олександра Капітонова долучилися білоруські правоохоронці. За ініціативою ГУБОЗ Міністерство внутрішніх справ України звернулося до МВС Республіки Білорусь з відповідним запитом про правову допомогу. За даними оперативників, Капітонов тривалий час жив на території Білорусі, має там розгалужені зв'язки у кримінальному середовищі, тому не виключено, що саме у цій країні він і переховується. Раніше Капітонов був оголошений у розшук по каналах Інтерполу, до його пошуків були залучені правоохоронці Росії.\nНагадаємо, за матеріалами спецпідрозділів УБОЗ у другій половині вересня Генеральною прокуратурою було порушено кримінальну справу за ст. 257 (бандитизм) Кримінального кодексу України щодо бандугрупування Капітошка. Крім цього, зловмисникам інкримінують ч. 4 ст. 189 (вимагання), ч. 2 ст. 129 (погроза вбивством) і\nч. 2 ст. 279 (захоплення транспортного підприємства, установи або організації) Кримінального кодексу України.\nУ кінці жовтня в результаті спецоперації працівниками ГУБОЗ був затриманий перший фігурант кримінальної справи Валерій З., відомий у кримінальних колах на прізвисько Заєць. Заарештований плідно співпрацює зі слідством і дає правдиві свідчення про діяльність бандформувань.\nУ розшуку залишаються двоє учасників бандугрупування - Олександр Капітонов та Сергій Галицький.\nГУБОЗ нагадує, що, за інформацію, яка допоможе встановити місцеперебування бандитів, встановлено винагороду в розмірі 50 тисяч гривень. Конфіденційність гарантовано.


Чому варто звернути увагу на пляжний волейбол? 5 вагомих аргументів - EMS Fitness\nby TrenerОпубликовано 17.03.2021 14.03.2021\nЛітній період-найкращий час, щоб зайнятися спортом на свіжому повітрі. Багато людей влітку намагаються якомога більше вибиратися на вулицю, щоб зміцнити своє тіло і здоров’я в комфортних умовах.\nОдним з найбільш популярних літніх видів спорту вважається пляжний волейбол. Ця гра не вимагає від вас покупки особливої екіпіровки. Багато спортсменів і любителі грають в нього в звичайних купальниках. Від вас не потрібно бути професійним спортсменом, щоб насолоджуватися пляжним волейболом. Потрібно лише знайти компанію друзів, взяти з собою м’яч і прийти на пляж, де натягнута сітка.\nПляжний волейбол допоможе весело провести час з друзями і отримати порцію ефективних фізичних вправ!\nЧому ж Пляжний волейбол такий популярний? Чи варто займатися таким видом спорту? Давайте розглянемо кілька сильних аргументів!\nЧому пляжний волейбол такий хороший?\n1.Пляжний волейбол зміцнює всі групи м’язів\nВи можете цього не помічати, але, коли ви граєте в пляжний волейбол всі ваші м’язи знаходяться в постійній активності. Ваша верхня і нижня частина тіла завжди рухливі: ви стрибаєте, присідаєте, бігаєте, підкидаєте або ударяєте м’яч. Варто враховувати і те, що в пляжному волейболі всього 2 гравці в команді. Ви рухаєтеся набагато більше, ніж у класичному волейболі. У цьому виді спорту вам не дадуть нудьгувати!\nВам не потрібно постійно штовхатися з суперником\nТакож потрібно враховувати, що пляжний волейбол – безконтактний спорт. Тут ви не отримаєте травми від поштовхів, як у футболі. Ви і ваш партнер захищені від команди суперника величезною сіткою. М’який пісок зможе пом’якшити удари від падіння. Якщо ви не любите отримувати удари або синці, то такий спорт відмінно підійде вам!\n2. Пляжний волейбол добре впливає на здоров’я суглобів і зв’язок\nВолейбол на пляжі – це постійний випади, стрибки, нахили, помахи руками і присідання. Ви регулярно розтягуєте свої м’язи і змушуєте суглоби активно працювати. Такі тренування зміцнюють ваші зв’язки і підвищують ефективність роботи суглобів. Ви перестанете відчувати скутість в тілі, коліна перестануть хрустіти при присіданнях, тіло стане гнучким і легким.\n3. Якісна турбота про здоров’я ваших ніг\nВище вже говорилося про те, що пісок сильно знижує шкоди від падіння. До того ж, на піску набагато зручніше і комфортніше грати, ніж на дерев’яній підлозі в спортивному залі. Коли ви граєте в пляжний волейбол, то на ногах Немає взуття. Під приземлення після чергового стрибка навантаження на коліна значно знижується через те, що поверхня дуже м’яка. Це додаткова профілактика для здоров’я ваших суглобів. До того ж, ви постійно розминаєте ваші ступні. Тактильні відчуття від ступень і піску дуже подобаються багатьом спортсменам.\n4. Волейбол на пляжі знімає стрес\nПляжний волейбол – відмінний спосіб відволіктися від проблем на роботі, навчанні або в сім’ї. Кожна людина відчуває стрес від навколишнього оточення. Це можуть бути суперечки в сім’ї або занадто велике навантаження на роботі. Коли ви приїжджаєте на берег річки або моря, щоб кілька годин пограти у волейбол на піску, то ви поступово занурюєтеся в стан потоку. Ви перестаєте хвилюватися, вам хочеться насолоджуватися хорошою погодою, компанією друзів і азартом в спортивній грі.\nТакож це відмінний привід приїхати на берег водойми. Після активної гри завжди можна поплавати в теплому морі або річці. Або ви можете полежати на сонці, щоб прогріти своє тіло.\n5. Користь для вашого дихання\nСолене морське повітря і приємний бриз – те, що буде вас супроводжувати під час гри в пляжний волейбол. Навіть на березі річки повітря набагато чистіше, ніж в центрі запорошеного і галасливого міста. Під час гри ви мимоволі дихаєте набагато більше і глибше, ніж в стані спокою. Ваша система кровообігу працює набагато активніше, розносячи корисний кисень по всьому організму.\nДо того ж в морському повітрі міститься йод, який дуже важливий для коректної роботи вашої щитовидної залози. Під час гри в пляжний волейбол ви не тільки покращуєте вашу фізичну форму, але і отримуєте заряд «здоров’я»!\nПочніть займатися вже зараз\nЗараз середина серпня, проте у вас ще є час спробувати зіграти в пляжний волейбол. Зберіть компанію друзів, захопіть з собою фрукти і напої, приготуйте пляжний рушник і купальний костюм. Поїдьте на берег річки або моря, щоб зіграти у волейбол на пляжі. Ви самі зможете відчути, наскільки корисний і приємний цей вид спорту!\nНазад Вправи щоб зробити удар сильніше. Вправи для удару рукою: найефективніші. Постановка і відпрацювання комбінацій ударів\nДалее Холестерин: друг чи ворог?


Стоматологія Стоматологічна клініка "Clinic +" у Харківі - медичний портал UaDoc\nМедичний портал › Установи › Харків › Стоматологія › Стоматологічна клініка "Clinic +"\nпр-т Людвіга Свободи, 31 , Харків, Харківська область\n"Clinic +" - це стоматологічна клініка для всієї родини. Нас рекомендують своїм знайомим та друзям, які часто самі стають нашими друзями.\nСьогодні стоматологічна клініка "Clinic +" надає найширший спектр послуг в багатьох областях стоматології: лікування, пародонтология, ортодонтія, протезування, професійна гігієна, дитяча стоматологія, відбілювання зубів, стоматологія для вагітних.\nОсобливий акцент зроблено на високу якість лікування і на задоволеність пацієнта, як процесом, так і отриманим результатом. Це дуже важливо, адже тільки такий підхід забезпечує лояльність постійних пацієнтів. Ми пропонуємо стабільно високу якість при оптимальних цінах, що забезпечується високою кваліфікацією персоналу і найсучаснішими технологіями.\nМи не застосовуємо просто "імпортні матеріали", ми використовуємо продукцію конкретних відомих і визнаних виробників, що мають стійку репутацію і які є кращими на сьогодні.\nПеревагою клініки є наявність такого важливого підрозділу, як власна зуботехнічна лабораторія. Наявність висококваліфікованих зубних техніків дозволяє вирішувати найскладніші завдання в найкоротші терміни. Лабораторія оснащена найсучаснішим обладнанням, це дозволяє лікарю і техніку виконати роботу будь-якої складності і задовольнити потреби найвимогливіших пацієнтів.\nНаша стоматологія це:\n• фахівці, що володіють всіма сучасними технологіями лікування та протезування\n• абсолютна безболісність на всіх етапах лікування\n• абсолютна стерильність і безпека\n• затишна і доброзичлива атмосфера\nВідгуки про Стоматологічна клініка "Clinic +"


Лейбл-менеджер – Proforientator.info\n• пошук нових імен;\n• курирування репертуару артиста;\n• підписання контрактів;\n• розробка стратегій позиціонування і менеджмент артистів;\n• розробка маркетингу-плану;\n• планування і випуск продукції;\n• проведення тендера серед дистрибуторів і продаж ліцензії;\n• просування артистів лейбла;\n• прогнозування тенденцій розвитку музичного ринку;\n• ліцензування російської і західної музики;\n• створення корпоративних збірників для брендів і тематичних збірників компанії;\n• розробка стратегії співробітництва з російськими і закордонними партнерами;\n• планування і проведення промо-заходів, релізів.\nДо кола основних обов’язків лейбл-менеджера входить пошук нових імен, адміністрування репертуару артиста, підписання контрактів, розробка стратегій просування та менеджмент артистів, розробка маркетинг-плану, планування та випуск продукції, проведення тендера серед дистриб’юторів і продаж ліцензії. А також просування артистів лейблу, прогнозування тенденцій розвитку музичного ринку, ліцензування музики, створення корпоративних збірників для брендів і тематичних збірників компанії, розробка стратегії співробітництва з закордонними партнерами, планування та проведення промо-заходів.\nОдним з основних вимог є глибока музична ерудиція. «Музика повинна бути поруч з такою людиною протягом усього його життя, – відзначив Олег Нестеров. – Він повинен любити і розуміти музику, інакше коефіцієнт його корисної дії в компанії буде дуже низьким».\nНа даний момент на ринку можна спостерігати тенденцію досить високого попиту на дану позицію при недоліку кваліфікованих фахівців. Одна з основних причин сформованої ситуації – відсутність гарної школи, що готувала б подібного роду кадри. «Нашому шоу-бізнесові 10 років, – говорить Олег Нестеров, – і в більшості його галузей у нас поки немає гарних фахівців. Дуже багато хто працює з натхнення, але професіоналізму явно не вистачає. У зв’язку з відсутністю освітньої бази, багато чому доводиться учити і передавати свої знання вже під час спільної роботи».


ДНЗ "Лісова казка" — Борщівська міська радa\nДНЗ №1 «Лісова казка» - чудова оселя для вихованців віком від 2 до 6 років. Тут є 6 групових приміщень, спортивна зала, кабінет практичного психолога, методичний кабінет, фізкультурна зала\nКожна група має окремий ізольований майданчик з тіньовими навісами та зеленими насадженнями. Майданчики для дітей раннього віку знаходяться в безпосередній близькості від входу в приміщення.\nНа спортивному майданчику знаходяться: футбольне та баскетбольне поле, яма з піском для стрибків, фізкультурне обладнання для виконання основних рухів. Недавно доповнили спортивні споруди.\nДля виконання завдань розумового, екологічного, трудового, профорієнтаційного розвитку дошкільнят виділено місце під дослідні ділянки.\nВ групових приміщеннях створені необхідні умови для якісної організації життєдіяльності дітей. Групи естетично оформлені, затишні, впорядковані меблями відповідно до віку дітей, відповідають гігієнічним та санітарним вимогам. Предметно - ігрове середовище сприяє всебічному розвитку вихованців та відповідає вимогам програми. Ігрові зони обладнані навчальним та ігровим матеріалом.\nВ музичній залі представлені сучасні технічні засоби навчання: музична апаратура, магнітофон, мультимедійна дошка. дитячі музичні інструменти . Для задоволення потреб художньо-естетичного нахилу є різні види театру: ляльковий, пальчиковий, настільний, лопатковий, проводяться різні змістовні заходи.\nВ ДНЗ функціонує спортивна зала, створена власними силами і обладнана необхідним спортивним інвентарем відповідно до вимог Базової програми розвитку дошкільників « Я у Світі»: «шведська стінка», обручі, лави, ребристі дошки, дуги,м’ячі, мішечки з піском для метання, кеглі, кільцекиди та матеріал для нетрадиційних видів оздоровлення дошкільників, проте у цьому році заплановано придбати мати.\nБудівля знаходиться у належному стані і відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Щороку проводиться поточний ремонт усіх приміщень, промивання системи опалювання, ревізія вентиляційних та каналізаційних систем.\nУ закладі функціонує 6 груп, виховується 127 дітей, працює 31 працівник, у тому числі педагогів - 13, адміністративного складу – 5.\nРезультати соціально-дидактичного аудиту засвідчують достатньо високий рівень потенціальних можливостей педагогів ДНЗ. Педагогічний колектив спроможний здійснювати інноваційну діяльність на рівні впровадження інноваційних технологій. З метою виявлення творчих здібностей педагогів було проведене діагностичне дослідження за тестуванням педпарцівників практичним психологом закладу Мазурок І.О. на тему : «В якому світлі я бачу себе?».\nНа базі ДНЗ діють:методоб'єднання вихователів ,майстер - клас «Дизайн дошкільників». На 2 останніх районних семінарах вихователі Підлісна О.В. таСкорохід Н.В. провели майстер-клас на тему «Квілінгові квіти» та лабораторію творчого пощуку.\nНайважливішою індивідуальною формою роботи є самоосвіта педагогів.\nУ садочку запроваджено такі цікаві форми роботи, як КВК, родинні свята-фестивалі, створений ляльковий театр за участю працівників садочка.\nАдміністрацією ДНЗ розроблені заходи, які спрямовані на розширення знань і практичного досвіду педагогів, демонстрацію позитивних здобутків, творчого підходу до впровадження інноваційних педагогічних технологій в навчальний процес. Протягом останніх років реалізуються наступні форми методичної роботи з впровадження інноваційних педагогічних технологій: фестиваль інноваційних знахідок, ділові ігри, «круглі столи».\nКожен педагогічний працівник вивчає конкретне питання:\n«Артикуляційна гімнастика» - Попович Л.З.\n«Розвиток творчих здібностей у дітей» - Скорохід Н.В.\n«Інтегровані заняття» - Підлісна О.В.\n«Статеве виховання» - Підлісна Н.І.\n«Фізичне виховання »- Ткач М.П.\n«Екологічне виховання» - Пальчевич О.І.\n«Пальчикова гімнастика» - Кидань Г.П.\n«Всесторонній розвиток дітей раннього віку» - Яворовська Л.Я.\n«Логіко-математичний розвиток дітей дошкільного віку» - Толяренко Л.С.


Експерт про прем’єрство Тимошенко: Дитячому садку нової влади потрібна доросла вихователька – Златопіль\nЗлатопіль › Новини Кіровоградщини › Експерт про прем’єрство Тимошенко: Дитячому садку нової влади потрібна доросла вихователька\nЕксперт про прем’єрство Тимошенко: Дитячому садку нової влади потрібна доросла вихователька\nНинішні парламентські вибори, по суті, є виборами ще й керівника уряду. Людини, яка буде здатна швидко і ефективно вирішувати щоденні економічні та соціальні проблеми.\nІ від роботи якої залежатиме, чи відчують зміни в своєму житті звичайні українці, вважає політичний експерт Тарас Загородній.\n«Юлія Володимирівна не приховує, що готова допомогти і підставити своє тендітне, але надійне плече Володимиру Зеленському. І це в принципі логічно. У цьому дитячому садку, який набирає «Слуга народу» має бути доросла людина, яка розбирається, як працює система», – зазначив експерт.


Культура постмодерну та проблема естетичної детермінації творчого процесу історичним часом\n3.3. Культура постмодерну та проблема естетичної детермінації творчого процесу історичним часом\nТворчий процес фактично “конструює” реальне історичне буття людини у певному часі, адже визначає специфічні часові форми взаємодії свідомих та несвідомих компонентів. Саме тому у сучасній цивілізації постать митця грає виключно важливу, навіть унікальну роль. За умов кризи раціональності саме інтуітивне прозріння, бачення, відчуття починають відігравати провідну роль у формуванні контексту майбутнього. На думку російського філософа В.Бичкова, вся друга половина 20 сторіччя (ЗМІ, TV, www, система навчання та виховання людини, найновіші види арт-діяльності, дизайн, масова культура) активно перебудовувала (і цей процес зараз прискорюється) психофізіологічну систему людини у напрямі отримання інформації у невербалізованому, недискурсивному вигляді. Зокрема, цей процес можна розглядати і як глобальну та сутнісну естетизацію свідомості, якби самі поняття естетики та естетичного не зазнали у часи посткультури суттєвої ревізії. Та як би там не було, на сьогоднішній день стає зрозумілим, що пануюче у європейській культурі (особливо у Нові часи, хоча процес розпочався ще з Аристотеля) формально-логічне мислення втрачає власну панкратію, поступаючись місцем іншим формам свідомості, багато з яких традиційно розвивалися всередині релігійно-духовних практик та художньої культури.\nЦей процес ускладнюється суперечливим ставленням як до конкретних фактів минулого, так і до таких фундаментальних цивілізаційних конструктів як історія та культура взагалі. Ситуація теперішнього часу жахає своєю невизначеністю та непередбачуваністю наслідків. На це звертає увагу С.Кримський: “Розвітвлення історичних процесів та їх зростаюче прискорення веде до культурного розриву між сучасним та майбутнім. Не говорячи вже про те, що ці часові відрізки репрезентовані зараз поколіннями, дезінтегрованими контрасними субкультурами. Майбутнє настає надто швидко. Люди не встигають пристосуватися до динаміки змін, що викликає, за висловом А.Тоффлера, специфічний футурошок”[78, 32].\nУ подібній гонитві за буттям вражаючим є відчуття незаповненості власного часу, його порожнечі. Як пише Ліна Костенко: “Минає день, минає день, минає день... А де мій Сад Божествених Пісень?”. Звідси – бажання з’ясувати, що таке час, подолати його у творчому процесі, зрозуміти таємні механізми останнього. Тож для літератури 20 сторіччя інтерес до проблеми часу є характерним і цілком виправданим. Знов, як у часи Сенеки, митці усвідоміли що час - це їхня єдина власність. Тому ця проблема привертала увагу Джеймса Джойса і Вірджинії Вулф, Томаса Стернза Еліота і Веліміра Хлебнікова, Германа Гессе і Марселя Пруста. Але відомий аргентинський письменник, Хорхе Луїс Борхес, на нашу думку, найбільш чисто втілив у своїх творах сучасне або, якщо завгодно, "постмодерністське" сприйняття часу, парадоксальну специфіку його реалізації саме у нашу перехідну історичну епоху.\nПостать Борхеса у світовій літературі, здається мені, певною мірою символізує стан сучасної цивілізації. Трансформація культури, що визначає наш час, постмодерністський та перехідний час, де у назві багатьох феноменів приставка “пост” означає принципову невизначеність, з унікальною гостротою ставить питання про цінності та технології взаємодії з ними. І саме Борхес пропонує подібну технологію, технологію, що іноді виходить за межі культури і може визначати буття людини у некласичному світі. Пропонує органічно і просто, без особливих вербальних візерунків та ментальних лабіринтів. Можна сказати, що Борхес відкриває нам шлях, свій власний шлях, що стає своєрідною ниттю Аріадни, ведучою до культури .\nУ світі Борхеса ця нить рятує Мінотавра від тягаря буття, і саме Тесей є тим, хто звільнює сина цариці, звільнює від життя. “...коли-небудь прийде цей визволитель. Я знаю, що мій визволитель існує і кінець кінцем він ступить на пильну підлогу. Якби мого слуху досягли усі звуки на світі, я б все одно відчув його кроки. Було б дуже добре, аби він відвів мене куди-небудь, де менше дверей та галерей,” – мріє борхесівський Мінотавр[23, 150]. І Борхес, людина культури, ототожнює себе з Мінотавром, аристократичним господарем лабіринту, що сподівається на звільнення від нього. У цьому лабіринті поєднані усі часи, об’єктивовані у людській культурі, на нескінчені блукання по яким приречена сучасна людина.\nОтже, лабіринт стає для Борхеса не лише просторовим, а й часовим символом. Вірніше, символом одночасності буття справжніх культурних феноменів. Відповідне культурологічне сприйняття історичного часу визначає творчість Борхеса. Насправді цінні культурні феномени існують тут і зараз, і є матеріалом для творчої реалізації сучасності. Завдання Борхеса і полягає у відборі з історичного контексту актуально важливого і цінного матеріалу. Як пише з цього приводу І.М. Петровський: “ Він прагматик у побутовому і філософському сенсі слова: у логіці, історії релігії, східній та західній містиці, фізиці 20 століття, історії літератури, навіть у політиці Борхес відбирає лише те, що має, за його словами, “естетичну цінність””[22, 16-17]. Тобто естетична цінність стає головним критерієм відбору культурних феноменів. І символічно присутній у цих феноменах історичний час “оживає” у лабіринті Борхеса, оживає, щоб розширити контекст буття, згрупований навколо таїни, втіленої у образі міфічного чудовиська. “ Ти не повіриш мені, Аріадна, - сказав Тесей. – Мінотавр майже не чинив мені опору.” – ця фраза є останньою у есе Борхеса “Будинок Астерія”[23, 150]. Мінотавр прийняв смерть від свого визволителя. Герой знищив нудьгуючого охоронця культури. І лабіринт перестав існувати, адже втратив свою жахливу, містичну, нереальну загадку – Мінотавра.\nПарадокс сучасної цивілізації полягає у тому, що тенденція до десакралізації культури призводить до того, що місце Мінотавра займає звичайна людина. Таким чином, втрачається аристократизм і таїна, а їх місце займає звичайна людяність та гуманізм. Ось чому людиноподібний Мінотавр чекає на власну загибель. Для нього надто обтяжливо бути звичайною людиною. Такий Мінотавр подібний до секуляризованої людини, що приречена творити “ні для чого”, помножуючи сутності без потреби. Парадокс полягає у тому, що гуманізація Мінотавра означає жахливу дегуманізацію буття сучасної людині, якій принципово потрібна таїна. Тому гуманізований Мінотавр є онтологічний збоченець, загибель якого є не лише виправданою, а бажаною та необхідною.\nГоловна ідея Борхеса – ілюзорність, випадковість та абсурдність нашого перебування у світі, а отже - нашого часу. Характерний факт із біографії Борхеса приводить колумбійський публіцист Еліхіо Гарсія Маркес. Під час відвідання Парижу французький студент, випадково зустрівши Борхеса, емоційно вигукує : “ Борхес, ви не існуєте.”, на що той спокійно відповідає : “Так, це правда”[21, 463]. “Супутниця, яка тримала його під руку, з подивом запитала, що сказав студент, і Борхес відповів, прислухаючись до плескоту Сени під ногами і посміхаючись задоволено : “ Те ж саме, що я постійно повторюю сам: я не існую, я – ніхто”[21, 463].\nВажливим є те, відповідна теза не подається фатально, з якимсь пафосом чи то некрофілії чи то нарцисизму як у Ніцше або Камю. Навпаки, Борхес сприймає відповідне положення з мудрістю і вдячністю, сприймає як відповідь і поділяє її з читачами. Зіграти себе на помосту людської культури, стати дзеркалом, що відбиває одвічні архетипи – ось сенс буття творчої людини, людини, що пізнала трагічну мудрість абсурду. Така людина приречена на нескінчені блукання по лабіринтам світової культури, відчуваючи себе Мінотавром, якого бажають вбити чисельні новітні “герої”. І вихід з цієї парадоксальної ситуації – бути усіма, щоб залишитися ніким.\nГра з культурою – ось чим займається Борхес у своїх творах. Саме тому у них, як помітила І. Тертерян: “Метафорами стають не образи і не рядки, а твори у цілому – метафорами складними, багатозначними, метафорами-символами”[23, 7]. А сам Борхес у есе “Сфера Паскаля” виголосить : “ Можливо, уся всесвітня історія - це історія різноманітних інтонацій при промовлянні кількох метафор”[23, 202]. Звичайно, ці інтонації найкраще “схоплені” у людській культурі, зокрема у літературі. Саме тому Борхес у багатьох своїх есе повторює думку Карлейля про те, що “...всесвітня історія – це Священне Писання, яке ми розшифровуємо та пишемо помацки і в якому також пишуть нас”[23, 222]. Говорячи про улюблені метафори Борхеса, І.М. Петровський зазначає : “ Головними метафорами, з якими звичайно пов’язують його своєрідність, відносяться до мислення, пам’яті, культури ( книга, лабіринт, дзеркало )”[22, 17]. Цікаво, що усі ці метафори так чи інакше пов’язані з часом. Борхес грає з часом, намагаючись “зіграти сучасність” людської культури.\nЕстетична сутність гри осмислена Г.-Г. Гадамером у праці “Істина та метод”. Мистецтво, на думку Гадамера, потенційно закладене у грі, є його сутнісним ядром, і при “перетворенні на структуру” являє себе у чистому вигляді. Мистецтво має глибинний онтологічний статус. Явище витвору мистецтва, “перетворення на структуру” – це зняття повсякденної “неперетвореної дійсності” у її істині, “перетворення на істинне”, “звільнення, повернення до істинного буття”. Усі основні феномени естетичного: мімесіс, катарсіс, трагічне, красу, - Гадамер усвідомлює у контексті теорії гри і визначає в цілому “буття естетичного як гру та виставу”.\nОтже, Борхес грає з часом, а час, у свою чергу, грає з Борхесом. Парадоксальність культурологічних інтерпретацій аргентинського письменника втілює специфіку перехідної історичної епохи сьогодення, епохи принципово позаконтекстуальної. Естетична гра сприймається лише у власному “мікроконтексті”, вона є своєрідною “грою у собі” або “грою для себе” ( згадаємо класичну інтенцію декадансу “мистецтво для мистецтва”!). Подібні “микроконтексти” складають “мультиверсум” сучасності. Не важко перелічити улюблені твори Борхеса. Це, перш за все, “Тисяча і одна ніч”, про яку він афористично і парадоксально висловився: “Сказати “Тисяча і одна ніч” означає додати до безкінечності одиницю... Ідея безкінечності і книга “Тисяча і одна ніч” – це одне і те ж саме”[22, 7].Тобто дана книга постає як своєрідний лабіринт, незкінечність якого втілює незкінечність людської культури, а отже – людської історії і часу.\nУ вірші “Метафори “Тисячі і однієї ночі” Борхес говорить про три головні метафори цієї книги: 1) потік; 2) візерунок; 3) сон. І над усіма цими метафорами здіймається час:\nЗавершення ж усіх метафор – карта\nТих дивних сфер, що мають назву “Час”,\nБо він вимірює потік тіней,\nЗанепад мармурових скорбних пліт,\nТа зміну поколінь й родів –\nНескінченість часу втілюється або віддзеркалюється у нескінченому лабіринті книги. Або навіть більше: час віддзеркалює книгу, у якій написане абсолютно все. Ідея подібної книги сходить до онтологічного статусу Корана, який є атрибутом Бога, тобто трансцендентним та визначальним по відношенню до світу і людей. Звичайно, думка про книгу, що дарує час, а отже – долю кожній людині не могла не сподобатися Боргесу.\nАраби вчать, що ні один не в змозі\nСкінчити Книгу Тисячі Ночей.\nУсі ті ночі - нескінчений час.\nЧитай їх, поки день ще не помер –\nТобі життя відкриє Шахразада[22, 308].\nЗ європейської літератури аргентинський письменник особливо виділяє “Божественну комедію” Данте та “Дон Кіхота” Сервантеса. До цього списку можна додати ще британську енциклопедію, яка згідно з зізнанням самого Борхеса стала для нього справжньою скарбницею сюжетів та ідей. Зокрема, “Дон Кіхот” метафорично присутній у есе “П’єр Менар, автор “Дон Кіхота””, “Прихована магія у “Дон Кіхоті””, “Притча про Сервантеса та Дон Кіхота” та інших. “...література розпочинається з міфу та міфом закінчується,” – проголосить Борхес[23, 231] наприкінці есе “ Притча про Сервантеса та Дон Кіхота”. І Борхес розігрує цей міф у грі і як гру.\nЗ іншого боку, метафорами стають автори, письменники, колеги Борхеса по “літературі”. Найяскравіша постать тут – Вільям Шекспір. Чудове есе про нього “Everything and Nothing” втілює світовідчуття Борхеса. Це – своєрідна онтологічна біографія Шекспіра, що одночасно є біографією Борхеса і кожного письменника. Есе розпочинається словами: “ Сам по собі він був ніхто; за обличчям ( не схожим з іншими навіть на поганих портретах епохи ) і нескінченими, примарними, нескладними словами ховався лише холод, сон, який сниться нікому”[23, 231]. Тобто відчуття небуття, порожнечі є визначальним імпульсом для пробудження творчої стихії. І у творчості людина намагається подолати це небуття, заповнити жахливу порожнечу власного “я”. “...він наловчився уявляти із себе когось, щоб не видати, що він – ніхто,” – пише Борхес[23, 231]. Саме в уяві, її нескінченій грі Шекспір відкриває власне покликання, що стає шляхом до втілення багатогранного Всесвіту. “ Ніхто на світі не був стількома людьми, як ця людина, що зуміла, подібно до єгипетського Протея, вичерпати усі образи реальності...Глибинна тотожність життя, сну та уявлень надихнула його на тиради, що у подальшому стали відомими”[23, 231].\nТаким чином, час життя стає простором гри уяви, простором, що формує історію культури. Бути іншим – це парадоксальне кредо кожного митця. Мандельштам помітив колись: “Сила культури – у нерозумінні смерті”[22, 21]. У “бутті іншим” подібне “нерозуміння” втілюється у найбільш чистому вигляді. І Борхес, і Шекспір Борхеса, і, здається мені, сам Шекспір, захоплені цим “нерозумінням” тотальної гри культури. У цій грі стираються хронологічні дистанції, і як у дзеркалі, відбивається таємнича сутність людського призначення.\nЛіхтенберг порівняв колись книгу з дзеркалом, іронічно додавши при цьому, що якщо у подібне дзеркало дивиться мавпа, то звідти не може виглянути лік апостола. Борхес прискіпливо вдивляється у дзеркала світової культури, і вони, у свою чергу, віддзеркалюють світ цього оригінального і живого погляду. У свою чергу, практично кожний твір Борхеса є подібним дзеркалом, що нагадує про безмежний простір культурного буття. У есе Борхеса “Дзеркало і маска” за створення досконалої поеми король дарує поету срібне дзеркало, і це дзеркало втілює сутнісні риси творчого процесу та його головних задач, що включають віддзеркалення світу та “буття іншим”.\nУ власній творчості Шекспір створює символічний контекст свого індивідуального часу, реалізуючи при цьому власну особистість. Маски різних героїв, що надіває на себе письменник під час творчого процесу – це втілення специфічно людських рис у оточуючому світі, об’єктивація суто людської реальності, навіть коли її визначальна риса – “ніщо”. Адже саме з цього “ніщо” постає культура, культура, що долає час. У культурі людина намагається подолати тотальність “ніщо”, яке оточує її буття.\nТа повернемося до борхесівського Шекспіра. Одного ранку він відчуває “...огиду і жах бути усіма цими королями, що гинуть від мечів та нещасними коханцями, які зустрічаються, розлучаються та вмирають з благозвучними репліками. У той же день він продав театр, а через тиждень був у рідному місті... Але і тут потрібно було бути ким-небудь, і він став підприємцем, що має скромну власність і займається лише позиками, позовами та невеликими відсотками з обігу ”[23, 232]. Із світу “чистої уяви” Шекспір повертається у світ соціальний, який, однак, є не менш уявним. Цей крок, здається мені, символічно втілює культурні тенденції сучасної цивілізації, цивілізації грошей. Навіть Шекспір не зміг уникнути їх таємничої магії!\nТаким чином, життя Шекспіра, згідно Борхесу, можна поділити на три етапи: 1) усвідомлення власного “ніщо” і пошук шляхів порятунку; 2) відкриття ігрової стихії та творча самореалізація як актора та письменника; 3) повернення додому та заняття бізнесом. Відповідно, ми маємо три етапи індивідуального часу. Який з цих етапів є найбільш важливим для людської історії та культури, створюючи Шекспіра, відомого практично кожній культурній людині? Звичайно, другій. Першій та третій етап є цікавим лише для дослідників, які вивчають біографію письменника. Саме на другому етапі свого життя Шекспір адекватно реалізує історичний час, втілюючи його у культурний контекст. І цей контекст доходить до нас як Шекспір, формуючи його присутність у нашому часі як впливової культурної сили, що визначає творчі інтенції інших митців, зокрема Хорхе Луіса Борхеса. Цей час,фактично, і виступає естетичною детермінантою творчого процесу. Але у деонтологізованому посткультурному світі Борхеса творча реальність культури постає як ефемерна оболонка, що вкриває тотальну порожнечу, як втеча від цієї порожнечи хоча б на хвилини творчого самозабуття.\nУ дзеркальному лабіринті культури стверджується історичність часу людського перебування, жахлива історичність, що ототожнюється з Мінотавром, “іншим”, який чекає власної загибелі. І чи є герой, якого не важко сприймати як ніцшеанську надлюдину, справжнім визволителем чи, скоріше, він – втілення інтенції до самогубства агонізуючої культури?\nПитання це втілює перехідний характер нашого часу. Перед нами - відкритий шлях, що може обернутися поверненням та нескінченими блуканнями по лабіринту, загибеллю культури або ж чудом. Згадаємо відомий вислів Вейдле по сучасний стан культури: “ Мистецтво – це не хворий, який потребує лікування, а мертвий, який чекає на воскресіння”[125, 165]. Чи припускає подібне воскресіння Борхес, Борхес, який бажає “померти увесь”? У есе “Роза і Парацельс” подібне чудо відбувається, але відбувається інтимно, таємно від очей сторонніх і навіть єдиного можливого і бажаного учня. Можливо, старий Борхес ( а це есе увійшло до збірника “Двадцять п’яте серпня 1983 року”, що був опублікований у році 1984 ) висловив тут своє таємниче бажання, бажання, приховане від сторонніх очей, сакральне бажання, яке можна або відчути, або сприйняти на віру – воскресити культуру.\nСимволічно, що Парацельс у Борхеса воскрешає саме розу – мабуть, найулюбленішу квітку у містичній традиції, так поетично оспівану Ангелусом Сілезіусом ( “ Не має роза ця “Чому?”, вона лише цвіте...”. Додам до цього, зробленого мною, перекладу англійський варіант: “ The rose is without why; it blooms because it blooms”[171, 61]. Або “ Та роза, що побачив я смертними очима, розквітла в Господі крізь цілу вічність” ( “The rose that with mortal eye I see, flower in God through all eternity.”)[171, 139]).\nУ творчості Борхеса роза часто виступає символом одкровення видатним митцям напередодні їхньої смерті. Так у есе “Золота роза” подібне трапляється з відомим італійським поетом Джамбатісто Маріно. Як пише Борхес: “ Потім відбулося одкровення. Маріно побачив розу, як Адам бачив її у раю, і він зрозумів, що вона знаходиться у власній вічності, а не у його словах, і що ми можемо розповідати про розу, звертатися до неї, але ніколи насправді не зможемо висловити її, і що високі томи, що створили золотий сутінок у кутку його кімнати є не ( як він помилково вважав ) дзеркалом світу, а лише ще однією річчю, доданою до світового контексту. Маріно досяг прозріння напередодні своєї смерті, і Гомер, і Данте, можливо, досягли його у ту мить”[170, 310]. А у вірші “Роза і Мільтон” Борхес звертається до рози, адже:\nІз поколінь тих роз, яких наш час\nНе врятував від знищення, одна,\nНапевно, завжди забуття не варта...[25, 597].\nЦе роза, яку тримав у руці сліпий Мільтон напередодні смерті (нагадаю, що сам Борхес у 1938 році втратив зір!). Ця роза втілювала для нього трансцендентний сенс буття. І, крізь спільну сліпоту, Борхес відчуває цей сенс, Борхес отримує розу:\nЧи мармурова? Золота? Кривава?\nНе важно це. Якою б не була ти.\nЗалиш свій сад, безпам’ятством розп’ятий,\nІ у рядках цих розгорнись, осяйна\nБагатоцвіттям? Мороком кінця?\nЯк та, незрима, у руці сліпця[25, 597].\nМитці уходять, але щось важливе і вагоме залишається по смерті, знов і знов воскресаючи у культурі. І кожний раз відбувається диво, що відміняє час і єднає усіх, хто відкрив відповідне відчуття. У цьому – магічна і містична таїна поезії і справжнього мистецтва взагалі. Мить зупиняється, надаючи нам можливостї її схопити, відтворити, трансформувати у текст. І дійсно, будь-яка система культури постає для нас у вигляді певної цілісної сенсової єдності. Можна з певною долею припущення сказати, що будь-яка культура є ні що інше, як текст, у той час як фрагменти культури є ні що інше, як цитати з цього тексту. Тобто, можна сказати, що у процесі культуротворчості ми трансформуємо свій індивідний час у “текст для інших”. Говорячи у термінах філософії М.Бубера, відбувається прорив від “Я” до “Ти”.\nТворче “буття іншим” є найбільш вагомим і цінним для культури. Але і воно остаточно не вирішує екзистенціальних проблем людини. В усякому разі, Борхес з висоти 20 сторіччя вважає саме так. Адже його Шекспір напередодні або після власної смерті звертається до Господа зі словами: “ Я, що був стількома людьми, хочу бути лише собою.” Далі цитую Борхеса: “ І глас творця відповів йому із бурі: - Я теж не я; я уявив цей світ, як ти свої твори, Шекспір мій, і одна з примар мого сну – ти, подібний до мене, який по суті усі і ніхто”[23, 232]. Борхес з винятковою гостротою відчуває цю дилему, і знов і знов віддзеркалює у своїй творчості світову культуру, залишаючи на ній власний ефемерний силует.\nГостро відчуваючи порожнечу новітньої культури і екстраполюючи її на видатних письменників минулого, Борхес у чистому вигляді втілює постмодерністське світовідчуття, яке є, за визначенням російського філософа В.В. Бичкова: “...своєрідною культурно-пост-культурною ностальгічно-іронічною реакцією на культуру”. Протиставлення культури та пост-культури – дослідницька знахідка В.В.Бичкова, яка здається нам цікавою і перспективною. На відміну від культури, що націлена на задоволення виключно духовних потреб людини, пост-культура не лише свідомо відмовляється від духовного центру культури, а реально втрачає цей центр. І людині у ситуації пост-культури залишається лише свідомо грати, як це віртуозно робить Борхес, грати, щоб бути усіма, забуваючи тим самим про власне “ніщо”.\nАле “культурний” компонент неодмінно присутній у творах Борхеса як елемент ностальгії за втраченим. Тому звернення письменника до дійсно видатних, “знакових” фігур світової культури минулого є цілком виправданим. Новаліс визначав ностальгію як бажання бути дома будь-де. І Борхес дійсно вдома у світовій культурі, як постмодерністський Одисей повертаючись по ній до власного “ніщо” і сподіваючись на припинення подібного повернення. У одному з інтерв’ю 1983 року на питання, чи існує інше , потойбічне життя, Борхес відповідає: “ Ні, я впевнений, що ніякого іншого життя не існує, мене б дійсно засмутив факт його існування. Я хочу померти увесь. Навіть думка про те, що після смерті мене будуть пам‘ятати, мені не подобається. Я чекаю на смерть та забуття”[22, 434].\nЯкщо згадати відоме есе Борхеса “Борхес і я”, зміст якого вже приводився нами у якості ілюстрації постулату Гайдеггера про Das Man, як формалізований рівень існування, що домінує у наш час, то було б цікавим поміркувати над питанням, який з Борхесів проголосив ці фрази! Адже у цьому есе фактично відбувається протиставлення людини і “людини як творця”. Десубстанціалізація останнього і визначає постмодерністський вимір сучасної культури. Віддзеркалюючи минуле, митець стає відповідним дзеркалом для наступних поколінь у нескінченій грі або танці. Згадаємо Ніцше, який казав, що визнає лише божество, яке вміє танцювати. Можливо, культурні феномени і є подібним божеством для митців нашої перехідної епохи і їх “уламки” віддзеркалюють наш порожній, перехідний час?\nПесимістичні мотиви переносяться Борхесом і на людську історію взагалі. Особливо відверто ця думка проводиться у есе “Біатанатос”. Із факту, що життя і смерть Христа є для кожного християнина центральною подією історії, Борхес, спираючись на висловлені раніше думки Джона Донна, робить наступний висновок : “Ще з земного праху не був створений Адам, ще твердь не відділила води від вод, а Отець вже знав, що Син помре на хресті. Ось він і створив землю і небо як декорацію для майбутньої загибелі”[22, 107]. Всесвіт порівнюється тут з ешафотом, що зводиться Богом для власного Сина. Теза про творчість як “репетицію смерті” у цьому контексті отримує нові сенсові виміри, адже Борхес знаходить у світі, який ще тільки кілька століть тому вважали “найкращим із світів”, лише контекст, декорацію для загибелі Бога. І час, у якому ми живемо, стан сучасної цивілізації іноді здається мені рефлексією цього сумного факту. Тому міркування Борхеса: “...я уявив, що ми – частки якогось Бога, що знищив себе на початку часів, бо жадав здобути небуття. Всесвітня історія – це понура агонія цих часток”[22, 107] певною мірою втілюють світовідчуття сучасності.\nВідповідні думки я знайшов у есе - “роздумі” “Дзеркало” російського філософа Андрія Павленко, віртуальним центром якого є відома картина Ян Ван Ейка “ Портрет подружжя Арнольфіні”(1434). “Відповідні” у плані відповіді, яку я з задоволенням переадресовую від Павленка до Борхеса. Як пише Павленко: “ Можливо, Ван Ейк так до кінця і не усвідомив, що він художньо висловив проблему, що турбувала європейську думку від Ансельма до Канта: як Він є, або, як Він може бути, якщо Його тут просторово немає? Творець створив світ без своєї явної присутності. Творець зумів “повісити дзеркало на стіну!”. Він, тим самим, не залишив нам ніяких підстав для ствердження нашої впевненості у Його бутті”[115, 64]. Це – цілком “борхесівська” констатація. А ось – запропонований вихід з неї: “ Наша душа віддзеркалює духовну еманацію Творця-художника, а не інших людей у картині-світі. І ми тепер напевно знаємо – Творець є! І Він віддзеркалюється у створеному Ним дзеркалі. Душа віддзеркалює Творця так само, як дзеркало повинне віддзеркалювати художника, який лукаво намалював у ньому не себе, а інших, щоб збентежити недосвідченого і довірливого глядача”[115, 65-66]. Як бачимо, відповідь подається у відповідності з філософією Августина. Питання, яке виникає особисто у мене: “ Чи часто Творець зазирає у душу сучасних майстрів, якщо бездуховність розглядається як якісний критерій сучасного світу та його культури?” На це питання можна отримати безліч суперечливих відповідей, які поглинають наставлені друг на друга дзеркала постмодернізму.\n“Людський розум настільки бідний, що примушений відкривати, втрачати і відкривати заново одні й ті ж речі,” – цю сентенцію Борхес вкладає у вуста свого вчителя, Маседоніо Фернандеса[22, 66]. Думка про те, що всесвітня історія – це нескінчена кількість варіацій на обмежену кількість сюжетів дуже близька Борхесу. У есе “Чотири цикли” він виділяє чотири подібних сюжети, проголошуючи: “ Історій всього чотири”[23, 280]. Перша з них розповідає про укріплене місто, яке штурмують герої. Друга, пов’язана з першою – про повернення. Третя – про пошук, і, нарешті, четверта – про самогубство Бога, експлікацію якої ми вже розглядали на прикладі есе “Біатанатос”. “Історій всього чотири. І скільки б часу нам не залишилося, ми будемо переповідати їх у тому чи іншому вигляді.” – це історіософське кредо Борхеса[23, 281] втілює сум і стомленість митця у сучасну історичну епоху. Творчість аргентинського письменника стає трагічним камертоном нашого часу, часу, Мінотавр якого ще чекає на свого визволителя. І, якщо останній не буде вбивцею, відбудеться чудо. Таємне, а , можливо, навіть явне.\nОтже, на прикладі творчості Борхеса ми можемо вести мову про історичний час як естетичну детермінанту творчого процесу. Час у аргентинського письменника постає як можливість вибору адекватних культурних феноменів, що мають естетичну цінність та інтерпретації іх у відповідності з вимогами сучасності. Специфіка історичного часу сьогодення полягає у можливості митця камуфлювати власне “ніщо” історико-культурним контекстом минулого, грати з культурою та у культуру. На великому значенні минулого у сучасному історичному процесі акцентує увагу С.Кримський: “Сучасна історія стає все більш об’ємною. Вона все тісніше пов’язує рух вперед з перетворенням сучасного під кутом зору невикористаних можливостей майбутнього. Використане практикою минуле набуває ознак “одвічного теперішнього часу” і не відокремлюється відчуваємим інтервалом від сьогодення. Це дозволяє розглядати історію під сігнатурою метаісторії”[78, 41]. Чи не є творчий доробок Борхеса подібним метаісторичним компендіумом?\nДля перехідної постмодерністської епохи акцент саме на естетичній детермінації часом творчого процесу є, безперечно, домінуючим. Якщо порівняти відношення до часу Борхеса з відповідними відношеннями Гайдеггера і Юнга ( онтологічна та психологічна детермінанта творчого процесу ), то впадає у очі адекватність світосприйняття аргентинського письменника культурній ситуації сьогодення. Борхес не закликає повернутися до досократиків і не складає реєстр “смертних гріхів” Парменіда перед європейською культурною традицією як Гайдеггер. Не жалкує він і з приводу драматизму втрати таємничих знань гностиків та алхіміків як Юнг ( хоча досить часто використовує відповідний матеріал у своїй творчості ). Борхес сінхронічно присутній у всій світовій культурі, а культура, у свою чергу, створює Борхеса, заповнюючи онтологічну порожнечу світосприйняття сучасної епохи. Борхес добре почуває себе у сучасності, адже його сучасність розімкнена у безмежність історії та культури. Сучасність стає одночасністю із усім, що є насправді естетично цінним та вагомим.\nОхарактерузуйте сучасну епоху та характерне їй сприйняття історичного часу.\nЯк ви розумієте термін "посткультура"? У чому різниця між "культурним" та "посткультурним" сприйняттям та розумінням реальності?\nДоведіть, що гра (у тому числі гра з історичним часом) є одним з ключових принципів поетики Хорхе-Луїса Борхеса.\nДайте власне тлумачення тези Мандельштама про те, що "сила культури - у нерозумінні смерті". Доведіть цю тезу прикладами з творів Борхеса.\nЯк Ви розумієте термін "перехідний час"? Знайдіть у текстах Борхеса ознаки цієї перехідності.\nПідтвердіть або спростуйте тезу про адекватність світогляду Борхеса та його поетики сучасній культурній реальності.\nЧи погоджуєтесь Ви з твердженням Борхеса про те, що "історій всього чотири"? Якщо так, то спробуйте класифікувати відомі Вам історичні події та літературні сюжети у відповідності з цією схемою.\nСпробуйте знайти спільні та відмінні риси у розумінні буття Гайдеггером та Борхесом.\nЗАПИТАННЯ ДЛЯ РОЗВИТКУ КРИТИЧНОГО МИСЛЕННЯ\nВ роботі "Міф про Сізіфа" Альбер Камю зазначає: "Є одна лише дійсно серйозна філософська проблема - проблема самогубства. Вирішити, варте чи не варте життя того, щоб його прожити, - означає відповісти на фундаментальне питання філософії. Решта - чи має світ три виміри, чи керується розум дев'ятьма або дванадцятьма категоріями - є другорядними. Такими є умови гри: в першу чергу треба дати відповідь." Доведіть, що подібне світосприйняття є характерним для епохи з перехідним часом, яскравим прикладом якої є епоха постмодерну.\n"Наш світ ясний, у нас немає долі./Є лиш ума забави чарівні./Але як страшно тужить в глибині/ Кривава праніч варварства й сваволі!" Чи можна взяти ці рядки Германа Гессе з роману "Гра в бісер" епіграфом до сучасної епохи та визначення специфіки творчої самореалізації сучасного митця? Відповідь аргументуйте.


Інфаркт міокарда та цукровий діабет - що необхідно знати про захворювання серця?\nНа сьогоднішній день достовірно відомо, що люди, які страждають на цукровий діабет, приблизно на 40-45% частіше мають ризики ускладнень, пов'язаних з інфарктом. При зазначеному недугу стінки судин є крихкими, внаслідок чого в протоки потрапляють частинки будов і тромби (згустки кров'яних потоків). Саме з цієї причини відбувається закупорювання судин всередині серця людини, які і впливають украй негативно на загальний стан людини і прогін кров'яної маси по всьому тілу. Сьогодні наш портал розповість, як інфаркт міокарда і цукровий діабет можуть існувати разом, оскільки вкрай багато людей можуть стикатися з зазначеним недугою і його ускладненням у вигляді проблем з серцем. Відразу ж варто зауважити, що у разі наявності куріння при діагнозі «діабет» людина підвищує шанси в кінцевому підсумку «заробити» проблеми вкрай серйозного характеру, оскільки сигаретний дим негативно впливає на серце в цілому.\nПочаток інфаркту може протікати зовсім непомітно і майже безболісно, оскільки тільки рідкісні поштовхи нервових болів нагадуватимуть про старт бомби уповільненої дії.\nНа сьогоднішній день багато пацієнтів можуть стикатися з симптоматикою виду «серце діабетика», оскільки за наявності недуги досить поширене ураження стінок м'язи органу, внаслідок чого відбувається збільшення і невірна робота в комплексі.\nЛегка форма хвороби - це яскравий приклад збільшеного серця, оскільки більш важкі прояви можуть досить швидко привести до летального результату. Багато пацієнтів живуть десятиліттями без хірургічного втручання. Цукровий діабет та інфаркт - це речі, які лише посилюють здоров'я пацієнта в з'єднанні. Саме з цієї причини необхідно стежити за своїм станом, постійно перевірятися у лікарів і проходити потрібні методики профілактики.\nТепер ми розглянемо більш детально інфаркт міокарда і цукровий діабет, а також наведемо дещо інших прикладів судинних порушень.\nЯкі інші порушення судин можуть бути при діабеті?\nЦукровий діабет не обмежується одним інфарктом, тому судинні порушення можуть являти собою і діабетичну гангрену, атеросклероз. Все це в кінцевому підсумку (без супутнього втручання лікарів) може бути прирівняне до розвитку ускладнень, після чого пацієнт позбавляється кінцівки в першому випадку або наступають незворотні зміни в мозку - у другому.\nЯкі додаткові судинні порушення бувають при діабеті?\n1. Термін «Мікроангіопатія» визначає нарушенность роботи дрібних судин всередині тіла людини\n2. Термін «Макроангіопатія» уособлює відкладення холестеринових сполук на стіночку судин. Багато лікарів трактують вказаний недуга «Поразкою великих судинних сполук»\n3. Поняття «Артеріальна гіпертензія» - підвищений тиск всередині тіла плюс наявність зайвої ваги людини. Все це в комплексі вкрай негативно впливає на здоров'я, тому не рідко виникає і інфаркт міокарда при цукровому діабеті\nПри ураженні судин може наступати повне або часткове зміна складу крові. Нерідко страждають нирки. Очі теж не залишаються осторонь, оскільки очне яблуко може запалюватися, лопатися судини всередині нього. У багатьох випадках починається проявлятися на цьому грунті комплекс цукрового діабету та інфаркту.\nВАЖЛИВО: На самому початку пацієнт може не помічати змін всередині організму, оскільки всі події можуть бути приховані: саме з цієї причини варто частіше спостерігатися у лікаря і контролювати свій рівень стану здоров'я.\nСтатистика інфаркту міокарда при цукровому діабеті вражає: звичайна людина (без діагнозу діабету) може бути в 5-6 разів менш схильний смертельного результату, тоді як графа «діабетик» збільшує ризики в кілька разів. Схильність до тромбозів, порушення кровопостачання міокарда та інші події всередині організму - все це негативно впливає на стан людини, а також на його шанси здорового життя.\nНа сьогоднішній день є досить ефективний метод регулювання інфаркту міокарда та цукрового діабету шляхом встановлення нормального метаболізму.\nЯк варто харчуватися при діабеті після перенесеного інфаркту?\nЦукровий діабет та інфаркт - речі неприємні, однак кожна людина може мінімізувати ризик смертельного результату, якщо буде дотримуватися правил певного харчування протягом всього часу життя. Так, наприклад, відразу необхідно запам'ятати, що їсти стоїть багато риби (відвареної), фруктів, овочів. У той же час не варто вживати в їжу жирну їжу, сіль, масло або вершкові вироби. Салати варто виконувати у форматі оливковою заливки.\nІнфаркт міокарда і цукровий діабет можна завжди тримати у вузді, тому кожному читачеві статті пропонується пам'ятати про те, що написано в документі вище, а також якомога частіше спостерігатися у лікарів з метою недопущення розвитку недуги та його ускладнень.


Урок 7 (читання). Тема. Розширення уявлень учнів про слово та речення. Ознайомлення зі словами — назвами дій. Бесіда «Режим дня». Робота з ілюстрацією «На уроці», уроки навчання грамоти 1 клас, добукварний період\nМета: розширити уявлення учнів про слово і речення; формувати поняття про слова — назви дій; розвивати уміння правильно ставити до них граматичні запитання; вчити складати власні висловлювання за опорними малюнками; розвивати аудіативні уміння на рівні речення, удосконалювати дитяче мовлення; виховувати бажання дотримуватися правильного режиму дня.\nОбладнання: зошити у клітинку для графічного зображення моделей речень, предметні малюнки.\nХІД УРОКУ 7 (читання). Тема. Розширення уявлень учнів про слово та речення. Ознайомлення зі словами — назвами дій. Бесіда «Режим дня». Робота з ілюстрацією «На уроці», уроки навчання грамоти 1 клас, добукварний період\nII. Вправи на розвиток аудіативних умінь на рівні речень\n— За допомогою чого ми називаємо предмети?\n— Чому до одних предметів ми ставимо питання хто?, а до інших — що?\n— Як ми умовно позначаємо слова — назви предметів?\n— Чи можна записувати речення, якщо не вмієш читати і писати?\n— Як позначаємо перше слово в реченні?\n— Що ми ставимо в кінці речення?\n— Для чого служить речення?\n— Яку роль у реченні виконують слова, які нічого не означають?\n— Як вони позначаються на моделі речення?\n— Сьогодні на уроці ми продовжимо дізнаватися нове про слово і речення; будемо вчитися ставити до слів запитання; складати власні висловлювання за опорними малюнками.\n3. Вправи на виділення з мовленнєвого висловлювання окремих з них\n— Послухайте висловлювання. Скажіть, скільки речень почули. Повторіть останнє.\n1) Поблискують черешеньки в листі зелененькім. Черешеньки ваблять очі діточкам маленьким.\n2) Жив собі дід Андрушка. А в нього була баба Марушка. А в баби — дочка Мінка. А в дочки — собачка Хвінка.\n4. Вправи на розрізнення завершених і незавершених речень\n— Скажіть, що з того, що ви почули, є реченням, а що — ні.\nШколярі радісно готуються до свята.\nВони зібралися в актовій…\nТарасик запросить на свято свою маму.\nМама пошила йому нову…\nНову сорочку він одягне на свято.\n5. Складання речень за завданням учителя\n— Складіть речення про те:\n1) що можна побачити в небі;\n2) що можна почути на концерті;\n3) кого можна зустріти в лісі;\n4) за чим спостерігають на стадіоні;\n5) хто лікує людей;\n6) що рухається по дорозі.\nЗапис моделей складених речень на дошці і в зошитах (за вибором учителя й учнів).\nIII. Ознайомлення зі словами — назвами дій\n1. Добирання слів — назв дій за змістом речень\nДоберіть влучне слово за змістом речення, яке б відповідало на запитання вчителя.\n1) На концерті бадьора пісня (що робить?)… лунає, звучить.\n2) Журавель у небі сумно (щоробить?)… курличе, прощається.\n3) Уранці лагідне сонечко над землею (щоробить?)… встає, піднімається, сходить.\n2. Узагальнення ознак виучуваного поняття\n— Що називали? (Слова)\n— На які запитання вони відповідали? (Що робить?)\n— Так, ви додавали слова, які називали дії предметів: пісня (що робить?) лунає; журавель (що робить?) курличе; сонечко (що робить?) встає.\n— Отже, в українській мові існують слова — назви дій.\nIV. Встановлення зв’язків між новими теоретичними відомостями та попередньо засвоєними знаннями\n— Які слова ви вже знаєте? (Слова — назви предметів)\n— Про які нові слова дізналися? (Про слова — назви дій)\n— На яке запитання відповідають слова — назви дій? (Що робить?)\n— А про що розповідають слова — назви дій?\n— Слова — назви дій розповідають, що робить предмет.\n— Як ви вважаєте, чи багато дій можуть виконувати предмети?\n2. Гра «Діячі»\nУчні першого ряду придумують слова, що відповідають на питання хто? півник; середнього ряду — слово-дію: півник (що робить?) кукурікає; учні третього ряду пропонують слово — назву неістоти: (що?) сонечко; другий ряд пропонує слово — дію: сонечко (щоробить?) сідає і т. ін.\nВисновок. Нас оточує багато предметів, які постійно виконують якісь дії, отже, в рідній мові існує багато слів — назв дій.\nV. Вправляння у практичному застосуванні набутих знань\n1. Гра «Відгадай предмет за дією»\n• Світить, сходить, гріє, заховалось, зайшло, зійшло… (сонечко).\n• Вчаться, сидять, слухають, відповідають, розповідають… (учні).\n• Вчить, розповідає, пояснює, показує, запитує, слухає… (учитель).\n• Бігають, купаються, загоряють, пірнають, плавають… (діти).\n— А чи можна останні слова-дії сказати про каченят? Яке слово зайве? (Загоряють)\n2. Робота за сюжетними малюнками «Режим дня»\n1) Бесіда «Режим дня».\n— Ставши школярами, ви змінили розпорядок дня. Щоб бути здоровим і все встигати робити, потрібно правильно організувати свій день. Розгляньте малюнки в Букварі і скажіть, які дії треба виконувати, щоб ваш режим дня сприяв зміцненню власного здоров’я. Давайте повні і короткі відповіді на запитання.\n— Що робить дівчинка на першому малюнку? (Зарядку. Дівчинка на першому малюнку робить зарядку.)\n— Що потім робить Олеся? (Вмивається і снідає. Потім Олеся вмивається і снідає.)\n— Куди далі вирушає учениця? (До школи. Далі учениця вирушає до школи.)\n— Що робить Олеся в школі? (Вчиться, сидить за партою, слухає вчителя й відповіді однокласників, відповідає,розповідає…)\n— Чим займається дівчинка після школи? (Допомагає мамі, грає на свіжому повітрі,розглядає книжки.)\n— А як минає ваш день?\n2) Складання власних висловлювань за опорними малюнками про свій режим дня.\n3) Виховний момент про необхідність дотримуватися правильного режиму дня (висновок можуть зробити учні).\nУчень за бажанням показує класу, яку ранкову гімнастику він робить удома.\n5) Добирання речень до поданих графічних схем.\n6) Робота з ілюстрацією «На уроці».\nПід час бесіди учні повторюють уже відомі їм правила поведінки на уроці; слова — назви шкільного приладдя, шкільних меблів. Учитель нагадує про необхідність бережливого ставлення до всього, що знаходиться в класі.\n7) Робота в парах. Імітація слів — назв дій\nУчням пропонується в парах придумати та зобразити певну дію (писати, малювати, замітати, прати, прасувати, мити підлогу, робити зарядку тощо). Пара, що виконала завдання, виходить до дошки.\nКлас хором запитує: «Де ви були, що ви бачили?» Пара дітей відповідає: «Де ми були, ми не скажемо, а от що робили, покажемо!» (Імітують дію, учні відгадують.)\n— А про що розповідають слова — назви дій? (Слова — назви дій розповідають, що робить предмет.)\n— Чому слід дотримуватися режиму дня? (Щоб бути здоровим і все встигати робити.)\n— Хто з наших учнів найкраще виконує правила поведінки на уроці? Чому?


ГоловнаНовини Здоров'яЧим буряк корисний для здоров’я\nТакий простий і звичний овоч, як буряк, претендує на те, щоб називатися справжнім суперфудом. Масу користі, яку можна витягти з цього коренеплоду для здоров’я, пояснюється великою кількістю містяться в ньому поживних речовин, вітамінів і мінералів.\nЗгідно з базою даних Міністерства сільського господарства США цей коренеплід є відмінним джерелом калію, натрію, заліза, фосфору, магнію, вітаміну С і ряду вітамінів групи B. Буряк набуває свій глибокий колір завдяки пігменту беталаїну, який володіє потужними протизапальними властивостями. Також цей овоч багатий біоактивними сполуками, він є відмінним джерелом харчових волокон і містить мало калорій. З буряка добре робити сік, його можна відварювати, запікати, готувати на пару або вживати в сирому вигляді, нарізавши в салат тонкою соломкою.\nОсновна користь буряка для здоров’я:\nвін сприяє зниженню кров’яного тиску і запобігає гіпертонію-часом для нормалізації показників досить випивати склянку бурякового соку в день, пише Organic facts;\nдослідження, опубліковане в журналі прикладної фізіології, показує, що вживання буряка покращує витривалість при заняттях бігом. Також коренеплід містить значну кількість вуглеводів, що дають енергію для тривалих занять спортом;\nклітковина і антиоксиданти підтримують здоров’я травної системи;\nмагній і калій допомагають вивести з організму зайву воду, позбавляючи від набряків;\nє дані, що цей овоч також покращує роботу клітин мозку. Вміщені в ньому нітрати допомагають збільшити оксигенацію (насичення киснем) області мозку, яка часто уражається на ранніх стадіях деменції. Буряк може уповільнити процес розвитку хвороби;\nзначна кількість заліза допомагає запобігти анемію. Крім того, вітамін С в буряках сприяє збільшенню засвоєння заліза;\nзгідно з ще одним дослідженням, що містяться в коренеплоді бетаїни стимулюють функції печінки і підтримують її здоров’я. Також вони захищають серце і судини.


Купіть Bayangtoys X16 порівняння цін, характеристики із оцінками, малюнками та орієнтирами - DeviceRanks\nКупіть Bayangtoys X16, ціна від 3628 гр. у магазині На eBay. Порівняння технічних характеристик та цін на модель X16 у 200 магазинах Китаю та вашої країни. Цей дрон отримав оцінку 9.44 за рейтингом DeviceRanks відповідно до 7 основних параметрів: камера, розміри, контроль відстані, акумулятор, час польоту, функції та рейтингу марки. Перед покупкою потрібно перевірити 2 параметри - ціну в магазинах та рейтинг магазину з найнижчою ціною. Рейтинг продавця базується на відгуках наших користувачів.\nBayangtoys X16проти DJI Mavic\nBayangtoys X16проти Hubsan H501s


Мінцифри: до інтернету необхідно підключити понад 2500 шкіл — Журнал «На Урок»\nУ Міністерстві цифрової трансформації підрахували, що наразі 2531 українська школа розташована в населених пунктах, де немає жодного оптичного провайдера. Тобто ЗЗСО просто не мають можливості підключитися до якісного інтернету. Таким чином, учителі цих шкіл не зможуть організувати повноцінне дистанційне навчання. Про це повідомив заступник Міністра цифрової трансформації з питань розвитку інфраструктури Олександр Шелест під час брифінгу.\nДля того, аби забезпечити якісне дистанційне навчання в умовах карантину, школи мають отримати підключення до інтернету зі швидкістю не менше 100 Мбіт/с. При цьому необхідно передбачити можливість зміни на тарифний план зі швидкістю 1 Гбіт/с без оновлення мережевого обладнання. І ще один нюанс – родини, де проживають учителі та учні, повинні мати технічну можливість підключитись до інтернету зі швидкістю не менше 100 Мбіт/с. Для цього необхідно, щоб у тих населених пунктах було покриття оптоволоконної мережі.\n«Підключення шкіл до мережі інтернет – завдання місцевої влади, і кошти на це повинні виділятися з обласних та місцевих бюджетів. У тому числі, на це може бути направлено фінансування із залишків освітньої субвенції на початок бюджетного періоду».\nзаступник Міністра цифрової трансформації з питань розвитку інфраструктури Олександр Шелест\nДля підключення усіх цих шкіл до інтернету необхідно до 720 млн грн. Ці кошти можуть бути виділені з залишків освітніх субвенцій, що є в розпорядженні місцевих бюджетів.\n«За попередніми оцінками, на підключення цих 2 тисяч шкіл до інтернету необхідно 700-720 млн грн, при цьому залишки освітньої субвенції на 1 січня становили понад 5 млрд грн. З них 1,9 млрд грн – залишки коштів, що мають цільове призначення. Тобто грошей у місцевих бюджетів цілком достатньо. Більш того, станом на 1 липня цього року ці залишки збільшилися і склали 8 млрд грн».