Навчання у медичному університеті – це кропітка постійна праця | БДМУ\nНавчання у медичному університеті – це кропітка постійна праця\nПро навчання та студентське життя в БДМУ розповідає цьогорічна випускниця\nВалерія Сидор, випускниця фармацевтичного факультету\nЗавершуючи навчання в школі, я вже знала, що в майбутньому моя професія буде пов’язана з допомогою людям. І ось, обираючи між найкращими вишами, для опанування майбутньої професії обрала Буковинський державний медичний університет. Поступила на навчання і зрозуміла, що мій вибір був вірним – тут все відповідально, викладачі чудові, пояснюють доступно інформацію, виховують достойних особистостей. Університет подарував мені спектр позивних емоцій та дружбу й підтримку чудових людей.\nСтудентські роки – насичені, цікаві, як та веселка після дощу.\nПамятаю, свій перший курс, сидиш на парах, вчиш латинську мову і починаєш розуміти, що їдеш у величезному та потужному потязі під назвою БДМУ до нових знань. В нас тут своя медична родина, де розумні, чуйні, ввічливі, якщо треба допоможуть, підскажуть, нададуть мотивацію йти далі не зупиняючить. Але має бути розуміння, що навчатись у медичному університеті це кропітка постійна праця.\nХоча наше покликання фармація і медицина, та у нас є дуже багато різносторонніх творчих захоплень, які ми сповна зреалізовуємо у палаці «Академічний» – в нашому мистецькому студентському осередку. Впродовж перебування в стінах нашого університету, Ви обов‘язково знайдете товаришів, а можливо і найкращих друзів, як сталось у моєму житті! З нами не засумуєш, Вас то в морг поведуть, то під мікроскопом розглянете якогось мікроба або рослинку, то на практиці у аптеці чи у лікарні, відчуєте себе вже фахівцем і відповідальним за виготовлення чи призначення ліків.\nБезперечно в університеті, основна діяльність – це навчання, опанування майбутньої професії, але є час і на захоплення. Моє – фотографія, люблю бачити прекрасне та фіксувати це на фотоплівці, щоб потім поділитись з друзями. Університет подарував можливість фотографувати багато студентських подій, за що я дуже вдячна!\nНеймовірного та вагомого досвіду я набула, ставши заступником Голови Студентської ради, що дало змогу реалізувати багато проєктів, втілюючи мрії потребуючих людей та даруючи добро.\nМої любі молодші колеги, Ви тільки починаєте свій шлях до успіху, від щирого серця бажаю вам, щоб він був вдалим та результативним, велетенського Вам прориву вперед! Ніколи не сумнівайтесь і долайте свої страхи, адже БДМУ успішно дає можливість реалізовати себе у фармацевтичній та медичній сферах на професійному рівні.\nВірте в себе, у свої сили, навіть тоді коли у Вас ніхто не вірить, і удача не залишить Вас! Бажаю Вам повноцінно та насичено провести роки навчання у найкращому навчальному закладі України – БДМУ.\nДорогі абітурієнти, хочу розвіяти Ваші сумніви з приводу медичних університетів. Так, тут важко вчитись, але цікаво, завжди є розвиток та нестримний темп студентського життя, йдучи до отримання омріяної професії, і це круто. Якщо Ви відчуваєте у глибині душі, що Ваше призначення приносити користь оточуючим, віддаючи час, сили, і не очікуючи нічого взамін, тоді навіть не вагайтесь, а оберайте своє майбутнє, яке залежить тільки від нас самих!\nОбери перспективу – обери БДМУ\nМіжнародна співпраця – один із пріоритетів БДМУ\nНавчання в БДМУ – запорука успішного професійного зростання\nОбери найкращий медичний виш Буковини\nОбери успішне майбутнє – обери БДМУ\nВступна кампанія до фахового коледжу БДМУ


Екуменізм в Україні - Новини — АРХІВ НОВИН — Архів 2009 — листипад — Патріарх Варфоломій відвідав США\n* -> Новини -> АРХІВ НОВИН -> Архів 2009 -> листипад -> Патріарх Варфоломій відвідав США\nПатріарх Варфоломій відвідав США\nЗ 20 жовтня по 6 листопада патріарх Константинопольський Варфоломій перебував з візитом у США. Приводом для цього став релігійний і науковий симпозіум на тему «Екологічний стан ріки Міссісіпі», що проходив у Новому Орлеані, а також свято великомученика Димитрія Солунського.\nТоркаючись тематики екології патріарх Варфоломій запропонував створити новий православний Центр захисту навколишнього середовища й миру. Відповідно до його плану, центр повинен буде зосередитися в першу чергу на проблемах екології й необхідних змінах у поводженні й етиці людей. Заклад буде носити дослідницький і просвітительський характер.\nПатріарх вважає, що новий центр можна розмістити в історичному будинку сирітського притулку на одному з островів у Мармуровому морі неподалік від Стамбула.\nТакож під час свого візиту патріарх Варфоломій відвідав Білий дім та президента США Барака Обаму. Президент Обама обіцяв патріархові підтримку в його місії й високо оцінив його зусилля щодо діалогу між світовими релігіями. У заяві підкреслюється, що патріарх Варфоломій є лідером світового масштабу як у соціальних, так і в духовних питаннях.\nЯк повідомляють медіа, Обама й патріарх Варфоломій обговорили також питання релігійної свободи в Туреччині, уряд якої не визнає легітимність Патріарха й конфіскував частину майна Православної Церкви.\nТакож відбулись зустрічі Патріарха Варфоломія з віце-президентом США Джо Байденом та з держсекретарем Хілларі Клінтон. У програму перебування Патріарха Варфоломія в Сполучених Штатах також ввійшла зустріч зі спікером Палати представників Ненсі Пелосі.\nГрецька Православна Архієпархія Америки була заснована 11 травня 1921 р.. Архієпархія очолюється Архієпископом Америки. Предстоятелем з 19 серпня 1999 р. є Архієпископ Димитрій. Архиєпископія включає більше 540 парафій і 800 священиків в 9 єпархіях.\n10.11.2009, 1554 просмотра.


Пасажири збитого над Донеччиною Боiнга-777 загинули не одразу (видео). Лента новостей Mobus\nЩоденно в зонi АТО гинуть дев’ять людей (видео)\nЗа час протистояння на Донбасi загинули щонайменше 3724 людини. Такi данi наводить помiчник Генерального секретаря ООН iз прав людини Iван Шимонович. В це число входять i пасажири збитого бойовиками Боiнга 777. За iнформацieю ООН, зараз щоденно на Донбасi гине близько 9 людей. А влiтку щоденнi втрати становили - понад 40 загиблих....\nБойвики ДНР вивезли 24 трупи загиблих зi збитого Боiнга 777 (видео)\nРадник голови Донецькоi ОДА - Костянтин Батозський - у своeму Facebook - повiдомляe, що бойвики ДНР вивезли 24 трупи загиблих зi збитого "Боiнга 777". За його словами, терористи пiд`iхали, коли рятувальники завершили основнi роботи - вiдтiснили iх зi зброeю, кинули тiла просто у кузов та поiхали....\nРосiя неохоче пiдтримала резолюцiю ООН щодо збитого Боiнга-777 (видео)\nУночi Рада безпеки ООН ухвалила резолюцiю щодо збитого Боiнга-777. Рiшення одноголосне, тобто - "За" висловилася навiть Росiя, представники якоi, як могли затягували ухвалення документа. Вiд бойовикiв на Сходi Радбез вимагаe надати iнспекторам ОБСґ та мiжнародним експертам безперешкодний доступ до мiсця трагедii....\nCгенерировано за 0.051851 секунд


Групу крові не визначають ні стать, ні вік, ні раса. Індикатор особистості і спадкове явище, яке не змінюється протягом усього життя. Позначення – АВ (IV). Плазма типу АВ, що з’явилася в результаті змішування крові типів А і В, досить молода. Четверта група має більш складний біологічний склад. Завдяки численним антигенів ця кров іноді набуває схожість з кров’ю А групи, а іноді В групи. Вона здатна пристосовуватися до змін навколишнього середовища та особливостям харчування. Це дає їй велику перевагу серед інших типів плазми. Вважається, що четверта група крові виникла в результаті змішаних шлюбів і мінливих життєвих чинників.\nТакож існує думка, що утворення четвертої групи сприяли вірусні інфекції, які змінили склад крові. Люди з четвертою групою плазми – досить рідкісне явище, особливо з негативним резус – фактором. Їм властиві фізіологічні особливості, іноді досить незвичайні.\nЗа статистичними показниками, людей з 4 групою крові менше 10% від усього населення планети. Таємниця утворення цього типу плазми, склад якої гущавині інших типів, викликає непідробний інтерес у медиків — науковців.\nЗагалом, кров 4 групи (АВ) не володіє нічим таким, що особливо відрізняло б її від інших груп, зате має один дуже великий недолік – при терміновому переливанні донор знаходиться не відразу.\nЇї не завжди можна знайти на станціях переливання крові. Відсутність антитіл в 4 групі крові, дозволяє переливати її власникові кров будь-якої іншої групи. Це говорить про феноменальну адаптації до зовнішніх умов. Присутні антигени роблять можливим переливання 4 групи крові тільки тим, у кого кров тієї ж групи. Найбільша перевага у таких ситуаціях люди з 4 групою крові і позитивним резус-фактором, їм підійде будь-яка здорова кров з таким же резус-фактором. Проблема виникає, якщо резус-фактор негативний.\nОсобливості 4 типи крові\nКров 4 групи включає в себе деякі дані, властиві іншим типам крові. Наприклад, люди типу крові АВ схильні до стресів і гормональних збоїв, а цією особливістю відрізняються люди з типом крові I та III групи. Також у володаря 4 групи крові спостерігаються збої травлення, обумовлені зниженою кислотністю шлунка, що перешкоджає засвоєнню м’ясних продуктів і збільшує ймовірність порушень з боку серцево – судинної та імунної систем. Ця особливість присутня і у людей з II і III типом крові. Є єдина відмінність: людина, у якого четверта група крові, легше переносить фізичні навантаження.\nВплив на характер людини\nВсі ми різні: свої звички, свої уподобання, свій характер. Чим же можна пояснити неповторну індивідуальність людини? Як не дивно, про це може розповісти група крові. Медики – науковці відзначили, який вплив на характер людини впливає 4 група крові, але не змогли пояснити, як саме. Так як ця група крові досить рідкісна, то і її володар виділяється на тлі інших.\nУ людини з групою крові АВ особливо розвинена інтуїція і організаторські здібності. Це, як правило, творчі люди, не позбавлені романтизму. Виглядають молодше своїх років.\nЗапальність і чуттєвість 2 групи злилися зі спокоєм і уважністю 3 групи. В результаті цього злиття з’явилася 4 група – найбільш спокійна серед усіх груп крові. Представники цієї групи незлопам’ятні. Це люди скромні, емоційні, які страждають від своєї нерішучості. Співчуття – їх дар. Трохи замкнуті, але легко йдуть на контакт. Терплячі і врівноважені, але часом різання. У людей з 4 групою крові загострене почуття справедливості і незалежності.\nЛюди зі своїм світоглядом, постійно копаються в собі. Не обділені дипломатичними якостями і тактовністю, дуже привабливі для оточуючих. Здатні сприймати прості речі, як щось незвичайне. Досить швидко стають загальними улюбленцями.\nЧетверта група крові з позитивним резус-фактором вимагає певної сумісності з іншими групами крові. Це життєво важливий фактор в екстрених ситуаціях. Якщо кров донора виявляється несумісною із справжньою, то починають вироблятися антитіла, вступаючі в резус – конфлікт з кров’ю донора.\nСумісність важлива і при зачатті дитини. У цьому випадку важлива не тільки група крові, але й резус – фактор. Це впливає на процес виношування плоду. Якщо група крові 4 — я негативна, то вагітність буде складна і небезпечна, оскільки висока ймовірність вироблення антитіл, здатних змінити склад крові дитини. Починається неправильне розвиток плоду, що приводить до летального результату. Для виключення таких наслідків проводиться спеціальна діагностика і вакцинація по знешкодженню антитіл.\nРезус-фактор крові для зачаття\nЯкщо у жінки група крові 4 негативна, а у чоловіка абсолютно інша група крові, то, скоріш за все, дитина народиться з групою крові мами.\nУ людей з 4 групою крові є схильність до серйозних захворювань. Їх розвитку сприяють в основному шкідливі звички і відсутність правильного харчування. 4 група крові увібрала в себе недоліки, якими володіють група А і група Ст.\nІснує зумовлена система, за якою можна визначити найважливіші особливості організму, і яким захворювань схильні люди з 4 групою крові (АВ). У крові цієї групи виявлено підвищений вміст серотоніну й адреналіну, а це значить, що людина піддається раптовим депресій, перехідним в серцеві захворювання, неврози, психози та маніакально-депресивні розлади.\nСпостерігаються часті захворювання травної системи та послаблення імунної, що призводить до регулярних простудних і вірусних інфекцій, а відсутні до антигенів А і В антитіла провокують розвиток онкології. Однак організм добре справляється з запальними процесами і не піддається алергії. Кров групи АВ відрізняється підвищеною згортуваністю, а це ризик появи тромбів, від яких страждають судини мозку і коронарні судини.\nЛюди з 4 групою крові схильні до таких захворювань, як алкоголізм і наркоманія. Недолік ферментів в шлунковому соці — часта причина виникнення проблеми зайвої ваги, так як підвищений холестерин і утруднений процес розщеплення жирів. При безконтрольному вживанні їжі розвивається анемія і запалення кишечника. Також уразливими місцями вважаються органи слуху і суглоби. Зате у володарів 4 групи крові стійкість до виразковим хвороб. Також малоймовірним є розвиток захворювань сечостатевої системи.\nХворобу легше попередити, ніж лікувати. Для цього досить дотримуватися ряд профілактичних заходів, при яких люди з кров’ю 4 групи можуть з легкістю уникнути всіх цих захворювань.\nІнтелектуальна діяльність, що супроводжується фізичною активністю, прекрасно знімуть стрес і виведуть з депресії. В цьому випадку дуже корисно ходити пішки і їздити на велосипеді. Такі заняття сприяють контролю за вагою і навантаженням на серце.\nПравильне, збалансоване харчування для четвертої групи крові виключить зайву вагу.\nДля цього достатньо уникати виробів з пшениці і бобових, так як вони не дають вироблятися інсуліну і уповільнюють процес метаболізму:\nВключити в свій раціон більше овочів, фруктів і їсти менше м’яса. Особливо людям з негативним резус – фактором.\nДодати в меню морепродукти і скоротити вживання яєць.\nМолочні продукти збільшать вироблення інсуліну.\nНе палити і не зловживати алкоголем.\nКонтроль цукру в крові і контроль рівня холестерину.\nОбмеження споживання жирної їжі виключить появу анемії.\nРегулярний прийом вітамінів мікроелементів добре відіб’ється на імунній системі, а прийом ферментів на травленні.\nЗменшення кількості споживаного кофеїну і включення в раціон натуральних соків і імбирного чаю піде на користь судинах.\nПрийом антиоксидантів забезпечить безпеку від несприятливого впливу навколишнього середовища.\nСлід уникати вершкового масла і цільного молока.\nГрупа крові 2 негативна


Максимальна ступінь компресії в програмах подібного класу досягається при використанні опції створення неперервних архівів. Зручність роботи з архівами упакованими winrar’ом, на інших комп’ютерах досягається за рахунок створення саморозпакувальні SFX-архівів, що розпаковуються за вказаною користувачем шляхи. З SFX-архівів можна працювати і на комп’ютерах без архіватора взагалі або з архіватором відмінним від WinRAR. В архівів, що саморозпаковуються є один недолік — вони перевершують за розміром звичайні архіви, тому що в них страивается декомпресора.\nЛюбов — Справа Тонка Або Астрологія Взаємовідносин\nБіодизель З Водоростей — Паливо Майбутнього


Які ліки можна безкоштовно отримати в лікарнях Кам’янеччини - Вдало Інфо\nГоловна / Новини / Які ліки можна безкоштовно отримати в лікарнях Кам’янеччини\n5 Вересня 2018 | 1085\nЯкі ліки можна безкоштовно отримати в лікарнях Кам’янеччини\nІнформація про наявність ліків у лікарнях і необхідність додаткових закупівель має бути відкритою і доступною для кожного пацієнта. Про це 5 вересня заявив Прем’єр-міністр України Володимир Гройсман під час засідання Уряду. За його словами, ще з 1 вересня 2018 року всі лікарні мали б розмістити на своїх сайтах інформацію про доступні ліки.\nЯка ж ситуація із безкоштовними ліками в Кам’янці-Подільському?\nЗвернемось до вже відомого нашим читачам ресурсу «Є ліки».\nЩороку держава виділяє кошти на закупівлю ліків. Сотні лікарських засобів, оплачених державою, доступні для лікування хворих. На жаль, пацієнти не завжди знають про наявність безкоштовних ліків у їхніх лікарнях. Виправити ситуацію має допомогти інформаційний ресурс «Є ліки», який розпочав роботу наприкінці 2016 року. Завдяки проекту кожен може перевірити, які саме лікарські засоби, є у його лікарні.\nНа сайті представлені всі лікарні Хмельницької області, зокрема і Кам’янця-Подільського. Після переходу за посиланням у вас відкриється перелік та кількість доступних ліків у кожному медичному закладі.\nКам’янець-Подільська міська лікарня №1 (вул. Пушкінська, 31).\nКам’янець-Подільська міська поліклініка №1 (вул. Огієнка, 20).\nКам’янець-Подільський перинатальний центр (вул. Матросова, 17).\nКам’янець-Подільський центр первинної медико-санітарної допомоги (вул. Огієнка, 20).\nКам’янець-Подільська центральна районна лікарня (вул. Матросова, 30).\nКам’янець-Подільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги (вул. Матросова, 30).\nДо прикладу, у Кам’янець-Подільському центрі первинної медико-санітарної допомоги пацієнти можуть розраховувати на наявність безкоштовних шприців, систем для крапельниць, бинту, серветок, но-шпи, карвалолу, папаверину гідрохлориду, спазмалгону, тавегілу, кокарбоксилази гідрохлориду та ще багатьох інших препаратів.\nТобто, коли вас відправляють у аптеку за шприцами чи бинтом, варто мати на увазі, що вони є у переліку безкоштовних для пацієнта медичних засобів.\nКожна лікарня має бути забезпечена ліками з Національного переліку лікарських засобів, який затверджений Міністерством охорони здоров’я. До цього переліку входять 427 безпечних та реально працюючих діючих речовин від всіх розповсюджених захворювань — це понад тисячу ліків від різних виробників, що мають закуповувати лікарні за бюджетні кошти. І всі ці препарати повинні надаватись безкоштовно пацієнтам, які лікуються на стаціонарі. Перелік препаратів, що входять до Нацереліку можна переглянути на сайті МОЗ, або завантаживши мобільний додаток «Ліки.Контроль».\nПацієнт, отримавши лист призначення, може перевірити по назві кожного препарату, чи є він у Нацпереліку і чи не «забули» медпрацівники лікарні про це повідомити.


Перевірений засіб: як перемогти стрес і не згоріти на роботі | Staff Capital\nСтатті та новини 15.05.2017\nПеревірений засіб: як перемогти стрес і не згоріти на роботі\nСтрес і вигорання не одне і те ж. Всі ми знаємо, що стрес часто призводить до вигорання. Однак все ж не можна сказати, що немає способу впоратися з натиском ненормованого робочого дня, нервового напруження і постійних криз на роботі таким чином, щоб захистити себе від емоційного стомлення, цинізму і сумніву в своїх силах, які характерні для вигоряння. Запорука успіху – ваш емоційний інтелект (EI).\nСаме це виявили дослідники в процесі недавнього дослідження («Лідерство через вигорання»), де вони оцінили рівень стресу 35 головних лікарів великих лікарень та спробували визначити, як вони вирішують (якщо взагалі вирішують) проблему вигорання.\nОтримані дані були несподіванкою: незважаючи на те, що 69% головних лікарів описали свій рівень стресу як «високий», «дуже високий» і «найвищий», більшість з них не показало ознак вигоряння, які описані в роботі Христини Маслач «Опитувальник для виявлення вигорання». У бесідах з лікарями ми виявили, що всім їм допомагає тримати стрес під контролем емоційний інтелект.\nДослідження показують, що EI підтримує високий рівень витривалості, допомагає людям справлятися з хронічним стресом і запобігає вигоранню.\nНаприклад, розуміння власних почуттів (один з компонентів EI) дозволяє нам фіксувати джерела фрустрації або занепокоєння і покращує нашу здатність розглядати кілька різних варіантів реагування. Саморегуляція, ще один аспект емоційного інтелекту, дозволяє нам зберігати спокій, контролювати імпульси і не робити помилок в стресовій ситуації. Навички з врегулювання конфліктів допомагають нам направляти своє занепокоєння і емоції на рішення проблем, а не на те, щоб ситуація продовжувала нас нервувати і не давати нам спати вночі. Емпатія теж допомагає боротися зі стресом. Коли ми активно намагаємося зрозуміти оточуючих, нас часто починають турбувати їхні інтереси. Співчуття, як і позитивні емоції, може протистояти психологічним ефектам стресу. А прислухаючись до точки зору, думок і вірувань інших людей, ми підвищуємо свою здатність викликати довіру і впливати на оточуючих. Найчастіше все це на практиці означає, що ми отримаємо необхідну нам допомогу до того, як стрес перетвориться у вигорання.\nЯк тримати стрес під контролем і уникнути вигорання\nДля боротьби зі стресом люди роблять багато руйнівних речей: переїдають, зловживають алкоголем і наркотиками, ще більше працюють замість того, щоб відпочити. Досліджуючи поведінку головлікарів, ми з’ясували, що для управління стресом і запобігання вигорання люди можуть задіяти свій емоційний інтелект. Можливо, вам теж захочеться спробувати ці способи.\nНе будьте джерелом власного стресу\nЗанадто багато людей самі створюють собі стрес з повною тілесною відповіддю, просто думаючи про майбутні події або зустрічі, які потенційно можуть викликати стрес. Люди, які прагнуть до високих досягнень або зі схильністю до перфекціонізму, можуть бути особливо схильні до створення власного стресу. У процесі дослідження ми з’ясували, що лідери, чуйні до того, які навантаження вони на себе беруть, краще здатні контролювати свій рівень стресу. За словами одного головлікаря, він «усвідомив, що левову частку свого стресу викликав у себе сам, роками не даючи собі розслабитися». Тепер, коли я знаю, які проблеми це народжує, я можу відговорити себе від безперервних навантажень», – пояснив він.\nУсвідомте свої обмеження\nЯкщо ви краще зрозумієте свої сильні і слабкі сторони, це дозволить вам побачити, де вам потрібна допомога. У нашому дослідженні головні лікарі описували перехід від лікувальної ролі до управлінської як один з основних джерел стресу. Ті, хто усвідомив, в яких ситуаціях вимоги роботи перевершують їхні можливості, не стали воювати поодинці: вони оточили себе радниками, яким вони довіряють, і попросили про допомогу.\nДихайте глибше, коли відчуваєте, що напруга і занепокоєння швидко ростуть\nПрактика усвідомленості допомагає нам розібратися як з безпосередніми причинами стресу, так і з довгостроковими труднощами. Кілька учасників дослідження розповіли нам, як вони використовують медитативні техніки для уповільнення серцебиття і зниження рівня напруженості під час появи факторів, що викликають стрес. Як пояснив нам один керівник, усвідомленість «дозволяє бути більш відкритим іншим рішенням і не втрачати час на оборонну позицію». Можливо, спочатку спостерігати за своїм диханням і підвищити свою обізнаність про нього непросто, але пам’ятайте, що увага – найвищий акт самоконтролю.\nПерегляньте своє розуміння ситуації\nЧи розглядаєте ви якусь ситуацію як загрозу для чогось, що для вас дуже цінне? Або ви бачите її як проблему, що вимагає рішення? Зміна вашого погляду на питання, негативний (дистрес) або позитивний (еустресс) стрес ви відчуваєте, може розкрити вам очі на те, як знизити його рівень. Один головний лікар описала нам цю зміну установки такими словами: «Те, що раніше здавалося стресом, стало для мене хорошим стресом; у мене з’явилася мотивація думати про нього як про проблему, яка вимагає рішення ».\nЗнімайте конфлікти, ставлячи себе на місце іншої людини\nСтрес від конфліктів часто призводить до вигорання, тому найкраще спускати їх на гальмах, якщо тільки це можливо. Будьте допитливі, задавайте питання, вслуховуйтеся. Віддайте всю свою увагу іншій людині і зосередьтеся на тому, що вона хоче вам сказати. Намагаючись зрозуміти її точку зору, ви отримуєте набагато більше шансів завоювати її довіру і вплинути на неї. Один з тих, кого ми опитували, постійно використовує цей підхід. Він розповів, як, вдосконаливши свої навички емпатичного слухання, він домігся більш тісної співпраці та краще навчився переконувати колег. Він сказав, що недавно до нього в кабінет увірвався лікар і заявив: «Ви повинні вчинити так і так, інакше немовлята помруть». Замість захисної реакції, яка могла наробити ще більше шкоди, він заспокоївся і зосередив свою увагу на тому, щоб постаратися зрозуміти точку зору лікаря. Його відповідь зупинила конфлікт і призвела до здорового, менш роздратованого обговорення.\nВикористовуючи і розвиваючи емоційний інтелект, ви можете зупинити вигорання – як своє, так і інших людей. Однак пам’ятайте: поліпшення емоційного інтелекту вимагає часу і зусиль. Будьте терплячі, добрі, пробачайте себе, адже вам точно не потрібно, щоб підвищення EI стало для вас ще одним джерелом стресу.\nкоуч, захистила докторську дисертацію в Пенсильванському університеті. Її дослідження пов’язані з питаннями підвищення стійкості людини і організації до змін, емоційного інтелекту і вигорання.\nЕнні МакКі, старший науковий співробітник Пенсільванського університету. У співавторстві з Деніелом Гоулманом і Річардом Бояцісом написала книгу «Primal Leadership», а також «Resonant Leadership» і «Becoming a Resonant Leader».


Основні засади судочинства в Україні\nКонституція України (ст. 129) визначає такі основні засади судочинства: 1) законність; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) забезпечення доведеності вини; 4) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 5) підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; 6) забезпечення обвинуваченому права на захист; 7) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, 8) забезпечення апеляційного й касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом;\nЗаконність. Згідно з Конституцією України (ст. 6), органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Правосуддя у цивільних і кримінальних справах здійснюється у точній відповідності з законодавством України; у випадках, передбачених міжнародними угодами, суди України застосовують законодавство відповідно до порядку, встановленому цими угодами.\nРівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності громадян перед законом і судом. Конституція України (ст. 24) проголошує, що не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.\nРівність громадян перед законом означає, що при розгляді цивільних і кримінальних справ до всіх громадян застосовується одне і те ж матеріальне і процесуальне законодавство, ніхто при цьому не має ніяких привілеїв і не піддається ніяким обмеженням.\nРівність громадян перед судом передбачає рівну можливість усіх громадян брати участь і нести відповідальність перед судами, які входять до єдиної судової системи України, не може бути при цьому ніяких привілеїв чи обмежень. Правосуддя в господарських відносинах здійснюється на засадах рівності перед законом і арбітражним судом усіх підприємств та організацій не\nзалежно від організаційної форми, форми власності май на, місцезнаходження, підлеглості та інших обставин.\nЧинне законодавство України передбачає винятки ;\nпринципу рівності громадян перед законом стосовно Президента України, народних депутатів, суддів.\nЗабезпечення доведеності вини. Відповідно до Конституції України (ст. 62), особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено і законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.\nВідповідно до цього конституційного положення обов'язок доведеності вини обвинуваченого покладається на відповідних суб'єктів: органи дізнання та попереднього слідства, прокурора, а у справах приватного обвинувачення — на потерпілого або його представника Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Навіть визнання обвинуваченим своєї вини є недостатнім для винесення обвинувального вироку якщо винуватість обвинуваченого не підтверджується усією сукупністю доказів. До остаточного вирішенню кримінальної справи і офіційного визнання особи вину ватою з нею не можна поводитись як з винуватою, публічно, в засобах масової інформації, в офіційних документах стверджувати, що дана особа є злочинцем.\nЗгідно з проектом нового Кримінально-процесуального кодексу, розробленого на основі Конституції України, коли винуватість обвинуваченого не доведена, суд зобов'язаний прийняти рішення про його невинуватість. Норми про предмет доказування сформульовані таким чином, що вони орієнтують дізнавача, слідчого, прокурора на з'ясування не тільки обставин діяння і участі є його вчиненні конкретної особи, а й тих обставин, які виключають або пом'якшують кримінальну відповідальність. Реалізацією принципу презумпції невинуватості стало надання обвинуваченому права на поводження з ним як з невинуватим до набрання обвинувальним ви роком законної сили. Покладення обов'язку доказування на обвинувача зумовило розширення прав і можливостей захисту щодо спростування доказів обвинувачення.\nПринцип презумпції невинуватості має гуманний зміст, важливе юридичне і етичне значення, він, поруч з іншими конституційними гарантіями, сприяє вирішенню одного з головних завдань правосуддя — не допусти ти засудження невинуватих.\nЗмагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, Змагальність означає, що в судовому засіданні між собою ведуть процесуальний спір дві сторони: позивач і відповідач (у кримінальному процесі — сторони обвинувачення й захисту), відстоюючи наданими їм процесуальним законодавством засобами свою позицію, права і законні інтереси. Цивільне процесуальне законодавство встановлює, зокрема, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\nНеобхідною передумовою реалізації принципу змагальності є процесуальна рівність сторін. Чинне цивільне і кримінальне процесуальне законодавство забезпечує рівні права сторін знайомитись з матеріалами справи, подавати докази, брати участь в їх дослідженні, заявляти клопотання, давати усні і письмові пояснення, користуватись іншими процесуальними правами, наданими за коном.\nПринцип змагальності є важливою процесуальною гарантією всебічного, повного і об'єктивного встановлення дійсних обставин справи і прийняття справедливого судового рішення\nПідтримання державного обвинувачення в суді прокурором. Розкриваючи завдання прокурора в судовому процесі. Закон України про прокуратуру (ст. 34) визначає, що прокурор, додержуючись принципу незалежності суддів і підкорення їх тільки закону, сприяє виконанню вимог закону про всебічний, повний і об'єктив ний розгляд справ та постановленню судових рішень, що грунтуються на законі. Підтримуючи державне обвинувачення, прокурор бере участь у дослідженні доказів, подає суду свої міркування щодо застосування кримінального закону та міри покарання підсудному. При цьому прокурор керується вимогами закону і об'єктивною оцінкою зібраних по справі доказів. У разі, коли при розгляді справи прокурор дійде висновку, що дані судового слідства не підтверджують обвинувачення підсудного, він зобов'язаний відмовитись від обвинувачення.\nНеобхідно відмітити, що останнім часом прокурори беруть участь у судових розглядах лише приблизно 50 % кримінальних справ. Правовою основою цього є закріплене ст. 36 Закону України про прокуратуру право прокурора брати участь у судовому розгляді кримінальних справ залежно від характеру і ступеня суспільної небезпеки діяння. Відсутність прокурора при розгляді кримінальної справи в суді змушує суд брати на себе ту час тину процесуальної роботи, яку мав би виконувати прокурор, здійснювати невластиву для суду, як органу правосуддя, обвинувальну діяльність. Тому проект нового Кримінально-процесуального кодексу України містить принципові зміни. Суд звільняється від будь-яких функцій обвинувачення. Передбачається, зокрема, що прокурор, не затверджує обвинувальний висновок, а сам складає його на основі матеріалів попереднього слідства;\nвручає обвинуваченому копію обвинувального висновку;\nнаправляє справу до суду; представляє її в суді при по передньому розгляді; зачитує обвинувальний висновок в суді. Встановлюється обов'язкова участь прокурора у розгляді усіх кримінальних справ; відмова прокурора від підтримання обвинувачення в суді тягне за собою закриття справи, якщо функцію обвинувачення не бере на себе потерпілий.\nЗабезпечення обвинуваченому права на захист. Чинне кримінально-процесуальне законодавство України встановлює, що підозрюваному, обвинуваченому і підсудному забезпечується право на захист. Особа, яка провадить дізнання, слідчий, прокурор, суддя і суд зобов'язані до першого допиту підозрюваного, обвинуваченого і під судного роз'яснити їм право мати захисника і скласти про це протокол, а також надати Їм можливість захищатися встановленими законом засобами від пред'явленого обвинувачення.\nЯк захисники підозрюваних, обвинувачених і підсудних допускаються особи, які мають свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. За згодою підсудного допускаються близькі родичі, опікуни або піклувальники. Захисник допускається до участі в справі з моменту пред'явлення обвинувачення, а у разі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, або застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під вар ту — з моменту оголошення їй протоколу про затримання або постанови про застосування запобіжного заходу, але не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту за тримання. У разі коли дізнання або попереднє слідство не провадилось, захисник допускається до участі в справі після віддання обвинуваченого до суду.\nУчасть захисника при провадженні дізнання, попереднього слідства і в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції є обов'язковою, крім випадків відмови підозрюваного, обвинуваченого і підсудного від захисника. Відмова від захисника не може бути прийнята у справах осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину у віці до 18 років; у справах про зло чин осіб, які через свої фізичні або психічні вади не можуть самі реалізувати своє право на захист; у справах осіб, які не володіють мовою, якою ведеться судочинство; коли санкція статті, за якою кваліфікується злочин, передбачає смертну кару; при провадженні справи про застосування примусових заходів медичного характеру.\nЗахисник зобов'язаний використати всі зазначені в законі засоби захисту з метою з'ясування обставин, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого і підсудного або пом'якшують чи виключають його відповідальність, і подавати їм необхідну юридичну допомогу. Не допускається відмова захисника при провадженні дізнання, попереднього слідства та в судовому засіданні від захисту підозрюваного, обвинуваченого і підсудного.\nГласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами. Чинне законодавство України встановлює, що розгляд справ у всіх судах відкритий, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці. Закритий судовий розгляд, крім\nтого, допускається за мотивованою ухвалою суду у справах про злочини осіб, які не досягли 16-річного віку, у справах про статеві злочини, а також в інших справах з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні сторони життя осіб, яких притягнуто по справі; у випадках, коли цього вимагають інтереси забезпечення безпеки потерпілого, свідка чи інших осіб, які беруть участь у справі, членів їх сімей чи близьких родичів; в арбітражних судах — коли це суперечить інтересам охорони комерційної таємниці. До залу судового засідання не допускаються громадяни, молодші шістнадцяти років, якщо вони не є особами, які беруть участь у справі, або свідками.\nСлухання справи в закритому засіданні суду ведеться з додержанням усіх правил судочинства. Рішення і ви роки судів у всіх випадках проголошуються прилюдно.\nВажливим є закріплення Конституцією правила про повне фіксування технічними засобами судового процесу, оскільки, фіксуючи свідчення учасників процесу (на слух), секретарі засідань, цілком природно, випускають певні деталі, які можуть виявитись необхідними для прийняття рішення у справі.\nГласність судового розгляду сприяє здійсненню судом попереджувальної і виховної функції, посиленню громадського контролю за діяльністю суддів, слідчих органів і прокурорів, підвищує почуття відповідальності у суддів та інших учасників судового розгляду.\nЗабезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Концепція судово-правової реформи в Україні (проект), ви ходячи з вимог Конституції України, передбачає створення, поряд з касаційним, апеляційного перегляду судових рішень, які не набрали законної сили, як додаткової гаранти правосудності рішень і вироків судів першої інстанції.\nПроект нового Кримінально-процесуального кодексу (КПК) України встановлює перегляд в апеляційному порядку вироків, поставлених судом першої інстанції (крім вироків суду присяжних та вироків, поставлених після скороченого судового слідства), а також постанови про застосування примусових заходів виховного і медичного характеру. Суд апеляційної інстанції має право повністю або частково, шляхом проведення судового слідства, безпосередньо дослідити докази, у тому числі й ті, які не розглядалися судом першої інстанції. Апеляційний суд вправі, скасувавши вирок суду першої інстанції, постановити свій вирок, причому допускається погіршення становища підсудного, але лише за умови, якщо про це ставилось питання в апеляції прокурора, потерпілого або його представника.\nУ касаційному порядку передбачається перегляд ви років суду присяжних та вироків, поставлених після скороченого судового слідства, вироків і постанов суду апеляційної інстанції, ухвал (постанов) суду про закриття справи або направлення на додаткове розслідування, а також окремих ухвал (постанов). Суд касаційної інстанції вправі переглянути судові рішення лише з точки зору додержання під час розслідування і судового розгляду справи норм кримінального і процесуального права. Підставами для скасування або зміни вироку, ухвали чи постанови у касаційному порядку є істотне порушення кримінально-процесуального законодавства, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Суд касаційної інстанції може вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого чи виправданого. Суд касаційної інстанції не вправі посилити покарання або застосувати закон про більш тяжкий злочин. Скасування обвину вального вироку за мотивів необхідності застосування закону про більш тяжкий злочин, а також виправдувального вироку можливе не інакше як за касаційним по данням прокурора, касаційною скаргою потерпілого чи його представника.\nОбов'язковість рішень суду. Згідно з чинним законодавством рішення, вироки, ухвали і постанови суду або судді, що набрали законної сили, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і підлягають обов'язковому виконанню на всій території України.\nКонституція України (ст. 129) встановлює, що законом можуть бути визначені також інші засади судочинства в судах окремих судових юрисдикцій. Закон України про арбітражний суд (ст. 4) закріплює, зокрема, такий специфічний принцип арбітражного судочинства, як принцип арбітрування. Зміст цього принципу, згідно зі ст. 73 Арбітражного процесуального кодексу України, полягає у тому, що арбітражний суд сприяє досягненню угоди між сторонами; умови угоди викладаються в адресованій арбітражному суду письмовій заяві, підписаній представниками сторін; арбітражний суд приймає рішення відповідно до цієї угоди, якщо угода між сторонами не суперечить законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.\n5. Вища рада юстиції України:\nпорядок формування, склад, основні функції і повноваження\nЗгідно з Конституцією України (ст. 131), в Україні діє Вища рада юстиції, яка складається з двадцяти членів. Верховна Рада України, Президент України, з'їзд суддів України, з'їзд адвокатів України, з'їзд представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ призначають до Вищої ради юстиції по три члени, а всеукраїнська конференція працівників прокуратури — двох членів Вищої ради юстиції. До складу Вищої ради юстиції входять за посадою Голова Верховного Суду України, Міністр юстиції України, Генеральний прокурор України.\nДо відання Вищої ради юстиції належить внесення подань про призначення суддів на посади або про звільнення їх з посад; прийняття рішення стосовно порушення суддями і прокурорами вимог щодо несумісності;\nздійснення дисциплінарного провадження стосовно суд дів Верховного Суду України і суддів вищих спеціалізованих судів та розгляд скарг на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів апеляційних та місцевих судів, а також прокурорів.\nВідповідно до Конституції України (ст. 59), для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.\nАдвокатура України ? добровільним професійним громадським об'єднанням, покликаним згідно з Конституцією України сприяти захисту прав, свобод та представляти законні інтереси громадян України, іноземних громадян, осіб без громадянства, юридичних осіб, подавати їм іншу юридичну допомогу. Адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України. Адвокат не може працювати в суді, прокуратурі, державному нотаріаті, органах внутрішніх справ, служби безпеки, державного управління.\nАдвокат має право займатись адвокатською діяльністю індивідуально, відкрити своє адвокатське бюро, об'єднуватися з іншими адвокатами в колеги, адвокатські фірми, контори та інші адвокатські об'єднання.\nАдвокати дають консультації та роз'яснення з юридичних питань, усні і письмові довідки щодо законодавства, складають заяви, скарги та інші документи правового характеру; здійснюють представництво в суці, інших державних органах, перед громадянами та юридичними особами, подають юридичну допомогу підприємствам, установам, організаціям; здійснюють правове забезпечення підприємницької та зовнішньоекономічної діяльності громадян і юридичних осіб; виконують свої обов'язки відповідно до кримінально-процесуального законодавства у процесі дізнання і попереднього слідства, здійснюють інші види юридичної допомоги, передбачені законодавством.\nПри здійсненні професійної діяльності адвокат має право представляти і захищати права та інтереси громадян і юридичних осіб за їх дорученням у всіх органах, підприємствах, установах і організаціях, до компетенції яких входить вирішення відповідних питань; збирати відомості про факти, які можуть бути використані як до кази в цивільних, господарських, кримінальних справах і справах про адміністративні правопорушення, зокрема\nзапитувати Й отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об'єднань, а від громадян — за їх згодою, ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для виконання доручення документами й матеріалами, за винятком тих, таємниця яких охороняється законом, отримувати письмові висновки фахівців з питань, що потребують спеціальних знань, виконувати інші дії, передбачені законодавством.\nПри здійсненні своїх професійних обов'язків адвокат зобов'язаний неухильно додержуватись вимог чинного законодавства, використовувати всі передбачені законом засоби захисту прав і законних інтересів громадян та юридичних осіб і не має права використовувати свої повноваження на шкоду особі, в інтересах якої прийняв доручення, та відмовитись від прийнятого на себе захисту підозрюваного, обвинуваченого, підсудного. Адвокат не має права прийняти доручення про подання юридичної допомоги у випадках, коли він у даній справі подає або раніше подавав юридичну допомогу особам, інтереси яких суперечать інтересам особи, що звернулася з проханням про ведення справи, коли в розслідуванні або розгляді справи бере участь посадова особа, з якою адвокат перебуває в родинних стосунках, та в інших випадках, передбачених законодавством. Адвокат зобов'язаний зберігати адвокатську таємницю. Предметом адвокатської таємниці є питання, з яких громадянин або юридична особа зверталася до адвоката, суть консультацій, порад, роз'яснень та інших відомостей, одержаних адвокатом при здійсненні своїх професійних обов'язків.\nПрофесійні права, честь і гідність адвоката охороняються законом. Забороняється будь-яке втручання в адвокатську діяльність, вимагання від адвоката, його помічника, посадових осіб і технічних працівників адвокатських об'єднань відомостей, що становлять адвокатську таємницю. З цих питань вони не можуть бути допитані як свідки. Документи, пов'язані з виконанням адвокатом доручення, не підлягають оглядові, розголошенню чи вилученню без його згоди, забороняється прослуховування телефонних розмов адвокатів у зв'язку з оперативно-розшуковою діяльністю без санкції Генерального прокурора України, його заступників, прокурорів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя. Не може бути внесено подання органом дізнання, слідчим, прокурором, а також винесено окрему ухвалу суду щодо правової позиції адвоката у справі. Адвокату гарантується рівність прав з іншими учасниками процесу.\nДата добавления: 2016-07-22; просмотров: 2333; ЗАКАЗАТЬ НАПИСАНИЕ РАБОТЫ


Економіка країн Стародавнього Сходу » Українські реферати\nІсторія стародавніх східних держав, що виникли в IV тис. до н. е.. в\nМесопотамії, Єгипті, Китаї дозволяє вивчити найважливіший етап у розвиткулюдства - розпад родового ладу, виникнення класів і древніхрабовласницьких товариств, створення держав, початок цивілізацій іекономіки, як організованої сфери діяльності людини.\nВідділення скотарства від землеробства, розвиток сільського господарства івиділення з нього ремесел, виникнення металургії викликали потребу вдодатковій робочій силі. Нею ставали головним чином полонені,яких звертали в рабство. Зростання виробництва дав надлишковий продукт,що став об'єктом обміну. З'явилася торгівля, а потім і гроші. Родовагромада поступово розпадається. Війни і торгівля збільшували майноверозшарування. Виникає перший розподіл суспільства на класи - рабовласників ірабів. Для охорони інтересів власників, майна, рабовласників ізахисту від зовнішньої небезпеки створюється держава.\nПерші держави, що виникли на Древньому Сході, приймають форму деспотії\n- Вся верховна влада належить цареві. Формально і вся земля вдержаві належала царю, але фактично значна її частинаперебувала в руках вільних людей - общинників, які відстоювали у боротьбі зцентральною владою свої права. Ця вічна боротьба була лейтмотивомбагатотисячолітньої історії держав планети, історії їхніх економік.\nОдними з перших, що виникли на нашій планеті в IV тис. до н. е.. булистародавні держави Месопотамії - країни, розташовані між Кавказомна півночі і Перською затокою на. півдні, між Сирійської степом на заході ігірськими районами Ірану на сході (територія сучасного Іраку). З півночіна південь країну перетинають дві великі річки Тигр і Євфрат. Ці річки створилиродючий від річкових наносів долину і служили хорошими транспортнимимагістралями, що зв'язують держави Месопотамії з їхніми сусідами.\nКраїна з найдавніших часів була заселена шумерськими і семітських племенами.\nШумери, що прийшли в Месопотамію зі східних гірських областей у IV тис. дон. е.., створили держава Шумер.\nСеміти, що жили в V тис. до н. е.. в районі північної Африки, поступовозаселили Аравію, Сірійську степ, а потім Месопотамію, де створилидержава Аккад, а пізніше держава Вавилон. На східному узбережжі\nСередземного моря ними були створені найдавніші держави на території\nСирії, Фінікії, Палестини. До семітських народів в давнину ставилисяєгиптяни, жителі Аккада, Вавилона, Ассирії, аморитів, Ханаану, фінікійці,євреї, арамеї.\nЩе в давні часи ними були одомашнені дикі свині, вівці, кози,велика рогата худоба, віслюки. Теплий клімат, наявність води і родючого грунтусприяли одомашнення приблизно VI-VIII тис. років до н. е.. ячменю,пшениці, інших культур, розвитку сільського господарства. Ці племена далисвіту перший рало і плуг, зрошувальну систему. Велика кількість в'язкоїалювіальної (наносний) глини послужило основою для широкого їївикористання в гончарному справі. Перший. Гончарний круг на планеті з'явивсяв Месопотамії в першій половині V тис. до н. е.. Тут же вперше сталипроводиться глиняні цегли, що стали основою будівельної техніки.\n, Що з'явилися з VIII тис. до н. е.. на Близькому Сході металургійнаобробка міді, а в V-IV тис. до н. е.. виробництво бронзових виробів і,нарешті, в II тис. до н. е.. залізних виробів сприяли швидкомурозвитку продуктивних сил у цьому регіоні.\nПриблизно до 2340 до н. е.. в Месопотамії існували два великихдержави; держава шумерів (Шумер) на півдні, і держава "семітів\n(Аккад) на півночі. Аккадська цар Саргон I зумів шляхом завоюваньоб'єднати ці держави в єдине Шумерб-аккадської царство. Об'єднанняцих держав відбилося на економіці Месопотамії. Це дало можливістьрегулювати всю річкову і зрошувальну систему Дворіччя, що поліпшило ітранспортну та іригаційну мережу. Введення єдиної системи мір і вагисприяло поліпшенню торгівлі. Зростання землеробства, ремесел і торгівлі та націй основі зміцнення фінансів дозволяли утримувати сильну постійнуармію в 5400 воїнів. Це створило можливість не тільки для зміцнення своїхкордонів, але і вести завойовницькі війни. Війська Саргона дійшли до\nСередземного моря на заході і навіть до Малої Азії. Таким чином Саргонстворив велику державу, що претендували на гегемонію в Передній Азії.\nЩе великих розмірів досягло аккадській держава в 2220 до н. е.. приодному з царів династії Саргона - Нарамсіне. При ньому були приєднані Еламна сході, райони Аравії на півдні та Верхнього Тигра на півночі.\nОднак безперервні війни, які вели аккадських царі, виснажили економікудержави і воно в 2007 р. до н. е.. впала під натиском кочових семітськихплемен аморитів, що вторглися з заходу, і еламітів, які нападали зі сходу.\nОсобливістю економіки найдавніших держав Месопотамії булоспівіснування сільської громади з рабовласницьким господарством. Збереженнясільської громади зумовлювалося специфікою природних умов. Спекотний кліматкраїни вимагав зрошення в сільському господарстві, але постійні розливи річок\nТигру та Євфрату, значна заболоченість вимагали осушення земель. Уцих умовах населенню доводилося створювати безліч іригаційнихспоруд. Їх будівництво було можливо лише при поєднанні зусильбагатьох людей. Все це зберігало громаду, яка з родової стала сільській.\nКліматичні умови рослинництва викликали необхідність створеннясистеми осушувальних і зрошувальних каналів, координації та об'єднаннязусиль людей з різних районів. Це вже було не під силу одній громаді.\nТому однією з причин раннього державотворення була необхідністьоб'єднання і координації праці численних громад в області іригації.\nДержава підтримувало в порядку всю іригаційну мережу, а громади --окремі її ділянки.\nБудівництво великих іригаційних систем, храмів, палаців, веденняпалацового і храмового господарства вимагали збільшення робочої сили.\nДжерелом її були або військовополонені, або місцеві жителі, які потрапляли вкабалу і ставали рабами. Рабів купували і продавали. Ціна за рабаколивалася від 14 до 20 шекелів сріблом (шекель дорівнював приблизно 8 гсрібла). Треба відзначити, що рабство в давньосхідних державах булоще нерозвинене, багато в чому домашнє. Крім общинного і рабськоївикористовувався і найману працю. Збіднілі общинники наймалися на роботу дозаможним і багатим людям.\nНеобхідність проведення значних іригаційних робіт призвела допосилення ролі держави в економіці країни, х встановлення формземлеволодіння. Перші царі захоплювали частина общинних земель для себе і длясвящеників. Так створювалися палацові та храмові господарства. Крім того,царськими ставали землі, захоплені в результаті воєн. Надалі всяземля в державі була оголошена належить цареві, який роздавав їїжерцям, чиновникам, військовим і придворним. Громади користувалися царськоїземлею і за це несли на користь царя повинності і сплачували податки. Царськіземлі здавалися також в оренду, оформляється договором, в якомувказувалися об'єкт оренди, розмір орендної плати, час сплати. Зазвичайорендна плата вносилася натурою, частиною врожаю. Для стимулюваннярозробки цілинного землі орендареві дозволяли платити за неї оренднуплату на другому році оренди. Нові форми землеволодіння свідчили просоціальне розшарування, про зосередження землі у вузькому коліземлевласників. Класова розшарування характеризують такі дані: верховнийжрець отримував 36 га землі, жрець - 18 га, чиновник - 15 га, дрібнийземлевласник - від кількох сотих до 2 га.\nНедолік придатних для господарства земель, а також боротьба за владуприводили вже в найдавніші часи до конфіскації землі, як царі, щобзміцнити свою політичну владу і економічну основу, нерідко вдавалисядо секуляризації храмових господарству забираючи їх земельні ділянки для своїхпотреб або передачі своїм урядовцям і військовим.\nОснову економіки Стародавнього становило сільське господарство.\nНа перших етапах розвитку стародавнього суспільства це було скотарство. На західвід Євфрату простягалася Сирійська степ, яка створювала хорошіможливості для розведення овець, кіз, великої рогатої худоби. Великістада овець та кіз стали основою отримання сировини для ткацтва, а бики --робочою худобою для землеробства.\nЗемлеробства сприяли родючі грунти, хороший клімат. Але болотистімісця в Месопотамії через щорічних розливів Тигру та Євфрату вимагалипрограми великої праці в землеробстві. Це ж дало поштовх розвиткуіригаційного господарства, створення знарядь праці, сохи, пізніше - плуга.\nПрийнятний для рослинництва клімат, наполеглива праця жителів давали добріврожаї.\nВирощують ячмінь вживався не тільки для виготовлення борошна для хліба,але і на виробництво пива (приблизно 40%), технологія якого буларозроблена в Месопотамії приблизно 3000 років до н. е.. Якість виробництваі ціна продажу пива регулювалися державою. Так, в кодексі Хаммурапібуло встановлено, що особи, що продають пиво за завищеними цінами,каралися скиданням їх у річку. Якщо торговці не повідомляли про свійзанятті, таємно продаючи пиво, то вони могли бути засуджені до смертноїкари.\nВажливою галуззю сільського господарства було садівництво, виноградарство,овочівництво. Особлива увага приділялася розведенню фінікової пальми,яка навіть вважалася священним деревом. Фінікова пальма широкорозлучалася; облагороджує. Для підвищення врожайності вже 4000 років томузастосовувалося її штучне запилення. Велика кількість в країні садів,їх гарний стан стало основою легенди про Месопотамії як про райськийсаді.\nРозвиток землеробства, раніше створення держави, а з ним і царського двору,війська, чиновництва, міст послужило швидкому виділенню з сільськогогосподарства ремесла як самостійної галузі.\nТак як в країні було мало лісів, то як конструкційний матеріалшироко використовувалися глина, очерет, очерет, яких було багато. Це іпослужило основою розвитку гончарного і цегельного виробництва. Глина булаі матеріалом для письма. Навіть сама клинопис стала наслідком використанняглини (на глиняних табличках знаки зручніше було видавлювати). Камиш іочерет використовувалися для виготовлення плетених речей і вкораблебудуванні. Очеретяні кораблі плавали не тільки на річках, але і поморя.\nПоява металургійного виробництва дало поштовх для виробництваспочатку мідних, пізніше бронзових і залізних виробів, призначених длясільського господарства, будівництва, для домашнього побуту. З дорогоціннихметалів вироблялися чудові ювелірні вироби, які є і сьогодніскарбами найбільших музеїв світу.\nУ технології виробництва ювелірних виробів застосовувалися лиття у формах,пайка, клепані, розкочування металів в листи, грануляція, винайдена в\nМесопотамії 4500 років тому. Найдрібніші кульки з дорогоцінних металівнаклеювали на металеву поверхню за допомогою пасти, виготовленої зриб'ячого клею, гідроксиду міді і води, після цього виріб обпалювали.\nРозвинуте скотарство забезпечувало сировиною шкіряне виробництво. Шкірашироко застосовувалася в побуті (взуття, упряж, тара для вина, води, сипучихматеріалів), у військовому спорядженні (панцирі, щити, шоломи), як писальнийматеріал, що нагадував пергамент. Овеча і вовна козина стали основоюзародження текстильного виробництва. Тканини вироблялися не тільки звовни, але з льону, а потім бавовни.\nСтворювана спочатку в натуральному господарстві сільськогосподарська іреміснича надлишкова продукція дозволила розпочати її обмін міжвиробниками, потім в більш широких масштабах - всередині країни, а пізнішевивозити за межі держави. Про рівень торгівлі та наявності в країні вжев III тис. до н. е.. широких торговельних зв'язків свідчать що дійшли до настексти торгових договорів на продаж не тільки сільськогосподарської таремісничої продукції, але і нерухомості (земельних ділянок, будинків). Урезультаті міжнародної торгівлі в країну завозилися необхідні товари.\nЗ Індії привозили бавовна, яшму, з Ірану - олово, лазурит, обсидіан, з\nСирії - кедрового дерева.\nДля забезпечення розвинених економічних відносин, виконання державоюсвоїх функцій, а, отже, збору податків вводяться грошова іподаткова системи. Спочатку податку стягувалися натурою (худобою, зерном), потімв XX ст. до н. е.. стали застосовуватися вагові металеві гроші у виглядізлитків срібла - шекелі, вага яких складала приблизно 8 м.\nОперації з нерухомістю (продаж, заставу землі, будинків), торгівля всерединікраїни, і особливо зовнішня торгівля, викликали потребу створення банків,які з'явилися в II тис. до н. е.. Банки давали позики. Якщо матеріальнестановище позичальника було стійко, він одержував позику під 20-30% річних.\nЯкщо його положення було сумнівно, то банк брав під своєю контрольнерухомість позичальника. У Вавилоні в VI ст. до н. е.. вже була відомабанківська династія «Егібі і сини», в Ніппур - династія Мурашов. Вже втой час банки за багатством перевершували не тільки храми, але й у рядівипадків держава, зосереджуючи у своєму володінні землі, будинки, худобу.\nШвидке виділення з сільського господарства ремісничого виробництва яксамостійної галузі послужило основою розвитку численних міст,багато хто з яких виникли вже в IV тис. до н. е.. Про велику щільностіміського заселення свідчить близьку відстань між містами.\nНаприклад, великі міста Ларса і Урук знаходилися в 24 км один від одного. У\n3000 р. до н. е.. населення Урука становило приблизно 50 тис. чоловік.\nМіста стали адміністративними, господарськими та культурними центрами.\nМістобудування послужило основою для розвитку будівельної техніки. Знайдавніших часів для будівництва став використовуватися цегла до вжитку, апотім обпалювали в печах. Використання цегли як будівельногоматеріалу дозволило вже на початку III тис. до н. е.. зводити наштучних насипах (через заболоченості місцевості) великий величинимасивні ступінчасті храмові вежі (зіккурати). Найбільший зіккуратбув побудований у Вавилоні на честь бога Мардука. Він мав висоту приблизно 60 м,вісім ярусів спіраллю піднімалися вгору. На вершині зіккурату був храм,оздоблений золотом. Мабуть, цей зіккурат став основою біблійної легенди про\nПро масштаби будівельних робіт в Стародавній Месопотамії можна судити посудноплавним і іригаційних каналів, довжиною 1600 км, побудованій понад\n4000 тис. років тому.\nПриродно, зводилися не тільки храмові споруди, а й палацові,адміністративні і житлові будинки. Будували і великі приміщення для архівів,оскільки глиняні таблички з інформацією займали дуже багато місця.\nПри будівництві вперше стали використовувати фаянсові кахлі, якіслужили для прикраси орнаменту зовнішніх стін будинків. Кладка стінзміцнювалася речовиною, виготовленим на основі асфальту. Всередині храмів іпалаців стіни оброблялися мозаїкою. Для прикраси приміщень використовувалисяскульптури, рельєфи. Архітектура Месопотамії вплинула на зодчествовсього Близького Сходу.\nМістобудування досягала значних масштабів. Геродот, колишнійочевидцем, так описував Вавилон "... лежить в широкій рівнині - величезниймісто у формі квадрата, сторони якого мають довжину понад 22 км, авписуваному крутий - приблизно 90 км. Не тільки розмірами, а й красою вінперевершує будь-яке місто відомого світу ». Місто був оточений стіною. Ширинастіни була такою, що на її внутрішньої і зовнішньої сторони були розміщеніоднокімнатні будівлі, між будівлями проходила дорога, на якій могларозвернутися колісниця, запряжена четвіркою коней. У той період вмісті проживало приблизно 500 тис. чол. Для порівняння: у період розквіту\nРиму, тобто через 500-600 років його населення становило 900 тис. чол., А в\n1526 після епідемії чуми - лише 55 тис.\nМіста були не тільки великими, але і достатньо облаштовані. Будинки городянвже в III тис. до н. е.. мали плити, на які можна було ставити судинидля приготування їжі. У багатьох містах були водопроводи.\nПерший у світі канал-водопровід був збудований ще до 2500 р. до н. е.. вшумерському місті Лагаш. Прикладом високого рівня спорудження водопроводівдля міст може служити відпр?? вод, побудований в 690 р. до н. е.. дляміста Ніневії, довжиною 57 км. Дно каналу було залито асфальтом і викладеневапняком, стіни укріплені вапняковими блоками. При перетині зрічкою водовід був піднятий на акведук довжиною 2730 м і шириною 13 м.\nУ палацах царів і багатих людей вже в 2300 р. до н. е.. були туалети.\nНечистоти по покритих бітумом водостокам потрапляли в каналізаційніколодязі.\nОбслуговування галузей господарства вимагало розвитку транспорту татранспортної мережі. Для цих цілей використовувалися природні воднімагістралі річок Тигру, Євфрату, численні водні канали. На сушіпрокладалися дороги, за якими з найдавніших часів перевозилися товарина колісних возах, запряжених мулами. Перше зображення колісноготранспорту, що відноситься до IV тис до н. е.., знайдено на території колишнього\nМесопотамія дала світу не тільки перші зразки громадянської, а й військовоїтехніки та спорядження. Приблизно в 3000 р. до н. е.. тут з'явилися бойовіколісниці. У I тис. до н. е.. були створені обсадні механізми - пороки. Цебули дерев'яні башти на чотирьох - шести колесах, що мали або плоскі,або загострені тарани для пробиття кам'яних стін і воріт фортеці. У\nIII тис. з'явилися захисні обладунки, зроблені зі шкіри. Металеві шоломипочали використовувати близько 2500 р. до н. е.. Близько 1000 р. до н. е.. тутз'явилися перші лускаті Панцирі-кольчуги, зроблені із залізних кілець.\nТаким чином, уже в найдавніші часи економіка багатьох країн несла насобі тягар виробництва озброєння, змушуючи ці країни шукати всередині або закордоном сировину, збільшувати його видобуток або покупку, відволікаючи на озброєнняматеріальні та фінансові ресурси.\nЗростанню продуктивних сил країни сприяли розвиток наук,освіти. Ще за часів держав Шумеру і Аккада близько 3000 р. до н.е.. в Месопотамії з'явилося клинописне лист, що представляє собоюкомбінацію клиноподібних рисок, видавлював на табличках, зроблених зсирої глини. Спочатку знаки відображали конкретні предмети, поняття, потімзвукові комбінації, складові, фонетичні значення. Ця система письма поширилася по всьому Близькому Сходу і стала основоюрозробки багатьох сучасних алфавітів: арамейської (єврейська, арабська), грецького (латинську, слов'яно-Кирилівській, грузинська,вірменський).\nГосподарські потреби дали поштовх до розвитку наук, в першу чергу,астрономії та математики. Економіка була немислима без математичнихрозрахунків кількості продуктів, робочої сили, ділянок землі. Месопотаміядала світові початку математики, спочатку шестидесяткова, а потім десятковусистеми числення, зведення в ступінь, вилучення квадратних і кубічнихкоренів, принцип арифметичної і геометричної прогресій, арифметичнідробу, таблицю множення, перші знання в галузі геометрії, алгебри,квадратні рівняння. Для арифметичних розрахунків застосовувалися інструменти --зразок рахунків.\nНеобхідність визначення знаходження людини на місцевості і встановленнявідліку часу сприяла народженню астрономії. Жерці вели спостереження засвітилами і зірками. Ці спостереження спочатку накопичувалися і передавалисяусно з покоління в покоління, потім після появи писемності стализаписуватися у вигляді наукових знань. На високих храмових вежах-зіккуратустворювалися перші на планеті обсерваторії, де велися астрономічніспостереження. Жерці мали уявлення про чотирьох країнах світу, знали п'ятьпланет і їх орбіти. Зоряне небо було розбито на 15 частин, а зіркирозподілені по планет, визначено 12 зодіаків. Астрономи розрахували,що місячні затемнення настають через 6585 днів, тобто вони могли пророкуватизатемнення. Ними була заснована астрологія, передбачати долю людей.\nЗнання астрономії дозволило жерцям створити систему календаря. Календарнимиодиницями стали рік, місячний місяць, добу. Рік складався з 365 днів, діливсяна 12 частин - місяців. Астрономічні знання месопотамських жерців перейшлидо багатьох народів.\nГеографія як наука склалася в Месопотамії. У III тис. до н. е.. жителямцієї країни були відомі не тільки сторони світу, а й першимгеографічні карти, виконані на глиняних табличках. Пізніше на такихкартах був показаний Вавилону, і сусідні країни.\nУ Месопотамії приблизно в 2000 р. до н.-е. винайшли в якості миючого ідезинфікуючого засобу мило. Його варили з рослинного масла і луги.\nВсі ці знання та технології перейшли у спадок іншим народам, втім,як і емблема медицини: символом бога медицини та покровителя лікарів Ніназубула змія, що обвиває жезл.\nЕкономіка, наука і культура Стародавньої Месопотамії стали основою розвитку\nБлизькосхідної, Середземноморської і надалі всієї Європейськоїцивілізації.\nНайдавніше на планеті єгипетське держава виникла в кінці IV тис. до н.е.. в долині річки Ніл. Територія, на якій створювалася єгипетськацивілізація, являла собою вузьку смугу землі вздовж річки, затиснутуміж пустелями Північної і Східної Африки. Ніл забезпечив існуваннялюдей в цій частині планети з часів давньокам'яного періоду.\nВ давнину клімат Північної Африки був більш вологим. Тваринний світприлеглих до Нільської долині степів був також значно багатший. Все цестворювало сприятливі умови для зародження тут скотарства, а потімта землеробства на основі одомашнення тварин і рослин.\nЯкі жили в цій країні населення склалося на основі змішання семітських,Берберійські та інших племен Північної і Східної Африки. Їх мова ставивсядо семіто-хамітська сім'ї мов. Найдавніше населення жило громадами учолі зі старійшинами. Необхідність ведення зрошуваного землеробства так само,як і в Месопотамії, примушувала громади об'єднуватися для створенняіригаційних мереж. Будівництво каналів і дамб велося не тількивільними общинниками, але і захопленими в полон рабами. З родової знатістали виділятися місцеві володарі, відбуваються розшарування громади, створеннямаленьких держав, які до середини IV тис. до н. е.. об'єдналися вдержави: Нижній Єгипет на півночі і Верхній Єгипет на півдні. У результатітривалої боротьби між ними приблизно в 3000. до н. е.. вони об'єдналисяв єдину державу. Територія держави ділилася на області (номи),керовані намісниками фараона - номархами.\nЗемля належала фараонові, який жалував їх чиновникам, воєначальників,жерцям. Іригаційна система складалася з каналів, шлюзів, дамб, що оточувалиполя, і шадуфов, підйомних споруд, подібних до криниць «журавлям», здопомогою яких піднімали воду на поля, розташовані вище водного рівня.\nДержавні чиновники були відповідальні за розвиток і утриманняіригаційної системи, спостерігали за підйомом води в Нілу. Державапроводило великі будівельні роботи зі створення каналів і водосховищ.\nУже в період Середнього царства була створена система регулювання рухуводи з Нілу в водосховища, яка дозволила створити великий Фаюмськомуоазис, де був побудований місто Кахуна.\nНедолік орних земель став причиною обмеженого розведення худоби,який доводилося вирощувати в стійловий умовах. Вже в період Стародавньогоцарства єгиптяни стали виводити племінну худобу. Велике значення малоптахівництво, особливо розведення качок і гусей.\nОсновною галуззю сільського господарства було землеробство. Вирощували головнимчином ячмінь, овочі, льон. Знаряддя праці в сільському господарстві Єгипту довгозалишалися примітивними. В основному це були мотика, плуг, серп зкрем'яними різцями, замінений пізніше на металевий. Низький рівеньзнарядь праці пояснюється дешевизною робочої сили.\nЩе в доісторичну епоху населення країни вміло використовувати різніматеріали для виготовлення предметів побуту, знарядь праці та зброї. У країнібули величезні запаси різного каменю. Його рано навчилися обробляти,полірувати. З каменю робили ножі, сокири, тесла, наконечники стріл, різцідля серпів. Камінь був будівельним матеріалом. З важких кам'яних блоківі плит, добре оброблених і підігнаних один до одного, споруджували величезніхрами, піраміди, будівлі. Аж до історичної епохи використовувалисябумеранги, виготовлені з дерева. З раковин робилися рибальські гачки.\nУ Єгипті рано стала розвиватися металургія. Виплавляти мідь і свинець.\nСвинець видобувався близько Ассуана і на березі Червоного моря, мідь - на\nСинайському півострові і в Східній пустелі, золото - в Нубії та Східноїпустелі. Високого рівня досягло ювелірне виробництво.\nНайбільш швидко стали розвиватися ремесла в період Нового царства. У цюепоху при палацах фараонів, храми створювалися майстерні, в яких інодіпрацювало до 150 чоловік. З'явилися нові способи обробки золота: плетіннязолотих ниток, виготовлення золотих ланцюжків, кування і т. д. Староєгипетськіювелірні та культові вироби з дорогоцінних металів прикрашають найбільшімузеї світу.\nУ Єгипті вперше була розроблена технологія виготовлення матеріалу длялисти - папірусу. Для цих цілей з початку III тис. до н. е.. використовувалосятрав'яниста рослина папірус, стебла якого розрізали на смужки інакладалися один на одного. Перехрещені шари здавлювали під пресом, апотім висушують. Як писальний матеріал папірус використовувався на Близькому\nСході та в Європі навіть в середні віки.\nЄгиптяни були майстерними будівельниками. За величиною компактно забудованійтериторії і по масивності жодне з сучасних споруд не перевершилоєгипетської піраміди. З матеріалів, які були використані длябудівництва найвищої єгипетської піраміди, можна побудувати греблювздовж Середземноморського узбережжя Єгипту шириною в один і висотою в дваметра. Щоб привезти таку кількість матеріалів за сучасними залізнимдорогах Єгипту, знадобилося б у чотири рази більше вагонів. Першіпіраміди стали будувати ще в XXVII ст. до н. е.. Про знанні в ті часиастрономії та геометрії свідчить той факт, що всі піраміди маютьоднакове напрямок осей, а сторони пірамід зорієнтовані по странгмсвітла, при цьому відхилення від півночі не перевищують десятої долі градуса.\nЩорічно будівельні роботи виконували приблизно сто тисяч чоловік,змінювані через кожні три місяці. Наприклад, піраміда Хеопса споруджувалася 20років. Довжина основи піраміди 232,4 м, висота 146,7 м. Гробниця складенаприблизно з 2500 кам'яних плит, кожна вагою 2,5 т. За розрахунками Геродота,будівництво цієї піраміди обійшлося в 1600 талантів срібла (від 40300 до\n60100 кг). За часів Геродота за талант срібла можна було купити 3000свиней.\nВже в період Стародавнього царства єгиптяни мали добрі технології обробкикаменю. Для добування його застосовувалися різні металеві знаряддя: кирка,свердло, молот. При обробці каменю використовувалися тесла, різці. Каміньполірували кварцовим піском.\nКрім пірамід, храмів, палаців у країні велося будівництво доріг,каналів. Судноплавні канали будувалися для обходу нільських порогів, дляпроходу кораблів з Нілу до Червоного моря.\nБудуються як адміністративні, ремісничі і торгові центри містазводилися не хаотично, а за спеціально складеним проектам. Прямівулиці перехрещувалися під прямим кутом. Окремо створювалися райони длябагатих і бідних жителів. У будинках багатих налічувалося до 70 кімнат.\nМіста оточувалися цегляними стінами.\nГарні родючі грунти Єгипту і майстерність хліборобів дозволяли нетільки забезпечувати сільське населення продуктами харчування, а й створюватинадлишковий продукт. Раннє виділення з сільського господарства ремесел сталоосновою обміну між сільським та міським населенням. Виникла внутрішняторгівля. У той же час в країні не вистачало металів. Їх доводилосякупувати за кордоном або поповнювати ресурси за рахунок завойованих країн. Мідьпривозили з Аравійської пустелі і з Синайського півострова, пізніше з\nКіпру. Золото ввозили з Нубії. Лісоматеріали привозилися з Лівану і\nЕкваторіальної Африки. З Малої Азії привозили залізо, з Месопотамії --бронзу, лазурит, а також коней.\nЩе в період Стародавнього царства склалися торгові шляхи з Єгипту в Нубію, на\nСинай, в Палестину і Сирію. У цей же період з'явилися ваговіметалеві гроші у вигляді злитків. У період Нового царства в Єгипті вжешироко застосовувалася грошово-вагова одиниця - дебен, що дорівнює 91 г, якийділився на десять рівних частин. Великі торгові операції документальнооформлялися в особливому присутствене місці, при свідках, імена якихзаписувалися в документах.\nНайбільшу крайню східну частину Азії займає Китай, на території якого знайдавніших часів склалася своя самобутня цивілізація.\nКитай - гірська країна. Приблизно 80% території - гори і плоскогір'я.\nПриродні умови західної і східної частин країни відрізняються один відодного. Західний Китай - це в основному гориста місцевість з різкоконтинентальним кліматом. Східний Китай, перерізаний долинами великих річок\nХуанхе і Янцзи, має м'який клімат, родючі алювіальні грунти ігарну рослинність.\nЗ найдавніших часів нижнього палеоліту територія східного Китаю булазаселена первісною людиною, названим синантропів. Матеріальнакультура племен Стародавнього Китаю була наступництва і безперервності розвивалася.\nЦі племена стали основою створення народу хань - китайців.\nСприятливі природні умови Східного Китаю дозволили населенню вже зчасів неоліту приручити різні породи тварин і займатисяскотарством, а потім і землеробством.\nУспішне ведення сільського господарства залежало від дощових опадів.\nНерівномірний розподіл опадів нерідко призводило до неврожаїв та голоду.\nТому вже в давні часи китайці створювали системи штучногозрошення. Але населенню доводилося постійно вести роботи та захистуземель від повеней. Особливість китайських рік - періодичні повені:ліс, який, несуть води цих річок, осідаючи на дно, піднімає їх рівень, щоу поєднанні з дощовою погодою стає причиною затоплення великихпросторів. Природно, для проведення таких робіт пологів, а потімплеменам доводилося об'єднувати свої зусилля. Все це стало причиною ранньогостворення старокитайського держави.\nІсторія Стародавнього Китаю поділяється на кілька періодів. У XIV ст. до н. е.. всередній течії Хуанхе сформувалася перша китайська держава,носило назву Шан (за іншою версією Інь). Це було рабовласницькедержава, на чолі якого стояв спадковий монарх - ван.\nДержава Шан постійно вело війни з іншими, головним чином кочовимиплеменами, постійно захоплюючи їх землі.\nБезперервні війни послабили державу Шан і в XI ст. до н. е.. воно булозахоплено племенами Чжоу, в етнічному відношенні близькими до жителівдержави Шан. Період держави Чжоу тривав до VIII ст. до н. е.., колив результаті війн, народних повстань держава розпалася на незалежнікнязівства.\nУ 256 р. до н. е.. князь землі Цінь об'єднав розрізнені князівства вєдину державу Цинь. У 206 р. до н. е.. повстале населення скинулопредставника ціньського династії і правити державою стала династія Хань,проіснувала до 220 р. н. е..\nЯк і в інших країнах стародавності, в основі економіки Стародавнього Китаю буласільська громада. На тлі постійної боротьби між вільними общинниками іродової і племінної верхівкою общинні землі захоплювалися племіннимивождями. З утворенням держави, появою вана (царя), його двору,чиновників, воєначальників цей процес прискорився. Частина общинників,позбулися своїх наділів, потрапляв у рабство, рабами ставали полонені,які працювали на полях і в будинках вана і багатих людей.\nУ древнекитайском державі ван був не тільки верховним світськимправителем, а й первосвящеником. Більше того, він був «сином неба», тобтообожнювався. Все, що було на землі, - належало йому. Землі сільськихгромад також належали вану. У сільській громаді землі ділилися на дільниці,один з яких обробляється спільно членами громади для суспільних потреб.\nСпочатку роботи проводилися на громадському ділянці, а потім на сімейних.\nКрім того, громадяни сплачували податки.\nВан роздавав землі з жили на них общинниками своїм урядовцям,воєначальникам. У першу чергу він передавав їм землі, захоплені в ходівоєн. Головним чином це були землі кочівників, яких китайці називализневажливим словом, подібним сло?? у «варвар» у греків. Ван дарував своїмлюдям рабів цілими родами, селами.\nРабів також купували, обмінювали. Наприклад, є запис про обмін п'ятирабів на коня і моток шовку.\nУ міру розвитку старокитайського держави створювався чиновницькийапарат. На чолі цього апарата був помічник вана. Йому підпорядковувалися тричиновника, що керували трьома головними відомствами. Перше відомствоздійснював нагляд за господарським життям країни, тобто засільськогосподарськими роботами, торгівлею, цінами на ринках і т. д. Друге\n- Керувала військом. Третє - відало всім земельним фондом і іригаційноїсистемою країни. Пізніше з'явилися інші відомства, які керували судами,керували царським палацом і маєтками і, нарешті, відомство,здійснювала організацію релігійного культу. У свою чергу, кожне звідомств мало штати своїх чиновників по всій країні.\nДля утримання вана, його двору, війська і чиновництва кошти з населеннязбиралися у вигляді податків. Найважливішим був податок на орні землі. Вінзбирався у вигляді десятини з врожаю. Податок з гір і озер стягувався в розмірічетвертої частини від отриманих тут доходів. Торговці сплачували збори замісце на ринку, при укладанні торгових контрактів. Пізніше, в епоху Хань,для збільшення доходів скарбниці були введені монополії на сіль і залізо.\nПровідним видом діяльності населення Стародавнього Китаю було сільськегосподарство. У Західному Китаї на плоскогір'я розвивалося скотарство. У\nСхідному Китаї в долинах річок головним було землеробство. Вирощувалися просо,ячмінь, пшениця, пізніше головною культурою, завезеної з півдня, став рис.\nЗнаряддями праці були мотика, потім з'явився плуг.\nБачачи в землеробстві основу економіки, держава приділяла йому головнеувагу і турботу. Праця хлібороба був оточений ореолом святості. Щорічнован як первосвященик навесні відкривав церемонію початкусільськогосподарських робіт, йдучи за плугом, проводив першу борозну, восенивін же перший пробував хліб із зерна нового врожаю. Про високий значеннісільського господарства свідчить той факт, що в гробниці знатнихкитайців поміщали не тільки зброю, але й мотику.\nВелика увага приділялася агротехніки. Вже в епоху Чжоу з'являється системазміни полів, при якій земельна ділянка ділився на три частини. Дві частинизасівалися, а третій рік відпочивала під парою. Китайці першими стализастосовувати органічні добрива і вести боротьбу зі шкідникамисільськогосподарських рослин. Пестициди застосовувалися перед посівами. Вонирозпорошувалися під час росту рослин. Застосовувалися також біологічніспособи боротьби з шкідниками. Наприклад, для захисту цитрусових дереввикористовувалися жовті мурахи, які спеціально розлучалися і продавалисяна ринках в очеретяних мішечках, розвішуємо на гілках цитрусовихдерев. Для захисту хризантем від шкідників розводили богомолів. Китайцямзаборонялося вбивати жаб, так як вони полювали за комахами.\nВисокий рівень знань агротехніки дозволяв китайцям отримувати хорошіврожаї продовольчо


На Тернопільщині працюватиме близько сотні стаціонарних пунктів вакцинації - Новини Тернополя і області - За Збручем\nНа Тернопільщині розробили перелік пунктів щеплень, які діятимуть на території новоутворених районів області: Чортківського, Кременецького і Тернопільського. Вони запрацюють на наступних етапах вакцинальної кампанії.\nСтаціонарні і тимчасові пункти щеплень діятимуть у закладах охорони здоров’я. Спершу планували облаштувати півтори сотні таких пунктів. Однак в результаті вирішили створити 93.\n“Сьогодні вакцинація на Тернопільщині відбувається як мобільними бригадами, так і в стаціонарних: тимчасових або постійних пунктах щеплення. До сьогодні таких пунктів щеплень було 23. З додатково задіяними працюватимуть уже 28. Медичні працівники проводять вакцинацію тих людей, яких направлено до них відповідно до етапу проведення імунізації за попереднім записом. Списки черговості вакцинації, тобто тих, хто і коли отримуватиме вакцинацію формуються мобільними бригадами з імунізації та в медустановах згідно поданих даних медпрацівників. Вакцинація проводиться виключно за добровільною та інформованою згодою. Вона є безоплатною у межах усіх етапів даної вакцинальної кампанії. Процедуру має бути організовано у такий спосіб, щоб не порушувати ані рутинної вакцинації, ані поетапної черговості COVID-вакцинації”, – наголосила регіональна координаторка вакцинальної кампанії на Тернопільщині Марія Павельєва.\nВ області працює 11 мобільних бригад, які проводять вакцинацію на базі десяти Центрів первинної медико-санітарної допомоги. Кожна бригада складається з лікаря, медичної сестри, водія, лікаря-дублера та середнього медичного працівника.\nТеги: вакцина від коронавірусущеплення\nКоли на Тернопільщині повторно вакцинуватимуть від COVID-19?


Купити Насадка-удлинитель для пениса Perfect Extension Flesh 25 мм недорого. Ціна – 2 404 грн. Секс Шоп Intim-Toys.net\nЗ насадкою подовжувачем Perfect Extension Flesh 25 мм, Ваш пеніс в одну мить перетвориться в машину для задоволення. Іграшка спеціально розроблена як проста і безпечна альтернатива довгим і дорогим медичним процедурам і таблеткам. Ця дивовижна насадка дасть вам такий великий і товстий інструмент для задоволення, який Ви могли тільки уявити!\nPerfect Extension Flesh 25 мм являє собою регульовану насадку, яку легко обрізати біля основи для ідеальної підгонки. Насадка зроблена з супер-еластичного матеріалу, тому підійде для більшості розмірів і забезпечить затишне стиснення, для більш тривалого статевого акту. Ваш партнер буде насолоджуватися на 25 мм більше глибоким проникненням, а ультра-реалістичне покриття зробить Ваш пеніс на 33% товще. Насадка виготовлена з супер-м'якого, еластичного, що не містить фталатів матеріалу Fanta Flesh, який відчувається як справжня шкіра.\nДовжина - 17,5 см, діаметр - 4,4 см, внутрішній діаметр - 2,5 см. Збільшує на 25 мм.


СПОЧАТКУ БУВ МАЙДАН... - 20 Лютого 2016 - ТРУДОВА СЛАВА\nГоловна » 2016 » Лютий » 20 » СПОЧАТКУ БУВ МАЙДАН...\nСПОЧАТКУ БУВ МАЙДАН...\n20 лютого в нашій країні на державному рівні відзначається День Героїв Небесної Сотні. Понад сто чоловік два роки тому загинули за право жити в вільній країні європейського рівня, але то був лише початок...\nНеначе сонце вихлюпнуло з хмар\nАбо дитя за шию обіймає:\nСопілоньку до вуст притис дудар -\nІ лине пісня, що аж серце крає.\nЯк гарно ти співаєш, Україно!\nБула ти, є і будеш нічия,\nНавіки рідна, мила і єдина.\nЯк довго ми блукали у пітьмі\nІ порожнечу мали замість серця.\nНас, мов худобу, стьобали плітьми\nІ сподівань лишалося на денці.\nСто років ми цурались Кобзаря,\nВертепу, вишиванок, коломийки,\nІ дочекались зека на царя,\nЩо недолугий вимовить “ялинка”.\nІсторії ганебні сторінки,\nЩо повні болю, сорому і зради...\nТа через морок помилок гірких\nЩаслива зірка на Майдані пада,\nЖертовна зірка, чиста і палка,\nЩо освітила серце вірменина,\nНайкращого у світі юнака\nІ відданого сина України.\nЯк легко він життя своє віддав,\nНемов зронив пір’їну лебедину...\nЯк щиро він декламував вірші,\nЯк ясно очі юні пломеніли!\nПліч-о-пліч сто його товаришів\nСтежиною у вічне відлуніли.\nСерця любові сповнені ущерть\nІ мужність пориває через вінця, -\nЯкщо таких не зупиняє смерть,\n“Викриваючи пропаганду, не можна пояснювати причини її творення і застосування просто злою волею тих, хто поширює пропаганду. Необхідно знайти і пояснити причини - чому їм вигідно поширювати вигадки і фальсифікації, чого саме вони хочуть цим досягти і з якою метою.”\nНа жаль, через брак газетного простору, ми не можемо тут згадати всіх Героїв, але прочитайте ці прізвища, коротесенькі історії цих людей і ви зрозумієте, хто і за що стояв на Майдані.\nБадера Олександр, 66 років, з Києва. Помер від побиття, отриманого 22 січня 2014 року на Грушевського. Мав чотирьох дітей: дочки - 35 років, 31 рік і 27 років, син - 24 роки. Захоплювався історією та етнографією, був отаманом Галицько-Волинського козацтва. Мріяв створити музей Січових Стрільців. Допомагав пораненим та застудженим готуючи відвари та настої з трав. Сильно застудився, коли на Водохреща його облили крижаною водою з водомету, до того ж отримав сильне отруєння газами. Крім того, у сутичках його сильно побили. З Майдану додому привезли в тяжкому стані. До лікарні не звернувся через небезпеку затримання. 28 січня помер.\nВербицький Юрій, 50 років, зі Львова. Його викрали 21 січня разом з активістом Ігорем Луценком з Олександрівської лікарні в Києві. Наступного дня в лісі біля Києва було виявлено тіло Юрія, який помер від катувань на сильному морозі, його руки були зв’язані скотчем.\nНігоян Сергій, один з охоронців Майдану, 20 років, родом з Дніпропетровської області. Займався легкою атлетикою та східними єдиноборствами. Загинув 22 січня 2014 року від поранення, спричиненого свинцевою картеччю під час подій біля стадіону «Динамо» на Грушевського.\nБайдовський Сергій, 23 роки, з Луцька. З 2007 року навчався у Луцькому інституті розвитку людини університету «Україна». Працівник магістральних нафтопроводів «Дружба». Жив у Луцьку, понад усе любив Україну. Одна із останніх цитат на його сторінці в соціальній мережі слова Левка Лук’яненка: «Нація, яка не готова посилати синів на смерть, не виживе…» Загинув від вогнепального поранення на Майдані у Києві 20 лютого.\nБрезденюк Валерій, 50 років, м. Жмеринка Вінницької області, підприємець, художник у техніці ебру (малюнки на воді), 2013 року увійшов до фіналу конкурсу «Україна має талант», мав комп’ютерний клуб у Жмеринці. Вбитий пострілом у спину в ніч проти 19 лютого 2014 року на Майдані.\nВорона В’ячеслав, 32 роки, м.Дніпропетровськ. Помер унаслідок травм, отриманих 18 лютого 2014 під час боїв з криміналітетом у Маріїнському парку Києва. Навчався в інституті МВС у Дніпропетровську, професійно займався бейсболом — грав за чернівецьку команду «Соколи».\nДворянець Антоніна, 62 роки. Її тіло знайшли на барикаді, розташованій на вулиці Інститутській біля верхнього входу в метро «Хрещатик». У пані Антоніни знайшли посвідчення ліквідатора чорнобильської катастрофи № 073155. Загинула від забиття кийками спецпризначенцями міліції. Свідки розповідали, що вона намагалася захистити чоловіків, яких били “Беркутівці”.\nДідич Сергій, 44 роки. Депутат Городенківської ра-йонної ради Івано-Франківської області, директор туристичного клубу «Золоте Руно». Загинув 18 лютого 2014 року - граната розірвала йому сонну артерію на шиї. Залишились дружина, дорослий син та донька-школярка, батьки.\nЗубенко Владислав, 22 роки, з Харкова. Хлопець працював на Південній залізниці, займався реконструкцією середньовічних битв, був скаутом. На Майдан приїхав у лютому, записався до Самооборони. 20 лютого його смертельно поранили на Майдані. Снайперська куля “7,62” пройшла через нирки, печінку та легені. Владислав боровся за життя, але відмовили нирки. 28 лютого помер.\nКемський Сергій, 33 роки, з Керчі. Він працював в Інституті політичних та економічних ризиків і перспектив, писав для «Україснької правди». Ось що Сергій написав у своїй статті від 23 грудня 2013 під назвою «Чуєш, Майдане?»: «Майдан скандує «Банду геть!» і дійсно бажає, щоб теперішні керманичі звільнили крісла. Разом із тим, кожен погоджується, що ми тут зібрались не для того, аби обирати нового доброго царя. Вимога громади полягає в перетворенні держави з феодального батога на інструмент самоорганізації суспільства. Нам більше не потрібні пастухи – нам потрібні виконавці волі громади, які ефективно координуватимуть суспільні ресурси для досягнення спільних цілей. Майдан вимагає, щоб люди, наділені повноваженнями, дбали про громадські цінності, а не про сімейні». Загинув 20 лютого.\nКорнеєв Анатолій, голова Рудської сільської ради в Кам’янець-Подільському районі Хмельницької області. 20 лютого вбитий снайпером на Майдані. Говорив: «Як можна ховатися, коли там вбивають дітей…»\nКостенко Ігор, 22 роки, студент географічного факультету Львівського університету, вчився за спеціаль-ністю «Менеджмент організацій», був одним з кращих студентів, родом з Тернопільщини, працював журна-лістом інтернет-видання «Спортаналітика». Хлопець був активним редактором української Вікіпедії, написав понад 280 статей, зробив понад 1600 редагувань. Був убитий 20 лютого в районі Жовтневого палацу пострілами в голову та груди.\nКотляр Євген, 33 роки, з Харкова. Альпініст, природоохоронець, активіст екологічного руху «Зелений фронт», запам’ятався тим, що боровся за порятунок парка Горького в Харкові від вирубки, критикував діяльність Добкіна та Кернеса. Був вбитий 20 лютого, потрапив під кулі біля метро Хрещатик.\nМаксимов Дмитро, 19 років, м.Київ. Срібний та бронзовий призер з дзюдо Дефлімпійських ігор у Софії. Він був надією для національної дефлімпійської збірної команди України по дзюдо. Від вибуху гранати йому відірвало руку. Хлопця хтось відвів у Будинок профспілок, де він помер від втрати крові.\nМельничук Володимир, 39 років, м.Київ. Приносив на Майдан теплі речі, їжу, у сутичках участі не брав, розповідають його друзі. Помер у 17-тій лікарні від вогнепальних поранень у шию 20 лютого. У чоловіка вистрелив снайпер.\nНаконечний Іван, 83 роки, з Києва, офіцер ВМС СРСР у відставці, найстарший з Небесної Сотні. На Майдані перебував постійно після силового розгону мирного Євромайдану в ніч проти 30 листопада. Казав, що це його офіцерський обов’язок - захищати людей. Отримав важкі травми під час зачистки «Беркутом» вулиці Інститутської 18 лютого. Після цього Іван Наконечний перебував у комі, 7 березня офіцер помер.\nПантєлєєв Іван, 32 роки, з Краматорська Донецької області, рок-музикант, автор пісень, гітарист гурту «Небо мінуса». Іван мріяв про те, щоб його гурт та пісні стали відомими, доглядав за своєю 90-річною бабусею в селі в Донецькій області.\nПаращук Юрій, 48 років, мешкав у Харкові. Загинув 20 лютого 2014 року на Майдані від снайперської кулі. Був на Майдані з 1 грудня 2013 року. Останнім часом був волонтером, намагався врятувати людей. Снайпер поцілив йому в потилицю під час відступу силовиків з барикад на вул. Інститутській.\nСольчаник Богдан, 28 років, історик, викладач Українського католицького університету. Працював на кафедрі нової та новітньої історії України УКУ. Готувався до захисту дисертації з історії на тему «Виборчі практики в малому західноукраїнському місті 1965–2006 рр.». Мав ступінь бакалавра історії, магістра соціології, закінчив докторантуру в Польській академії наук, Graduate School for Social Research, був стипендіатом Міністерства національної освіти Польщі. Убитий на Інститутській 20 лютого. Коли почалися протести на Євромайдані, він не міг залишатися осторонь. Покинув викладацьку роботу й приїхав захищати свою країну від Президента, який зґвалтував власну державу.\nЧерненко Андрій, 35 років, проживав у Києві. За освітою - інженер-технолог, отримав ступінь магістра Національного транспортного університету. У 2008-2012 роках працював разом з дружиною у посольстві України в Нідерландах. Загинув 18 лютого від кулі снайпера. Був доставлений з Будинку профспілок до 17 лікарні з проникаючим вогнепальним пораненням. Залишилися дружина та семимісячна донька Яна.


Характеристика способів та видів теплової обробки страв з м'яса: теоретичне обґрунтування параметрів процесу, фактори та сутність фізико-хімічних процесів, що обумовлюють зміни маси, консистенції, харчової цінності, кольору та аромату; норми втрат при тепловій обробці, страница 8\nДо фізико-хімічного зв'язку належать адсорбційна і осматична, які здійснюються у різних строгих співвідношеннях.\nДо фізико-механічної відносяться зв'язки: у мікро-(r<10-7 м) і макрокапіллярах (r> 10-7 м), структурна і змочування. Утримання води фізико-механічними зв'язками здійснюється в невизначених співвідношеннях.\nІонний, дуже сильний зв'язок може бути порушений при хімічній взаємодії або при прожарюванні. Молекулярний зв'язок також належить до сильних і може бути порушений при нагріванні м'яса до температури вище 150 ° С.\nНайбільший вплив на якість продукту і втрати маси в процесі його теплової обробки, мабуть, надає фізико-хімічно і фізико-механічно зв'язана вода. Використовують класифікацію форм зв'язку П. А. Ребіндера, зв'язану в м'ясі воду поділяють на чотири основних види.\nПерший (шар а) - гідратаційна вода, пов'язана електростатично з полярними групами білків за допомогою позитивних або негативних зарядів водних диполів. Другий (шар b) – зв’язаний з білками в наслідок притяжіння водневих диполів (диполь – диполь). Трейтій (шар с) – капілярно зв’язана і адсорбована вода. Четвертий (шар d) – вода змочування.\nВиділяють три форми зв’язування води з білком: гідратаційна, імобілізована і вільна вода.\nГідратаційна вода складає приблизно10% всієї адсорбованої білком води, що знаходиться в м’ясі. Внаслідок двохполюсного характеру молекул вона приєднується до іонів і інших полярних груп, має змінені фізичні показники, непіддаєтьбся фізіологічному впливу, не впливає на коливання водоутримуючих властивостей.\nІммобілізована (зв’язана) вода міцно утримується мембранами і волокнами м’язових білків, а також зчепленнями водневих носіїв зарядів. Ця частина води складніше вижимається і не витікає з м’яса. Вільна вода знаходиться між клітками, дуже рижхло зв’язана і легко витікає при нагріванні. Це обумовлює, з одного боку втрати маси від випаровування при заморожуванні, і від витікання соку при його розморожуванні, з іншої сприяє сушці м’ясопродуктів.\nВ залежності від стану м’язових білків змінюється співвідношення між іммобілізованою і вільною водою, при чому обидва види слід розглядати як одне ціле, якщо кількість іммобілізованої води збільшується, то вільгої – скорочується, і водоутримуюча здатність зростає, при зменшенні іммобілізованої вводи збільшується вміст вільної води і водоутримуюча здатність знижується.\nДля оцінки міцності зв’язку води в м’ясних виробах А.А. Соколов запропонував наступну динамічну схему: вода, що знаходиться в м’ясі, підрозділяється на міцнозв’язану і слобозв’язану, на корисну (яка залишається в продукті після теплової обробки) і надлишкову.\nВ цьому випадку до міцно зв’язаної води відноситься адсорбційна, вона втримується молекулярно-силовим полем на поверхні розділу дисперсних часток – міцел з оточуючим середовищем і гідрофільними центрами білкових молекул, а також волога мікрокапілярів з r<10-7м і механічноутримуюча.\nСлабозв’язана вода необхідна для забезпечення бажаних властивостей і нормованого віходу продукту. Слабозв’язана вода надлишкова в основному відділяється при тепловій обробці м'ясопродуктів. Підвищення вологовмісту фаршу шляхом збільшення частки слабозв'язаної надлишкової води призводить до подальшого її виділення у процесі нагрівання продукту і, отже, до зниження якості готових виробів.\nВважають, що іонний зв'язок особливо важливий для збільшення водоутримуючої здатності м'яса. Оскільки деякі амінокислоти містять дві карбоксильні і дві аміногрупи, то крім блокового пептидного зв'язком є групи з кислою і лужною реакцією, які утворюють аніони і катіони. Крім названих в молекулі амінокислот містяться й інші функціональні групи, наприклад гідроксильні (ОН) і сульфгідрильні (-SН). Вони мають полярний характер, внаслідок чого також можуть утримувати воду.