Що подивитися у Львові на початку листопада: добірка фільмів | Новини Львова\nПочаток листопада не відзначився новими прем'єрами, а "допрацьовує" кінопрограму жовтня. Однак, якщо ви ще не встигли сходити на нашумілу драму про найвідомішого персонажа коміксів від DC чи хочете переглянути продовження культової серії фільмів про Термінатора Джорджа Кемерона, - як мінімум тиждень у вас ще є.\nСайт 032.ua рекомендує добірку цікавих фільмів, які можна подивитися у кінотеатрах Львова найближчим часом.\nЗомбіленд 2: Подвійний постріл (16+)\nДовгоочікуване продовження чорної комедії про зомбі-апокаліпсис, дії якого розгортаються в США. Головні герої, знайомі нам ще з першої частини, якій, увага, аж 10 років, повертаються. Ставши єдиною командою, читай - сім'єю у світі смертовбивчих потвор, доля веде їх углиб країни. Та й зомбі з того часу встигли еволюціонувати: серед них тепер є генії, а також - безпросвітні недоумки, що доволі дивно поєднується з тим, що у зомбі загалом вади з інтелектом.\nОкрім живих мертвяків, головній четвірці також доведеться зіткнутися і з іншими людьми, яким вдалося вижити. А вони - ті ще психи, достойна конкуренція основній четвірці. Тож нові пригоди старих героїв обіцяють бути ще абсурднішими, ніж колись. І хоча сам жанр кіно про зомбі вже встиг сказати все, що сказати можна було, стрічка, вочевидь, привабить тих, хто сумує за старими добрими часами розквіту фільмів про повсталих мерців.\nДо самої прем'єри фільму затяті фанати Джокера як персонажа, якого найкраще в історії втілив Хіт Леджер, не вірили в успіх цієї кінострічки. Що можна було очікувати від режисера трешових кінокомедій, якому довірили знімати фільм про одного з найвідоміших та найзагадковіших коміксових персонажів після того, як історією займався Крістофер Нолан? Однак - поцілило і зачепило. ТоддФілліпс зняв геть інше кіно, ніж більшість очікувала. Замість стандартного коміксу - похмура драма про важкі часи Нью-Йорка. Місто потопає у смітті, розрив між багатими та бідними невпинно збільшується і на фоні цього соціального безробіття, головний герой стрічки, Артур Флек, просто намагається вижити.\nУ нього - ментальні розлади, невдячна робота клоуна, з якої його виганяють через підставу колег, а також - вельми специфічна мама, яка чомусь постійно згадує про місцевого олігарха, який зібрався йти у мери міста - Томаса Вейна. Один з найкращих фільмів року, однозначно, про який ми ще почуємо в ході оскароносних подій. Вже хоча б через гру Хоакіна Фенікса варто подивитися стрічку, яка абсолютно самостійно сприймається без будь-якого коміксового контексту.\nЧерговий перезапуск славнозвісної франшизи про дивакувату родину родом з коміксів 1928-го року. Про цю сімейку знімали серіали, фільми та мультсеріали, але однозначного ставлення до кожного з проявів цих сюжетів немає. Кожне втілення люблять та критикують за різні речі. Цей мультфільм - спроба переосмислити старий як світ сюжет, однак для невибагливих глядачів перегляд стрічки може стати чудовим розслабленням після важкого робочого дня.\nЦя стрічка - ідеальний приклад того, як голлівудські продюсери все не можуть зупинитися у своїх спробах заробити на чомусь, що колись принесло шалені гроші. Вже який фільм поспіль Термінатор не виправдовує покладених на нього сподівань, однак програму "мінімум", вочевидь, виконує - інакше б його продовження взагалі б не знімали.\nСеред фішок - постаріла Сара Коннор в сонцезахисних окулярах та з гранатометом, постарілий Арні, головний "сильний" жіночий персонаж та повернення "рідкого" термінатора, що виглядає, м'яко кажучи, так собі - мляві спроби зіграти на ностальгії не вдаються навіть таким монстрам як "Зоряні війни", чого вже казати про давно захирілу серію про робота-вбивцю з майбутнього.\nПрем'єра американо-українського блокбастера по мотивах класичної повісті Івана Франка зі шкільної програми. В ролі Захара Беркута, що досить примітно - актор, який грав того самого рідкого робота з культового "Термінатора 2". Серед акторів - багато іноземних гостей, режисерів двоє: Ахтем Сеїтаблаєв s Джон Вінн. Взагалі, складно визначити, що з цього вийшло, адже стрічку знімали англійською мовою, а вже для українського прокату продублювали державною-солов'їною.\nПовернення Анджеліни Джолі та Ель Фенніг у продовженні казки про поганого персонажа у головній ролі, який насправді - хороший. Тренд на антигероїв продовжується і цього разу чаклунці Малефісенті з класичної діснеївської "Сплячої красуні" доведеться зіштовхнутися з новими труднощами, попри те, що більшість людського народу продовжує вважати її злодійкою, ігноруючи героїчні зусилля чаклунки у першому фільмі.\nКритики доволі двозначно прийняли перший фільм, відзначивши гру Анджеліни Джолі - і розкритикувавши сценарій, називаючи його надміру "феміністським". Адже присутність чоловічих персонажів у житті головних героїнь несе виключно "руйнівний характер". Однак були й ті, хто називав стрічку найкращою голлівудською казкою за останні кілька років.\nУкраїнський російськомовний фільм, профінансований "Новим каналом". Леонід Пригунов - заступник начальника колонії з виховної роботи, і він любить свою роботу. Однак, щоб не втратити місце, Пригунову доведеться попрацювати директором найпроблемнішої школи міста, а там - своя публіка. Ще й місцеві зловмисники однозначно планують щось нехороше, а хто ще заступиться за дітей, як не директор їхньої школи? Фільм є дебютним для телестудій "Artforms Продакшн" та High Up Studio, які в основному займаються виробництвом серіалів.\nНагадаємо про ще одне українське кіно, яке нещодавно знімали на Львівщині. Кореспондент видання 032.ua відвідав зйомки стрічки "Довбуш" у Свірському замку, взявши в них безпосередню участь як актор масових сцен. До теми - унікальні фото костюмів та акторів з місця подій.\nЛьвів новини 032.ua культура кіно "Джокер" фільми прем'єри


Країна розваг на ВДНГ | Діти в місті Україна\n"Країна розваг" на ВДНГ\n1 травня в Києві відкрився новий літній проект на території ВДНГ - "Країна розваг", який став продовженням "Зимової країни".\nЦінова політика більш демократична в порівнянні із зимовим періодом, ще більше активностей, де кожен зможе знайти те, що буде йому до душі і по кишені, а вхід на територію парку розваг тепер безкоштовний!\nУ літньому сезоні ВДНГ продовжить розвиток в напрямках:\nінновації та підприємництво.\nТак, для любителів активного відпочинку передбачено створення Activity-зони, точок прокату велосипедів, роликів та багатьох інших спортивних розваг. А для цінителів спокійного відпочинку, усамітнення з самим собою і природою, на території "Країни розваг" розташувався "Сад бажань".\nДля комфортного відпочинку з дітьми в "Країні розваг" працюють аніматори, а найцікавішим місцем для юних відвідувачів і їхніх батьків став найбільший гойдалкових парк в світі!\nПровести час всією сім'єю або галасливою компанією можна в спеціально обладнаній зоні BBQ.\nКрім того, на території київської ВДНГ працює перший хаб міського садівництва - "Живий простір". Нове громадське місце утворено на затишних зелених галявинах біля дальньої теплиці виставкового центру.\nПрограма в "Країні розваг" на 1 червня:\n1 червня у «Країні розваг» разом з кращими шеф-кухарами України, пройде благодійна акцію "Найкраще дітям".\nАкція спрамована на допомогу малюкам, що проживають у дитячих будинках Києва та області. З 11:00 біля павільйону №6 будуть проходити презентації страв, майстер-класи від шеф-кухарів та благодійний розпродаж готових страв. Приймайте участь в акції та вигравайте!\nЗ 11:00 у фабриці емоцій «Гуляндія» на ваших дітей чекають захопливе квест-шоу та цікаві атракціони!\nПотім перекус на фестивалі морозива від «Країни розваг». Поновивши сили, ваші діти зможуть погоцати на дитячій дискотеці о 15:30, а згодом – усі разом на благодійний концерт!\n"Гуляндія" знаходиться на ВДНГ, 2 павільйон (працюватиме для вас з 11:00 до 20:00)!\nТакож 1 червня о 16:00 на Першій сцені розпочнеться Благодійний концерт за участі Світлани Тарабарової, Братів Борисенко, Марії Собко та Каті Гуменюк.\nЗапрошуються всі охочі долучитись до ініціативи та разом зібрати кошти для придбання необхідного медичного обладнання для новонароджених діток до Інституту педіатрії, акушерства та гінекології НАМН України. Збір коштів проводить Українська Біржа Благодійності\nДізнатись більше інформації та долучитись до акції можна буде у "Країні розваг" або за посиланням: https://ubb.org.ua/uk/project/2265/\nЗ 1 червня будуть постійно проводитися Дитячі Дискотеки у "Країні розваг".\nЗапальна музика, зручна танцювальна площадка та різноманітні танцювальні постановки від групи аніматорів та Аліни Решетар залишать малечу у захваті!\nТож якщо ваша дитина любить потанцювати, приходьте у "Країну розваг" та танцюйте досхочу разом з нами!\nПочаток 1 червня о 15:30 на Першій сцені\nДетальніше про "Країну розваг" та розклад активнойстей на сайті


РЕФЕРАТ Дана робота є випускною роботою бакалавра спеціальності «Менеджмент організацій» на тему «Дослідження ефективності кадрової політики підприємства». Об’єкт дослідження в дипломній роботі – акумуляторний завод «Сада», м.Херсон. Робота складається з двох розділів – теоретичного і аналітичного. Обсяг роботи – 79 сторінок основного тексту. Робота містить 8 таблиць і 4 малюнки. Для її написання було використано 42 літературних джерела, 1 електронний – Офіційний сайт акумуляторного заводу «Сада», м.Херсон. Мета даної роботи – дослідити теоретичні аспекти кадрової політики та її практичні реалії стосовно предмету дослідження – акумуляторного заводу «Сада». Задачі роботи: Дослідження теоретичних аспектів кадрової політики підприємства. Вивчення кадрової політики акумуляторного заводу «Сада». Розробка методів покращення кадрової політики на підприємстві. Робота складається з двох основних розділів. Перший – теоретичний, другий – аналітичний. ЗМІСТ ВСТУП РОЗДІЛ 1. ТЕОРЕТИЧНІ АСПЕКТИ КАДРОВОЇ ПОЛІТИКИ ПІДПРИЄМСТВА 1.1.Роль і завдання кадрової політики на сучасному етапі розвитку економіки України 1.2.Основні елементи та аспекти кадрової політики на підприємстві 1.3.Взаємодія кадрової політики та стратегії підприємства 1.4.Характеристика об’єкту дослідження 1.5. Кадровий аудит Висновки до розділу 1 РОЗДІЛ 2. АНАЛІЗ ЕФЕКТИВНОСТІ КАДРОВОЇ ПОЛІТИКИ ПІДПРИЄМСТВА «АКУМУЛЯТОРНИЙ ЗАВОД «САДА» 2.1. Оцінка складу кадрів на підприємстві за ознаками 2.2. Оцінка факторів впливу на формування кадрової політики підприємства 2.3. Особливості формування раціональної кадрової політики підприємства 2.4. Оцінка ефективності кадрової політики Висновки до розділу 2 ВИСНОВКИ І ПРОПОЗИЦІЇ СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ ДОДАТКИ ВСТУП Кадрова політика організації – специфічний набір основних принципів, правил і цілей роботи з персоналом, узгоджених з організаційною стратегією, організаційним та кадровим потенціалом. Термін &quo ;кадрова політика&quo ; може розглядатися у широкому та вузькому змісті: у широкому – це система принципів і норм (які повинні бути усвідомленими та сформульованими певним чином), що увідповіднюють людські ресурси до стратегії організації, обумовлюючи всі заходи з роботи з персоналом – відбір, прийом, оцінку, навчання, планування кар'єри; у вузькому – це система конкретних правил, побажань, обмежень (часто неусвідомлених) у взаємозв'язках працівників, які можуть бути використаними для вирішення конкретної проблеми у сфері менеджменту персоналу. Можна розрізняти типи кадрової політики організації відповідно до: впливу, що здійснює керівництво, на проблеми у сфері менеджменту персоналу. Таким чином, вирізняють чотири типи кадрової політики: пасивна, коли керівництво організації не має чіткої програми дій стосовно персоналу. Менеджмент людських ресурсів зводиться до ліквідації негативних наслідків і кадрових проблем. Така організація відрізняється відсутністю процедур планування потреб у персоналі, оцінки результатів, мотивації; реактивна, коли керівництво здійснює контроль за проявом негативних явищ, намагаючись з'ясувати причини конфліктів, криз та оперативно їх вирішити.\nГоловні хиби такої політики – слабкість процедур планування, прогнозування, спрямованих на запобігання, недопущення негативних явищ у майбутньому; превентивна політика спрямована на створення планів, прогнозів розвитку щодо майбутніх потреб у персоналі. Проте її слабкістю є відсутність ефективних важелів впливу на поточні проблеми та завдання, пов'язані з персоналом організації; активна політика характеризується наявністю планів і прогнозів, а також засобами впливу на конкретні ситуації / проблеми. Керівництво здатне розробляти ефективні програми, процедури відповідно до перспективної стратегії розвитку організації загалом, успішно їх втілювати в життя, вносячи за необхідності корективи. орієнтації організації на забезпечення діяльності власним персоналом чи на залучення зовнішніх фахівців. За цим критерієм розрізняють відкриту та закриту кадрову політику. Мета даної роботи – дослідити теоретичні аспекти кадрової політики та її практичні реалії стосовно предмету дослідження – акумуляторного заводу «Сада». Мета роботи визначає її основні задачі: Дослідження теоретичних аспектів кадрової політики підприємства. Вивчення кадрової політики акумуляторного заводу «Сада». Розробка методів покращення кадрової політики на підприємстві. Робота складається з двох основних розділів. Перший – теоретичний, другий – практичний. РОЗДІЛ 1. ТЕОРЕТИЧНІ АСПЕКТИ КАДРОВОЇ ПОЛІТИКИ ПІДПРИЄМСТВА Роль і завдання кадрової політики на сучасному етапі розвитку економіки України Кадрова політика в умовах ринкової економіки передбачає, перш за все, підходити до роботи з кадрами, розглядаючи її в нерозривному зв’язку з сутністю проблем, що вирішуються на даному етапі, підбираючи кадри у відповідності з новими задачами. Вирішальним критерієм при підборі і оцінці кадрів, перш за все керівних кадрів, є їх відношення до роботи в умовах ринку, причому відношення не на словах, а на ділі. Особливе значення має висунення і підтримка людей ініціативних, мислячих, енергійних, які можуть і бажають на практиці активно просувати в життя курс на розвиток підприємства в умовах ринкової економіки. Особлива увага приділяється використанню людського фактору, підвищенню якості і творчої віддачі інтелектуального, кадрового потенціалу, покращенню підготовки і використання спеціалістів. Кадрова політика – це сукупність соціально-правових, організаційно-економічних і психологічних заходів в держави з формування. Використання і відтворення трудового (кадрового) потенціалу . Кадрова політика має за головну мету забезпечення сьогодні та у майбутньому кожної посади і робочого місця персоналом належної кваліфікації. Основними завдання кадрової політики є: - своєчасне забезпечення підприємства (організації) персоналом необхідної якості й у достатній кількості; - забезпечення умов реалізації передбачених трудовим законодавством прав і обов’язків громадян; - раціональне використання трудового потенціалу; - формування і підтримання ефективної роботи трудових колективів. Основні різновиди кадрової політики: - політика добору кадрів; - політика профнавчання; - політика оплати праці; - політика формування надрових процедур; - політика соціальних відносин .\nКадровою політикою традиційно вважають систему правил і норм, що приводять людські ресурси організації у відповідність до стратегії компанії. Тому методи роботи з персоналом фірма (підприємство) використовує згідно з обраною концепцією бізнесу. Метою кадрової політики є забезпечення збалансованості процесій поновлення та збереження кількісного та якісного складу кадрів. Безумовно, що основними факторами впливу на кадрову політику фірми є стан зовнішнього середовища та ситуація на ринках послуг і праці. Кадрове планування на підприємстві має такі розділи: планування потреб в персоналі; планування підвищення кваліфікації; планування кар’єри; планування використання працівників; планування втрат працівників (вихід на пенсію, вступ до навчальних закладів, до збройних сил і таке інше); планування витрат на реалізацію всього комплексу кадрових завдань . Кадрова політика в організації може відігравати пасивну, превентивну та активну роль. Пасивна роль кадрової політики зводиться до ліквідації негативних наслідків конфліктів, коли керівництво врегульовує суперечку без прагнення виявити ти усунути її причину. Рис. 1.1. Основні елементи кадрової політики фірм Превентивна роль базується на діагностиці персоналу та прогнозуванні кадрової політики па середньостроковий період. Активна роль кадрової політики надає можливість розробки цільових кадрових програм, їх корекції на основі постійного моніторингу службової ситуації та відповідно до змін зовнішнього середовища. Кадрова політика – один із найважливіших інструментів активної дії на всі процеси, що відбуваються в колективі, в тому числі і на розвиток економіки країни, так як вирішення багатьох господарських питань, що виникають, багато в чому залежить від правильності використання кадрів. Робота з кадрами відноситься до ключових моментів діяльності будь-якого підприємства як елемента економіки держави. Сучасний етап політичного і економічного розвитку не може обійтися без енергійних, творчо мислячих керівників, що вміють аналізувати ситуацію, чітко формувати цілі та виявляти альтернативи, володіти методами їх об’єктивної оцінки, брати на себе відповідальність в складних ситуаціях. Зростання ролі людського фактору в сучасному виробництві підтверджується результатами досліджень провідних американських вчених. Вкладення в людські ресурси і кадрову роботу стають довгостроковим фактором конкурентоспроможності і виживання фірм. Кадрова політика набуває все більш важливе значення як фактор підвищення конкурентної спроможності, довгострокового розвитку. Більшість спеціалістів формулюють сучасну концепцію управління людськими ресурсами достатньо широко, підкреслюючи й відмінності за критеріями оцінки ефективності (більш повне використання потенціалу співробітників, а не мінімізація витрат); за ознакою контролю (самоконтроль, а не зовнішній контроль); по переважній формі організації (органічна, гнучка форма організації, а не централізована бюрократична) і т.п. При цьому ними відмічається наявність тенденції до підвищення ролі аналітичних функцій кадрових служб, особливо в останні два десятиліття.\n1. Історія дослідження Ольвійського полісу за археологічними даними\n2. Дослідження та розробки на підприємстві\n3. Робота кадрової служби підприємства\n4. Аналіз загальної рівноваги та дослідження ефективності виробництва в ринковій економіці\n5. Процес підвищення ефективності функціонування підприємства ЗАТ "Запоріжтрансформатор" з багатономенклатурним виробництвом\n8. Аналіз цінової політики підприємства на прикладі ТОВ "Медикор"\n9. Маркетингове дослідження підприємства громадського харчування (на прикладі ООО "Кафе Молодіжне")\n11. Ціноутворення та цінова політика підприємства\n16. Облікова політика та її призначення з метою ефективного використання в теорії та практиці бухгалтерського обліку\n19. Ефективність стратегії розвитку переробного підприємства молокопродуктового підкомплексу АПК України\n20. Розробка стратегії підвищення ефективності експортної діяльності підприємства\n22. Фізичні методи дослідження полімерів, їх електричні випробування\n23. Особливості аналізу та ефективності використання основних засобів підприємства\n24. Фінансовий стан підприємства та шляхи його поліпшення\n25. Дослідження екологічного стану техногенного навантаження на навколишнє природне середовище підприємством "Чернігівське Хімволокно"\n26. Аналіз ефективності використання виробничого потенціалу підприємства ВАТ "Жовтоводський хлібозавод"\n28. Ефективність використання ресурсів підприємства\n30. Організація та напрями підвищення ефективності зовнішньоекономічної діяльності підприємства\n33. СТАТИСТИЧНЕ ВИВЧЕННЯ ВАЛОВОГО ПРИБУТКУ ПІДПРИЄМСТВА\n35. Національна політика СРСР в роки перебудови\n50. Матеріально-технічне забезпечення підприємства\n52. Прибуток підприємства. Суть, форми, та шляхи збільшення\n53. Ринок праці, політика зайнятості, відтворення робочої сили\n60. Дослідження зовнішнє-економічного ринку чорних металів\n61. Розробка моніторингових досліджень стану середніх річок степового Придніпров’я (на прикладі річки Інгулець)\n63. Астрономічні експерименти з дослідження елементарних частинок\n64. Метеорологічні дослідження\n65. Основні інструменти грошово-кредитного регулювання економіки - процентна політика\n67. Дослідження моделей автоматичних банківських систем в банківських установах Дніпропетровського регіону\n69. Автомазація виробничих процесів підприємства\n70. Дослідження забруднення повітря виробничих приміщень токсичними газами й парами\n71. Палеоантропологічнi дослідження\n72. Дослідження динаміки вологості грунту під посівами люцерни\n73. Бухгалтерськи проводки про господарські операції підприємства\n74. Відображення на рахунках витрат по створенню підприємства\n75. Вплив дебіторської заборгованості на фінансовий стан підприємства\n76. Економічний аналіз та фінансові показники підприємства\n77. Облік аналіз та аудит розрахунків із засновниками підприємства\n78. Облік основних засобів підприємства\n79. Облік створення підприємства\n80. Облікова політика як елемент культури бізнесу\n81. Організація і методика про проведення аудиту фінансової звітності та фінансового стану підприємства\n82. Організація та методика обліку основних засобів, капіталу, доходів та витрат підприємства, організації, установи на прикладі ПСП "Маяк"\n83. Собівартість продукції - важливий показник діяльності підприємства\n84. Удосконалення обліку аналізу і контролю в системі управління витратами торгового підприємства\n85. Аналіз та аудит фінансової звітності підприємства\n86. Аудит підприємства\n87. Аудит фінансової діяльності підприємства "Донтехснаб"\n89. Дослідження режиму опадів у південно-західній частині Одеської області\n90. Аналіз змісту та політико-правових наслідків конституційної реформи 2004 року\n91. Інтерполяція інструментів фіскальної політики на Державний бюджет України\n92. Методи та етапи статистичного дослідження\n93. Організаційно-адміністративні засади державного регулювання економіки. Органи, що формують економічну політику держави. Їх рівні, склад, структура та функції. Напрями вдосконалення системи державних органів управління\n94. Правове регулювання створюваних в інноваційних проектах результатів досліджень і розробок\n96. Реєстрація приватного підприємства\n99. Основи журналістикознавчих досліджень. Українська школа журналістикознавства та теорії масової комунікації


Мешканці провулку, де під колесами молоковозу загинув хлопчик, перекрили дорогу » Новини Житомира | Новости Житомира\nМешканці провулку, де під колесами молоковозу загинув хлопчик, перекрили дорогу\nАвтор: news_maker от 20-07-2020, 12:38, Переглядів: 830\nЖителі провулку Комунальний, у Житомирі перекрили дорогу. Після трагедії, що сталася з 6-річним хлопчиком, якого переїхав молоковоз, батьки та жителі провулку вимагають міську владу перейти до дій, та поставити обмежувальні знаки для габаритного транспорту. О 12:00 прямо на місті перекриття руху представники влади розглянуть це питання.\n«Ми просили нашого мера Сухомлина Сергія, щоб він приїхав, вислухав наші претензії, не прохання вже, а так сказати накипівше, вимагання від нього, що у нас грузові машини, які не мають права сюдою їхати... задавили це безневинне дитя, якому було 5 років. Мати – заслужений спортсмен, вона вчить дітей, вона не була на гульках, вона не була на п’янці, вона вчила дітей, в цей час, а вони зачавили цю дитину. Коли ховали це безневинне дитя, на другий день вони пообіцяли, що машини їхні їхати сюдою не будуть. На другий день машина цієї контори, молоковоз мало не зачавила другу дитину», - розповідає місцева жителька Анна.\nДо мітингувальників приїхали заступники міського голови та депутати. Представники мерії повідомили, що питання безпеки на провулку Комунальному розглядатимуть сьогодні на виїзній комісії з безпеки дорожнього руху.\n«По-перше, хочу висловити співчуття родині, дійсно трагічна ситуація. Випадково чи невипадково повинні розібратися наші працівники поліції. Щодо звернень, то на сьогоднішній день поки не було звернень з провулку Комунального саме на комісії з безпеки дорожнього руху. Плануємо сьогодні о 12 провести комісію тут. Визначитися з можливістю встановлення засобів зменшення швидкості, встановлення заїздів в ці два провулки, обмеження швидкості до 20 км за годину і саме основне – найти можливість заїзду і виїзду для підприємств, які працюють в кінці цих провулків якимось іншим шляхом. Саме проїжджали і дивилися, що є можливість виїхати на вулицю Комерційну та на вул Івана Гонти», - розповів заступник Житомирського міського голови Олександр Шевчук.\nПитання правильного встановлення світлофорів задля безпеки руху порушили чл ...\nЖителі села Бистрик Бердичівського району заблокували дорогу через село\nУ Житомирі відбулося засідання обласної комісії з безпеки дорожнього руху


Красиве рельєфне тіло – ця мрія кожного чоловіка і кожної жінки. Однак для досягнення цієї мети необхідно докладати максимум зусиль, бажано поєднувати фізичні вправи з правильним харчуванням і веденням здорового способу життя. Віджимання є одним з найбільш ефективних вправ для побудови привабливої мускулатури. Крім того, вони допомагають підвищувати силу і витривалість, що необхідно атлету для пророблення всіх частин тіла.\nЛюдям, які тільки почали займатися спортом, деколи складно віджатися від підлоги навіть один раз, але це не проблема. При правильному підході ви зможете не тільки навчитися технічно правильно виконувати вправу, але і ставити нові особисті рекорди.\nПрипустимо, що ви не можете віджатися навіть 1 раз. В такому випадку, необхідно підготувати своє тіло до виконання вправи. Для цього вам знадобиться декілька днів або тижнів, в залежності від фізичних показників, тренувань.\nВіджимання для новачків:\nПрийміть упор «лежачи», руками упріться на диван або крісло, краще, якщо це буде плоска перекладина висотою 30 см.\nРуки поставте на ширину плечей, витягніть їх,\nНоги повинні бути рівними, пальці ніг впираються в підлогу,\nСідниці знаходяться в одній площині з ногами і корпусом, їх не можна випинати вгору,\nЗ вихідного положення ви повинні максимально низько опуститися, згинаючи при цьому руки в ліктях,\nПісля досягнення нижньої точки поверніться у вихідне положення,\nДуже важливо, щоб ваша спина під час виконання вправи залишалася рівною, основне навантаження йде на руки. Намагайтеся робити максимальну кількість повторень, так ви зможете підготувати свої м'язи до виконання класичних віджимань від підлоги.\nТакож атлетам-початківцям можна спробувати виконувати віджимання від стіни, цей метод підійде тим, у кого зовсім відсутня фізична підготовка.\nПісля того як ви досягнете певних результатів у виконанні вправи на початковому рівні, можна переходити до класичних віджимань.\nІснує багато методик з розвитку силових показників. Використовуючи найбільш комфортну для вас програму, ви зможете досягти результату у 100 віджимань і більше.\nПоступово підвищуючи особисті показники, ви зможете виконувати більш ефективно інші вправи, які допоможуть побудувати гарне, струнке і привабливе тіло. Варто відзначити, що професійним і початківцям спортсменам дуже важливо в період тренувань правильно харчуватися і добре відпочивати. Комплексний підхід до занять допоможе вам досягти поставлених цілей.


Робота в Тернополі & кар'єра | Вакансія на посаду Менеджер з питань регіонального розвитку в місті Тернопіль\nКомпанія: Комбінат Баранкових Виробів, ТОВ\nКонтактна особа: Алла Крижановська\nВимоги: наявність власного автомобіля; досвід роботи супервайзером на дистрибуційній компанії від двох років (кондитерські вироби, бакалія), або територіальним менеджером, виробника кондитерських виробів; знання дистриб'юторів на території, ключових клієнтів, гуртових каналів збуту; відповідальне ставлення до обов'язків. Обов'язки: вміння вести переговори та домовлятись; активний пошук та залучення до співпраці нових клієнтів; приймати та оброблювати замовлення від клієнтів; контроль дебіторської заборгованості; розвиток території, просування та продаж продукції на територіях Закарпатської, Львівської, Волинської, Рівненської, Тернопільської, Івано-Франківської областях; ведення відповідної звітності. Умови роботи: офіційне працевлаштування, соціальний пакет, компенсація зв'язку, пального, амортизація авто.\nНеділя, 24 Січня 23:34\nищу работу Львов работа мерчендайзер


Конституційний суд Перу схвалив присутність Біблії і Розп'яття в громадських установах :: КАТОЛИЦЬКИЙ ОГЛЯДАЧ - Інформаційний сайт порталу MCI\nКонституційний суд Перу схвалив присутність Біблії і Розп'яття в громадських установах\nКонституційний суд Перу на засіданні 22 березня постановив, що присутність в громадських установах Біблії і Розп'яття не протирічить світському характеру держави, і не порушує право людини на свободу віросповідання. Портал asiprensa повідомляє, що Конституційний суд погодився з тим, що Біблію і Хрест в установах слід розцінювати як вираз історії, традиції і культури країни.\nТаким чином, Конституційний суд визнав необґрунтованою вимогу перуанського адвоката Хорхе Мануеля Лінареса Бустаманте видалити Розп'яття і Біблію із залів засідання судів.\nНагадаємо, що кількома днями раніше Європейський суд з прав людини більшістю голосів виніс схожу ухвалу відносно Італії: присутність Розп’яття і інших християнських символів в шкільних аудиторіях не порушує право батьків навчати дітей відповідно до своїх переконань. Християнський Хрест є, перш за все, культурним символом, який тісно пов'язаний з історичним минулим країни.\nВирішення ЄСПЛ поширюється лише на італійські державні школи і не зобов'язує інші країни залишати або вішати Розп'яття в своїх школах. Проте воно може відбитися на всіх 47 країнах-членах ЄС: їх жителі, що бажають зберегти присутність християнських символів в школах, можуть використовувати цю постанову Страсбурзького суду як аргумент в національних судах.\nНе виключено, що уряди країн Євросоюзу використовуватимуть це рішення ЄСПЛ як підставу для перегляду своїх законів щодо релігійної символіки.


Функції домогосподарств: З’ясувавши основний зміст категорії домогосподарства, можна перейти\nЗ’ясувавши основний зміст категорії домогосподарства, можна перейти до розгляду функцій домогосподарств, тієї ролі, яку вони виконують в економічному розвитку суспільства. Перш за все в будь-якій економіці домашні господарства є постачальниками ресурсів.\nВиникає питання, які саме ресурси домогосподарства можуть давати країні? У першу чергу — це робоча сила людини, її особиста праця. Кожен господарник, працюючи на підприємстві чи в установі, а також виробляючи власну продукцію та реалізуючи її на ринку, приносить користь державі, забезпечуючи її ресурсом праці.\nЕще по теме Функції домогосподарств:


Новини Львова: У Львові затримали інтернет-шахрайку\nсубота 05 січня, 2019 18:44\n5 січня ймовірну інтернет-шахрайку затримали патрульні, на "живця". Про це повідомили у прес-службі Патрульної поліції Львівської області.\nСьогодні, 5 січня, чоловік повідомив патрульним 4 батальйону, що через відомий сайт продажу та купівлі товарів, намагався продати свій ноутбук. З ним зв’язалася жінка та повідомила, що придбає техніку та перерахує гроші. Через півгодини жінка зателефонувала, що скинула 6 тисяч гривень на картку і сказала залишити ноутбук на охороні в палаці культури, який неподалік від місця проживання заявника. Звідти йогомали забрати. Заявник помітив, що гроші не перерахували, адже повідомлення прийшло не від банку, а від звичайного абонента. Чоловік погодився співпрацювати із поліцією.\nРазом з патрульними зайшли до охорони закладу і зателефонували ймовірному шахраю від імені охоронця. За 20 хвилин приїхало таксі і водій повідомив, що отримав замовлення доставки товару з вулиці Лемківської на вулицю Мулярську. Інспектори встановили, що таксист не має відношення до шахрайських дій і разом з ним в автомобілі поїхали на місце призначення.\nЗа згаданою адресою до таксі підійшла жінка і забрала ноутбук. 43-річну мешканку Пустомитівського району затримали. Після того як їй роз’яснили причину, вона добровільно погодилася проїхати разом з патрульними та заявником у Шевченківський відділ поліції. Там її передали працівникам Карного розшуку.\nВиявляється, затримана ймовірно причетна ще до кількох епізодів шахрайства.


Укладання та розірвання трудового договору.\nПриймання громадян на роботу здійснюється шляхом укладання трудового договору або трудової угоди. Трудовий договір є угодою між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою. Трудова угода – це документ, що укладається між організацією і працівником, який не входить до складу цієї організації, або зі штатним працівником для виконання певних видів робіт, не передбачених його посадовими обов’язками за трудовим договором.\nОсобливою формою трудового договору є контракт – документ, у якому строк його дії, права, обов’язки та відповідальність сторін,умови матеріального забезпечення й організації праці працівника, розірвання, в тому числі дострокового, встановлюються угодою сторін. Контракт укладається в двох примірниках. За два місяці до закінчення строку чинності контракту за угодою сторін він може бути продовженим або укладеним на новий термін.\nРеквізити контракту: назва виду документа зі стислим значенням його призначення ()на виконання обовязків, дата, місце, орган, що наймає працівника, посада, прізвище, імя, по батькові того кого наймають, текст, підписи сторін – укладачів контракту, печатка, що засвідчує підпис наймача.\n2. Функції та обов’язки фахівця,\n3. Компетенція і права керівника.\n4. Умови діяльності апарату підприємства\n5. Матеріальне та соціально-побутове забезпечення фахівця.\n6. Відповідальність сторін, розв’язання суперечок.\nПід "оформленням трудового договору" слід розуміти юридично значущі діяння сторін трудового договору щодо надання йому конститутивної або обраної сторонами форми, яка визнається достатньою законодавством, а також внесення у документи, які мають правове значення для працівника та роботодавця, точних відомостей про трудовий договір відповідно до чинного законодавства і досягнутої угоди, а також у встановлені строки".\n6) відмова працівника від переведення, та роботу в іншу місцевість разом І підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці;\n70. Оформлення заяв. Реквізити заяви, їх розташування. Написання заяв про прийняття на роботу, переведення, звільнення.\n71. Складання наказів щодо особового складу.\nНакази щодо особового складу – це група наказів стосовно кадрових аспектів роботи підприємства, установи, організації. Вони завжди оформляються окремо від наказів щодо основної діяльності та, як правило, не містять констатуючої частини.\nВідмітна особливість цих наказів полягає в тому, що накази щодо особового складу є не лише розпорядчими документами, а і документами первинного обліку.\nНакази щодо особового складу регламентують питання:\n- про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення, заохочення, сумісництво працівників;\n– про направлення у відрядження працівника;\n– про надання матеріальної допомоги;\n– про накладення дисциплінарного стягнення на працівника;\n– про оголошення подяки.


Мінекономіки визначило європейські вимоги до маркування окремих видів харчових продуктів Мінекономіки визначило європейські вимоги до маркування окремих видів харчових продуктів\nПро це пише ІА «Інфоіндустрія» з посиланням на прес-службу МінАПК.\n“Інформація про країну походження або місце походження окремих харчових продуктів дозволить не вводити споживача в оману. Запровадження спеціальних вимог до маркування надасть споживачам більше інформації про харчові продукти для здійснення більш свідомого вибору. Крім того, це зменшить ризики недобросовісної конкуренції на ринку», — прокоментував заступник Міністра Сергій Глущенко.\nУкраїнські споживачі ще не звикли звертати увагу на маркування продуктів\nЯблучні чіпси та яблучно-компотна суміш — новинка від ФГ «Гадз»\nУкраина занимает 54-е место в Глобальном индексе продовольственной безопасности 2020 года


Канари: незабутній відпочинок Тенеріфе! | Питання? Ми знаЄмо! - Тести, обзори, поради.\nКанари: незабутній відпочинок Тенеріфе!\nЗа останні кілька років відпочинок на Канарських островах став традиційним для багатьох росіян. Причому кожна поїздка на Канари – це справжнє відкриття. Існує думка, що свою назву острова отримали завдяки півчим птахам. Однак це не так.\nНазва «Канари» походить від латинського слова «каніс» – собака. Жили в давні часи індіанці розводили великих собак, які справили незабутнє враження на іспанських завойовників. Так з'явилася назва архіпелагу. А тепер докладніше про найбільший і цікавому острові – Тенеріфе.\nТенеріфе в загальних рисах\nНа Тенеріфе розташований вулкан Тейде – найвища гірська вершина в Іспанії. Завдяки вулканічному піску піщані пляжі на острові можуть бути двох кольорів: чорні і жовті. Крім того, можна вибрати як піщаний пляж, так і гальковий чи кам'янистий – кому що подобається.\nСтолиця архіпелагу – Санта-Крус. Це адміністративний центр, де є великі торгові центри і бульвар імені диктатора Франко. Любителі шопінгу залишаться задоволені островом. Серед товарів можна виділити амулети відомих марок, таких, як Benetton, Sisley та Manga, причому ціни на них настільки низькі, що купити їх може буквально кожен. Крім амулетів на острові в широкому асортименті представлені алкоголь і тютюн, які можна придбати в мережі магазинів безмитної торгівлі Spanish style. До речі, ціна теж досить низька.\nОскільки Тенеріфе – острів контрастів, на ньому можна побачити такі райони, як ліберальний Лос-Крістіанос, де розважається звичайна молодь і консервативний Лас-Амерікас, де відпочивають пенсіонери. Якщо ви прихильник спокійного відпочинку, то вам потрібно оселитися в більш дорогому готелі. У них в основному проживають англійські пенсіонери, які не завадять вам спокійно відпочивати. Ну а якщо ж ви хочете зануритися у вир веселощів і пригод, вибирайте Лос-Крістіанос, там ви знайдете і випивку, і танці до упаду.\nТейде – це сплячий вулкан, який досягає 3718 метрів над рівнем моря. Дорога у вигляді серпантину бере свій початок від пляжу Лас-Амерікас і веде вас в зону з абсолютно іншими кліматичними особливостями. Спочатку ви побачите пальми, потім величезні кактуси, а після – сосновий ліс, який є в середній смузі. Однак ці сосни не зовсім звичайні – їх голки досягають десяти сантиметрів у довжину, а соснові шишки за розміром нагадують невеликі ананаси.\nЧим вище піднімається дорога, тим стає прохолодніше. У підсумку ви опиняєтеся серед величезних кам'яних брил, які зустрічають вас по приїзді в Лас-Каньядос. Він являє собою обрушився кратер вулкана і володіє діаметром 17 кілометрів. Перше, на що ви звернете увагу – на ідеальну тишу. Тут ви не почуєте ні співу птахів, ні яких-небудь інших звуків. Таке відчуття, що тут немає нічого живого. В тому і річ, що національний парк Лас-Каньядос славиться своїми величезними кам'яними статуями, які утворились з вулканічної лави.\nОсобливо красивим Тейде стає взимку, коли він покривається сліпуче білим снігом. Уявіть собі картину: на горі сніг, а внизу – тропічні дерева і пляжі з туристами!\nДо речі, на вершину вулкана можна піднятися на фунікулері. Там ви побачите брили льоду на тлі решти панорами острова. Вулкан і його околиці справлять на вас незабутнє враження!\nРиболовля на острові\nБезумовно, рибалка не залишить байдужим багатьох любителів активного відпочинку, особливо чоловіків. Щоранку від острова відходить безліч судів, які возять туристів порибалити. Такі судна забезпечені всіма необхідними рибальськими снастями й обладнанням.\nЧому б не порибалити, тим більше що риб та інших мешканців моря тут предостатньо? Головне – удача і відповідний сезон. На відміну від росіян багато іноземців ловлять рибу лише для того, щоб сфотографуватися з нею, а потім відпустити. Якщо ви захочете покуштувати спійманої рибки, то вам достатньо віддати свій улов будь кухареві ресторану, який приготує її спеціально для вас. І ще – якщо вам пощастить, і ви виловите акулу, то краще віддати її для приготування під в'єтнамський або китайський ресторан.\nОсновне блюдо на острові Тенеріфе, як не дивно, картопля. Однак готують його зовсім не так, як у нас. Канарци варять бульби в шкірці в дуже солоному розчині до тих пір, поки не википить вся вода з каструлі. У підсумку картопля покривається соляними кристалами і стає більше схожою на яйце. Втім, незважаючи на свій незвичайний вигляд, страва виходить дуже смачним.\nЩо стосується дикорослих делікатесів, то особливої уваги заслуговують місцеві банани і плоди кактуса опунція. Банани на Канарах маленькі, але дуже ароматні і солодкі. А що стосується плодів опунції, то з цим кактусом потрібно бути насторожі: мало того, що він сам колючий, так і на ягодах теж ростуть голки. До речі, за смаком ягоди нагадують добре достигли агрус. З них роблять відмінний мармелад та інші десерти. До того ж опунція служить сировиною для алкогольних настоянок.\nОсь такий він, острів Тенеріфе – загадковий і різноманітний. Говорити про нього можна нескінченно, але головне – це відмінне місце і для активного, і для спокійного відпочинку, яке запам'ятається вам на все життя.


Важкі часи: В області зареєстровано 66 мільйонерів. Поки що - cherkasy.one\nВажкі часи: В області зареєстровано 66 мільйонерів. Поки що\n66 жителів Черкаської області задекларували доходи які перевищують один мільйон гривень. Про це повідомляє сайт Черкаської облдержадміністрації. Найбільше мільйонерів у Черкасах. Тут їх нарахували 30 чоловік. На другому місці Умань та Канів. Там зареєстровано по шість мільйонерів. Далі йдуть Сміла та Смілянський район – по 5, Ще 4 із Монастирищенського району, по 2 – з Черкаського, Золотоніського, Шполянськогота Христинівськогорайонів, по одному – Ватутіно, Драбівського, Жашківського, Корсунь – Шевченківського, Лисянського, Чорнобаївського, Чигиринського районів, пише cherkasy.one.\nПро такі результати декларування розповів начальник управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДПС у Черкаській області Микола Кислинський. Загалом протягом січня-травня 2020 року жителі Черкаської області подали 16683 декларацій про доходи, отримані у 2019 році. Громадяни задекларували 753 млн грн доходів, з яких нарахували 33,4 млн грн податку на доходи фізичних осіб та 4,2 млн грн військового збору.\nДо слова в минулому році 216 осіб задекларували доходи на суму понад 1 млн грн. Податкову знижку до повернення задекларували 2 811 осіб.\nмільйонери Черкаської області\nскільки є мільйонерів в Черкасах\nPrevious articleПогорів на хабарі: ВАКС доручив НАБУ доставити в суд суддю з Черкащини\nNext articleЗаборгували більш ніж за два місяці: черкаські тролейбусники нарешті отримають зарплату\nЗа останні роки в Україні відкрили багато цікавих закладів, в яких можна смачно поїсти, добре провести час або ж просто...


Monday, 15 April 2013 г.\nRubric: Блоги -> Майстер-клас -> Погляд\nSunday, 3 February 2013 г.\nТес розсунула штори, і кімнату заповнило сліпучо-біле сонячне світло. Прикриваючи очі, я сів на ліжку, навпомацки знайшов комком. Служба погоди після обіду планувала дощ, і я став міркувати, чим можна буде зайнятися, поки триватиме негода.\nМи можемо поїхати кудись, думала Тес, або просто зачинитися вдома і спати. А ти коли-небудь гуляла під дощем? Ми з’їдемо з глузду, до того, як це станеться. Добре, що Вернон ще спить, бо не думати про це стає все важче.\nВона стояла біля вікна, оголена й нерухома, немов мармурова богиня. Звикнувши до ранкового світла, я підійшов до неї, обійняв. Вона пахла нічною млістю, гірким мигдалем кохання. Ми невдахи, гірко зітхнула Тес, усі втекли, і тільки ми з тобою стали заручниками людяності. Давай пробіжимося, чи що, бо це нерухоме очікування схоже на трупну отруту.\nКожен п’ятий поверх будинку відкритий усім вітрам. По периметру влаштована широка прогулянкова галерея, якою можна гуляти, дихаючи свіжим повітрям. Ми з Тес любимо бігати нею. Одне коло – якраз дві милі, добра фізична розрядка і можна з сусідами привітатися. Верном теж любив там бувати, сідав біля самого парапету, дивився вниз, на озеро, вкривши ноги пледом. Ми всі любили старого, він був одним із тих чарівних літніх людей, котрі, увібравши за своє довге життя цілий океан світлого добра, світилися ним на старості літ. Даремно я про це подумав, бо Тес знову заплакала. Ліфт зупинився, ми вийшли на вулицю.\nБуло вітряно. Купчасті білі хмари тікали на схід, мережачи тінями доріжки навколо озера, які були незвично порожніми. Затамувавши подих, я прислухався. Гнітюча тиша заповнила будинок. Пустка.\nFriday, 28 September 2012 г.\nВін мовчав усю дорогу. Я почувалася трохи незручно, але це краще, ніж підтримувати розмову через силу. Я сиділа позаду, спостерігаючи. Цікаво, скільки йому років? В старих книгах в характеристиці персонажа говорять про вік: літній, юний, під тридцять. Але в наш час усе це не має жодного змісту, тому що всі виглядають однаково. Невизначеного віку, здається, так колись казали. Проте навіть мого куцого досвіду спілкування з людьми вистачало, щоб зробити висновок: цьому чоловікові давно за сто. Обличчя, порізане глибокими зморшками, дещо нездорова худорлявість, волосся якогось вицвілого кольору – явні ознаки перебудови організму. Довгожитель. Цікаво, на що схоже його помешкання? На антикварний музей? На келію аскета?\nКар тим часом з’їхав зі шляхопроводу на другорядну дорогу, зменшив швидкість. Раптово бетонний мур обабіч дорожнього полотна зник, і навколо, скільки сягало око, розкинулася вкрита рудою травою рівнина. Попереду, на обрії, бовваніло в жовтому серпанку мономісто, підпираючи пласким дахом сіре небо. Серце в мене упало, адже майже усі подібні будівлі давно спорожніли. Що я там робитиму? Витиму вовком?\nТьмяно освітлений порожній паркінг підтвердив мої побоювання. Коли дверцята відчинилися, і ми рушили до елеватора, наші кроки віддавалися в напівтемряві дзвінкою луною.\n- Виглядає так, ніби крім мене тут ніхто не живе, але це не так, - подав він раптом голос, коли кабіна рушила вгору. – Сьогодні ввечері сусіди влаштовують вечірку на честь твого прибуття. Нічого особливого, так, звичайні посиденьки. Люди тут привітні. Ми живемо дещо відособлено, але дружно. Я впевнений, що тобі сподобається.\n- Так, звичайно, - витиснула із себе.\nМи вийшли на двадцять третьому житловому рівні. Яскраво освітлене фойє на диво добре збереглося, навіть величезний голограмний акваріум, на який перетворили найбільшу стіну. Кораловий риф у ньому жив своїм неквапним життям, рухливе мереживо хвиль танцювало на колонах і стінах коридорів.\n- Нам сюди. Ласкаво просимо!\nПереступивши поріг, я опинилася в просторому холі. На "живих" шпалерах повільно тяглися вгору паростки бамбуку, рухалися від подиху невидимого вітру вузькі молоді листочки. Підлогу теж вкривала модна тепер зелень. Коли я роззулась, штучна трава приємно залоскотала пальці.\n- Я часто приходжу сюди, щоб просто постояти босоніж, - зізнався він. – Знаю, що вона призначена для очищення взуття від пилу, але нічого не можу з собою вдіяти. Ти проходь, Полінко, не соромся!\n- Мене звати Полі, - автоматично поправила я.\nВін глянув на мене так, ніби проставляв галочку в невидимій анкеті перед собою.\n- Гаразд, Полі, я запам’ятаю. А мене краще називай Дмитром.\n- Дми…тро. Зрозуміло.\n- От і добре, - всміхнувся він. – Ходімо, покажу твою кімнату.\nВласне, я вже мала уявлення, що на мене чекатиме. То була не кімната, а цілий блок, що складався зі спальні, вітальні та санвузла. Голі білі стіни, коричневе покриття підлоги, яке імітувало дерево, і жодних меблів – то була одна з умов, за яких я погодилася на переїзд. А ще – велике вікно з широчезним підвіконням, на якому можна було навіть спати.\n- Тут усе, що ти просила, - вказав Дмитро на купу пакунків на підлозі вітальні.\n- Дякую, - увімкнула я посмішку.\n- Ну, тоді обживай простір. Обід о першій.\nКоли він вийшов, я швиденько дістала планшет. Брата в онлайні не було, тож я зайшла в режим текстових повідомлень, і стала писати.\n"Привіт, Поле! Я вже приїхала. Це мономісто просто серед степу, уявляєш? Навколо все жовте, як на Марсі, тільки куполів бракує. Найдивніше, що будівля все ще працює, мені здається, що я потрапила в минуле століття або в якесь кіно. ВІН зробив усе, як я просила. Зараз почну обставляти свій палац, "обживати простір", як сказав Дмитро. Так ЙОГО звуть. Він такий старий і… старомодний. Знаєш, як він мене назвав? Полінка. Смішно, правда? Напевно піраміди саме закінчили будувати, коли він народився. О першій ми обідаємо, а в кінці дня мене запрошують на вечірку. Уявляєш, вони тут живуть общиною, а святкувати будуть моє прибуття. Як мені все це пережити? Напевне, накриють довгий стіл, запалять свічки, мене посадять в кінці, і всі ці мумії цілий вечір на мене витріщатимуться. Дивитимуться, як я тримаю виделку і прислухатимуться, чи не цямкаю. Жах! Я так за тобою сумую, братику! Хоч плач! Напиши, як у тебе справи."\nЗітхнувши, я відклала планшет.\nКоли в центрі народження вирішили, що нам пора жити порізно, я не могла й подумати, що це буде так важко. Та що могла вдіяти? У Пола всі перші двадцять років життя були розписані, адже він з’явився на світ за квотою, а я, так би мовити, продукт свавілля природи, яка вирішила в останній момент розділити зиготу навпіл. Поява близнюків викликала масу проблем, одна з яких полягала у тому, куди прилаштувати мене. Пол заспокоював, мовляв, люди з вродженим талантом до варп-обчислень без роботи не залишаться, проте, як виявилось, навіть для геніїв потрібно бронювати вакантні місця. Стали шукати, куди б мене прилаштувати, поки, врешті-решт, не пристали на пропозицію Дмитра. Тепер я його дочка.\nДо обіду залишалася ціла година. Щоб якось убити час, я взялася "обживати простір". Спершу розіпнула гамак, протягнула від стіни до стіни три мотузки, в кутку розклала тренажер. Голова у мене краще працює, коли знаходиться нижче від центру ваги. Закінчивши первинні перетворення, я повисла на мотузці догори дригом, дивлячись у вікно. Світ перетворився на посудину з водою, на поверхні якої плавало щось жовте і малорозчинне. Пол залишався в офлайні, тож я написала ще одного листа.\nДе тебе носить? Я потроху вбуваюся. Уявляєш, тут помістилося все моє дрантя, ще й місце зосталося. Боюся, мені тут дуже скоро сподобається, я звикну і до цих древніх стін, і до розлуки з тобою. Я не хочу цього. Але й відпустити тебе мушу. Будь-ласка, подзвони мені!"\nЯ знову повисла вниз головою, намагаючись зосередитися на черговій проблемі. Вечірка. Треба визначитись з одягом. Шокувати чи причарувати? Старожили тяжіють до ґендерності, тож, погойдавшись, я вирішила бути чемною дівчинкою і вдягти біле ао зай. За допомогою планшета спроектувала на центр вітальні свою голограму. Нічогенько так, анімешненько, тільки короткий каштановий йоржик волосся не дуже пасуватиме до образу східної панночки. Полінка, хі-хі.\nДмитро постукав у двері.\n- Полі, до столу!\nЗітхнувши, попленталася в їдальню.\nДмитро завмер з виделкою в руці, коли я переступила поріг.\nВін аж закашлявся, бідолаха. Коли подружка на прощання подарувала мені цю сукню, я спитала, як вона почувається, вбираючись у таке старомодне шмаття. Мудра і жіночна Тхі Зунг на це таємничо повідала, що минуле незримо панує над майбутнім. Схоже, вона таки мала рацію. Чи може я таки перестаралася?\n- Чудово виглядаєш, Полі.\n- Дякую! Я планую вдягнути це на вечірку. Не надто виклично?\n- Аж ніяк. Тобі дуже пасує.\nОбідали ми мовчки, він тільки поцікавився, чи добре я влаштувалася. Я відповідала щось, намагаючись швидше покінчити з їжею. Схоже, він це помітив.\n- До вечірки чимало часу, - сказав Дмитро. – Якщо хочеш, візьми кар, оглянь околиці.\nМені стало незручно. Старається, все-таки.\n- Мене чекає робота, я все одно не зможу приділити тобі час, - додав він.\n- Дякую. Я буду обережна.\nВін посміхнувся і відпустив мене.\nДивитися, власне, не було на що. Навколо на десятки кілометрів простягалися сухі пустища, порослі колючим бур’яном, лише далеко на заході ландшафт перерізала глибока долина, по дну якої текла мутна повільна річка. Вздовж її берегів блищали на сонці куполи екоферм, підхід до води забороняли попереджувальні знаки. Залишивши кар, я вийшла на середину довгого мосту, і довго пеклася під нещадним сонцем, милуючись мерехтливою стрічкою води, час від часу перевіряючи присутність Пола в мережі. Та він не з’являвся. Звісно, навчання в універі могло поглинути його з головою, але чомусь з кожною хвилиною мені ставало все тривожніше. Я пожалкувала, що не встигла познайомитися хоча б з його сусідом по житлоблоку. Принаймні було б у кого спитати, куди щез мій любий братик.\nПовернувшись до мономіста, я помітила біля в’їзду дивний транспортний засіб – відкритий візок з широкою сонячною панеллю замість даху. За кермом сидів юнак в облізлих зелених шортах та брудно-білій майці. Там, де одяг не закривав шкіру, темніла густо-шоколадна засмага. Вочевидь, чхати він хотів на дикий ультрафіолет.\n- Привіт! – гукнув незнайомець, піднявши вгору руку. – Ти, певно, Полі?\n- Так, - відповіла я, опустивши скло.\n- Тобі привіт від брата.\nЯкусь хвилю я отетеріло дивилася на нього.\n- А звідки ти його знаєш?\n- Він утік, приїхав побачитися з тобою. Його, либонь, вже шукають.\n"От чому він не виходив на зв’язок! Ненормальний!"\n- Їдьмо, покажу.\nВін заліз у свій візок і я подалася за ним. Дивно, але на шляхопровід ми не виїхали, перетнули його і опинилися на старому потрісканому асфальтному шосе, яке щезало в жовтому мареві. Трясло немилосердно, автопілот кидав кар з боку в бік, обминаючи вибоїни. Куточок забутого минулого, хай йому грець! Тримаючись за підлокітники, я диву давалася, як мій провідник взагалі обходиться ручним керуванням.\nЧерез півгодини крізь серпанок пробилися обриси людського поселення - купка одноповерхових котеджів в оточенні кволих покручених дерев. Ми спинилися посеред широкого майдану в хмарі куряви. Вибравшись з кабіни, я роззирнулась.\nУсе вкривав товстий шар пилюки: залишки асфальту, криві паркани, бляшані скати дахів. На краю майдану стояла ще одна дивна споруда, в якій я з подивом впізнала відкриту криницю. Бетонне кільце, яке випиналося із землі, накривала фарбована конструкція з листового металу, а судячи з патьоків, користувалися нею активно. Жах! Невже вони дійсно п’ють цю воду?\n- Полі, ходімо! - гукнув водій візочка і повів мене на подвір’я однієї з хатинок.\nЖитло виглядало мініатюрним після апартаментів мономіста. Усе було старе і виглядало занедбаним. Під стріхою кружляли роєм мухи, і я затримала подих, проходячи всередину. В ґанку пахло цвіллю.\nВ напівтемній хаті на стінах висіли саморобні килимки, підлогу вкривало потерте вінілове покриття. Біля вікна, за столом, сиділо троє людей. Якихось двоє обдертих аборигенів і… Пол! Підвівся, сяйнув посмішкою.\n- Привіт, сестричко!\nУ мене перехопило подих, і всі слова вилетіли з голови.\n- Знайомся, - вказав він на господарів помешкання. – Це Катерина і Володя. А з Андрієм ти вже, напевне, знайома.\nСмаглявий провідник сяйнув білозубою посмішкою.\n- Я – Полі, - довелось представитись, всміхаючись через силу. – Як ти тут опинився?\nПол винувато знизав плечима.\n- Я… Тут така справа… Ходімо надвір!\nВін привів мене в маленьку альтанку, що стояла посеред саду. Яблуні вже відродили, і їхнє оксамитове листя, скручене й потемніле, застигло в очікуванні зими. Ми сіли на лавицю, і він раптом обійняв мене, міцно притиснувши до себе.\n- Я ніколи не думав, що це буде так… непросто. Ми ж навіть не попрощалися як слід.\nВражена, я не могла нічого сказати, тільки обійняла його у відповідь.\n- Це якесь дивне затьмарення, - продовжував шепотіти у вухо Пол. – Я раптом відчув, що втрачаю щось дуже важливе, і що втрата ця буде невідворотною. Мені здавалося, що я чую твій голос, і що ти кличеш мене.\n- Я тобі писала, - відказала я, намагаючись стримати сльози. – Я так скучила за тобою. Ти – найрідніша для мене людина в цілому світі. Я тебе люблю.\n- Я теж тебе люблю, сестричко.\n- Що ж тепер буде? Ти утік, це зіпсує твій рейтинг. Стільки зусиль пропаде намарно.\n- То й грець із ним! Попрошу твого опікуна, нехай і мене всиновить.\n- Геть здурів! – обурилась я. – Чи ти забув? Ми ж нео, у кожного з нас своя доля і своє призначення, ми не можемо нічого змінити!\nПол відсторонився, поклав руки мені на плечі.\n- Ми – такі ж люди, як і всі, хто живе на цій планеті. Хто сказав, що ми мусимо сліпо коритися?\n- Ми – не такі, як усі. Ми можемо бути тільки такими, якими нас було створено. Твоє місце – там, між зірками. Що ти робитимеш тут, у цьому гинучому світі? Поглянь! - я обвела рукою безрадісний краєвид. – Це не твій світ!\nПол стиснув губи, і я зрозуміла, що нізащо не зможу його переконати.\n- Хіба ми не такі, як вони? – вказав він на будинок. – Вони теж народилися у таких же вуликах, як ми, однак не побоялися зійти з дороги і жити по-своєму..\n- Хіба ж це життя? Поле, ми скоро станемо дорослими, і все одно житимемо окремо.\nВін нічого не сказав, відвернувся і пішов геть. Мені хотілося плакати, тільки цього разу не від радості. Невже він не розуміє? Закривши руками обличчя, я бачила перед собою наше минуле безтурботне життя в інтернаті для нео, згадувала наші пригоди та ігри. Яким простим і зрозумілим здавалося все тоді!\nЗ хати вийшов Андрій, озираючись на Пола, який саме виходив на вулицю. Підійшов до мене, присів поруч.\n- Він утік, щоб побути трохи з тобою.\n- Він – дурень! – крикнула я.\nАндрій потер щоку, змірявши мене розчарованим поглядом.\n- Він - твій брат. І непоганий. Покинув усе, щоб бути з тобою.\n- Я знаю, але це – нерозумно. Його планували, як фахівця з міжзоряних перельотів, а він через банальні емоції відмовляється від усього. Хіба можна бути таким легковажним, коли на тебе покладають такі великі надії?\n- Вони б мали розділити вас ще немовлятами, не дозволити розвинутися родинним почуттям. Це жорстоко – так розпоряджатися людськими життями.\nЯ змовчала, уявляючи собі, що ніколи б не знала про існування Пола. Дійсно, набагато простіше, Андрій мав рацію. Я вважала б чимось на кшталт родини інших нео в групі, або родину Тхі Зунг. Коли ти сам по собі, з дитинства приймаєш своє призначення, то ніколи не відчуєш ніякого дискомфорту. От тільки й чогось особливого у тебе ніколи не буде. Я відчула заздрість до своєї в’єтнамської подружки, чиї батьки добилися таки квоти на народження дитини навіть шляхом модифікації геному. Вона живе з відчуттям спорідненості до цілого ланцюга поколінь, відчуваючи себе гілкою величного дерева, а не пагоном без коріння у склянці з живильним розчином. Людяність всередині нас приносить нам біль, але разом з тим і велике щастя.\n- А ти, - спитала в Андрія, - як сюди потрапив?\n- Я – твій сусід, живу он там, - вказав на громаддя мономіста. – Щоправда, наприкінці місяця нам доведеться попрощатися.\n- На Марсі знайшлося місце в тамтешній космічній академії. Моя матір вже давно там, от і мене до себе забирає.\n- А тут чому не зостаєшся? – здивувалася я.\n- А я тут нікому не потрібний. Я позаквотний, як і ти. Ми з тобою, Полі, неврахований демографічний приріст, примха природи.\n- Шкода, - зітхнула я. – Разом було б веселіше.\n- Тю, ти просто ще ні з ким не познайомилась.\n- До речі, сьогодні буде вечірка на мою честь.\n- Я знаю. Прийду обов’язково. Подзвони Дмитрові, він вже, певно, хвилюється.\nВін відгукнувся одразу, ніби з нетерпінням чекав на дзвінок. Мені стало соромно. Ще не встигли пожити разом, як я даю підстави до хвилювання.\n- Привіт, - спокійно сказав Дмитро, проте було видно, що цей спокій йому дається нелегко. – Як там Пол?\n- Не дуже, - чесно відповіла я.\nПрикидатися марно, бо в епоху глобального моніторингу загубитися просто неможливо.\n- У тебе все гаразд?\n- Так, не турбуйтеся.\n- Скажи йому, хай не казиться. Я кураторові все пояснив, він розуміє.\n- Тебе на вечірку чекати?\n- Звичайно. Можна, Пол прийде?\n- Ще питаєш? Приводь, у нас цікаве товариство.\n- Пусте, Полі. Бувай!\nПоки я говорила з Дмитром, Андрій кудись почалапав. Пора й мені пошукати брата. Вийшовши на вулицю, роззирнулася. На майдан збиралися химерно вбрані місцеві мешканці. "Нативісти," – зрозуміла я. З чого було зшито ці мішкуваті сірі речі, мені думати не хотілося. Раптом звідкись узявся Андрій, так само вбраний – широкі штани, простора пряма сорочка з вільними рукавами, розшита біля коміра червоним клітчастим візерунком. Я несподівано сама для себе зашарілася. Йому дуже пасувало.\n- Тобі пощастило, - шепнув мені на вухо. – Сьогодні свято обжинків. Ходи з нами!\n- Не бійся! – засміявся Андрій, - Просто подивишся, та й усе!\nВін підчепив мене за лікоть, і не встигла я оком змигнути, як опинилася в натовпі учасників. Ватага рушила кудись вулицею, наспівуючи:\nСлова давньої мови поволі оживали в моїй голові. Нео – діти глобалізації, в наш мозок вшито на генетичному рівні знання кількох тисяч земних мов.\n- Андрію, ти Пола не бачив? – спитала я, підсвідомо перейшовши на українську.\nВін витріщився на мене, як на привида. Ох, біда з цими натуралами... Треба знайти свого непутящого брата. Проте проштовхатися крізь щільний натовп нативістів здавалося непосильним завданням. На щастя, невдовзі стрій порушився, розділився, учасники дійства розійшлися, утворивши широке коло. Ми опинилися на стерні. Двоє чоловіків і жінка взялися в’язати складене на покіс жовте збіжжя. Невдовзі в центрі кола уже височів пишний сніп вусатої пшениці. Якийсь вусань, здійнявши вгору руки, проголосив:\n- Славімо землю нашу віковічну, матір нашу годувальницю!\n- Славімо! – відгукнулася решта.\n- Подякуймо за хліб і сіль, за збіжжя й зело, за плід усякий!\n- Дякуємо! – хором мовили всі, вклонившись.\n- Вшануймо ж нашого дідуха-віночка!\nХор затягнув чергову пісню:\nПісню змінювала пісня. Слова, дивні, незвичні, забуті, спліталися чудесним мереживом. Мене враз огорнуло дивне відчуття, немов розступилася завіса часу, і я опинилася в справжньому землеробському гурті. Уявилося все до найменших дрібниць – їхній побут, їхній спосіб мислення, що обертався навколо споконвічних природних циклів, навколо того, що давала земля, на якій вони жили, працювали, в якій, врешті, розчинялися. Перед моїми очима промайнула ціла вічність, сонце здіймалося й сідало, пролітали громаддя хмар, вставали буйні степові трави, які врешті ховало біле покривало снігів. Жива земля подавала голос, дихала в обличчя сухим запахом полину, пускала в мене своє коріння, і я відчула себе живим пагінцем на крислатому дереві тисячоліть, нерозкритою квіткою, яка чекає свого часу, щоб розквітнути. Небо нагнулося, зорі проглянули крізь жовтий смог, промовляючи свої давні імена. Хтось одяг мені на голову пишний вінок, і я отямилась в центрі кола.\n- Вітаймо царицю польову!\nПрокинувшись, я розгублено закліпала очима, притримуючи колючий головний убір. Що це зі мною? Раптово в полі зору з’явилося обличчя брата, і його сяючі очі відігнали від серця тривогу. А хор все не вгавав:\nЗ піснями ми повернулися до села, де сніп-дідух врешті посів своє місце в общинній стодолі. Люди підходили і щось розказували, але в загальному гаморі у мене закрутилася голова. Врешті зосталися тільки Андрій і Пол. Червоне сонце зависло над дахами.\n- Здається, нам пора, - сказав Андрій. – Зустрінемося на вечірці!\nВзявшись за руки, ми провели його поглядами.\n- Поле, Дмитро вже знає, що ти тут. Він розмовляв з твоїм куратором, все буде гаразд. Ти зможеш повернутися.\nБрат пильно глянув на мене, таємничо посміхаючись.\n- Я ще подумаю.\n- Подумаєш?! Дурню впертий, хто нас послухає?! Нам щойно дванадцять минуло, ми для них – нерозумні діти! Цим світом керують біблійні старці!\nЙого погляд палав вогнем.\nЗ ним неможливо було сперечатися. Вічний оптиміст, бунтівник та всезнайко. Мій брат.\n- Їдьмо вже. Поговоримо потім.\nКар покотився назад залитою призахідним сонцем дорогою. Тримаючи на колінах вінка, я міркувала про те, що вдягти на вечірку на заміну брудній сукні. Доведеться йти в тому, у чому приїхала. Горітимуть свічки, блищатимуть столові прибори, а тут з’явлюсь я: "Привіт! Мене звати Полі!" А мумії за столом ввічливо посміхатимуться. Жах.\nВідвернувшись, стала дивитися на майже марсіанський краєвид. "Андрій, – згадалося, - він буде там." Стало трохи тепліше на душі. Сподіваюся, часу до його від’їзду вистачить, щоб призвичаїтися до нового місця. А ще – до відсутності Пола. Що буде потім, я боялася уявити.\nКоли громаддя мономіста затулило півнеба, ми в’їхали нарешті до паркінгу. Дмитрова постать біля елеватора впиралася тінню в сіру стіну. Вибравшись з кару, ми підійшли до нього. Я – ховаючи очі, Пол – настовбурчившись, як дикий кіт.\n- Я вже почав було хвилюватися, - мовив Дмитро, ніяково посміхаючись. – Привіт, Поле!\nБрат лише коротко хитнув головою у відповідь.\n- Ми затрималися на обжинках, - спробувала виправдатися я.\n- І як вам, сподобалося?\n- Дуже! – нарешті осміліла я, зустрівшись з ним поглядом. – Надзвичайно!\nДмитро, як мені здалося, зітхнув з полегшенням.\n- Що ж, свято продовжується. Гайда нагору, на нас уже чекають!\nКораловий риф у фойє заповнила ціла зграя риб-ангелів. Наші кроки луною віддавалися в темних коридорах. Чому ж так тихо? Де гості? Коли двері в помешкання відчинилися, Дмитро пропустив мене вперед у темний передпокій.\n- Я тільки перевдягнуся, і буду готова, - пролепетала я.\n- Боюсь, у нас вже немає часу, - мовив з-за спини опікун, легенько штовхаючи мене вперед.\nВ цей самий момент яскраво спалахнуло світло, щось загуло, заверещало, запищало, і я опинилася посеред юрби барвисто вбраних людей. Передпокій був увесь завішаний кольоровими повітряними кульками, в центрі стояв круглий широкий стіл, заставлений солодощами, хтось начепив мені на голову паперового ковпачка на гумці. В натовпі я зі здивуванням впізнала Катерину, Володю і ще того вусаня, котрий керував обжинковим обрядом. Нарешті шум трохи стих, і Дмитро проказав:\n- Друзі мої! Дозвольте познайомити вас із моєю донечкою!\nНатовп схвально загудів, а тоді знову змовк, чекаючи на моє привітання. Майже всі вони були довгожителями, як Дмитро. Дехто виглядав уже старим, вочевидь, процес продовження життя застав їх вже не молодими. Однак в їхніх поглядах було стільки щирого тепла, що вмить усі мої страхи випарувалися, мов роса. Відчуваючи, як кров заливає щоки, я зібрала в кулак залишки самовладання, і промовила:\n- Привіт усім! Мене звати... Поліна!\n- А мене – Павло! – вигукнув мій всюдисущий брат, обнімаючи за плечі.\nГості знову зашуміли, а я, зустрівшись поглядом з Дмитром, відчула нарешті, що повернулася додому. Звісно, ще й зі своїм нестерпним, непосидючим, непередбачуваним, неймовірним братом.\nНарешті ми вдома.\nWork on MaxSite CMS | Generation time: 0.2094 | SQL: 8 | Memory usage: 4.5MB | Login


нехай Беверлі-Хіллз Косметична стоматологія прикрасити ваш Smile_\nВи соромляться посміхатися через відсутність, з плямами, або зламані зуби? Вам тільки побажати, щоб ваша посмішка була ідеальною достатньо, щоб змусити вас почувати себе більш впевненим у собі? Якщо ви боретеся з самооцінкою через ці проблеми, не кажучи Беверлі-Хіллз Косметична стоматологія допоможе вам посміхатися!\nКосметичні стоматологи групами стоматологів, метою якого є допомогти своїм клієнтам посмішкою дивитися, як красиво, як вони завжди сподівалися. Вони виконують безліч стоматологічних процедур, які допомагають підвищити впевненість в собі і поліпшити самооцінку своїх клієнтів. Багато стоматологи, розташованих в районі Беверлі-Хіллз практиці саме з цією метою.\nВідбілювання зубів є однією з найпопулярніших видів косметичної стоматологічної хірургії. Стоматологи роблять зліпки зубів людини, а потім використовувати ці сформувати пластикові лотки. Ці лотки заповнені на основі перекису гель і наносять на зуби. Стоматолог потім застосовує лазерний світло із зубами, активуючи гель і відбілювання зубів.\nДеякі люди випробували серйозні пошкодження зубів через стан здоров’я, таких як булімія або антибактеріальної терапії. Якщо емалі зубів руйнується за легко репарації, порцеляни шпону можуть бути застосовані до видимої поверхні зубів. Це покращує зовнішній вигляд зубів, а також запобігає подальший розпад емалі.\nКорони і інший тип косметичної стоматології, яка працює так само. Шапка, або фарфорового покриттям, можуть бути розміщені на окремих зубів, які зламані або відколи. Вони також можуть бути використані для ущільнення не вдалося пломби або кореневих каналів. Ці корони рекомендується, коли немає абсцесу і зуб не розпалася занадто багато, щоб врятувати,.\nІнший спосіб косметичні стоматологічні фахівці можуть допомогти людям посміхатися є використання приладів, таких як мости. Мости використовуються, щоб закрити розрив між існуючими зубів. Ці деталі дуже корисно, коли люди відсутніх зубів через травми або травми.\nУ той час як мости, дуже корисні для людей, які відсутніх зубів, іноді люди мають лише невеликий зазор між зубами. Якщо немає зубів не вистачає, стоматолог може вибрати замість цього використовувати композитні з’єднання. Ця процедура також корисна, якщо зуб має тріщини або відколи лише незначно.\nШукаю Беверлі-Хіллз косметичної стоматології хірургія дозволяє знайти висококваліфікованих фахівців, щоб прикрасити вашу посмішку. Їх клієнтами є топ голлівудських зірок, бо що вище рекомендації, ви можете сподіватися?\nAuthor tinusvanPosted on June 21, 2017 April 2, 2017\nPrevious Previous post: реставрація допомогти чоловікам виглядати молодше занадто\nNext Next post: знайти рішення стоншення волосся


Зеленський не стримався: українці в сльозах зустріли своїх героїв, найяскравіші кадри того, що відбувається. Politeka\n7 вересня, 16:07\nУкраїнські полонені повернулися додому, їх зустріли Володимир Зеленський і рідні. На зворушливі кадри прибуття, вітання та вдячності українців – без сліз не поглянеш…\nЯк ми писали раніше, літак, на якому знаходяться українські полонені приземлився у київському “Борисполі”. Присутні зустріли його приземлення оплесками. Також відомо, що літак з російськими ув’язненими – приземлився у «Внуково», Україна напередодні відпустила під особисті зобов’язання 19 осіб, які пішли на обмін, 16 були помилувані.\nУ суботу, 7 вересня, після полудня в аеропорті “Бориспіль” звільнених українців зустрічали їх рідні, президент України Володимир Зеленський, преса, глава Служби безпеки України Іван Баканов і глава МВС Арсен Аваков.\nВ Україну повернулися 24 українських військових моряків і 11 помилуваних. Серед них – режисер Олег Сенцов. Хвилинами раніше у мережі зявилося відео, коли полонені українські моряки виходять з літака вже на рідній для них, українській землі – вкрай символічні та емоційні моменти фіксують камери. Полонені громадяни України виглядають знесиленими, трохи розгубленими, проте щасливими. На кадрах чітко видно, як хоробрі сини української землі вже врешті видихнули спокійно та кинулися у обійми рідних – дружин, дітей, матерів… В це не сила повірити – але всі вони вдома.\nНаймолодший з колись полонених Андрій Ейдер і зовсім розгубився – перший простягнув руку президентові, трохи опісля сповільнився, і після відповів рукостисканням на жест президента в його сторону. Відійшовши від Зеленського, хлопець, якому близько 20 років, йшов навмання поки жінка з натовпу не почала йому показувати, он твоя мати (швидше за все) – хлопець посміхнувся, підійшов і обійняв її.


“Ман Сіті” стали чемпіонами Прем’єр-ліги: Зінченко в сльозах присвятив перемогу Україні | Час Полісся\nСпорт | 17:40, 23.05.2022\nФутболіст символічно присвятив перемогу у чемпіонаті Україні, – повідомляє Суспільне.Спорт.\nОлександр Зінченко учетверте став чемпіоном Англії з “Ман Сіті”. Сталося це за підсумками драматичної розв’язки між його командою та “Ліверпулем”: у вирішальному 38-му турі “Манчестер Сіті” зробив камбек у грі проти “Астон Вілли”, відігравшись з 0:2 до 3:2.\nЗінченко взяв безпосередню участь у чемпіонській перемозі “Ман Сіті”. За рахунку 1:2 українець оформив асист на Родрі в епізоді з другим забитим м’ячем.\nПісля фінального свистка Зінченко взяв безпосередню участь у святкуванні чемпіонства “Ман Сіті”. Цей трофей став для його клубу першим і єдиним у сезоні 2021/22.\nНадемоційним вийшло персональне святкування Зінченка. Українець вийшов на святкування, взявши із собою український прапор, після чого огорнув їм здобутий трофей АПЛ – на підтримку Україні через війну проти Росії.\nPowerful moment for Zinchenko & the Ukrainian flag draped PL Trophy 🥺🇺🇦 pic.twitter.com/VBo2buGEIm\n— Zorya Londonsk (@ZoryaLondonsk) May 22, 2022\nВід цього жесту Зінченко не зміг стримати емоцій і заплакав. Утішати його довелося партнерам по команді.\nAn emotional Oleksandr Zinchenko celebrates Man City’s Premier League triumph 🙏 pic.twitter.com/foTEoSL89s\nЦе [перемога] в АПЛ – значить усе для мене. Я готовий померти за цих людей, за їхню підтримку. Те, що роблять ці люди у найважчий період мого життя – дуже ціню це та ніколи цього не забуду. Ніколи у моєму житті.\nЯкщо чесно, на початку я не думав багато про футбол, тому що важко забувати про те, що відбувається у моїй країні. Але з усією підтримкою, яку я мав у минулому та зараз, через це вдалося пройти. Ми зробили це, ось що я можу сказати.\nЧетверте чемпіонство? Сподіваюся, що ми продовжимо перемагати. Цей неймовірний клуб заслуговує усе”, – сказав після святкування Зінченко.\nДвократний чемпіон світу привіз до Житомира перемогу


Співака "Кузьму" увічнять на Закарпатті — парком і скульптурою Reporter UA\nСпівака "Кузьму" увічнять на Закарпатті — парком і скульптурою\nСьогодні, 31 березня, у малій залі Мукачівського міськвиконкому відбулося громадське обговорення проектів реконструкцій парків та скверів міста.\nУ ході обговорення говорили про реконструкцію чотирьох парків та скверів у Мукачеві. Зокрема, про створення скверу по вулиці Шишкіна у мікрорайоні “Підгоряни”, про реконструкцію парку Горького та парку Перемоги, а також про відродження скверу Валенберга.\nТакож парк Горького пропонують переіменувати у парк ім. Кузьми Скрябіна зі встановленням відповідного пам’ятника. Надходили звернення щодо переіменування парку "Перемоги". Наразі ці питання виноситься на обговорення.\nГромадські активісти порушили питання озеленення, велодоріжок та парковок, дитячих майданчиків у парках та скверах. Обговорили варіанти розташування "алеї закоханих".\nЗгідно з проектами, усі паркові тротуари вимостять бруківкою, асфальтуватимуть доріжки тільки там, де передбачено спортивну зону для катання на роликах тощо. У планах провести підсадження та озеленення. У зонах відпочинку будуть встановлені нові лавиці та смітники, відновлять освітлення та працюватиме охорона.\nЗа словами начальника УМГ Віталія Гільтайчука, після реконструкції планується, що парки у Мукачеві працюватимуть з 6.00 до 23.00 години.\nНасамкінець Віталій Гільтайчук пообіцяв врахувати усі побажання та зауваження присутніх щодо проектів реконструкції. Разом з тим закликав громаду міста до співпраці.


Фея (2018) смотреть онлайн\nФея (2018) 5 1 029\nФільми, Детективи, Фільми які вже вийшли, Індійські фільми, Фільми 2018, Жахи\nПарамбрата Чаттерджі, Дибюенду Бхаттачария, Ритабхари Чакраборті, Мансі Мулани, Раджат Капур\nВ фільмі Фея - Молода дівчина волею певних обставин стала нещасною жертвою, піддається жорстокому, нелюдському ставленню. На ноги надіті важкі кайдани, натираючі ніжну шкіру до синців, їх гучний скрегіт наводить жах, що леденить на випадково почули лякаючі звуки людей. Шкірні покриви мучениці покриті всілякими ранами і застарілими синцями. Прекрасна незнайомка, втомлена від постійно випробовується фізичного болю і знущальних душевних страждань, давно втратила міцний зв'язок з реальністю. Її душа перебуває в прикордонному просторі між потойбічним світом і реальним, не маючи можливості самостійно вибратися з лякаючою порожнечі. Такий стан неймовірно небезпечно, не кожному дано вирватися з страшного місця, існує небезпека застрягти між двома світами назавжди. Ви можете дивитися онлайн фільм Фея 2018 в хорошій якості безкоштовно без реєстрації.\nЗазнає постійного насильства з боку диявольських сил і витонченим психологічних впливів на затуманений розум, змучена блакитноока красуня поступово втрачає людський вигляд, все більше стаючи схожою на бездушного примари. Блакитні очі, давно втратили колишню чистоту і світло надії, вони немов заволакиваются чорним туманом, переважною волю. Вселився в тіло дівчини полтергейст повністю заволодів її єством, переслідуючи власні підступні цілі, спрямовані на заподіяння зла людству. Прекрасна брюнетка перетворилася в смертоносне, злісна істота, керована демонічними силами, тепер вона несе оточуючим абсолютне зло, не в силах контролювати відбуваються з нею незворотні процеси, які призвели до жахливих наслідків. Знайдеться герой, здатний впоратися з подібною ситуацією. Бажаємо Вам приємного перегляду фільму Фея онлайн в хорошій якості hd 720p, 1080p повністю безкоштовно та без реїстраціїї на всіх мобільних девайсах.\nШановні користувачі нашого онлайн кінотеатру. На сайті uakino як і на популярних сайтах кіного, зеркс, бобфільм, бігсінема, кінокрад, фільмікс, зібрані кращі фільми такі як Фея онлайн перегляду, які Ви можете безкоштовно, дивитися на своїх смартфонах айфон, андроїд або айпад (iPad, iPhone, Android) і найголовніше в хорошій якості hd 720p. Дивіться фільм онлайн українською в хорошій якості hd 720 безкоштовно.


Новини за сьогодні, 23 лютого 2020, (01:20)\nУ вівторок, 24 вересня о 13:00 в Закарпатській ОУНБ ім.Ф.Потушняка презентують дебютний роман Ксенії Фукс „По той бік сонця” .\nПро авторку: Ксенія Фукс (нар. 1988 р. у м. Донецьк) - громадська активістка, художниця, головна редакторка та співзасновниця україно-німецького журналу „Gel[:b]lau“, голова та співзасновниця ГО „Українське Ательє Культури та Спорту“ в м. Штутгарт. Закінчила Донецький Національний Університет за фахом "Англійська мова та література“ та Штутгартський Університет Медіа за фахом "Реклама та маркетингові комунікації“. Лауретка літературного конкурсу Смолоскип-2018 р. за роман „По той бік сонця“. Живе в Штутгарті, любить мистецтво, подорожі та кроликів.


Скільки коштуватиме проїзд платними дорогами в Україні - Дзеркало Закарпаття\nОпубліковано: 07.11.2018. Переглядів: 42\nСкільки коштуватиме проїзд платними дорогами в Україні\nВ Україні за користування платною дорогою потрібно буде сплатити не більше 0,07 євро або 2,2 грн за км.\n«У Європі проїзд коштує мінімум 7 євроцентів за кілометр. В Україні точно буде не дорожче», — заявив голова Укравтодору Славомир Новак, пише liga.net.\nПершим платним автобаном стане траса Львів — Краковець.\nЇї протяжність становитиме 84,4 км, дозволена швидкість руху —120 км/год. Матиме 4 смуги. Траса з’єднає Україну та Євросоюз. Планують побудувати автобан протягом 4-5 років.\n«До кінця року ми повністю завершимо перевірку всіх ділянок дороги й матимемо усю необхідну документацію. Повинні бути впевнені, що пропонуємо інвестору. На початку 2019-го підготуємо звернення до Кабміну про оголошення конкурсу на концесію», — наголосив Новак.\nІнвестори повернуть вкладені кошти за рахунок збору плати за проїзд трасою, плати за доступ та експлуатацію об’єктів дорожнього сервісу, придорожньої інфраструктури, розміщення реклами, логістичних центрів, ліній зв’язку вздовж дороги.\n«Декілька серйозних європейських компаній вже готові інвестувати. Думаю, в українських компаній не буде таких ресурсів. Хоча в Україні є декілька багатих людей. Якщо вони будуть зацікавлені, чому ні», — додав керівник Укравтодору.\nThis entry was posted in Соціо and tagged novosti on 07.11.2018 by Іван Тупиця.\n← До уваги закарпатців: Верховна Рада пішла на поступки власникам авто на іноземних номерах Судитимуть 38-річного жителя Хуста, винуватця смертельної ДТП, в якій загинуло двоє людей (+ФОТО) →


Як зійшлися і чому розлучилися Іво Бобул та Лілія Сандулесу\nПісням у виконанні Іво Бобула та Лілії Сандулесу вже по 30 років. Але вони досі торкаються найпотаємніших струн душі. І мимохіть ти вже підспівуєш «А липи цвітуть» чи «Берег любові». Втім те шаленство почуттів і глибокого кохання артистам не завжди вдавалося зберегти в реальному житті. І про це вони сьогодні відверто розповідають.\nОдносельчанка Софії Ротару\nУ те, що Лілія Сандулесу стане зірковою співачкою та ще й народною артисткою України, не вірив ніхто. Ніхто, крім її бабусі. Саме вона на народних піснях вчила внучку вокалу.\nРозповідаючи про той період свого дитинства, Лілія згадує: із Софією Ротару вони були з одного села. Дівчинка постійно проходила повз будинок цієї сім’ї. Проте через 12-річну різницю у віці Ротару вже виступала на великій сцені, в той час як Сандулесу ще їздила з бабусею на ринок продавати овочі.\n– Одного разу в Чернівцях я побачила величезну яскраву афішу про виступ Софії Ротару у філармонії. «І про мене теж так колись писатимуть. От побачиш…» – сказала тоді бабусі. І так воно сталося.\nПопри вимогу батьків вивчитися на економіста чи бухгалтера, Ліля вступила до музичного училища. Талант, помножений на наполегливість, давали результат. І через 15 років дівчинка з чернівецького села стала заслуженою артисткою України.\nМама віддала до інтернату\nІво Бобул теж у дитинстві не ловив зірок. І теж народився в чернівецькому селі. Його вихованням переважно займалася мама – жінка вольова та дуже сувора. «Якось малим я без дозволу взяв батькового ножа, пішов із хлопцями гратися і десь того ножа згубив. Мати як взнала! Як почала мене лупцювати! Я не ховався, не просився, просто тримався за дерево і мовчки терпів. Побої припинилися, аж коли прийшла тітка і сказала мамі: «Ти що, здуріла! Дитину заб’єш!»\nАби прогодувати сімох дітей, батьки тяжко працювали. Через це ще молодим тато заслаб і помер. Мати лишилася сама. Зрозумівши, що без батька діти будуть голодувати, вона пішла на відчайдушний крок: віддала їх у румуномовний інтернат. А коли прощалася, то не просто ридала – билася головою об ворота… Проте заради рятунку дітей не змінила свого рішення.\nЧерез рік Іван (таким є справжнє ім’я Іво Бобула) вийшов із інтернату. Хоч мав лише 14 років, удома жити не залишився. Попросив у сестри туфлі (бо свого взуття не мав). Мама поклала йому в чемоданчик дві майки, мило, гребінець. І так хлопець, у чому був, вирушив у самостійне життя.\nУ жіночих туфлях він приїхав на Донеччину. Вступив до ПТУ. В конкурсі художньої самодіяльності вперше заявив про свій талант. А під час служби в армії почалися його перші гастролі.\nМали інші сім’ї, та все одно закохалися\nПерш ніж дуетом виконати свої золоті шлягери і стати подружжям, Лілія Сандулесу та Іво Бобул пройшли не через одні серйозні стосунки… Лілія, приміром, у 16 років уперше вийшла заміж і в цьому шлюбі народила сина Івана.\nУ Чернівецькій філармонії вона мала шалений роман із Олександром Сєровим, який навіть хотів забрати Лілію до себе в колектив. Проте місце зіркових артисток там уже зайняли сестри Ротару. Тож вони не дозволили Сєрову привести в колектив кохану.\nЩоб залишатися разом, Сєров та Сандулесу переїхали до Луцька працювати у Волинській обласній філармонії. Тут разом із Василем Зінкевичем вони виступали у складі ансамблю «Світязь». Проте зіркове життя зруйнувало любов. Саша дуже ревнував Лілю. І через два роки пара розійшлася. Потім у Лілії був другий шлюб. Далі третій…\nМав стосунки й Іво Бобул. На момент знайомства з Лілією він був другий раз одруженим. Від двох шлюбів мав сина Руслана та дочку Людмилу. А потім у Чернівецькій філармонії він заспівав дуетом із Лілією Сандулесу.\n– На момент нашого знайомства мені було 40, йому 47. Спочатку я сприймала Івана лише як свого земляка, талановитого співака, якому я, вже будучи заслуженою артисткою, хотіла допомогти пробитися. Я брала його на свої виступи. Ми разом ходили на інтерв’ю. Навіть коли вперше заспівали «Берег любові», про якісь стосунки, і тим більше серйозні, не думала. Адже обоє були у шлюбі, – розповідала згодом артистка. – Втім непомітно для обох ми закохалися…\nСказати, що в реальному житті було все так райдужно, як на сцені, артисти не можуть. «Шлюб – то не лише поцілунки», – зауважувала Лілія. Тож були і конфлікти, і розбіжності. Коли на піку популярності пара переїхала до США, Лілію все влаштовувало, а от Іво сумував за Україною. Тож він повернувся додому. Дружина залишилася за океаном. І вже тоді шлюб дав серйозну тріщину. А офіційно пара розірвала стосунки через 10 років: 2002-го Сандулесу повернулася до України. Лілія дізналася про зраду чоловіка. І подружжя подало на розлучення.\nДотепер, згадуючи той переломний період, артисти не можуть стриматися, щоб за посередництва ЗМІ не кольнути одне одного. То Лілія називає «помилкою» її 10-річний шлюб із Іво, то Бобул дорікає: «Я опинився на вулиці, а вона – в будинку в центрі Києва».\nЧоловіки досі зізнаються в коханні\nНині, коли за паспортом 63, Лілія Сандулеса не приховує: вже не та фігура, що була в молодості, не те обличчя. Проте співачка вважає: жінка у будь-якому віці може і повинна бути привабливою.\n– Більшість часу я проживаю в рідних Чернівцях. Хоча і маю невеличку квартиру в Києві. Коли запрошують – виступаю. Ностальгії за зірковим життям не відчуваю. Бо й зараз маю свого слухача, своє коло шанувальників, – розповіла для українських ЗМІ артистка.\nВипромінюючи жіночність та любов до життя, жінка не обділена увагою чоловіків. Наразі перебуває у шостих серйозних стосунках. І представники сильної статі дотепер пропонують їй руку та серце.\n– Пік моєї популярності минув. Я це чудово розумію. Але так уже влаштоване життя, що все у ньому має своє місце і свій час, – каже артистка.\nКовід загнав у депресію\nА от у 68-річного Іво Бобула настрій донедавна був не такий оптимістичний. Бо хоча чоловік знайшов душевний спокій із психологинею Наталією, з якою має спільного сина Данила, втім пандемія похитнула душевний стан артиста. Перша причина – смерть від коронавірусу близьких йому людей. Друга – розлука зі сценою. Адже через локдаун Іво скасував усі концерти, дуже переживав, аби ковідом не заразилися дружина та син. Постійне перебування в чотирьох стінах домівки та раптові смерті друзів загнали артиста в депресію. На цьому фоні дало про себе знати захворювання судин. І через тромбоз довелося лягти на складну операцію.\nПроте щойно пандемія послабилася, Бобул тут же відновив концертну діяльність. У вересні він виступив у рідних Чернівцях, у жовтні співав перед шанувальниками у Луцьку, Львові, Тернополі, Рівному, Франківську.\nПід час виступу у Волинському драмтеатрі не було жодного вільного місця. Шанувальники тричі викликали Іво Бобула на біс. А коли таки стихли останні ноти його мелодій, глядачі аплодували стоячи. І багато хто піймав себе на думці: а з Лілією Сандулесу вони були прекрасним дуетом!..\nВсе про: Таблоїд, шоу-бізнес, кохання, розлучення


Головна / Всесвіт / Коли людство знайде другу Землю?\nв Всесвіт 24.05.2015\t141 переглядів\nПошук планет, подібних на нашу власну — з теплими блакитними океанами, багатою киснем атмосферою, можливо, навіть життям — колись було чистою фантастикою. Але більше не є, якщо вірити астрономам, планетологам і біологам. Ми знаємо, що нам потрібно робити, щоб знайти іншу Землю, і будуємо інструменти, які приведуть нас до цієї мети.\n«Ми стоїмо на плечах гігантів, щоб зробити цей стрибок, — говорить астроном Ліза Кальтенеггер, засновник нового Інституту Карла Сагана в Корнеллі (CSI). — Так, є величезна відстань між зірками, і наступна зоряна система знаходиться далеко, але ми кидаємо погляд на ці світи на горизонті і досягаємо їх ».\nCSI — один з перших інститутів, цілком і повністю присвячених пошуку життя у Всесвіті. Також добре відомий SETI. CSI збирає вчених таких дисциплін, як астрофізика та мікробіологія, щоб вивчати неймовірне розмаїття потенційно населених світів, які ми тільки починаємо спостерігати, як всередині, так і за межами нашої Сонячної системи.\nДля вчених CSI полювання на іншу Землю — можливо, десятки сотень земель, — вже почалася.\n«Ми цілком можемо з цим впоратися, — заявила Наталі Баталья, астроном науково-дослідного центру Еймса при NASA. — Можливо, не на моєму віку, на віку моєї дочки. Люди повинні бути в змозі знайти свідчення життя на екзопланеті ».\nВіру Баталії, що вже через покоління ми зможемо знайти іншу зоряну систему з життям, ехом повторюють більшість вчених. Але якщо ми правильно розставимо пріоритети, другу Землю можна буде знайти набагато швидше.\nЩоб зрозуміти, звідки беруться ці прогнози, потрібно зрозуміти, які технології стоять за пошуком екзопланет. У порівнянні з сьогоднішнім днем, галактика, яку ми знали покоління тому, була тьмяним місцем. Ми поняття не мали, чи присутні за межами нашої Сонячної системи планети, оскільки наші телескопи просто не були достатньо потужними, щоб їх виявити.\n«Проблема, яка з’являється, коли ви хочете знайти планету навколо іншої зірки, полягає в тому, що планета — практично ніщо в порівнянні із зіркою, — говорить астроном Дідьє Келоз з Кембриджського університету. — Маса планети в тисячу разів менше і майже не виробляє світла, тому вам доводиться шахраювати ».\nУ 90-х — початку 2000-х, астрономи такі як Келоз працювали, щоб визначити найперші екзоланети, використовуючи метод радіальної швидкості, коли планета виявляється по гравітаційному буксиру зірки. Тоді ж астрономи ще використовували фотометрію транзиту — вимірювали слабкі потускнения у світлі зірки, коли планета проходить перед нею — й інші методи візуалізації, а інструменти ледь справлялися з покладеним на них завданням.\nАле в 2009 році Кеплер все змінив. З тих пір як спеціально призначений для пошуку екзопланет космічний телескоп був виведений на орбіту нашого Сонця, ми змогли визначити більше 4600 кандидатів у екзопланети — включаючи приблизно 800 світів земного типу і 1200 більш великих, але все ще потенційно жилих «суперземель». Астрономи, які уважно спостерігають за пошуками Кеплера, прийшли до екстраординарних результатів.\n«В середньому у кожної зірки в нашій галактиці є як мінімум одна планета, — говорить Білл Борак, архітектор місії Кеплера. — Це дивно — сто мільярдів зірок у нашій галактиці, сто мільярдів планет. Отже, місія виконала одну зі своїх основних цілей: з’ясувала, чи Земля унікальна чи все ж ні? Виявляється, ні ».\n«Ми буквально підняли завісу, — говорить Баталья. — Тепер Всесвіт виглядає зовсім інакше. І це відбувається кожен раз, коли ви створюєте нові технології — Всесвіт починає виглядати по-іншому ».\nСекрети «місячної води»\nСеред найцікавіших знахідок Кеплера є кілька десятків так званих світів «Золотоволоска» — скелястих планет, які не надто гарячі і не дуже холодні, знаходяться в потенційно населеній зоні зірки. Саме в цих світах CSI зацікавлений найбільше. Але якщо ми хочемо дізнатися, чи є який-небудь з цих кандидатів Золотоволоски справжньою Землею, нам потрібно більше інформації. Ми повинні припинити ганятися за тінями і почати вивчати світло, що випромінюється безпосередньо цими світами.\n«Все, що ми бачимо, коли дивимося на Землю — континенти, океани, біологія, яка дихає, — залишає спектральний відбиток, — говорить Кальтенеггер. — Навіть якщо планети, на які ми дивимося, будуть в один піксель величиною, одна точка світла, ми можемо вважати цей піксель. Ми можемо відкривати інші світи за світлові роки від нас ».\nІнгредієнти, присутні в атмосфері планети, впливають на світ, який цей світ проектує в космос. І певна комбінація молекул кисню і метану разом є тим, що мисливці за землями називають біосигнатурою, потужним свідченням метаболізму життя. Наші сучасні телескопи поки недостатньо сильні, щоб вивчати світіння далеких світів і збирати ці біосігнатури. Але майбутні місії будуть в змозі.\n«Тепер ми знаємо, що планети, подібні до Землі, досить поширені. У NASA є план, як обіграти це все, це всього лише питання грошей і ресурсів ».\nЦей план включає космічний телескоп Джеймса Вебба, який буде запущений в 2018 році. Джеймс Вебб не призначений для вивчення планет земного типу, але він зможе розшифрувати атмосфери газових гігантів і, можливо, декількох скелястих суперземель. Після Джеймса Вебба NASA направить ресурси на інфрачервоний телескоп WFIRST, який підхопить розпочате Кеплером, використовуючи більш потужну оптику для спостереження транзиту екзопланет.\nМайбутня місія «шукачів життя», яка дозволить нам вивчати атмосфери скелястих землеподобних світів в населеній зоні, не почнеться, поки в середині 2020-х не буде запущений WFIRST.\n«Відтепер і до цих пір ми не збираємося шукати довколишні Землі у великих кількостях, — говорить Баталья. — Але якщо ми займемо хорошу позицію до 2025 року і почнемо вкладати гроші в шукачі життя, тоді ми доб’ємося дійсно істотних успіхів у найближчі тридцять років ».\nПроте, як каже Кальтенеггер, якщо нам дуже пощастить, а потенційно населені світи будуть дійсно поширені, все може бути інакше. Поки Кеплер зосереджений на зоряних системах в 500-3000 світлових роках від нас, телескоп TESS, який буде запущений в 2017 році, буде шукати по всьому небу, обшарюючи сусідні до нас території на предмет наявності планет. Якщо ми знайдемо кам’янисті світи в потенційно жилих зонах тьмяних червоних карликових зірок в декількох світлових роках, вони будуть прямими кандидатами на вивчення силами Джеймса Вебба.\n«Якщо ви запитаєте, чи будуть у нас переконані докази життя через 15 років, не думаю, що хто-небудь із співтовариства вчених з екзопланет зможе це стверджувати, — говорить Кальтенеггер. — Робимо ми наші перші кроки? Так ».\nПоширені або не дуже населені світи, не має значення, скільки часу займе пошук таких, хоча оптимізм у шукачів, звичайно, зашкалює.\n«Це першовідкриття, — говорить Келоз. — Не те, щоб за двадцять років з нинішнього моменту нічого не станеться, ми просто не чекаємо хороших новин. Відкриття має на увазі процес. Причина мого оптимізму в тому, як багато людей горять ентузіазмом з цього приводу; ми збираємося провести серію відкриттів і проривів, які приведуть нас до нашої мети ».\nКальтенеггер повністю згодна з ним. Для вчених CSI ми тільки почали збирати перші швидкоплинні проблиски чудесних звершень, які нас чекають.\n«Вся ідея в тому, що ми вперше в історії наближаємося до відповіді на питання, самотні ми у Всесвіті або ж існують інші дивовижні і схожі на наш світи, — говорить Кальтенеггер. — Я вважаю, що якби я могла вибрати будь-який час в історії, щоб жити, я вибрала б цей час ».