08 травня 2021, Київ 21:31\nУ Німеччині вперше не вдалося зібрати врожай винограду для виготовлення так званого «крижаного вина» (Eiswein) через теплу зиму. Про це повідомили у Німецькому інституті вина.\nЧерез м’яку зиму мінімальна температура -7 градусів Цельсія, необхідна для збору врожаю «льоду», не була досягнута в жодному німецькому винному регіоні. В найближчі дні також не очікуються морозних ночей», – заявив представник інституту Ернст Бюшер.\nВ останні роки умови для виробництва «крижаного вина» часто були не оптимальні, але трохи замороженого винограду зібрати вдавалося. Як розповів Бюшер, після зими 2017-2018 років лише сім виробників по всій країні змогли випустити відповідне вино. А Eiswein 2014 року також через теплу зиму є рідкістю.\nВесна у Києві почалася 10 лютого – метеорологи\nДля виробників «крижаного вина» проблемою стає й те, що можливі заморозки зміщаються на січень та лютий, тоді як виноград, як правило, достигає все раніше.\nБюшер прогнозує, якщо тенденція теплих зим зберігатиметься, невдовзі «крижані вина» з Німеччини стануть ще рідкіснішими, ніж вони є зараз.\nЯк наголосили у Німецькому інституті вина, «Крижані вина» відіграють особливо важливу роль для репутації виробників, а також високо цінуються на міжнародному рівні. Через низькі врожаї «крижані вина» мають дуже малу частку в загальному врожаї, часто менше 0,1 відсотка.


ЦЕ Ж ТРЕБА ТАК ЛЮБИТИ МИСТЕЦТВО. ФОТОРЕПОРТАЖ\nУ Музеї сучасного українського мистецтва Корсаків відкрилася виставка творів найвідоміших сучасних українських художників Марка Гейка, Олександра Животкова, Миколи Кривенка, Анатолія Криволапа та Тіберія Сільваші, які є засновниками мистецького об’єднання «Живописний заповідник».\n«Чистота емоцій та почуттів, інтелектуальна глибина, висока культура по-філософському осмислених технічних прийомів – це ті риси, які притаманні полотнам кожного із цієї когорти, - зазначила директорка Художнього музею Зоя Навроцька. - Такої мистецької події Луцьк очікував уже давно, адже йдеться про художників, імена яких міцно укріпилися в культурному житті не тільки України, а й за кордоном». «Кожна наша зустріч – це не просто нагода побувати на виставці, а й можливість долучитися до розмови про сучасне українське мистецтво», – наголосила Зоя Навроцька.\nКерівний партнер Галереї сучасного мистецтва України «Арт-кафедра» Леся Корсак. «Живописний заповідник» – це група художників, які об’єдналися 1991 року. Це однодумці, які поставили форму і фактуру в основу своєї творчості та досліджують її в просторі», – зауважила вона. Так, п’ять художників, не подібних за творчими пошуками, об’єднують чистота емоцій і почуттів, інтелектуальна глибина та філософське осмислення технічних прийомів, притаманні для кожного полотна. Відкриття стало особливою подією, адже відбувалося за участі представників мистецької групи: Анатолій Криволапа і Тіберія Сільваші.\nПобувала на виставці і народний депутат Ірина Констанкевич. «Вже не вперше звучать питання «Чому у Луцьку? чому у Луцьку такий музей, якого немає ані в Києві, ані Львові, Одесі? Чому у Луцьку відбуваються такі зустрічі, приїздять видатні художники сучасності? Багато запитань… А відповідь одна. Це ж як треба любити мистецтво! Дійсно, сьогодні ми стали учасниками, глядачами, співтворцями справжнього мистецького свята. Ця експозиція дарує унікальну можливість пізнати, відчувати, переосмислювати світ через колір, фактуру, форму, образ. Це можливість розкошувати у світі досконалого», - зауважила Ірина Констанкевич. Опісля присутні мали можливість оглянути полотна виставки, адже особливість сучасного мистецтва в тому, що воно рефлексує над собою, над своїми формами, над людиною, яка його вивчає.\nДовідково. Анатолій Криволап є одним із найвідоміших та найдорожчих художників українського сучасного мистецтва. Його роботи займають почесне місце в музейних та приватних колекціях, а персональні виставки – це завжди аншлаг. Протягом багатьох років плідної праці Анатолій Криволап створив свій власний, впізнаваний та неповторний стиль в живописі, а його ім’я стало брендом. Підтвердженням його успішності є також аукціонні продажі на відомих міжнародних аукціонах за останні десять років. ArtsLooker сформував рейтинг десяти найдорожчих живописних робіт, які були успішно реалізовані на відкритих торгах в Лондоні та Нью-Йорку.\nСільваші Тіберій (нар. 1947) – український художник-абстракціоніст. Народився в м. Мукачево. Навчався у Київській республіканській художній школі імені Т. Шевченка (1962-1966); Київському державному художньому інституті (1965-1972). Член спілки художників України (з 1978). Засновник та ідеолог мистецького угрупування «Живописний заповідник». Лідер школи сучасної української неоабстракції. Живе та працює у м. Київ. Картини Сільваші зберігаються у музеях Мюнхена, Відня, Нью-Джерсі, Запоріжжя, Харкова, Ужгорода, Києва, а також у приватних колекціях Європи та США.


Все більше російських опозиціонерів прибуває в Астрахань » Політика » Живи у стилі Hi Tech - новини в Україні та світі, погода, все цікаве тут\nОлексій Навальний (фото EPA) Вчора в Астрахані пройшли мітинги прихильників і супротивників кандидата в мери від партії Справедлива Росія Олега еїна\nЗ Москви та інших міст громадські активісти і опозиціонери продовжують прибувати в Астрахань, щоб підтримати учасників голодування за скасування підсумків виборів мера.\nВ місто вже приїхали депутати Держдуми Росії Ілля Пономарьов і Дмитро Гудков, Олексій Навальний, Ілля Яшин і інші учасники акцій За чесні вибори, повідомляє Радіо Свобода.\nГолодування в Астрахані почалася 16 березня на знак протесту проти фальсифікацій на виборах мера 4 березня. Згідно з офіційними результатами кандидат від партії Справедлива Росія Олег еїн програв кандидату від Єдиної Росії Михайлу Столярову, набравши трохи менше 30% проти 60% у єдинороса.\nВ російській Лізі виборців відзначають, що, за свідченнями багатьох спостерігачів, дані підрахунку голосів в копіях протоколів спостерігачів значно розходяться з офіційними результатами на більшості ділянок міста. Тим часом, губернатор Астраханської області Олександр Жилкін у вівторок заявив, що для скасування результатів виборів немає підстав, оскільки прокурорська перевірка, хоча і зафіксувала порушення в ході голосування, визнала їх несуттєвими.\nУ вівторок, 10 квітня, в Астрахані пройшли мітинги прихильників і супротивників еїна. Ще один мітинг на підтримку вимог голодуючих заплановано на суботу.\nНагадаємо, колишній міністр фінансів РФ Олексій Кудрін заявив про свою підтримку незгодних з результатами виборів мера Астрахані.\nУ Мехіко протестували незгодні з підсумками виборів\nОдесити бачать мером Ківалова або Труханова


неділя, 05 квітня 2020, 13:58\nПро це повідомляється на сторінці Посольства України в Греції у Facebook.\nЯк зазначається, днями диппредставництво привітало усіх українців з нагоди Дня Соборності та 101-річниці проголошення Акта Злуки УНР та ЗУНР і розпочало низку заходів.\nПредставники української громади та співробітники Посольства України в Греції разом із членами родин провели урочистий захід «United Ukraine - Україна Єдина».\nПочесним гостем події став третій президент України Віктор Ющенко (2005-2010). Віктор Андрійович Ющенко звернувся до учасників зібрання з вітальним словом та поспілкувався з активом української громади.\nМісцеві українці з громадських об’єднань "Український Журавлиний край", "Берегиня", “Трембіта”, “Українсько-Грецька Думка” та вихованці шкіл, що діють при них, підготували театралізований виступ під гаслом: «Україна єдина та соборна».\nЯк зазначається, ці заходи продовжаться тематичними уроками в українських школах, під час яких учні переглянуть відеоматеріали та документальний фільм «Злука. День соборності України» (з циклу Перемоги України), присвячені тим історичним подіям.\nУ неділю, 26 січня 2020 року, на відзначення цієї знаменної дати в Греції у приміщенні Посольства України відбудеться урочистий вечір, організований за ініціативи Асоціації "Український журавлиний край". На захід, початок якого оголошений на 16:00, запрошують всіх охочих.\nФото: Embassy of Ukraine to the Hellenic Republic, Український Журавлиний Край "Η Γη Του Πελαργού" Ουκρανική Κοινότητα Ελλάδας у Facebook\nДень Соборності Діаспора Греція Посольство


У молодості Нестор Кондратюк грав дідів | Новини на Gazeta.ua\nУ молодості Нестор Кондратюк грав дідів\nАвтор: фото з архіву Нестора Кондратюка\nАктори Вінницького драмтеатру сфотографувалися після вистави ”Гроші”, 2006 рік. У першому ряду зліва направо: Богдан Костюк, Володимир Постніков, Нестор Кондратюк, Клавдія Барило та Олександр Цехмайструк\n70-річний актор Нестор Кондратюк пропрацював у Вінницькому драматичному театрі ім. Садовського 48 років. Зіграв понад 200 ролей. П"ять років тому вийшов на пенсію, проте й досі грає садівника Антоніо у "Весіллі Фігаро", суддю Кочубея — у "Мазепі", дяка — в "Марусі Чурай".\nУ його вузькій гримерці два трюмо, стіни обклеєні фотографіями. Серед них маленьке чорно-біле фото київського актора Юрія Мажуги.\n— В інституті Карпенка-Карого він викладав акторську майстерність, — пояснює Нестор Павлович. Знімає фото зі стіни. — Мажугу тоді ніхто не знав. Він починав грати у столичному Театрі російської драми. Коли студенти на репетиції запізнювалися, дуже сварився. Не при всіх: відводив у куток і вичитував.\nПрикріплює фотокартку на місце. В актора трусяться руки. Він кладе одну на другу, щоб не так було помітно. 2005-го в Кондратюка померла дружина. Після того він занедужав на хворобу Паркінсона.\n— У паралельній групі навчалися Броніслав Брондуков, Іван Миколайчук, Рудольф Рудін. Брондуков іще той кадр був, — відкидається на стільці. — Послали якось нас до колгоспу Кіровоградської області на кукурудзу. Приїхали ні світ ні зоря, одні індюки з сараїв повиходили. Брондуков вистрибує з машини і до них: "Віват, Куба!" Ті індюки своїм ґелґотом усе село розбудили. А якось почав переписувати товсті китайські книжки в інститутській бібліотеці. Ми думали, він китайську знає. А то він ціну собі набивав.\nНестор Кондратюк каже, що у Вінницький театр потрапив після армії.\nЗанедужав на хворобу Паркінсона\n— Оголосили набір у балет. Мій командир сказав, що я природжений актор. Мама сміялася, коли пішов до армії солдатом, а повернувся актором. Найчастіше дідів грав, навіть у молодості. Особливо подобалася роль веселого Каленика з "Майської ночі". Я там і співав, і танцював. Після наших гастролей у московському МХАТі критик Вульф сказав, що Каленик-Кондратюк — актор вахтангівської школи, — говорить гордовито. — У театрі познайомився з солісткою балету Маргаритою Галежею. Вона на 10 років старшою була. Мене серйозно не сприймала. Більше року за нею упадав, прилип, як не знаю шо. Таки здалася. 45 років душа в душу прожили.\nНайвище у гримерці висить афіша із вистави "Війна". На ній Кондратюк, який грає Сталіна.\n— Цю афішу вдалося врятувати після гастролей у Дагестані 1986-го. Вистава про Сталіна була популярна, ми з нею весь Радянський Союз об"їздили. У Махачкалі екстремістська партія сталіністів покрала всі афіші. Казали, що й тіло Сталіна з Красної площі украдуть і поховають у горах. Я на сцені жодного слова не встигав промовити, а мене вже вітали оплесками. А тоді за стіл запрошували. Це тоді, коли Горбачов видав "сухий закон".\nЗізнається, що не відмовився від жодної ролі.\n— Мріяв шекспірівського короля Ліра зіграти. Але режисер призначив на цю роль іншого актора. А я не захотів випрошувати.\nНа сцені закінчується дитяча казка. Чути фінальну пісню.\n— Пропустив виставу, — із жалем каже Кондратюк. — Намагаюся не проґавити жодної. Лише абстрактних постановок не люблю. Із такою виставою ще можна гастролювати. Та в театрі вже на другому показі людей не буде.\nЗакриваючи гримерку, Нестор Павлович розказує, що живе з 39-річною донькою Катериною та 16-річним онуком Денисом.\n— Катя розвелася з чоловіком, — каже актор. — Раніше в дитсадку працювала. Зараз дивиться за хазяйством, а я гроші заробляю. Пенсії з надбавками до 900 гривень отримую. 350 гривень — президентської стипендії.\nПрощається з вахтером.\n— Ще до магазину зайду, онукові пряників до чаю куплю.\n1937, 5 квітня — Нестор Кондратюк народився в польському селі Людвіново на Холмщині у родині селян\n1945 — під час операції "Вісла" родину депортують в Україну до села Залісся на Вінниччині\n1959 — артист балету Вінницького музично-драматичного театру\n1961 — одружується з балериною Маргаритою\n1962 — народився син Максим, нині тележурналіст\n1968 — з"явилася на світ донька Катерина\n2005 — померла дружина Маргарита\nЗараз ви читаєте новину «У молодості Нестор Кондратюк грав дідів». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Література й революція: Ятрань\n12.02.2019 | 14:50 Олег Жданович\nКоли сьогодні дивимося на фільмовий екран, на якому відбувається революція 1848 р., а її започатковують студентські демонстрації під звуки Штраусового вальсу, то — безперечно — робиться смішно. Сміємось не з тих, що започаткували «весну народів», а з того, — які далекі ті часи, коли вальс поривав до революції, в якій падали кілька вбитих, що про них говорить світ і досі. Але «Марсельєза» на барикадах, на яких падають тисячі, «Марсельєза», з якою перемагає французька революція, з якою на устах ідуть мільйони в кривавий бій на Марні, з якою на устах вмирають підпільники Франції в час останньої війни, — вже не може викликати усміху, а тільки хвилювання глибокого признання, глибокого поклону перед величчю жертви.\nУ цьому хвилюванні думка біжить до схвильованого автора «Марсельєзи», що відчув не тільки момент революції, а відчув ідеї, з якими вмиратимуть, перемагатимуть і житимуть мільйони, в ім'я яких змагатиметься людство вічно за ідеали свободи, рівності й братерства, хоч в багатьох випадках ці гасла стали тільки порожніми фразами.\nКоли ми слушно бичуємо нашу «закобзарену психіку» поезіями Є. Маланюка, то кривдимо тих кобзарів, які йшли з наказу Хмельницького піднімати «чернь», народні маси до повстання. Скільки тих кобзарів сконало на палях, щоб Хмельницький міг згодом сказати: «В моєму поході на Польщу, чернь була моєю правою рукою...» І тут кобзарі, наші барди, були основною підоймою національної революції, підоймою творення найблискучішого періоду нашої історії.\nІ постає питання: чи маємо право присвячувати мистців слова, чи взагалі мистців, кривавій революції, війні, прозаїчному зудару сталі з слабким людським тілом, яке є оболонкою неповторного духу, що таїть безсмертні вартості?\nТисячі разів на це питання була відповідь — ні! Відповідь рішуча й обґрунтована. Покійний Ольжич жив до скону під вагою закиду, що «нерозважно» й «безвідповідально» дозволив виїхати до Києва, під загрозу смерті і Олені Телізі, й Ірлявському, не стягнув своєчасно з посту проф. Гупала, Яковенка, Кошика, Рогача, Оршана чи Олійника. Свого часу у Львові велись-таки широкі дебати на ці теми.\nІ справді: чи маємо право висилати під загрозу смерті тих, кого нема ким замінити? А чи взагалі можна висилати на передову лінію найкращих? Чи мав хтось висилати й самого Ольжича, чи пускати його на передову лінію вогню, де кожної хвилини загрожувала смерть?\nВажко відповісти на це питання. Зокрема нам, народові бездержавному, якому так важко плекати мистців, які для росту потребують десятиліть і атмосфери, що її не знайти кожного дня ні на чужині, ні тим більше в умовах жорстокого, нелюдського, все задушуючого поневолення.\nАле... Але чим є література, коли не відбиткою душі народу, з одного боку, й виявом його невисловлених устами мрій, його неписаних законів, його невиявленої шляхетності — з другого? А коли так, то як погодити, з одного боку, висловлювання письменником поривів народу, накликання до цих поривів, висловлювання закликів до боротьби, а з другого, його поставу: «Я — творець вічних цінностей і я маю сидіти в затишку й ті цінності та заклики творити, говорити про високі ідеали, за які гинути мусите ви, залишаючи мене творити чергові заклики?»\nЧим би була Жанна д'Арк, коли б виголосила чергову промову до французького війська про патріотизм і потребу жертви та залишилась при штабі короля, замість піти на мури Орлеану й у першу лінію всіх боїв, в яких французьке військо перемагало саме завдяки її присутності? Чим би був адмірал Нельсон, коли б розробляв плани боїв у затишку лондонського будинку адміраліції, щоб Англія не втратила в його особі найбільшого адмірала всіх часів? Чим би був Симон Петлюра, коли б не пішов у сірій шинелі під мури Арсеналу? Чим би був Т. Шевченко, коли б замість «караюсь, мучуся, але не каюсь» покорився перед тираном, щоб мати змогу писати балади?\nЧим би була вся наша й не наша література, коли б капітулювала перед тиранією в ім'я творення естетичних вартостей, аби тільки продовжити життя своїх творців?\nПевно, не кожен творець здатний піти на барикади за свої твори та їхні ідеї. Мало є здатних на жертву. В більшості — це люди фізично упосліджені, бо їхнє тіло зжирає горіння духу, але ж десь хтось мусить стати за свої слова.\nМайже прийнято говорити, що ми — нація літературна, що в нас політика зводиться до літератури. Це правда, що ми більше вміємо декламувати й гинути як нетля, летючи на вогонь, ніж політично калькулювати. Нам політичної калькуляції треба навчитись. Але якщо в нашому розвитку ми до неї ще не дійшли, то це не значить, що сміємо допустити до пустки. Маємо те, що вміємо створити. Нехай це наразі буде література.\n«Коли у нації вождів нема, тоді вожді її — поети», — писав Є. Маланюк. А коли вони вожді, то мусить між ними знайтись хтось, хто вмів би вивершити багряну піраміду жертви нації. Інакше всі ідеали, висунені мистецьким словом, залишились би тільки вправами у техніці писання чи вигадування. Слава тому, хто непримушено взяв на себе посланництво жертвою засвідчити зміст висловлених ідеалів.\nДо тих, що непримушено взяли на себе терновий вінок свідчення про правдивість і незламність ідеалів свободи й державності, що їх на своїх прапорах виписала українська нація і її духовна творчість, належить Олена Теліга та її товариші, мистці пера в різних ділянках, які загинули 15 років тому в Києві, з рук німецького ґестапо. За ними згодом пішов Олег Ольжич, який поставив боротьбу, славлену в своїх поезіях, вище від самої поезії. Коли Бог вважав необхідним засвідчити свого Правду своєю святою кров'ю, чому людина мала б мати менші обов'язки?\nЄ люди, які вважають «своїм справжнім покликанням » служіння тільки музі. Є люди, які вважають смерть за свій ідеал «дурною смертю». Залишимо цим карликам і плебеям бабратись у їхній «філософії», карлик бо мусить також виправдати свою ницість. Героєм не кожному суджено бути, не кожен здібний на геройство, не кожному дано стільки сили й пориву. Схилімо голови перед тими, кому Бог дав силу мати такі пориви, за які платиться найвища ціна, кому Бог судив мати найвищі пориви, найбільше горіння, кому судив утому горінні згоріти.\nОлена Теліга пішла на смерть непримушено й свідомо. Вона могла до Києва не їхати. Вона могла в Києві не мішатись в «небезпечні справи», вона могла з нього своєчасно виїхати. Могла виїхати вже тоді, коли стало холодно, коли з харчуванням було зле, а не тільки тоді, коли появилась загроза смерті. Вона могла виїхати з Києва негайно, ствердивши, що нема ні доброї кімнати , ні « відповідної для творчості атмосфери ». Все це вона могла. Але ким би вона тоді була? — Письменницею, яка пише вірші і статейки до журналів, в яких показує бессервісерство, жонглює словами, гарними фразами? Ні, вона залишилась би творцем, великою поеткою, лише — однією з тисяч добрих письменників, які нічим між тими тисячами не вирізняються.\nПоклавши на себе вінок мучеництва, Олена Теліга стала символом перемоги духу над матерією, ідеалу над тиранією, відваги над інстинктом самозбереження. Стала свідченням, що той, хто кличе до здійснення обов'язку, сам його вміє здійснити. Це велика містерія виправдання ієрархії вартостей, велика містерія доказу правильності поділу на владу й підвладних, провідників-творців і — тих, що цією творчістю ушляхетнюються.\nКажемо, що духовна творчість необхідна людині, як Божа іскра, як той дух, що його вдунув Господь у землю, з якої творив людину. Але ж Бог утвердив себе смертю. Бог свої заповіти довів смертю. Слава тим, які своєю людською смертю довели правдивість висловлених ними ідеалів, висловлених ними закликів до посвяти.\nНе соромитися нам того, що ми живемо. Ні. Але гордитись мусимо, що належимо до роду таких шляхетних, як Олена Теліга. До роду тих, що найвищі ідеали не тільки висловлюють, але й стверджують їх своєю власною жертвою.\nЖертвою найвищою, пориваючи мільйони за собою. В цьому бо покликання духовної творчості та її співдія з національною революцією.\n«Українське слово». Париж, 1957, ч. 798, 24 лютого.


Coloud 4090671 купити в Україні: Київ, Дніпро, Харків, Одеса, Львів, Запоріжжя. Ціна, відгуки, огляд, опис, характеристики, продаж, кредит, на виплат (розстрочка) Coloud 4090671. Ціна 487 грн на Coloud 4090671\nЛагуна | Комп`ютери периферія | Звук | Навушники | Навушники Coloud\nОпис Coloud 4090671:\nНавушники COLOUD BOOM Transition Purple (4090671)\nмають міцну конструкцію і ергономічний дизайн для комфортного прослуховування. Рухоме наголов'я, яке можна відрегулювати за розміром голови. Завдяки закритій конструкції з м'якими амбюшурами, навушники володіють прекрасною звукоізоляцією, що дозволить насолоджуватися відмінним звуком без зовнішніх шумів.\nоснащені мікрофоном і кнопкою керування викликами, тому підключивши навушники до мобільного телефону ви зможете керувати медіаплеєром, а також приймати і скидати дзвінки. Запатентована система Lasso Zound створена спеціально для того, що б ваші навушники не заплутувалися. Це стало можливо завдяки плоскому кабелю і гнучкого плагіну, який можна використовувати як замок для кабелю.\n- це стерео навушники від фірми Coloud. Навушники мають надійну конструкцію, а так само висока якість відтворення звуку.\nІнтерфейс проводового підключення: 1 x mini-jack (роз'єм 3.5 мм). Діапазон частот навушників: 20 Гц - 20 кГц. Опір навушників: 32 Ом. Чутливість навушників: 101 дБ. Тип мікрофону: динамічний. Конструкція мікрофона: розміщений на дроті. Спрямованість мікрофону: однонаправлений. Кабель: односторонній. Додаткові можливості: Lasso Zound. Довжина шнура: 1.2 м\nХарактеристики Coloud 4090671:\nМодель: BOOM Transition Purple\nКупити Coloud 4090671 в інтернет-магазині Лагуна (можливо в кредит, на виплат) в містах, селищах міського типу та селах: Україна а також в усіх інших населених пунктах України


Парфенюк Людмила Михайлівна - отзывы о преподавателе - ПроУнивер\nПарфенюк Людмила Михайлівна\nПарфенюк Людмила Михайлівна - Отзывы\nHola! La profesora L.P. esta muy buena persona,es muy guapa i preciosa!!!!!!\nДівчатонька, повірте, Л.М. – хороша викладачка, у неї свої підходи до студентів, головне – ходити на фіз-ру, тоді вона бачить, що ви стараєтесь, і все буде Ок.!!!\nЕЕй, верніть Л.М. на фізру!!!\n“дівчата, що пишуть погане не ходили на фізру???)) вона дуже мила і має хороше почуття гумору.любить всіх, хто чемний, навіть “”нуліків””))) хороша людина і хороша викладачка. тільки позитивні враження про фізру з нею. побільше б таких викладачів, як вона!”\nприкольная преподавательница ++++++\nБуло б добре, якби всі викладачі фіз-ри ставилися до своєї роботи як вона! І ще вона дуже симпатична!\nДякуємо за те, що хоч змушували щось робити на парах, ато ми би вже ходили зігнуті в три погибелі. )\nЯ навіть полюбила фізру))\nТака позитивна))вміє підняти настрій)\nДо речі, трохи вперта, але це йде тільки до позитивних її сторін. Так тримати!\nКльова вона. Ми перше її чимось поганим вважали, а потім звикли і навіть полюбили.\nНа справді, вона дуже добра і мила))\nВона просто справедлива чи шо…\nАга, і ше, грошей не бере. Так шо ходіть на пари)\nХороша, дисциплінована викладачка.\nJak na mene, to vona – schura, dobra i vesela, xo4a trochu moloda, ale zate dosvidchena)\nТиповий зразок викладача фізкультури.\nааааа….класссс, а не викладачка!!\nооо, щодо дисципліни – то тут все строго…\nА загалом- цікава така…вміє підняти настрій…але, чесно кажучи, трохи її боюся(((\nВи знаєте, вся проблема в тому, що ми дуже мало з нею спілкуємося, тому більшість думає, що вона погана. Чому? По-моєму, вона класна, особисто мені подобається такий тип викладачів – строгих, але водночас прикольних)\nА мне нравится она…чем-то нестандартная, но загадочная…прикольная))\nНепогана викладачка. До кінця навчального семестру подобрішала)))\nхороший викладач! у ній поєднуються і дисципліна, і гумор. Хто цього не розгледів – просто вузьколобий) Завдяки їй я полюжбила фіз-ру! А щодо зовнішності…. Якби всі хлопчики так виглядали)))\nа я з вами не погоджуюсь! Досить не погана викладачка, просто всі привикли нічого на тій фізрі не робити, а вона хоть щось вимагає!


Президентський фальстарт Ющенка | Пульс України\nПрезидентський фальстарт Ющенка\nPosted on 16 октября 2004.\nВіктор Ющенко завізував перші свої укази, які наберуть чинності одразу після того, як він стане президентом. Щонайменше три із п’яти оприлюднених документів свідчать, що після обрання главою держави лідер „Нашої України” хоче стати для уряду „дороговказом”. Що, м’яко кажучи, не в’яжеться із політреформою, яка передбачає надання максимуму повноважень Кабміну і звуження маневру для глави держави.\nЗвісно, готуючи укази Ющенка, які здебільшого торкаються соціальної сфери, його штаб хотів перехопити ініціативу у Віктора Януковича. У результаті ж виходить, що після перемоги Віктора Ющенка Україна може отримати проект під назвою „Кучма-2”, у якому президент – і цар, і Бог.\nПерший указ президента Ющенка — „Про першочергові заходи з посилення соціального захисту громадян України”. Ним, зокрема, передбачено встановлення у 2005 році нового прожиткового мінімуму у розмірі 423 грн. (сьогодні він становить 362 грн.). Саме ця цифра, відповідно до доручення поки що ще не обраного глави держави, повинна фігурувати у законопроекті, який Кабінет міністрів подасть до Верховної Ради. Чому саме 423, а не, приміром, 500 грн.? Команда Ющенка цього не пояснює. Як і те, чому розмір прожиткового мінімуму повинен пропонувати президент. У законі „Про прожитковий мінімум” від 15 липня 1999 року чітко прописана процедура вирахування прожиткового мінімуму. Уряд на основі науково-громадської експертизи визначає розмір прожиткового мінімуму на одну особу. Щорічно цей розмір затверджується Верховною Радою напередодні ухвалення державного бюджету і він (розмір), як сказано у законі, „періодично переглядається відповідно до зростання індексу споживчих цін разом із уточненням показників Державного бюджету”. Про ініціативи президента у законі – ані згадки.\nДругий указ — „Про невідкладні заходи із забезпечення повернення втрачених (знецінених) заощаджень громадян”. Проект передбачає визнання втрачених заощаджень державним боргом. Для збільшення виплат у 2005 році президент Ющенко планує залучити до бюджету кошти, недоотримані від приватизації стратегічних об’єктів у 2004 році. Крім того для цього будуть використані позапланові надходження до бюджету, а також 50 % від загального обсягу коштів, отриманих від приватизації.\nТе, як ділити позапланові кошти і надходження від приватизації, перебуває у компетенції Кабінету міністрів і Верховної Ради. Принаймні, саме вони готують як державний бюджет, так і внесення до нього змін. Показовим ж у даному випадку є те, що приватизаційні кошти президент Ющенко, як і прем’єр Янукович, планує використати на вирішення соціальних питань.\nТретій указ – „Про скорочення термінів строкової військової служби”. Президент Ющенко рекомендує Кабміну ( хоча президент теж має право законодавчої ініціативи) подати парламенту законопроект, який встановить з 1 січня 2005 року наступні строки військової служби: для солдатів і сержантів строкової служби -12 місяців; для матросів і старшин на флоті – до 18 місяців; для осіб, що мають вищу освіту – до 9 місяців. При цьому 3 1 січня 2010 року президент Ющенко планує запровадити військову службу за контрактом. Тобто – на 5 років раніше, аніж цього хотів президент Кучма. Чому саме такі строки військової служби встановлює президент Ющенко? Невідомо. Жодних пояснень і жодних фінансових обґрунтувань того, скільки коштуватиме для бюджету перехід на контрактну службу з 2010, а не з 2015 року.\nЧетвертий указ — „Про підвищення розміру оздоровчої допомоги при народженні дитини”. При президентові Ющенку, розмір одноразової допомоги при народженні дитини, яку встановлює парламент за поданням Кабміну, становитиме 8 тис. 460 грн. проти нинішніх 725 грн. Знову ж таки, окрім проекту указу будь-яке обґрунтування, в тому числі – і джерела додаткових надходжень, відсутні.\nП’ятий указ — „Про критерії оцінки діяльності голів місцевих державних адміністрацій”. Цей документ чи не єдиний, який у низці указів не викликає додаткових запитань. Президент Ющенко пропонує оцінювати голів районних, обласних та міських адміністрацій за кількістю створених робочих місць, темпами реального зростання доходів громадян etc. До 15 січня 2005 року Віктор Ющенко пропонує Кабінету міністрів подати оцінку діяльності нинішніх голів адміністрацій.\nЗвичайно, підписання указів Віктором Ющенком ще до завершення президентських виборів є своєрідною політичною технологію. А простіше – елементарною передвиборчою демагогією. До слова, до неї також вдався і Олександр Мороз, оголосивши, що його укази „нейтралізують дії антиконституційних або авантюрних рішень чинного Президента (наміри продавати землю, введення військ до Іраку та інші)”. Утім, якщо лідер СПУ говорить про намір провести політичну реформу, то оприлюднені укази Ющенка свідчать про те, що він поки що не готовий відмовитись від тієї структури влади, яка нині існує при президентові Кучмі. Її характерна риса – концентрація влади в Україні в одних руках. Хто б не став прем’єр-міністрів при Віктору Ющенкові ( а Юрій Костенко каже, що визначеної кандидатури на сьогодні поки що немає), йому буде відведено „допоміжну” роль при президентові.\n← Вспоминайте иногда вашего прємьєра\nТепер сподіватимемося лише на подолання “респондентської фобії»? →\n500% Bonus - visit slotmasters.net .


2020 рік - це вибухом проблем, що накопичились. «From-UA» (Украина) — все новости (вчера, сегодня, сейчас) от 123ru.net\nПолітичний аналітик Виталий Романченко вважає, що аномальна зима без снігу, паводки, пандемія та тероризм в Україні стали наслідком того, що суспільство та влада намагались не помічати тих проблем, що накопичились за тривалий час.\nВиталий Романченко, коментуючи проблеми 2020 року сказав, що варто було такого очікувати через системне не вирішення проблем.\n«Тут є дві складові. Перша складова — це випадковий збіг дуже багатьох надкритичних обставин. Ніхто не міг передбачити, що вчора вибухне у Бейруті. Або ніхто не міг передбачити такі жорсткі заходи, пов'язані з коронавірусом. А другий фактор, пов'язаний з тим, що у всьому світі існувало достатньо багато системних проблем, але ми звикли або їх не помічати, або вирішення їх відкладати на трошки пізніше. І коли цей надкритичний збіг обставин виявився, то все воно разом у сукупності зробило такий нищівний ефект, коли ми сьогодні спостерігаємо значне зростання нерівності, про що нещодавно сказав Генсек ООН», - зазначив він.\nПолітичний аналітик наголосив, що проблема нерівності виникла давно.\n«Ця проблема виникла не вчора і не позавчора. Це системна проблема, пов'язана з тим, що людство розвивалося такою траєкторією. Аномальна тепла зима, аномально холодна весна, дуже жарке літо — це все те, що є наслідком того, що ми не помічали кліматичні зміни, намагалися відсунути рішення цієї проблеми на пізніше. І як зазвичай воно буває, коли ти відкладаєш проблеми подалі, вони накопичуються, і в один окремий момент відбувається вибух, прорив. Тому те, що сьогодні ми спостерігаємо, воно, з одного боку, було непередбачувано, а з іншого, воно все системно йшло саме до того. До того моменту, поки ми будемо заплющувати очі на проблеми, які виникають, і не будемо намагатися їх вирішити, вони будуть раптово виникати, і ми в авральному, в аварійному порядку будемо намагатися їх гасити», - резюмував Романченко.


12 типів поведінки, які не повинна терпіти жінка, що поважає себе – Психологія\n12 типів поведінки, які не повинна терпіти жінка, що поважає себе\nУ всіх щасливих сімей є свій скелет у шафі. Шлюб кожної відомої вам щасливої пари рано чи пізно проходив випробування на міцність. А ще ми знаємо, що сучасні шлюби розпадаються майже без причин. Шлюб часом здається дешевою підробкою, а любов – давно застарілим поняттям.\nІ тим натхненніше виглядають пари, які, незважаючи на відстань між партнерами, зберігають відносини до кінця своїх днів. Вони долають будь-які труднощі, проходять будь-які випробування і не піддаються ніяким спокусам через сили їхнього кохання один до одного. Їх любов «вічна», а це передбачає вміння миритися з невдачами партнера і його недоліками.\nВ деякому відношенні наші інстинкти «пробачити» партнера за його провини правильні. Ми не хочемо чіплятися за минуле. Не хочемо бути жорстокими замість того, щоб любити.\nЗрештою, єдиний спосіб зберегти шлюб це навчитися прощати, йти на компроміс і любити партнера, незважаючи на всі його помилки.\nАле ось він, момент істини: чи можете ви пробачити все? Чи повинні ви бути готовими простити абсолютно все? Або ж є якийсь переломний момент, коли ви повинні сказати: «Досить, годі, вистачить!».\nВідповідь – так, безсумнівно, точка неповернення є. І вона знаходиться там, де він починає поводитися з вами нешанобливо, вдаючись до насильства і нехтування. Всупереч загальній думці, насильство буває не тільки фізичним. Кожна з описаних нижче 12 моделей токсичної поведінки, емоційно ображає і підриває вашу довіру.\n1. Він постійно бреше про себе і про те, де він.\nЯкщо він не може бути з вами чесним, то ні про яку близькість не може бути й мови. Як йому взагалі можна довіряти, якщо він нездатний на щирість у простих речах?\n2. Він сміється над вами і зачіпає ваші почуття.\nЧоловік може бути «смішним» і без особистих нападок або знущань над вами. Справжній чоловік вміє викликати сміх, не будучи при цьому придурком.\n3. Він не поважає вашу сім’ю.\nЙого агресивній неповазі, будь то скарги на вашу сім’ю, грубе поводження з вашим батьком або братами / сестрами, не може бути ніякого виправдання. Цей хлопець псих. Серйозно.\n4. Він постійно нагадує про те, як добре він з вами поводився і як багато ви йому винні.\nСправжні чоловіки не хваляться списком своїх «подвигів». Ви просто знаєте про них. І він знає. Йому не потрібно намагатися ткнути вас в це обличчям, викликаючи почуття обов’язку перед ним. Ця безглузда гра в господаря і раба несе в собі небезпеку.\n5. Він постійно спізнюється на побачення або взагалі на них не приходить.\nА ще він може скасовувати ваші плани, тому що у нього з’явилося більше цікава пропозиція. Хоча це всього лише зневага, а не насильство, але воно вже виставляє його в поганому світлі. Він не цінує ваш час і дані їм же обіцянки. Ваші відносини будуть викликати у вас тільки постійне розчарування.\n6. Він принижує вас і сперечається, відкидаючи все, що ви йому говорите.\nВін позбавляє вас права на свою думку. На його переконання, він розумніший за вас, а ви не розумієте, про що він говорить. Однак у світі існує повно різних способів висловити свою незгоду, не вдаючись до особистих нападок.\n7. Він змушує вас сумніватися в побаченому або почутому, переконуючи в тому, що ви ведете себе нерозумно.\nЯк правило, насильники використовують на своїх партнерах газлайтінг, відмовляючись визнавати свою провину за що-небудь і навіть обманюючи вас в тому, що ви бачили, чули або відчували. Якщо ви почнете відчувати себе «божевільними» або вас буде переслідувати постійне відчуття хаосу, значить, цей чоловік стане для вас проблемою.\n8. Він злиться, коли ви говорите йому свою точку зору.\nЯкщо він карає вас за наявність своєї думки або незгоду з його точкою зору, то це говорить про його слабкість і абсолютну невпевненість в собі. Його мета – закрити вам рот і змусити погодитися з ним. Як убого!\n9. Він ніколи не радіє за вас і принижує ваші досягнення.\nЯкщо він «жартує» або за допомогою своїх логічних доказів применшує важливість ваших життєвих успіхів, то це явно вказує на те, що він думає тільки про себе. Вам же потрібен партнер, який буде вас любити і підтримувати – той, хто буде пишатися, як далеко ви зайшли!\n10. Він порівнює вас з іншими жінками, включаючи своїх колишніх.\nОдна справа, якщо його тягне до інших жінок, тому що всі чоловіки такі. Але якщо він порівнює вас з ними і зі своїми колишніми або використовує власну привабливість, щоб заподіяти вам біль, тоді будьте напоготові!\n11. Він стримує свої почуття, щоб покарати вас.\nДуже легко визначити, коли чоловік «тренує» вас бути хорошою, будь то його відмова від сексу, вираження почуттів, любові або обіцянок. Найкраще буде знайти собі хлопця, який подарує необхідні вам увагу і любов просто тому, що він любить вас. Ніяких ігор.\n12. Він висуває вимоги, а потім карає за їх невиконання.\nЯкщо у нього є цілий список речей, які ви повинні для нього робити, і він бурхливо реагує на вашу нездатність впоратися з поставленими завданнями, то ви зустрічаєтеся з диктатором. Порадьте йому захопити Польщу і йдіть.\nПопередня статтяЧому вам погано у відносинах з вашим партнером: 5 причин\nНаступна статтяВітер щастя дихає їм в спину: 5 зодіакальних пар, союз яких благословенний небесами


Карантин без «коронакризи»: стало відомо, як зупинили спалах хвороби в Австралії | СтопКор - корупція, хабарництво, компромат, останні новини\nЧехія та Словаччина завчасно запровадили жорсткі карантинні та обмежувальні заходи – на думку експертів, саме це дозволило західним сусідам України сповільнити темпи поширення епідемії коронавірусної хвороби на своїх територіях. Та чи є суворі обмеження єдиним можливим виходом? Або уникнути масового зараження можна й не вдаючись до радикальних заходів? Команда «СтопКору» проаналізувала досвід Австралії, яка є ще одним взірцем ефективної протидії спалаху COVID-19. Адже пандемія в країні впевнено йде на спад, і 8 квітня Австралія зареєструвала найнижчу кількість нових випадків захворювання за останні 3 тижні – 96.\nОчевидно, що Австралія мала досить жваве транспортне сполучення з Китаєм, тому що перші випадки завезення хвороби з Китаю почали фіксувати в Австралії ще у січні. Коли країна зареєструвала 9 «імпортованих» випадків хвороби 31 січня, вона запровадила незвичну стратегію, яку можна умовно назвати «зовнішній карантин». Іноземці, які подорожували з Китаю, мали на шляху до Австралії зупинитись у будь-якій іншій країні на 14 днів, і лише після цього їм дозволяли потрапити на континент. Громадянам Австралії, які поверталися до країни, запропонували 14-тижневу самоізоляцію.\nУ такий спосіб Австралія зменшила навантаження на свої карантинні служби, обмежила в’їзд до країни осіб із груп ризику. Протягом лютого в Австралії виявляли лише поодинокі нові випадки хвороби, що були завезені з Китаю. 27 лютого, коли кількість цих випадків зросла до 28, країна оголосила стан підвищеної готовності для сектору охорони здоров’я.\n29 лютого країна розширила «зовнішній карантин», тепер уже для іноземців, які подорожували з Ірану (надалі до Китаю та Ірану додалися Південна Корея, Італія, а згодом – інші країни).\n2 березня в Австралії вперше були зареєстровані випадки зараження вірусом всередині країни. Коли 13 березня кількість зареєстрованих за добу нових випадків хвороби досягла 42 (поріг, який ми в нашому дослідженні вважаємо умовним початком спалаху інфекції), країна сформувала Національний Кабінет із надзвичайними повноваженнями, якій востаннє формувався за часів Другої світової війни.\nЗ 15 березня Національний Кабінет запровадив низку заходів, зокрема обов’язкову самоізоляцію для всіх, хто повертається або в’їжджає на територію країни, заборонив усім пасажирським суднам заходити в порти Австралії. На порушників режиму самоізоляції очікували штрафи від 11 до 50 тисяч доларів або ув’язнення.\n15 березеня прем'єр-міністр Австралії Скотт Моррісон заявив про впровадження в країні вимог до самоізоляції Фото: RTE\n18 березня надзвичайний режим біобезпеки був запроваджений у всій країні. Як демонструє графік, цих заходів вистачило, аби не допустити в цей початковий період прискорення темпів поширення інфекції більш ніж на 27 відсотків, на відміну від інших, навіть «зразкових» країн, таких як Чехія та Словаччина.\nНадалі Австралія за прикладом інших країн запровадила решту обмежувальних заходів, таких як соціальна дистанція, перебування вдома, обов’язкова самоізоляція літніх людей, закриття закладів некритично важливих послуг, заборона масових заходів тощо.\nВ цілому ці обмежувальні заходи в Австралії були м’якими у порівнянні з багатьма іншими державами. Бари та ресторани не були зачинені, але їм дозволили працювати лише «на винос», заклади освіти продовжили працювати.\nПриклад Австралії підкреслює надзвичайну важливість контролю кордонів та ретельної роботи з групами ризику та контактними особами. Чим кращі контроль та робота з контактними особами, тим меншою є необхідність у суворих обмежувальних заходах для бізнесу, закладів освіти та культури, міського транспорту.\nТак само, як Чехія та Словаччина, Австралія вдалася до надзвичайно широкого лабораторного тестування на коронавірус. Станом на 5 квітня в країні було проведено 294 895 тестів на наявність хвороби Covid-19, з яких 5689 виявилися позитивними. Тобто на кожного виявленого хворого припадає більш ніж 50 тестувань людей із груп ризику і контактних осіб. Співвідношення 50:1 – це найвище охоплення населення тестуванням серед обраної трійки «Чехія-Словаччина-Австралія».\nЯкщо врахувати середній інкубаційний період у п’ять днів, то можна зрозуміти: підвалини для успіху Австралії у приборканні пандемії були закладені ще до 13 березня, до формування Національного Кабінету та проголошення надзвичайного стану біобезпеки.\nТемпи зростання кількості нових випадків захворювання на коронавірусну інфекцію по днях від початку спалаху епідемії у країн, які ми взяли за модель (відсоток нових випадків за день відносно загальної кількості на день, що передував приросту нових випадків).\nФактори успіху країни включають:\n1. Обмеження завізних випадків хвороби за допомогою «зовнішнього 14-денного карантину» для іноземців та обов’язкового домашнього 14-денного карантину для громадян країни.\n2. Ретельні заходи для запобігання інфікування всередині країни за допомогою режиму обов’язкової 14-денної самоізоляції контактних осіб та підозрілих на наявність коронавірусної хвороби. Для відстеження підозрілих та контактних осіб надзвичайно широко використовують лабораторне тестування. Австралія є світовим лідером за кількістю проведених тестів на коронавірус. Більше 1% населення країни охоплено ПЛР-тестами.\n3. Австралійські медики добре підготовлені і мають добре оснащення. Вони не лише забезпечені засобами захисту від зараження коронавірусом під час роботи з пацієнтами, вони також достатньо захищені соціально та юридично. Наприклад, навмисна спроба пацієнта заразити медичного працівника (кашель в обличчя, плювок) має наслідком штраф у $5,000. Адже медичний персонал має бути впевнений, що держава піклується про них, поки вони працюють у небезпечних умовах.\n4. Очевидно, що уряд Австралії не тільки повідомив про ці заходи, але й ретельно контролював, як їх виконують.\nЧи здатна українська влада повторити успіх чеських, словацьких та австралійських колег? Які чинники можуть цьому завадити? І що наразі зроблено для того, аби не отримати вже за два тижні «українську Ломбардію»? Читайте у нашій наступній статті. Далі буде.\nУ Чехії та Словаччині знизилися темпи поширення коронавірусу, експерти з’ясували чинники Вікно втрачених можливостей: аналітики назвали причини високої смертності від коронавірусу в Європі\n"коронакриза" COVID-19 Австралія діагностика здоров'я карантин коронавірус медицина пандемія Стоп коронавірус тест-системи\nЛишь 3% украинцев собираются идти в церковь на Пасху, – ОП Вище керівництво України забрало собі 5 тисяч експрес-тестів із китайського вантажу


Про глисти | Радіоелектроніка\nВиявляється, якщо в мені живуть глисти, то в цьому нема нічого дивного. Фе, яка гидота! Ви ж мене не знаєте. Думаєте, я якийсь глистонос? Ні, такий самий, як ви. Кожна людина може ходити з глистами! Від такої статистики вже не так страшно, то ж люди якось живуть. Але насправді боротися з глистами варто, тому що вони псують наше здоров’я.\nГлисти виділяють токсини. Був один випадок, коли в хлопця ставалися раптові приступи гніву і ніхто не знав, в чому причина. Водили до різних лікарів, навіть до психіатра, проте ніхто не міг допомогти. Але якось зробили діагностику на глистів, вони ж гельмінти, і знайшли паразита в мозку! Сидів в гіпоталамусі і під час виділення токсинів були ті самі приступи гніву.\nАналізи, що роблять в лікарнях, малоефективні. Через кал і кров можна виявити лише до 10% видів глистів. До речі, через кров більше видів.\nЄ 280 видів глистів і щоб їх виявити, треба робити частотно резонансну діагностику гельмінтів.\nЧому це важливо? Першоджерело 90% хвороб є паразити, віруси, бактерії, грибки, простіші… Тому треба очищатися. Обов’язково до лікаря звертатися, бо ліки підбираються індивідуально. Потім ще треба робити протипаразитарну терапію, бо дохлі гельмінти також виділяють токсини і треба якось захистити свою печінку чи інші органи.\nЩо ще цікавого. Від глистів може бути тяга до спиртного, бо вони роблять в організмі бродіння. Якщо личинки попадають в легені, то може бути кашель. Часті простуди. Слабкість. Гельмінти знижують імунітет. Скрегіт зубами уві сні — також їхня справа, вони роблять спазми м’язів щелепи.\nПрофілактика, щоб не заводилися гельмінти. Більше треба рухатися, тому що тоді рухається лімфосистема (в якій накопичуються токсини). Пити теплу воду (холодну ні). Особиста гігієна: мити руки з милом, мити овочі, фрукти і т.д. Навіть якщо ви очистилися від глистів на 100%, то все рівно треба періодично проходити медогляди. Бо захиститися від них повністю неможливо. Виводити глистів варто всією сім’єю, тому що глисти можуть передаватися через посуду, постіль, рушники і т.д. До речі, на роботі часто бачив як люди п’ють воду з однієї пляшки. Як думаєте, це нормально?\nВ загальному ви зрозуміли, що треба робити. Тут можуть буди певні неточності (наприклад, в цифрах), бо цю інформацію я чув по радіо і не все встиг записати. Розказував професор Анатолій Доровських. Програма “Бути здоровим” Гельмінти: як виявити і лікувати, ведучі: Олена Григорович Тамара Гусейнова (26 серпня 2018)


Довкілля Кривий Ріг\nУ місті практично в кожному районі є не одне місце де в жарку погоду можна покупатися і позасмагати на пляжі. Майже через все місто...\nІсторія парку Мершавцева у Кривому Розі\nKatya Koshevaya - 14.07.2021 0\nМісцезнаходження парку в Центрально-Міському районі міста, де зливаються дві річки Інгулець і Саксагань та за легендою походить назва міста Кривий Ріг. Засновник Сам Федір Мершавцев був...\nKatya Koshevaya - 12.07.2021 0\nКриворіжці регулярно скаржаться на те що місто часом побуває в куполі зі смогу, а з вікон багатоповерхівок видно страшний дим від заводів. Коли АрселорМіттал...\nУ Кривому Розі є чимало незвичайних природніх місць, які варто побачити кожному. Детальніше про них читайте на сайті kryvyi-rih.name. Карачуни З трактувань слов'янської міфології “Карачун” -...\nПроблема безпритульних собак, яка часто піднімається мешканцями нашого міста у соціальних мережах, висвітлювалась в онлайн-виданнях, привернула увагу міської влади. Далі на kryvyi-rih.name. КП «Центр поводження...\nLarysa Lekhan - 23.04.2021 0\nКарантин продовжено і всі ми виснажені емоційно, матеріально, мріємо про відпочинок. Що ж робити, коли днів для цього замало і можливості поїхати на туристично-відпочивальні...\nLarysa Lekhan - 16.03.2021 0\nЗ настанням весни і приходом тепла в нашому місті активно починаються господарські роботи з прибиранням територій. І якщо восени це пов’язується з прибиранням і...\nLarysa Lekhan - 15.03.2021 0\nВже не перший рік в Україні в лютому-березні проходить Всеукраїнська екологічна акція з охорони квітів-первоцвітів «Первоцвіт». Вона триває й цьогоріч, зокрема, й на Криворіжжі....\nЕкологічна ситуація Кривбасу вкрай болюча тема. Розв’язання проблем екологічного характеру та покращення загального стану навколишнього середовища включені до Міської екологічної програми 2016-2025 року, пише "kryvyi-rih.name". Лише...\nПромислові підприємства, які забруднюють навколишнє середовище є великою бідою Кривого рогу. Одним із таких є скандальне приватне акціонерне товариство “АрселорМіттал”. Про “екоцид” криворіжжя далі...


Главная Афоризмы Выражения Як вибрати мороженицу\nДавайтэ будэмо чэсними, розмаїтість і смак сучасного морожэного в кіосках і магазинах країни, навіть улітку, залишає бажати кращого. До того ж мало бажання бігти до кіоску щораз, коли захочэться цієї холодної насолоди, і нэ знайти там того, що хочэться. Морожэница плюс до всього, дозволить вам проводити самі нэуявні экспэримэнти й змішувати морожэнэ із самих натуральних компонэнтів. З настільки вэличэзною розмаїтістю різних кухонних пристосувань, що можна знайти в магазинах на сьогоднішній дэнь, лэгко заплутатися при виборі потрібного, що повністю відповідає вашим потрэбам. Урахуйтэ такі момэнти, як кількість аматорів морожэного у вашій родині і як багато зусиль і часу ви готові вкласти в готування морожэного, після цього процэс вибору тэхніки станэ набагато простішэ.\n1. Відстэжитэ кількість морожэного, котрэ ваша родина споживає щотижня; як часто виникають "пэріоди поїдання морожэного", коли всі хочуть на дэсэрт самэ його; як часто ви подаєтэ морозиво на вэчірках. Цэ допоможэ вам визначити підходящий розмір агрэгату. Багато хто морожэници виробляють 2,5 літри морожэного за раз, що для вэликої родини або для свята насправді нэ досить. 2. Віддайтэ пэрэвагу морожэницам з дэкількома склянками, щоб мати можливість створювати одночасно кілька порцій з різними смаками - якщо пристрасті кожного члэна родини сильно відрізняються; або робити морожэнэ як на конвэєрі, коли одна чаша лэжить у морозилці - прохолоджується для виготовлэння морозива - а друга в цэй момэнт використовується по призначэнню. Звичайно в продажі можна знайти морожэницу із двома чашами\nТакі апарати дужэ прості, нэдорогі, і, як правило, вимагають 24-хчасового очікування: поки чаша - за схэмою готування для даного виду агрэгату - заморожується після використання. 3. Вибэріть мультискоростную/многоскоростную морожэницу, якщо ви любитэ, щоб морозиво готувалося швидко. На високій швидкості більшість агрэгатів роблять продукт приблизно за 20 мінут. Подібний тип морожэниц так само дозволить вам часто заморожувати дэсэрти, начэбто мусів, йогуртів, густих бовтанок із фруктів і проч. Такі апарати, як правило, зовсім нэ дэшэві - 6000 р.\nу сэрэдньому. 4. Розглянэтэ можливість придбати додатковэ пристосування для створэння морожэного, доступнэ для дэяких марок і модэлэй кухонних комбайнів. Наприклад, якщо у вас ужэ є настільний міксэр, за ціною (і кількості займаного місця на кухні), можливо, набагато вигіднішэ докупити заморожуюча склянка, чим окрэму морожэницу.\n5. Якщо вам потрібна максимально нэдорога модэль, а швидкість готування морозива, затрачувані зусилля й час для вас нэ мають значэння, купитэ морожэницу з ручним кэруванням. Вам довэдэться трясти або пэрэкочувати подібнэ пристосування, щоб дати інгрэдієнтам змэрзнути. Праці прийдэ вкласти при цьому багато, алэ даний процэс можэ здатися забавним дітям - вийдэ до того ж нова іграшка. 6. Як ми вжэ відзначили вищэ, одні морожэници вимагають підготовляти склянки/ядро агрэгату в морозилці (і цэ відносно нэзручно відразу по двох причинах: потрібно довго чэкати до можливості приготувати наступну порцію морозива, і потрібно чимало місця в холодильнику), інші мають убудований пристрій для охолоджэння, і морожэнэ ви можэтэ приготувати відразу, як тільки будэ готова суміш\nАлэ в останньому випадку, якщо ви нэ купитэ мультискоростной апарат, ви зможэтэ приготувати тільки один вид морозива за раз, і на цэ будэ потрібно час. Вартість подібних машин починається від 2000 р. 7. У систэмі дэяких морожэниц потрібні доповнэння, начэбто додавання солі в окрэмий відсік, зливу рідини з нижнього піддона, і проч.\nТаким чином, при покупці нэ забудьтэ запитати, чи знадобляться від вас якісь вторинні дії. 8. Модэлі так само розрізняються наявністю віконця для догляду за процэсом, таймэра й сигналу про готовність, що можэ виявитися вкрай зручним. Доповнэння: тому що на російському ринку морожэница - відносно новий прилад, обов'язково пэрэд покупкою почитайтэ купівэльні відгуки про модэлі і їх можливостях\nПредыдущая статьяТы — то, что ты ешь.\nСледующая статьяБиблиографические сведения о жизни Краско Андрея Ивановича\nМарс і криза. Головне — відмовитися грати за правилами кризи!\n14 декабря 2012 19 декабря 2012


Василь Бородай: народний художник\nОлександра Малюк: Квітка Петриківська\nКоли Олександра розповідає, доволі часто каже «любов» та «вдячність». І це для неї природний стан, вона звертається цими почуттями до світу.\nСтаніслав Чирченко: йти до своєї мрії\nСтаніслав Чирченко – талановитий молодий музикант, літератор, лауреат уже кількох молодіжних літературних конкурсів.\nАвтор київського монументу «Кий, Щек, Хорив і сестра їхня Либідь» та інших родом зі славного міста Дніпра.\n5 серпня 1917 – 19 квітня 2010 |\nнародний художник СРСР, член Академії мистецтв СРСР, лауреат Шевченківської та Ленінської премій. Сім років був ректором Київського художнього інституту, 14 років – головою правління Спілки художників України\n«Я знаю справжні людські емоції\nі можу виліпити їх з глини»\nВасиль Захарович Бородай народився 5 серпня 1917 року в м. Катеринославі. Роки його дитинства припали на нелегкі часи перевороту в країні. Його батьки були простими людьми, батько працював листоношею. Із самого дитинства Василь Захарович мав хист до малювання, але через певні обставини він вступив до фабрично-заводського училища, щоб отримати спеціальність токаря. Закінчивши ФЗУ, він декілька років пропрацював за фахом, але потяг до художньої творчості не згасав. Тож він полишив роботу і вступив до художнього училища. Закінчивши його з відзнакою, мав право вступити до Академії художньої творчості в Ленінграді. Але цим планам не судилося збутися. Розпочалася Друга Світова війна.\nВасиль Бородай був командиром роти розвідників. Але протягом всіх воєнних років він не полишав надії присвятити життя творчості. Тож по закінченню війни, 1947 року вступив до Київського художнього інституту. За роки навчання виявив себе талановитим студентом і після закінчення училища був прийнятий на творчу роботу, якій присвятив 12 років. Першою значною роботою митця став пам’ятник Олександру Невському. А потім він увійшов до авторського колективу, який створив пам’ятник Миколі Щорсу в Києві. З 1966 року художника прийняли на посаду голови правління Спілки художників СРСР. 1971 р. Василь Бородай призначений професором Київського художнього інституту, де з 1966 по 1973 роки був ректором. Але, не зважаючи на велику зайнятість в інституті, майстер ніколи не полишав творчості. Від природи він мав чудове відчуття об’єму, форму, здібності до образного мислення. Пам’ятники, створені Василем Бородаєм, стали візитними картками не лише українських міст. У Нью-Йорку та Білому Борі (Польша) встановлені пам’ятники Тарасові Григоровичу Шевченку.\nПомер відомий скульптор і художник 19 квітня 2010 року. Похований на Байковому кладовищі. Розпочату ним справу гордо продовжує нащадок Василя Захаровича – його онук Василь Бородай-молодший. Він робить скульптури не лише з традиційних матеріалів, але із піску та снігу.\nЗасновники Києва, увічнені в мистецтві\nЯкщо ви були в столиці нашої країни, то неодмінно побачили головну прикрасу Набережної міста – пам’ятник засновникам Києва. Він був відкритий навесні 1982 року на Дніпровській набережній біля мосту Патона. На великому човні – лодії – стоять троє братів – Кий, Щек і Хорив, троє славних воїнів зі списами та луками. На носі човна стоїть їхня вродлива сестра Либідь. Вітер розвіває її сукню, і здається, що човен не застиг на місці, а пливе бурхливими водами Дніпра.\n«Цю композицію зробили з кутої міді, якою обшили бетонний відлив. Матеріал недовговічний. Минув час, і Кия, Щека і т.д. довелося реставрувати. І знов у Києва не знайшлося достатньо грошей! Після реставрації образи засновників столиці виготовили, як і раніше, з кутої міді. Кажуть, 50 мільйонів гривень витратили. Тим часом цих коштів цілком би вистачило на бронзу». Володимир Небоженко.\nУ роки Другої світової війни головним натхненником і підтримкою для солдат була Мати-Батьківщина, що спонукала до відстоювання честі та свободи власної країни. Тож не дивно, що Василь Захарович, який сам був учасником бойових дій, став одним із творців цього монументу. Скульптура була встановлена на дніпровських пагорбах, тому її дуже добре видно з багатьох віддалених точок столиці. Мати-Батьківщина зображена в образі могутньої жінки із мечем і щитом в руках, готова в будь-яку мить стати на захист своїх дітей. Вона є центром Національного музею історії України у Другій світовій війні. Її вага сягає 450 тонн, а висота всього монументу перевищує 102 метри. Автор проекту Євген Вучетич, і в його планах було покрити статую сусальним золотом. Але в 1974 році Вучетич помер, так і не завершивши цієї грандіозної ідеї. Роботу над монументом продовжив Василь Бородай, який у великій команді скульпторів закінчив меморіал. Його відкриття відбулося в 1981 році, на День Перемоги. За цей монумент Василь Захарович нагороджений Ленінською премією.\nЗараз для тих, хто полюбляє екстрим, є чудова нагода піднятися на саму вершину пам’ятника, з якої відкривається чудовий вид на головне місто України.\n18 серпня – 95 років тому (1917 р.) народився Василь Захарович Бородай, скульптор // Моє Придніпров'я: Календар пам'ятних дат Дніпропетровської області на 2012 рік: у 2-х ч.– Дніпропетровськ: ДОУНБ, 2011.– Ч. 2: II півріччя.– С. 29.\nКокошко Ю. «Отец» и «дочь» «Родины-Матери» // Днепр вечерний.– 2012/1.– № 49 (13.04).– С. 28: фот. цв.\nНебоженко Володимир Павлович. Кожне покоління вип’є свою чашу: [До 100-річчя від дня народження Василя Бородая]: [інтерв'ю] // Зоря.– 2017.– № 59 (4.08).– С. 6.\nКокошко Ю. Днепровские шедевры: библиотечка «ДВ» // Днепр вечерний.– 2017.– № 10 (9.02).– С. 7–8, 21–22: ил.\nВасиль Захарович Бородай [Електронний ресурс]. – Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%91%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B4%D0%B0%D0%B9_%D0%92%D0%B0%D1%81%D0%B8%D0%BB%D1%8C_%D0%97%D0%B0%D1%85%D0%B0%D1%80%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87\nЗанимательный подъем на Родину-Мать [Электронный ресурс]. – Режим доступа: http://conciergegroup.org/rus/zanimatelnyiy-podem-na-rodinu-mat/\nКиев объяснил, почему не декоммунизировали Родину-Мать [Электронный ресурс]. – Режим доступа: https://korrespondent.net/city/kiev/3857108-kyev-obiasnyl-pochemu-ne-dekommunyzyrovaly-rodynu-mat\nЛыбидь, Кий, Щек, Хорив, 1982 [Электронный ресурс]. – Режим доступа: http://ixbt.photo/?id=photo:241189


Фірсов: Ми ще повернемося\nсубота, 20 квітня 2019, 19:42\nПозбавлений мандата екс-нардеп від фракції БПП Єгор Фірсов назвав абсурдним рішення з'їзду БПП та ЦВК щодо дострокового припинення його повноважень.\nПро це він заявив у вівторок під час виступу з трибуни ВР, повідомляє кореспондент Укрінформу.\n«Корупціонери намагаються повернути парламент до банального політичного рабства... Рішення з'їзду БПП, де півсотні делегатів закриваються і ховаються від преси, приймають рішення, - абсурд, так само, як і рішення ЦВК. Боротьба за Україну тільки починається. Ми ще повернемося», - сказав Фірсов.\nПід час його виступу біля трибуни зібралася група народних депутатів з різних фракцій, які підтримували Фірсова. Зокрема, серед них були Сергій Лещенко, Віктор Чумак, Олег Ляшко, позафракційні народні депутати.


У NASA визнали: Всесвіт розширюється швидше, ніж вважалося\n17:52, 26 квітня 2019\nЦе означає, що фізики не помічають щось дуже важливе, що може змінити уявлення людства про космос.\nВчені зрозуміли, що в космосі є щось, чого вони поки не помітили / фото nasa.gov\nВчені NASA провели дослідження за допомогою космічного телескопа Hubble і підтвердили, що Всесвіт розширюється швидше, ніж вважалося до цього часу, а якщо говорити точно, то на 9%. Це вказує на те, що існує щось, що космологічні моделі не врахували. І цей невідомий фактор може пояснити, що сталося після Великого Вибуху.\nЯк пише Newsweek, вчені напевне знають, що Всесвіт розширюється. Адже віддалені об’єкти в космосі, такі як галактики, рухаються все далі від нас. У 2011 році вчені Адам Райсс, Сол Перлмуттер і Браян Шмідт отримали Нобелівську премію з фізики за надання доказів того, що всесвіт розширюється з прискоренням.\nВтім, виникли проблеми з оцінкою швидкості цього процесу. У 2016 році у NASA заявили, що Всесвіт розширюється на 6-9% швидше, ніж очікувалося. Такий висновок був зроблений на основі того, що очікувана траєкторія об’єктів після Великого Вибуху не зовсім збігається з реальною.\n«Якби ми знали початкову кількість складових Всесвіту, таких як темна енергія і темна матерія, і якби ми провели правильні фізичні розрахунки, тоді можна було б відштовхуватися від оцінок щодо перших періодів після Великого Вибуху. Так можна було б передбачити, як швидко Всесвіт повинен розширюватися сьогодні», - сказав Райсс.\nОцінки й спостереження щодо раннього Всесвіту були зроблені за допомогою супутника Planck, який належить Європейській космічній агенції. Вони дозволили визначити рівень пришвидшення розширення. Однак, дані з Hubble не збігаються з оцінками, які були зроблені раніше.\nЧитайте такожНова місія NASA вивчить походження Всесвіту\nВ дослідженні, опублікованому в The Astrophysical Journal Letters, Райсс і його колеги зауважують, що вірогідність випадковості такої розбіжності – одна до 100 тисяч.\n«Ця невідповідність зростала і тепер досягла такого рівня, що її не можна відкидати як помилку. Ми такого не чекали», - визнав Райсс.\n«Йдеться не просто про неузгодженість експериментів. Ми оцінюємо щось фундаментально інше. Одна оцінка стосується того, наскільки швидко розширюється Всесвіт, який ми бачимо. А інша – передбачень, заснованих на фізиці раннього Всесвіту і на оцінках того, як швидко він повинен був би розширюватися. Якщо ці значення не збігаються, з’являється дуже велика ймовірність, що ми не враховуємо щось важливе у космологічній моделі», - пояснив він.


Доктор Албан — «москаль», якого не можна пускати до Києва? - «Волинь» — незалежна громадсько–політична газета\nТреба тому політично неграмотному Албану дати копняка, — щоб і десятому дорогу заказав.\nПолітика 08.11.2019, 18:43\n«Люди в СБУ думають дупою»: Кондратюк закликав спецслужбу взятися за гастролерів–фанатів Путіна\nВідомий продюсер Ігор Кондратюк закликав СБУ не допустити виступів у Києві іноземних артистів, що порушили закони України. Про це він сказав у ефірі ObozTV. Йшлося, зокрема, про два концерти, анонсовані на листопад. У Києві планує виступити шведський музикант Dr. Alban, внесений до бази «Миротворець» після гастролей в окупованому Криму, а також російська співачка Любов Успенська, яка називала президента РФ Володимира Путіна своїм кумиром.\n«Я скажу, що Баканов (Іван Баканов, чинний глава СБУ. — Ред.) ще про це не знає. Він не розібрався. Він так само розбирається в СБУ, як я в тонкощах квантової теорії струн, — заявив Кондратюк. — Албан виступав у Криму? Ну й живи там, ти не маєш права в’їжджати на територію України, ти порушив наші закони. Якщо іноземці, які порушили наші закони, включно з Любою–Любонькою, можуть вільно робити в Україні що завгодно — отже, і наші так звані сепаратисти можуть робити що завгодно. Це ганебно. Це означає, люди (в СБУ. — Ред.) не на своєму місці. Це означає, люди думають дупою», — обурився він.\nЯкщо іноземці, які порушили наші закони, включно з Любою-Любонькою, можуть вільно робити в Україні що завгодно — отже, і наші так звані сепаратисти можуть робити що завгодно. Це ганебно.\nНа думку продюсера, у нинішній ситуації більше дурості, ніж «зради». «Це відбувається виключно тому, що хтось у СБУ вирішив, що закони України можна порушувати», — вважає Кондратюк. Він нагадав, що Доктор Албан прибував до Криму не через українські пункти пропуску, а літаком із РФ. «Ця людина в принципі не може виступати в Україні! Скажіть це комусь у СБУ, якщо є контакти. У мене немає, можу тільки казати про це в ефірі», — різко додав шоумен.


ГоловнаНовини Здоров'яСтворена перша вакцина від ВІЛ тривалої дії\nБританські вчені зробили прорив у справі розробки нових вакцин від ВІЛ. Їм вдалося генерувати імунні клітини, які зберігаються в системі кровообігу і не дають вірусу поширюватися.\nРозробка по-справжньому ефективної вакцини від ВІЛ стала більш реальною після того, як учені вирішили одну з фундаментальних проблем у розвитку подібних препаратів. До останнього часу у науки не було засобів генерувати імунні клітини, які досить довго зберігалися б у кровотоці і не давали вірусу поширюватися. Тепер же дослідники вважають, що ця головоломка вирішена. Вони розблокували процес, пов’язаний з білком ВІЛ, який призупиняє виробництво генеруючих антитіла В-клітин із імунної системи.\n«Для того, щоб вакцина від ВІЛ працювала, її ефект повинен зберігатися досить довго, – говорять вчені з Кембріджського університету. – Досить непрактично просити людей приходити за новими уколами кожні 6 або 12 місяців. Ми хотіли створити вакцину, яка долає цей блок і генерує клітини, що тривалий час живуть та виробляють антитіла. Тепер нам вдалося з’ясувати, як це зробити. Створений спосіб значно поліпшити реакцію В-клітин за допомогою вакцини від ВІЛ. Ми сподіваємося, що наше відкриття зніме певний параліч у справі створення нових вакцин, цей процес буде продовжуватися».\nВ ході лабораторних експериментів новий підхід дозволив викликати ту саму реакцію імунної системи, яка тривала більше року. В майбутньому це зробить можливим виробництво вакцин, стимулюючих тривалу реакцію B-клітин проти вірусу ВІЛ. Тим самим буде створено новий засіб, призначений для потужної боротьби проти небезпечного вірусу.


Цього разу щось мати пошкодувала мені грошей. Минулого разу, як приїжджала додому з Італії, то більше грошей привозила. А цього разу перед Різдвом привезла зовсім мало, я ж планувала автомобіль собі купити – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Життєві історії / Цього разу щось мати пошкодувала мені грошей. Минулого разу, як приїжджала додому з Італії, то більше грошей привозила. А цього разу перед Різдвом привезла зовсім мало, я ж планувала автомобіль собі купити\nЦього разу щось мати пошкодувала мені грошей. Минулого разу, як приїжджала додому з Італії, то більше грошей привозила. А цього разу перед Різдвом привезла зовсім мало, я ж планувала автомобіль собі купити\nОльга Василівна – дуже хороша та добра жінка, та коли не стало її чоловіка, надійної опори і найкращого друга в житті, вона зрозуміла, що їй пора поїхати працювати закордон, адже жити одній виявилося зовсім непросто, заробляла вона небагато тоді.\nМені на той час якраз було 20 років, коли ми з Ганною, моєю подругою, їздили її проводжати на роботу вперше. Зараз у мене сім’я, троє діток, хороший чоловік, як і в моєї подруги Ганни. Пані Ольга вже близько 16 років працює і живе за кордоном. Вона працює в Італії на одну сім’ю. Там вона доглядає за літньою жінкою, хоч і самій вже майже шістдесят років, для неї це непроста робота, та жінка звикла, не скаржилася ніколи нікому.\nПоїхала вона туди, аби допомогти своїм дітям, адже залишилася єдиною їх опорою та надією, мала поставити їх на ноги сама, коли їй було 48, і вона не мала змоги допомогти дітям сповна, коли жила в Україні.\nГанна купила велику квартиру, з допомогою своєї матері, а її брат Денис відкрив власний бізнес за гроші, які привозила пані Ольга з Італії. Та, з розповідей моєї подруги Ганни, я зрозуміла, що і вона, і її брат чекають маму з-за кордону з Італії, аби тільки вона привезла їм грошей багато.\n“Цього разу щось мати пошкодувала грошей, – розповідала мені Ганна, коли ми з нею бачились востаннє, – коли вона приїжджала пів року тому, то грошей привезла більше. А я автомобіль купити планувала.”\nСлова моєї подруги мене дуже здивували, адже Ольга Василівна – чудова жінка, яка завжди привітна до всіх, кого вона знає, з нею цікаво поспілкуватись, приємно послухати її розповіді, але зі слів Ганни, я можу зробити висновок, що чекають вони свою матір вдома тільки для того, аби отримати імпортних подарунків та зароблених мамою грошей.\nОнуки не чекають бабусю щиро, аби розповісти їй про те, як у них справи у школі, які оцінки отримали, на які гуртки ходять, а тільки для того, аби наїстись шоколадок та цукерок, які привезе бабуся, досхочу.\nМені шкода Ольгу Василівну, адже це, мабуть, так прикро, коли рідні люди бачать в тобі тільки гаманець із грошима. Я добре знаю, що Ганна навіть і не запитувала в мами як їй там працюється, адже їй це не цікаво. Вона хоче, аби мама швидше поїхала у свою стареньку однокімнатну квартиру, яка залишилась їй від чоловіка, аби порахувати скільки ж грошей цього разу привезла вона додому.\nТа вчора мені подзвонила Ганна і сказала, що ми маємо з нею негайно зустрітись. Коли ми побачились, подруга була дуже ображена. На ній не було лиця, вона не могла повірити в те, що відбувається.\nВиявляється, пані Ольга, її рідна мати, втомлена бути гаманцем для своїх дітей, тому подзвонила до них і сказала, що виходить заміж, і не збирається більше їхати додому.\n“Вона зібралася вийти заміж, уявляєш?! Каже, що ми від неї хочемо тільки грошей! – голосно говорила Ганна.\nА я раділа. Нарешті Ольга буде щаслива, житиме в любові та радості, а її чоловік, сподіваюсь, не вбачатиме в ній лише гаманець і вона знайде своє сімейне щастя.


Затримали підозрюваного у пошкодженні аераційного фонтану у парку ім. Шевченка (фото, відео) | Терміново новини Тернополя\nЗатримали підозрюваного у пошкодженні аераційного фонтану у парку ім. Шевченка (фото, відео)\nАвтор: Редакція Терміново 12:57 | 17.03.2021 17.03.2021 0\nКрадіжку електрокабелю з аераційнoгo фoнтана, розташованого в парку «Шевченка», що в обласному центрі, розкрили співробітники карного розшуку Тернопільського районного управління поліції. Пильність тернополян допомогла поліцейським розшукати зловмисника, інформують на сайті Національної поліції України.\nПовідомлення про злочин надійшло до співробітників поліції наприкінці лютого від представника комунального підприємства. Невідома особа вночі викрала понад 1300 метрів кабелю електроживлення насосного обладнання та освітлення аераційного фонтана.\nПоліцейські обстежили місце події та встановили, що провід був захoваний у пoліпрoпиленoву трубу, яку злoвмисник рoзрізав. Момент вчинення злочину зафіксувала камера відеоспостереження.\nЯк розповів старший оперуповноважений карного розшуку Тернопільського районного управління поліції Євген Оконський, у ході проведення розшукових заходів оперативники встановили особу, причетну до крадіжки. Ним виявився раніше неодноразово судимий мешканець Тернопільського району.\nЗловмисника помітили люди, коли він спалював кабель у лісосмузі, та зателефонували на лінію 102. Поліцейські виїхали на місце події, де виявили незнайомця з декількома мотками дротів. Під час встановлення обставин і з’ясувалося, що чоловік викрав кабель із аераційного фонтана в центрі Тернополя.\nЗа словами зловмисника, того вечора він приїхав до обласного центру, аби зустрітися із знайомим. Прогулюючись у парку, помітив кабель і вирішив його викрасти, аби підзаробити.\nНавики роботи з електрообладнанням у чоловіка були – раніше працював електриком. Крадений дріт заховав неподалік. До сховку навідувався декілька разів. Частину кабелю продав на ринку, решту здав на пункт прийoму металoбрухту.\nЗа даним фактом розпочато кримінальне провадження. Жителю Тернопільського району інкримінують частину 1 статті 185 ККУ. Працівники поліції також перевіряють підозрюваного на причетність до скоєння інших кримінальних правопорушень на території області.\nНагадаємо, тернопільський фонтан за причалом “Центральний” пошкодили менше місяця тому. Про такі інциденти, пов’язані із найдовшим в Україні аераційним фонтаном, комунальники повідомляли й раніше.\nЧерез чергову аварію без гарячої води залишилися будинки в центрі Тернополя\nТернопільських добровольців нагородять орденом “Лицарський Хрест”\nНаталя Павлусик 10.06.2019 10.06.2019\nІз 11 травня послаблять карантинні обмеження. Що запрацює в Тернополі\nРедакція Терміново 08.05.2020 08.05.2020\nСБУ викрила шість випадків розповсюдження фейків про коронавірус


27.07.2018 23:55 Джерело: RvNews\nУ вихідні в Рівненській області буде хмарна погода з проясненнями. За даними Sinoptik.ua у суботу і в неділю в Рівному, Дубно, Вараші, Радивилові, Рокитному, Костополі, Сарнах, Зарічному очікується дощова погода.\nТемпература повітря вночі від +19 до +22 градусів, удень – до +25…+30. Вітер східний, північний, північно-східний і північно-західний, 1-5 м/с. Початок наступного тижня пройде хмарно з проясненнями, місцями — дощ.\nДжерело: RvNews Теги: #рівне, #новини рівного, #новини рівненщини, #рівненські новини, #28 і 29 липня, #хмарна погода з проясненнями, #вночі від +19 до +22, #удень – до +25…+30


21 червня 2017 року у м. Днiпро вiдбулась семiнар-консультацiя щодо вiдбору субпроектiв в рамках реалiзацiй ФРДМ Гранту TF0A3307 "Подолання наслiдкiв конфлiкту, пiлотний проект з вiдновлення та розбудови спроможностей" на задоволення потреб внутрiшньо перемiщених ociб та приймаючих громад. З представниками Мiнiстерства з питань тимчасово окупованих територiй та внутрiшньо перемiщених осiб Украiни, Свiтового банку, представникiв мiських рад, а...\nПриєднавшись до Ініціативи, ограни місцевого самоврядування 20 територіальних громад з усієї країни добровільно прийняли на себе зобов’язання активно сприяти економічному розвитку та створенню нових робочих місць відповідно до найкращого європейського...\n9 червня відбулось урочисте відкриття спортивного майданчику, який було створено за кошти уряду Німеччини в рамках проекту «Розвиток соціальної інфраструктури у зв’язку зі збільшенням кількості внутрішньо-переміщених осіб». Даний проект є однією з ініціатив інфраструктурної програми для України, що виконується німецькою федеральною компанією Deutsche Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit (GIZ). У Бердянську встановлено 3 таких...\nЗ метою формування в учнів екологічного світогляду, свідомого ставлення до проблем суспільства, формування активної громадської позиції в Бердянській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. №4 з 10.03.2017 по 10.04.2017 року проходить Місячник енергозбереження. Упродовж Місячника розроблено комплекс заходів, направлених на популяризацію та пропаганду економічних, екологічних та соціальних переваг енергозбереження та забезпечення виховання в учнів...\nСторінка 33 з 38.


Новини - Page 4 of 6 - Товариство охорони пам'яток\nБільше сотні книг передали до бібліотеки Київського військового ліцею імені Івана Богуна. Серед них військово-патріотичні видання, твори художньої літератури, видання зарубіжних та українських класиків, а також повне зібрання творів Івана Франка у 50 томах.\n22 січня у Бернардинському дворику, на будівлі Інституту “Укрзахідпроектреставрація” відкрили пам’ятну таблицю Івану Могитичу – багаторічному директорові цієї установи.\n«Трипілля без меж і кордонів» у Львівському історичному музеї\nУ Львівському історичному музеї відкрили виставку «Трипілля без меж і кордонів». Її присвятили 125-річчю з часу відкриття трипільської культури. Вона експонуватиметься до травня 2019 року.


“Кoли я прочитала слово “aмпyтaцiя”, вибігла на вулицю, не могла дихати”: Звичка гpизти нігті призвела до рiдкiснoї фopми paку(фото) – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Здоров`я / Світ / “Кoли я прочитала слово “aмпyтaцiя”, вибігла на вулицю, не могла дихати”: Звичка гpизти нігті призвела до рiдкiснoї фopми paку(фото)\n“Кoли я прочитала слово “aмпyтaцiя”, вибігла на вулицю, не могла дихати”: Звичка гpизти нігті призвела до рiдкiснoї фopми paку(фото)\nСимпатичній та молодій студентці Кортні Уітхорн, 20 років, із австралійського міста Брісбен aмпyтyвaли великий палець через рідкісну фopму paку шкiри. Почалося все зі звички гpизти нігті, пише gazeta.ua.\nНад Кортні знyщaлись у школі. Від хвилювання у неї з’явилася звичка гpизти нігті. 2014-го вона повністю згpизла ніготь на великому пальці правої руки. Пізніше палець почав чорніти. Дівчина ховала його від друзів і рідних.\nЧерез 4 роки звернулась до лікаря. Виявилось, що на тpaвмoваному пальці почав прoгресувати paк. Піднігтьова мeлaнoмa – поставили дiaгноз лiкарі у липні 2017-го.\nРік лiкарі бopoлись з paком. Дівчину oпeрyвали, намагаючись видaлити хвoрі клітини. Минулого тижня великий палець на руці Кортні aмпyтyвали.\nЧитайте також: “МИ МАЄМО ДЕВ’ЯТЬ ДНІВ, ЩОБ ВPЯТУВАТИ ЖИТТЯ ДОНЕЧКИ”, – БАТЬКО БЛAГАЄ ЛЮДЕЙ ДOПOМОГИ У ПОШYКАХ СИPOВAТКИ ВІД ПPAВЦЯ\n“Я сама собі це зробила”, – звучить у моїй голові. Не можу в це повірити. Тільки подумайте, скільки дітей гpизуть нігті. Божевілля, що я дійшла до aмпyтaції”, – розповіла студентка.\n“Я зовсім згpизла ніготь. Дуже соромилася, коли він почорнів. Моя рука була постійно в кyлаці. Не хотіла, щоб хтось бачив це, навіть батьки”, – згадує Кортні.\nПеред першою oпepацією лiкарі вирішили зробити бioпсiю. Через 6 тижнів отримали результат. Виявилось, що це була рідкісна злoякiсна мeлaнoмa.\nКортні перенесла 2 oпepації. Лiкарі хотіли вuдaлити хвoре нігтьове ложе – місце під нігтьовою пластиною. Після oпepaції зробили анaлізи: рaкy на пальці не було. Через тиждень хiрyрги повідомили дівчину, що палець все ж доведеться aмпyтyвaти.\n“У мене пaніка. Коли я прочитала слово “aмпyтaцiя”, вибігла на вулицю, не могла дихати”, – поділилась дівчина.\nПалець Кортні aмпyтyвали. Також вuдалили 2 лiмфaтuчних вузли. Із них візьмуть анaлізи, щоб зрозуміти, чи встиг paк поширитись далі pyкою. Протягом наступних 5 років лiкарі регулярно скануватимуть кpoв дівчини і стежитимуть за станом її здоров’я.\n“Чи залишились paкoві клітини в моєму великому пальці, невідомо. Якщо так, палець рiзaтимуть далі”, – сказала Кортні.


Біжи, Ронні, біжи!\nГоловна / Біжи, Ронні, біжи! / 07.02.2012 16:10\nРонні Доббс – волосатий, вічно п’яний шибеник, який, здається, не може відмовити собі в «задоволенні» бути заарештованим. Побачив його одного разу в якомусь реаліті-шоу голлівудського продюсера Террі Твілштейна осінила блискуча думка – створити шоу, засноване на житті Ронні, такому як він є.\nРаптово Ронні стає національною зіркою ТБ і голлівудською знаменитістю. Але не за горами той день, коли життя в чистоті і обертання в «вищому світі» зроблять його іншим – більш спокійним, більш культурним. Що тоді? Кінець кар’єри? Або початок нової?