Біографія Вільяма Макдугалла цього спірного психолога і дослідника / Біографії | Психологія, філософія і роздуми про життя.\nБіографія Вільяма Макдугалла цього спірного психолога і дослідника\nВільям Макдугалл (1891-1938) був американським психологом, визнаним одним із засновників соціальної психології. Крім того, він зробив важливий внесок у вивчення психопатології після переживань у війні, паранормальній психології та теоріях інстинктів..\nУ цій статті ми побачимо біографія Вільяма Макдугалла і деякі з його основних внесків у розвиток психології.\nВільям Макдугалл: біографія піонера психології\nВільям Макдугалл народився 22 червня 1891 року в Ланкаширі, Англія. Він був сином Шімвелла Макдугалла і Ребекки Смоллі, пари висококласних промисловців з Шотландії. Оскільки він був молодим, Макдугалл мав можливість відвідувати приватні школи, як в Англії, так і в Німеччині. Він навчався в різних областях, не тільки в психології, але і в природничих науках, і очолював різні психологічні асоціації.\nВін також працював професором у найпрестижніших північноамериканських університетах, де був визнаний важливим психологом, хоча в той же час він викликав інтенсивні дискусії про вивчення розуму та євгеніки. У тому ж контексті опублікував численні та важливі роботи, і помер у Даремі, Північна Кароліна, в 1938 році, не переставши працювати професором в Університеті Дюка.\nАкадемічна та професійна підготовка\nСпочатку Вільям Макдугал став цікавитися природними науками, незважаючи на те, що його батько мотивував його вивчати право. Його мати, з іншого боку, підтримала його з самого юного віку, щоб почати навчання в університеті, питання, яке незабаром почалося в Манчестерському університеті, зокрема в області біології та геології..\nНарешті, в 1894 році, отримав диплом з природничих наук в Кембриджському університеті. У цьому ж університеті Макдугалл був дуже зацікавлений у вивченні людської поведінки. Але, спеціалізуючись на цьому, в цей час треба було спочатку навчитися в медицині. До 1989 року Макдугалл вже отримав диплом медичного факультету зі спеціальності психологія та неврологія.\nУ цей період він особливо зацікавився роботою одного з найбільш визнаних вчених того часу, Вільяма Джеймса.\nМотивований його роботою, Макдугалл зосередився саме на психології. Таким чином, у 1898 році, і в контексті Кембриджського університету, Макдугалл почав досліджувати одну з проблем, які були найбільш присутніми протягом розвитку психології: відносини розум-тіло.\nЧерез два роки він зробив певну роботу, пов'язану з антропологією того часу, зокрема, на азіатському острові Борнео, а через рік переїхав до Німеччини, де спеціалізувався на експериментальній психології на руках іншого великого ученого того часу, GE Мюллер.\nВільям Макдугал розвивався широко в психології. У північноамериканському контексті, де була закріплена остання дисципліна, Макдугалл вніс різні знання про експериментальну психологію, паранормальну психологію, психопатологію та соціальну психологію стосовно інстинктів..\nАналогічно підтримували різні аргументи на користь євгеніки, та інші проти поведінкових течій, які викликали деяке відхилення з боку північноамериканської наукової спільноти. Нижче ми побачимо деякі теоретичні пропозиції цього психолога.\nЕкспериментальна психологія застосована до вивчення психіки\nПісля повернення до Англії цей психолог працював вчителем і дослідником. Насправді, Макдугал визнаний засновником експериментальної психології в Оксфорді.\nУ цьому ж контексті він заснував Британське товариство психології і Британський журнал психології, а також працював разом з лікарем і антропологом Френсісом Гальтоном і фахівцем-психологом з питань розвідки і статистики Чарльзом Спірменом. Ці співпраці дозволяли йому розробляти роботи з найрізноманітніших тем, починаючи від євгеніки до розробки тестів на інтелект.\nУ 1911 році, а також до розвитку різних підходів до поведінки і людської психіки, Макдугал працював разом з Карлом Юнгом, і був зацікавлений у вивченні з експериментального методу аномальної психології. Насправді, Макдугал захищав наукове існування душі.\nДля нього людина складається як з душі, так і з тілом, і одна з завдань науки - пояснити зв'язок між ними. Серед іншого це привело його до вивчення телепатії і близьких до смерті переживань.\nМожливо, ви зацікавлені: "Дуалізм в психології"\nВивчення в психопатології і дискусії про його мислення\nДруга світова війна відкрила шлях Вільяму Макдугаллу до розробки нових інтересів і досліджень.\nПісля участі з членами британської армії, які пережили війну, Макдугалл зацікавився психопатологією і закінчився головуванням секції психіатрії Королівського медичного товариства У 1918 році він також очолював Британське товариство психічних досліджень в 1920 році.\nЦе, разом з його близькістю до Вільяма Джеймса, відкрило шлях для того, щоб стати професором Гарвардського університету в 1920-х роках, але робота Макдугалла була суперечливою в американському контексті, де психологія вона була консолідована.\nБіхевіоризм все більше усвідомлювався, і Макдугалл не тільки не був зареєстрований у цьому потоці, але був досить критичним до нього. Він захищав вивчення психічних явищ, оскільки для Макдугалла психологія повинна була бути цілісною, тобто вона повинна була враховувати різні фактори, що виходять за межі матеріалу для розуміння людської поведінки..\nЗ іншого боку, Макдугал був критично підданий критиці за його аргументи на захист євгеніки. Зокрема Він стверджував, що спадщина відіграє фундаментальну роль у поведінці людини, і, крім того, це успадкування було різним залежно від різних рас людського виду. З цієї причини одним з засобів підвищення навичок цього виду були євгеніка, або «селективна селекція», що дозволила підвищити найбільш цінні гени.\nТеорія інстинктів та інтенціональна психологія\nВірний своїй підготовці в природничих науках, він вірив у науковий метод, застосований до психології, і захищав теорію інстинктів. Він стверджував, що останній - це той, який може найкраще пояснити всі види людської поведінки.\nВін розумів інстинкти як вроджені психофізичні диспозиції. Для Макдугалла саме інстинкти дозволяють розвивати когнітивний компонент поведінки, емоційну складову і вольову складову. Наприклад, вони дозволяють нам брати участь в різних об'єктах, після того, як вони відвідують їх, щоб відчути емоції, і, нарешті, діяти до них певним чином..\nТаким чином, поведінка не є відповіддю на щось зовнішнє, що викликає його, але поведінка є результатом внутрішньої мотивації через людські інстинкти. З цієї причини він назвав свій підхід "інтенсицентной психологією". Поведінка, крім того, відповідь завжди орієнтована на цілі: це корисно і переслідує мету. Однак ця мета може залишатися прихованою і не може бути зрозумілою тій самій особі, яка виконує поведінку..\nДеякі з найвпливовіших творів Вільяма Макдугалла Вступ до соціальної психології, 1908, де він розробив свою теорію інстинктів. Ця робота, по суті, вважається одним з класичних текстів психології, а також одним з перших орієнтованих на відносини особистості і суспільства. Так само він розглядається як один із засновницьких текстів соціальної психології.\nЙого робота також визнана Тіло і розум, 1911 р., де захищав наукове існування душі; і Огляд аномальної психології, 1926 р., де відображені його дослідження з психопатології.\nВільям Макдугалл (2014). Нова Світова Енциклопедія. Отримано 1 жовтня 2018 року. Доступно за адресою http://www.newworldencyclopedia.org/entry/William_McDougall.\nВільям Макдугалл (2018). Енциклопедія Британіка. Отримано 1 жовтня 2018 р. Доступно за адресою https://www.britannica.com/biography/William-McDougall-American-psychologist.\n« Вільям Уілсон, короткий розповідь Е. А. По, задумався Вільям Джеймс і концепція істини »


Суспільно-політичний устрій грецьких міст-держав у Північному Причорномор’ї\nУ процесі античної колонізації у Північному Причорномор’ї утворилися чотири основних осередки.\nПерший - це побережжя Дніпро-Бузького та Березанського лиманів. В першій половині VI ст. до нашої ери на правому березі Бузького лиману, неподалік від місця впадіння його в Дніпровський лиман, вихідці з Мілета заклали Ольвію – згодом одне з трьох найбільших давньогрецьких міст Північного Причорномор’я, її зручне географічне розташування сприяло налагодженню тісних торговельних зв’язків із землеробами Лісостепу та кочівниками Степу.\nТретій центр сформувався в Південно-Західному Криму. Головне місто – Херсонес Таврійський.\nЧетвертий центр античної культури в Північному Причорномор’ї виник на Керченському й Таманському півостровах. Тут були побудовані міста Пантікапей, Феодосія, Фанагорія.\nНаймогутнішою державою в Північному Причорномор’ї було Боспорське царство зі столицею у Пантікапею – єдина держава з монархічною формою правління, яке виникло близько 485-480 рр. до н.е., коли було об’єднано в одну державу міста Пантікапей, Фанагорія, Гермонаса, Тірітака та інші, що були розташовані по обидва боки Боспору Кіммерійського.\nГрецькі колонії в Північному Причорномор’ї мали таку ж саму політичну організацію, що й грецькі поліси в метрополії - рабовласницьку демократію. Можливо, спочатку все ж існували аристократичні режими подібні до Мілету. Вчені припускають, що в Ольвії демократичний режим встановлено в V ст до н.е.\nПолітичний устрій ділиться на два великих етапи: грецький – друга половина VII ст. до н. е. – середина I ст. н. е. – характерна політична незалежність та розквіт, але орієнтація на Грецію; римський – середина I – IV ст. н. е. – грецькі держави потрапляють у залежність від Римської імперії та поступово занепадають.\nОргани влади поділялись на законодавчі та виконавчі. Законодавчі функції виконували народні збори та рада, від імені яких видавались декрети і постанови. Для розгляду важливих фінансових справ народні збори створювали спеціальні колегії на чолі з верховним розпорядником. В Ольвії, наприклад, фінансова колегія налічувала 7—9 членів. Як свідчить декрет Протогена (III ст. до н. е.), на той час до неї входило 9 осіб. Рада попередньо обговорювала питання, що виносились на збори, та контролювала виконавчі органи. Виконавча влада належала колегіям або окремим посадовим особам. Існували також судові установи, які поділялись на різні відділи за видами питань.\nУсі міста-поліси, окрім монархічного Боспору, були демократичними або аристократичними республіками. В умовах полісу сформувалося станово-класове громадянське суспільство, а саме союз власників-домогосподарів. Для них справою честі та громадянським обов'язком була участь у політичному житті поліса. Цей привілей надавали за правом народження лише громадянам міста, бо грек залишався громадянином того міста, до якого належали його батьки. Жінки вважалися вільними, але не мали політичних прав. Переважна більшість громадян були купцями, ремісниками, землеробами, котрі працею заробляли на життя, а політичною діяльністю займалися у вільний час. Соціальні відносини між громадянами будувалися на засадах політичної рівноправності людей, хоча за майновою ознакою суспільство було далеко не однорідним. Лише громадяни користувалися політичними правами, могли обіймати державні посади. Із настанням повноліття і набуваючи громадянських прав у повному обсязі, грек присягав на вірність своїй державі.\nДругим за чисельністю станом були осілі чужоземці – метки. Вони жили у полісах постійно, але політичних прав не мали. І лише за великі заслуги перед общиною поліса чужоземцю могли надати прав, як у громадян.\nЕксплуатували переважно рабів. Їхню працю використовували в ремісничому виробництві, на солеварнях, у домашньому, частково і в сільському господарстві. Багато рабів працювало на Херсонеських клерах (державних земельних ділянках площею у 25-30 га), на малопридатних для землеробства кам'янистих грунтах. Значний зиск давав експорт рабів до материкової Греції.\nВідносини греків з місцевим населенням були не завжди мирними. Доволі часто античні поліси зазнавали варварських навал, в кожному полісі була укріплена фортеця в центрі міста. У разі необхідності, до зброї ставали всі дорослі чоловіки в полісі, пізніше у зв’язку з кризою давньогрецького полісу, колонії починають використовувати найманців – інших греків та місцеве варварське населення. Після переходу під контроль Римської імперії захистом грецьких міст займалися римські легіони.


Захист прав споживачів нижній новгород\nuapravos.ru » Різне » Організації з захисту прав споживачів в нижньому новгороді\nВ даний час розвивається безліч торгових підприємств, які здійснюють послуги, а також продають товари. Але не всі виконують роботу якісно, але ж таким чином вони не дотримуються права споживачів. У зв`язку з цим громадяни не повинні ігнорувати порушення власних прав, тому що безкарність має негативні наслідки для суспільства. Якщо виникають питання в цій галузі, то необхідно звертатися до професійної допомоги. Суспільство по захисту прав споживачів в Нижньому Новгороді допоможе вирішити будь-яку ситуацію і скласти скаргу. Громадянам надаються безкоштовні консультації.\nОснови захисту прав споживачів в Нижньому Новгороді\nЗвертатися слід в разі поломки техніки і електроніки, покупки неякісної меблів, поганого ремонту і т. Д. Це лише стандартні ситуації, коли потрібна допомога юристів. Конкретний випадок індивідуальний, і тому він має свої механізми дії і наслідки. Всі положення прописані в законі «Про захист прав споживачів».\nVideo: Доблестная інспекція із захисту прав споживачів\nЄ продавці, які здійснюють діяльність із застосуванням закону, так як їм важлива репутація. Вони вирішують будь-яке питання з споживачем цивілізовано і законно. Сторони приходять до взаєморозуміння, і швидко дозволяють спірну ситуацію. Але таке буває нечасто, і через що доводиться спілкуватися в товариство із захисту прав споживачів в Нижньому Новгороді, а після цього до суду.\nСфери поширення закону\nПри оформленні договору на покупку товару або здійснення послуг необхідно ретельно знайомитися з інформацією в розділі прав споживача, так як зазвичай вони зведені до мінімуму. В результаті людина отримує не ту продукцію, яку очікував.\nУ цьому випадку використовується закон, який слід правильно застосувати. Тут важлива психологічна його значимість, адже якщо є знання в області прав споживачів або професійна допомога, то вирішення питання починає просуватися швидше. Тоді не потрібно буде відвідувати багато інстанцій, і проводити переговори.\nВідділ у Нижньому Новгороді\nЗазвичай в такій ситуації самостійно не впоратися і тому потрібно спільна діяльність з фахівцем. При придбанні неякісного товару можна не тільки обміняти його або отримати оплату вартості, але і вимагати компенсацію.\nVideo: Навальний Нижній Новгород Відкриття штабу / зустріч з волонтерами\nЗа будь-якого питання буде надана консультація, завдяки чому можна знайти вихід з будь-якої ситуації. Не варто йти від вирішення питання, адже з грамотними використанням закону обов`язково знайдуться причини і винуватці, і тоді проблема буде усунена з позитивними результатами для споживача.\nГоловні установи в Нижньому Новгороді\nВідділ по захисту прав споживача Автозаводського району Нижнього Новгорода працює на щоденній основі. Розташовується заклад за адресою пр. Ілліча, 31-230. Зв`язатися з фахівцями можна по телефону: 293-49-03. За допомогою юристів буде легше знайти підходящий варіант виходу із ситуації. Буде запропоновано два способи вирішення спору: в адміністративний (за допомогою претензії) і в судовому (позовну заяву). В першу чергу використовується мирний спосіб вирішення спору. Якщо не виходить, то пишеться претензія, а після слід звернення до суду. Консультації Автозаводського відділу надаються з приводу неякісного товару і незаконного поводження продавців і виробників.\nКанавінського відділ міста розташовується на вул. Жовтневої революції, 27-10, телефон якого 246-02-78. Споживач має право знати про варіанти компенсації. Зазвичай в цих випадках надається заміна продукції, обмін на подібний товар, зменшення вартості, безкоштовний ремонт та повернення повної ціни.\nКомітет Сормовского району знаходиться на бульварі Ювілейний, 12-7. Ознайомитися з потрібною інформацією можна і по телефону: 222-03-14. Якщо був помічений випадок порушення прав споживача з купівлі неякісної продукції, то слід подати претензію протягом 14 днів. У період 10 днів прохання повинна бути розглянута продавцем і винесено рішення. Якщо цього не відбулося, то можна звертатися до суду. Необхідно буде правильно скласти позов.\nЄ можливість звернутися до відділу Ленінського району за адресою пр.Леніна, 46 або за телефоном 258-15-84. Порушення трапляються і області проведення гарантійного ремонту, який встановлюється на товари. При виявленні недоліків все повинно бути усунуто в найкоротші терміни, але при неможливості усунути дефекти товар змінюється на новий. Також споживач має право знати інформацію про товар: його виробника, умови зберігання і період експлуатації. Якщо якихось даних немає, то він його не повинні допускати в продаж в магазині. Фахівці Ленінського району допоможуть скласти претензію будь-якого виду. У цьому документі важливо описати реальну ситуацію. Буде потрібно чек, товар і документи. Це значно прискорить процес, і допоможе відстояти свої права. Головне, потрібно відразу вирішувати цього питання, після виявлення недоліків.


Shopify припиняє роботу в Росії та не стягуватиме комісій з українців — Forbes.ua\n09 березня 08:06\nShopify припиняє роботу в Росії та не стягуватиме комісій з українців\nРозробник програмного забезпечення для електронної комерції Shopify припинила роботу в Росії і Білорусі, повідомила компанія у своєму прессрелізі. Shopify також не буде стягувати комісії з продавців та партнерів і пожертвує кошти на гуманітарну допомогу.\nShopify не збиратиме комісії з українських продавці і партнерів «у найближчому майбутньому».\nКомпанія передасть кошти, аби надати гуманітарну допомогу, через логістичну компанію-партнера Flexport. Flexport організовує поставки товарів першої необхідності до місць допомоги біженцям у Польщі, Румунії, Угорщині, Словаччини і Молдови.\nРинкова капіталізація Shopify у 2021 досягла $150 млрд, що зробило її найдорожчою компанією Канади.


Архієпископ Євстратій (Зоря) / Главред\nАрхієпископ Євстратій:Перш ніж розпочати відповіді, хочу ще раз висловити сердечні співчуття всім вірним духовенству та єпископам Української греко-католицької церкви та всім, хто знав, любив і поважав спочилого Блаженнішого Любомира Гузара.\nАрхієпископ Євстратій:Московський патріархат за звичною для нього схемою використовує медіа-активність для того, щоб нав'язати всім власну думку і позицію. Переважна більшість тих, хто критикує ці законопроекти, навіть їх не читали, а якщо і читали, то навряд чи можуть докладно пояснити, з чим, якщо вони критично налаштовані, не згідні. Але ми чуємо галасливі заголовки: "заборона церкви", "переслідування", "рейдерство". Тож найперше треба дослідити, про що говорять ці законопроекти.\nАрхієпископ Євстратій:Мета законопроектів — дати можливість кожній людині усвідомлено обирати ту чи іншу конфесію і змінювати своє підпорядкування, якщо парафіяни цього бажають. На мою думку, коли Московський патріархат в Україні отримає притаманну йому правдиву назву — Російська православна церква, а релігійні громади отримають законодавчо визначений механізм зміни юрисдикції, у такому разі Московському патріархату буде значно складніше маніпулювати свідомістю своїх парафіян і вводити їх в оману, говорячи, що "ми — не московська церква". Як правда про російську агресію зменшує вплив Кремля в Україні, так і правда про роль і діяльність Російської церкви, очевидно, зменшить вплив на український народ.\nLidia:Отче, чи просувається справа зі створенням і утвердженням в Україні Єдиної помісної православної церкви? Які об'єктивні причини найбільше заважають цьому? А ще — чи не опирається такому об'єднанню церков правляча верхівка кожної з них?\nАрхієпископ Євстратій:Утвердження в Україні єдиної церкви залежить від низки зовнішніх і внутрішніх факторів. На мою думку, найбільшими перешкодами на цьому шляху є такі.\npolit_ua:Наскільки насправді (не формально, а практично) церква в Україні відокремлена від держави? Адже зараз, за нинішніх кризових та іноді й трагічних обставин, церква чітко окреслює свою, якщо можна так сказати, громадянську та політичну позицію — чи є це припустимим?\nАрхієпископ Євстратій:Церква відділена від держава, але не відділена від суспільства. Одні і ті ж особи є і парафіянами, вірянами, і громадянами. Тому церква не може бути відокремлена від суспільного життя. Для неї є неможливим брати участь у певних політичних процесах, скажімо, коли йдеться про формування органів влади чи призначення або звільнення якихось осіб. Церква не може ставати на бік однієї партії проти інших. Але разом із тим церква не має морального права мовчати про факти і тенденції в суспільному і державному житті, які мають духовний, моральний вимір. Що мається на увазі? Наприклад, церква не може виконувати слідчі чи каральні функції стосовно чиновника, який краде кошти або займається корупцією. Викривати і карати такого — справа держави. Але засуджувати корупцію, закликати до боротьби з нею, нагадувати, що корупція, розкрадання державних коштів є не лише злочином перед людьми, а й гріхом перед Богом — це є обов'язок церкви. Нам не байдуже, яке майбутнє чекає Україну, тому ми як церква робили і будемо робити все для того, щоб воно було кращим. Тому ми підтримали протести народу проти дій президента Януковича, тому ми підтримали вибір народу щодо європейського шляху розвитку нашої держави.\nАрхієпископ Євстратій:Від самих початків створення Московської держави у ХІV столітті вона розвивалася і формувалася як жорстка автократія, де є умовний цар, а решта — умовні холопи. І не залежно від того, як іменувався глава Московської держави — князь, імператор, генеральний секретар чи президент, суспільна модель у цій країні залишається автократичною. Саме тому і церква в Московській державі від самих початків була інтегрована в державну систему. За виключенням дуже коротких періодів своєї історії, вона фактично не знала і досі не знає, як можна існувати, не будучи частиною державної системи. Так само і сама Росія, по суті, ніколи не мала і досі не має досвіду демократії. У цих умовах влада в Росії сприймається не як те, що поставлене на служіння народу, але навпаки — народ існує для того, щоб служити владі. За таких умов і церква обрала невірний вектор свого служіння — вона служить як інституція інтересам влади. Сто років тому це обернулося для Російської церкви жахливою катастрофою: коли впала монархія, нова влада розпочала гоніння і поставила за мету знищення церкви. Припускаю, що після падіння путінської автократії, можливо, і не в таких масштабах як сто років тому, але Російську церкву теж чекає період випробувань і страждань. Зараз влада показово підтримує Московську патріархію, але так є доти, доки Московська патріархія має певний авторитет у суспільстві і може допомагати владі. Коли Російська церква втратить авторитет серед народу, а це відбувається, причому досить швидкими темпами, тоді і влада відвернеться від неї і, навпаки, замість підтримки стане використовувати її як цапа відбувайла. За деякими ознаками такі тенденції серед кремлівського керівництва вже зараз відбуваються, коли обурення владою спрямовують на Російську церкву, використовуючи старий московський міф про доброго царя і злих бояр.\nАрхієпископ Євстратій:Частково на ваше питання я відповів раніше.\nАрхієпископ Євстратій:Жодних утисків Московського патріархату насправді ніхто не здійснює. На жаль, за роки незалежності України ця церква настільки звикла до особливих відносин із державним керівництвом, до того, що вона має унікальне положення і право на особливу увагу від владоможців, що саме приведення її у рівність з усіма іншими конфесіями сприймається нею як обмеження та утиски.\nАрхієпископ Євстратій:Наша церква разом із іншими церквами та релігійними організаціями другий рік поспіль є співорганізатором та учасником маршу за права дітей та сім'ю. Ми, як і інші церкви та релігійні організації, переконані, що традиційна сім'я є невід'ємною основою для нормального розвитку кожного суспільства і кожної держави. Ми переконані, що дитина має право на життя так само, як і доросла людина. Ми переконані, що дитина має право на зростання і виховання у повноцінній родині, де є тато і мама. І ми хочемо публічно демонструвати свою позицію. Якщо хтось має протилежну позицію і вважає, що в Україні не потрібна традиційна сім'я, що права дитини не мають цінності і значення, це не означає, що такі думки повинні нас зупиняти у відстоюванні нашої позиції. Так само як існування безбожницьких ідей ніколи не зупинить церкву у проповіді Божого Слова і Віри.\nАрхієпископ Євстратій:Від самих початків Московська держава, маючи своє коріння в монголо-татарській орді і вийшовши з неї, але зберігши її традиції державності та відносин влади і народу, всіляко намагається приховати це коріння і видати себе за щось інше. Найживописнішим символом цього є "шапка Мономаха" — головний убір середньоазіатської роботи, куплений або подарований князю Івану Калиті в Орді, який століттями видавали за вінець візантійських імператорів, який повинен слугувати доказом спадкоємства Московської держави від Візантії. Зараз про багато подібних фактів знають переважно спеціалісти, але для мене цілком очевидно, що Путін лише продовжив ту традицію, яка в Московії плекалася століттями. За часів Алєксєя Міхайловіча цілком офіційно проголошувалося, що царський рід Романових походить від Октавіана Августа, римського імператора, а перший митрополит, який жив і помер у Москві, Петро — нібито той самий митрополит, який хрестив Русь. Хоча між цими подіями майже 350 років. Тож нема нічого дивного, що Путін продовжує красти чужу історію так само, як протягом століть робили і його попередники.\nNVSokol:Чи відомо достеменно, скільки (у відсотковому відношенні) вірян у Київському, скільки в Московському патріархаті, а скільком не принципово, і вони навіть не замислюються до якої саме церкви йдуть — Московського чи Київського патріархату?\nАрхієпископ Євстратій:Дані соціологічного опитування, проведеного Центром Разумкова і нещодавно опубліковані, свідчать, що Київський патріархат підтримують приблизно 38% православних, Московський патріархат — приблизно 17%, а приблизно 35% називають себе просто православними. Більш повну інформацію за цим соціологічним опитуванням ви можете знайти на сайті Центру Разумкова. Для кожного, хто цікавиться цією тематикою, там є багато фактів і цифр, як у загальноукраїнському, так і в регіональному розрізі і тих, що стосуються цього року, і щодо тенденцій, які відстежуються ще від 2000 року.\nNVSokol:Скільки церков Української православної церкви лишається сьогодні на окупованих територіях Криму та Донбасу? Як вони там виживають, яких утисків зазнають?\nАрхієпископ Євстратій:В окупованому Криму зараз діють дев'ять громад. На окупованих територіях Донбасу діють приблизно до 20 священиків. І там, і там і духовенство, і віряни нашої церкви зазнають утисків від окупаційної влади. Їм чинять перешкоди. На окупованих територіях Донбасу громади змушені проводити напівпідпільний спосіб існування. Але, не зважаючи на ці важкі випробування, наші віряни і священики залишаються і в Криму, і на Донбасі. І ми віримо, що рано чи пізно вони знову зможуть вільно сповідувати свою віру. Це станеться тоді, коли суверенітет України буде відновлено на нині окупованих територіях.\nАрхієпископ Євстратій:Відповідь на ваше питання залежить від того, під яким кутом зору дивитися і з чим порівнювати. Цілком очевидно, що релігійність в українському народі не можна назвати глибокою. І більшість із тих, хто ідентифікують себе як віруючих, одночасно не можуть назвати себе глибоко віруючими чи воцерковленими. З іншого боку, український народ і не ідентифікує себе з безбожництвом. Наприклад, у Чехії понад 2/3 населення декларують себе атеїстами, в Україні таких, за різними даними, від 5% до 10%. Тож, з одного боку, на тлі деяких сусідніх країни і народів, український є порівняно релігійним, адже понад 3/4 його в той чи інший спосіб визнають, що Бог є. Однак очевидно, що після семи десятиліть радянського державного атеїзму ще є багато праці, яка має бути звершена для того, щоб зовнішня релігійність для більшості стала релігійністю внутрішньою, щоб людина не лише іменувала себе християнином, а й жила відповідно до Заповідей Божих.\nАрхієпископ Євстратій:Таке твердження є частиною міфології, яку створює Москва навколо законопроектів. У Кремлі знають, що вплив Російської церкви на Україну є, можливо, чи не одним із останніх інструментів, використовуючи які Росія зараз може серйозно впливати на Україну. Тому там так шалено опираються всім ініціативам, спрямованим на те, щоб обмежити, а ще краще — виключити вплив Кремля на церковне життя нашого народу. У цій ситуації мені здається цілком логічним, що раз Росія, яка бажає знищення нашої держави і веде для цього агресивну війну, виступає проти певних законодавчих ініціатив, то це означає, що такі ініціативи для неї є болючими і потенційно ефективними у боротьбі з її впливом. Якби ми були у соцмережі, то тут би я додав картинку з відомого радянського фільму "Службовий роман", де героїня Лії Ахеджакової, запитавши у своєї керівниці думку про нові чоботи та почувши негативний відгук, робить резюме: "Значит, хорошие сапоги — нужно брать".\nGallina:Отче, чи вважаєте ви доцільним запровадити обов'язкові уроки православ'я, етики та цінностей у середніх школах?\nАрхієпископ Євстратій:Уже понад десятиліття в Україні вироблена загально модель викладання в загальноосвітніх школах курсів духовно-морального спрямування: етика (загальнофілософська), християнська етика в українській культурі та релігійна етика (курси, в яких більший акцент зроблено на традиціях юдаїзму чи ісламу). Кожна дитина та її батьки можуть вибрати, який курс відвідувати, і якщо є воля достатньої кількості батьків та учнів, шкільна адміністрація повинна забезпечити викладання таких курсів за узгодженою з МОН програмою, яка підтримана всіма основними конфесіями в Україні. Уроки православ'я, на мою думку, повинні викладати в недільних школах чи школах, заснованих православною церквою. Так само як навчання відповідно до віровчення тої чи іншої конфесії (католицьке, протестантське) або тієї чи іншої релігії (мусульманське, юдейське) повинно здійснюватися у цих релігійних громадах та заснованих ними школах. У загальноосвітніх школах повинні викладати знання про релігійну традицію та відображення в культурі, притаманні українському народу і тим національним меншинам, які віддавна живуть на українській землі. Це є не навчання релігії, але надання інформації учням, які, маючи таку основу, можуть робити більш усвідомлено свій світоглядний вибір. На моє переконання, це є та модель, яка дозволяє зберігати світський (не атеїстичний, а релігійно нейтральний характер шкільної освіти, але не відгороджує учнів від знань про релігійну культуру та традиції).\nАрхієпископ Євстратій:У першу чергу, церква від самого початку російської агресії благословила і підтримує служіння військових священиків (капеланів), завдання яких — духовно і морально молитвою і спілкуванням підтримувати воїнів у несенні ними своєї служби. Також церква долучається до різних ініціатив як державних, так і громадських, спрямованих на допомогу воїнам, що повертаються з фронту, членам їхніх родин, а також родинам загиблих військовослужбовців. Найкраще, що в усіх цих сферах можуть зробити священики, це бути священиками. Священик не замінить професійного психолога, не замінить державну соціальну допомогу тощо. Але він здатен робити те, на що в силу своєї природу не здатні ані держава, ані громадські організації. Священик молиться з воїнами і за воїнів, проповідує Слово Боже, приймає сповідь і самим прикладом свого життя свідчить про віру в Бога, яка допомагає долати всі труднощі. Як один із прикладів такої праці можу навести центр "Аксіос", який працює в Михайлівському Золотоверхому монастирі, де завдяки спонсорській підтримці благодійників у воїнів АТО та членів їхніх родин є можливість отримати юридичну, психологічну допомогу, допомогу у пошуках роботи чи інші консультації з питань, які їх турбують.\nNemo:Цьогоріч на нас теж чекає "хресна хода" УПЦ МП, як було торік і не тільки з — провокаціями, бійками та суперечками? Чи зараз в МП, навпаки, будуть тихіше води, нижче трави?\nАрхієпископ Євстратій:На даний момент мені нічого не відомо про плани Московського патріархату щодо можливого проведення хресної ходи, подібної до торішньої. Сподіваюся, що у керівництва цієї церкви вистачить глузду та відповідальності не влаштовувати подібного дійства, адже воно, як свідчить досвід, лише збільшує кількість тих, хто в суспільстві негативно ставиться до Російської церкви.\nАрхієпископ Євстратій:Сам Господь не раз благословляв воїнів і воїнську справу, про що ми читаємо на сторінках Біблії. Завдання воїна — не вбивати ворога, а захищати від нього рідну землю і своїх ближніх. Існує багато мирних способів переконати людину не чинити зло. Але коли ці способи вичерпані, і стоїть питання захисту свого народу, своїх ближніх від поневолення і смерті, церква у таких випадках дозволяє і благословляє захищати добро за допомогою сили. Священики знаходяться разом із воїнами, тому що це є їхній пастирський обов'язок. Адже серед воїнів переважна більшість є віруючими, і вони потребують богослужіння, молитви та спілкування. А також завдання священиків нагадувати воїнам про те, що і під час війни вони повинні залишатися людьми, мати милосердя до ворогів, не керуватися почуттями ненависті або помсти, а любов'ю до свого народу і бажанням захистити справедливість. Апостол Павло каже, що начальник носить меч тобі на добро, бо призначення його — карати зло, а правду і добро захищати і підтримувати. На жаль, у світі, який перебуває у злі, багато є тих, хто готовий і бажає відбирати чуже життя або чинити інші злочини. І більшість із них утримуються від такого через страх невідворотності покарання. Тому існує воїнське служіння, служіння поліції й інші види служіння, пов'язані з можливістю застосування сили і зброї. Ідеальним було б те суспільство, де кожна людина, знаючи закон, виконувала б його. Але через дію гріха в кожній людині створити таке суспільство є неможливим, і тому доки прояви зла у кожній людині є поруч із проявами добра, сила буде залишатися необхідною для того, щоб обмежувати, зупиняти і карати зло.\nАрхієпископ Євстратій:Я абсолютно переконаний, що Московський патріархат в Україні не повинен бути заборонений. Воюючи з драконом, ми не повинні самі перетворюватися на дракона. Борючись із Росією, ми не повинні самі ставати Росією. Це складно, бо добро робити завжди складніше, аніж зло. Але добро є творчим, а зло — лише руйнуючим. Тому треба діяти не заборонами цілої релігійної організації, але, в першу чергу, в рамках тих законів, які вже існують, потрібно викривати і відповідно карати тих, хто, прикриваючись церквою, прямо співпрацює з російськими спецслужбами, з терористами і сепаратистами, виконує їхні завдання, пропагує їхню ідеологію. Таких у середовищі МП є порівняно небагато, але вони, як мала закваска, намагаються заквасити ціле тісто, і, використовуючи механізми субординації, намагаються підпорядкувати собі цілу структуру МП в Україні і поставити його собі на службу.\nstrozhuk_k.:Російські політики, передусім Путін, є демонстративно дуже релігійними і віруючими. Це щиро, за покликом душі чи це частина політтехнологій та піар?\nАрхієпископ Євстратій:На моє глибоке переконання, Путін не має справжньої релігійної віри. Як кадровий працівник КДБ і шпигун, він лише використовує ті зовнішні ознаки, які повинні зробити його симпатичним для того, щоб впливати на аудиторію. Дивлячись на нього, і його оточення так само демонструє показну прихильність до церкви, в той же час живучи і діючи всупереч Божим Заповідям. Якщо коротко, я міг охарактеризувати їх так, як колись свої переконання охарактеризував президент Білорусі Лукашенко — вони є "православні атеїсти".\nАрхієпископ Євстратій:Радянський Союз був формою Російської імперії, і як такий був приречений на розпад. Адже історичний процес свідчить, що рано чи пізно всі імперії приходять до свого занепаду. Особливо це стосується Радянського Союзу, який, окрім імперської моделі своєї державності, був принципово збудований на неправді і злі, на людиноненависницькій більшовицькій ідеології. Тому він був приречений так само, як був приречений Третій рейх, незалежно від того, симпатію чи антипатію він мав до церкви. Держава не може бути збудована на принципах зла, як будівля не може існувати на зруйнованому фундаменті.\nАрхієпископ Євстратій:Принциповість мовного питання для церкви визначена у Священному Писанні. Апостол Павло говорить, що краще в церкві сказати п'ять слів зрозумілою мовою, аніж тисячу слів незрозумілою мовою. Також і перше чудо, яке сталося після сходження Святого духа на апостолів у день П'ятидесятниці, це чудо спілкування новими мовами, коли люди, що зійшлися з різних країн до Єрусалиму, почули проповідь про Христа зрозумілою для них мовою. Отже, для церкви принципово, щоб богослужіння і проповідь відбувалися мовою, зрозумілою для тих, хто бере участь у богослужінні і слухає проповідь. Тому для нас є принциповим використання української мови. Хоча ми і не заперечуємо використання інших мов у тих громадах, які обирають таку мову як зрозумілу для себе. Наприклад, у Херсоні є громади, в яких служба звершується сучасною російською мовою. Торік у Житомирі грузинська діаспора збудувала храм, де богослужіння звершується українською та грузинською мовами. Також є громади нашої церкви, де богослужіння звершується церковнослов'янською мовою. Отже, головний критерій для нас — зрозумілість.\nSanyo:Владыка Евстратий, благословите народ Украины. Известно, что УПЦ КП способствует сплоченности страны и духовно оздоравливает народ Украины. Достаточно ли государственная власть заботится о духовном развитии народа или больше полагается на Провидение? Очевидна взаимосвязь, если страна не бережет и не укрепляет свою церковь, отстраняется от обучения и повышения нравственности народа, то в итоге будет вынуждена тратить ценные силы и время на борьбу с лицами (сепаратисты, "титушки", люмпены, олигархи-космополиты), управляемыми или пособствующими врагам, не участвующими в укреплении и не способствующими процветанию страны. Прижилось ли утверждение "Москва — третий Рим, а четвёртому не бывать" в УПЦ КП, и продвигается ли сейчас эта идея Московским патриархатом? Как правильно с точки зрения Украинской православной церкви Киевского патриархата воспринимать людей из Крыма и воюющих на Донбассе против Украины (сепаратисты, предатели, убийцы, "заблудшие овцы")? Известно, что на неподконтрольных территориях в школах воспитывают детей с гордостью за свою "новую республику", с любовью к дружественной России и с ненавистью к коварной Украине, которая якобы их бомбит. То есть, конца конфликта не видно. Какое отношение, подход к ним (помимо военного) будет способствовать скорому возврату их в Украину, и что более предпочтительно — война за свои территории "до последнего" или борьба "за умы" людей на оккупированных территориях? Или лучше отказаться от этих территорий и готовиться к захвату следующих?\nАрхієпископ Євстратій:1. На мою думку, в державі дедалі більше з'являється розуміння того, що питання церкви і віри — це не лише питання богослужінь чи обрядів. Але вони пов'язані і з питанням самої державності, і національної безпеки. Сподіваємося, що це розуміння дедалі більше буде втілюватися і у конкретні кроки, які б стояли на перешкоді використанню церкви і віри агресором у своїй "гібридній війні".\nІгор Тимофєєв:Можливо, наївне запитання… Ви відносно молодий чоловік — чи підтримуєте стосунки із іншими молодими високопоставленими священниками інших церков, наприклад, тим же митрополитом УПЦ МП Переяслав-Хмельницьким і Вишневським Олександром (Драбинком) чи предстоятелем УГКЦ блаженнішим Святослав (Шевчуком)? Це з тих, хто на слуху і відомий широкій громаді, чи, може, хтось інший…\nАрхієпископ Євстратій:І в силу свого становища, і за власними переконаннями я роблю і намагаюся робити все для того, щоб налагоджувати і підтримувати добрі стосунки з представниками інших церков та релігій, не залежно від віку. Адже тільки у співпраці та порозумінні, попри наші розбіжності, ми можемо разом будувати краще майбутнє для України.\nАрхієпископ Євстратій:Сутність свята Троїці — не в ритуалах та етнографічних традиціях, а в усвідомленні і пережитті значення події, описаної у Євангелії, коли Дух Святий у вигляді вогняних язиків зійшов на учнів і апостолів Христових, і через це відбулося народження церкви. Від цієї події Дух Святий не лише зовнішньо впливає на всіх, як це було і в часи Старого Завіту, а й таємничо, внутрішньо перетворює і оживлює кожного, хто через віру долучається до церкви Христової, хто у таїнстві хрещення вдруге народжується від води і Духа.\nчат Надежда Майная священник Московский патриархат Константинополь\nНадя Дорофеева в крошечных трусиках с мокрыми волосами похвасталась идеальным телом в ванной Гороскоп на октябрь 2021: роман на стороне, успех во всем или происки недругов Ведущая 1+1 без лифчика и босиком произвела фурор элегантной фотосессией Штрафы до 40 тысяч и конфискация: что нужно знать водителям мотоциклов, мопедов и скутеров Гороскоп на 26 августа для всех знаков Зодиака: зависть, необычайная удача и финансовый бонус


Більше ніж книги: видавництву «АССА» 10 років — Видавництво АССА\nА ви знаєте, як починають видавати книжки? Чи обов’язково мати філологічну освіту, щоб займатися видавничою справою? У листопаді свій десятий день народження святкує харківське видавництво «АССА». І спеціально до свята редакція поділилася історією заснування, секретами роботи з книгами та іншими цікавими фактами про видавництво.\nРішення про відкриття бізнесу прийняли першого квітня. І виявилося, що це не жарт.\nАбревіатура «АССА» розшифровується як «Агенція сучасних спеціалістів та авторів».\nНазву вигадали чотири співзасновниці: альпіністка, пірнальниця з аквалангом, байдарочниця та яхтсменка, які одного дня разом вирішили з головами поринути у видавничий бізнес. Жодна з них не має філологічної освіти, але завдяки досвіду кожна може писати, редагувати, верстати, вираховувати рентабельність, працювати з типографіями та продавати.\nПершим офісом видавництва була квартира однієї із засновниць. Там, на підвіконні у кабінеті, стояла й перша покупка для видавничої справи – лазерний принтер. Місцем для оперативних нарад стала, звісно ж, кухня. Автори, редактори, коректори, верстальники – до цього «офісу» сходилися всі. Однак чоловіку співзасновниці, у житлі якої розташувалася видавнича штаб-квартира, невдовзі набрид ненормований робочий день у власному помешканні, і «офіс» переїхав… до іншої квартири.\nПерший проект видавництва «АССА» – «Україна. Відпочивай активно!» – став для усіх співробітників більше, ніж просто книгою. Ця своєрідна філософія активного відпочинку, путівник Україною для тих, хто не уявляє свого життя без мандрів, і підштовхнула «АССА» до видання інших туристичних книг та мап.\nОдин із наймасштабніших проектів видавництва «АССА» – видання українською світового бестселера «Warriors» – серії «Коти-вояки». Це серія вже давно стала для українських шанувальників більше, ніж просто книгами, оформившись в самостійний і самоорганізований фанатський рух котофанів, який існує, розвивається та шириться без участі видавництва.\nДля найменших читачів видавництво «АССА» створило серії яскравих розвивальних книг із наліпками «Крихітка» та «Малятко-зайченятко». Це книги-зближення з дитиною для батьків та книги-нові відкриття для дітей.\nНавчальні проекти видавництва – серії «100 тем», «Стікербуки», тренажери зі шкільних предметів – це не лише посібники, які допоможуть школярам підтягнути знання та покращити успішність. Це ціла філософія безперервного навчання, яке дарує дітям радість пізнання нового, гордість за власні успіхи.\nНова художня серія «Час фентезі», яку видавництво «АССА» започаткувало у 2018 році, вже встигла зібрати довкола себе багатьох молодих українських та закордонних письменників, які працюють в жанрі фентезі для підлітків. Книги «Часу фентезі» завоювали не лише любов читачів, а й книжкові нагороди від експертів: портал «Барабука» назвав роман Володимира Арєнєва «Дитя песиголовців» кращим українським фентезі для підлітків 2018 року, а книга Наталії Матолінець «Варта у Грі» отримала відзнаку в номінації «Дебют року в прозі».\nНетиповим для видавництва став проект «Там, де вдома» – 112 віршів про любов та війну від волонтерів та воїнів АТО. Це не лише паперова, електронна книга віршів від восьми молодих поетів і поеток та книга-білінгва з перекладами поезій англійською, а і Youtube-канал відеопоезій, на якому вірші зі збірки звучать голосами читачів.\nУсі 10 років свого існування видавництво «АССА» доводить, що його назва невипадкова: рухається в ногу з часом та є спеціалістом видавничої справи. І спеціально до свята усім читачам видавництво дарує знижку -20% на будь-які книги на офіційному сайті.\nДжерело: інтернет-журнал «Букмоль»


Між заколотом і грою в реформи / ДИАЛОГ.ua\n«Те, що бракує українській ідеї, це "цілком новий дух". Наша мандрівка по пустелі ще не скінчилася тому, що були в нас тисячі воль замість однієї, і сотки туманних, замість однієї, яскравої думки, що лучила б усіх в одну цілість. Бо що є нація, коли не скупчення мільйонів воль довкола образу спільного ідеалу? Ідеалу панування певної етнічної групи над територією, яку вона одержала в спадщині по батьках і яку хоче залишити своїм дітям». (Дмитро Донцов. НАЦІОНАЛІЗМ. Вінниця, ДПДКФ, 2006, с. 204).\nОдним з гасел Майдану було гасло щодо зміни всієї Системи, зокрема, системи управління України. Які «метаморфози» переживає нині українська влада?\nСподівання на оновлення і реформу державної системи з’явилися на українських теренах після Другої світової війни і після викривального ХХ з’їзду КПРС, коли на руїнах визвольного руху вітчизняних патріотів сформувався наївний і компромісний рух (чи умонастрій?) т.зв. молодокомуністів, тобто відбулося повернення до ідеалів парареліґійної філософії марксизму в ленінській інтерпретації. Відтак поступова громадська думка коливалася між угодовством молодокомуністів і запізнілим ригоризмом донцовського типу. У цей діапазон вписується і дисидентський рух, який, проте, не став масовим і локалізувався лише в кількох більших містах. Дисидентський рух також не був одностайним, належним чином організаційно оформленим; він зосереджувався передусім на протестному опорі більшовицькій диктатурі та на культурно-просвітницьких програмах. Така ситуація тривала до початку в країні перебудови, що на її хвилі всенародний протест проти економічного колапсу вирішено було каналізувати в створення Руху, провід якого був різнобарвний. До його складу входили і комуністи, і угодовці, і націоналісти на чолі з видатним українським дисидентом і пасіонарієм В’ячеславом Чорноволом. З розвалом Союзу, який стався через недопрацювання московських сценаристів і оголошенням Незалежності України, Рух не скористався настроями в країні й не взяв владу в свої руки. Цим скористалися комуністичні реваншисти, і країна на довгі роки опинилася під владою строкатих груп пасіонаріїв, що походили як з партійних єрархій, так і з репресивних органів – переважно з КДБ. Демократичну опозицію вдалося порівняно швидко розпорошити, а діяльність її звести до гучних заяв, протестів і верховнорадної ворохобні. Зрештою, боротьба у Верховній раді перетворилась на блазенаду, що стало додатковим каталізатором протестних настроїв окремих шарів населення у деяких реґіонах країни.\nНепротестні реґіони залишались або під тиском російської пропаганди (Крим з базуванням російського флоту), або в обіймах криміналу, який об’єднався з КПУ і Партією реґіонів, котра представляла і представляє низку криміналізованих промислових кластерів. Між протестними і непротестними, провладними реґіонами загострилась напруженість, якою професійно маніпулювала Росія, котра упродовж української незалежності готувалася й шукала приводу до інтервенції, та криміналізована влада, яка готувалася здати Україну інтервентам.\nНа цьому політичному тлі й вибухнув Майдан. Майдан – це спільна назва для різних форм дійового протесту, що відбувався у діапазоні від «стояння», пасивної демонстрації й до фізичного протистояння.\nЯ навів цю схематичну періодизацію для того, аби пояснити, що «вимоги Майдану» ніколи не були формалізовані, як не було ні єдиної ідеї Майдану, ні єдиної партії чи руху. Був потужний протест, який відбувався на тлі загального бажання змін. І демонстранти, і бійці Майдану бажали різних ступенів зміни ладу, трансформації життя в Країні, бо більшість українців прийшла до висновку, що далі жити під орудою неадекватного кримінального уряду неможливо.\nПоволі мілітантні пасіонарії Майдану опинилися в меншості, бо їм не вдалося вчасно формалізуватися й взяти владу в свої руки. Вони просто не були готові до цього ні ідейно, ні ресурсно. Влада опинилася в руках патріотично налаштованих угодовців, котрі за своїм політичним прямуванням є конституційними демократами. У них не було й досі нема ніякої об’єднавчої ідеї, і їм не йшлося й не йдеться про зміну ладу, тобто про революцію. Вони одержали зруйновану економіку, розвалені силові структури, зональне протистояння реґіонів і потужного інтервента на кордоні. Їхнє наріжне завдання полягало в тому, щоб «втримати ситуацію» і в конституційний спосіб та демократичним шляхом провести реформи всіх елементів державної системи за умов неготовності до реформ одних реґіонів, і запеклого опору інших, що спиралися й спираються на оружну допомогу російської держави.\nТому гасла про зміну системи залишилися тим часом історичними гаслами, але єдине – і це суперважливо! – владі досі вдалося коштом величезних втрат «втримати ситуацію», стримати російський бліцкриґ, зупинити віртуальний розвал держави.\nТепер, згідно із заявами очільників держави, буде здійснено спробу демократичними й конституційними засобами здійснити реструктуризацію державного управління й поволі реформувати не готові до реформування елементи державної цілісності. Треба визнати, що спроба реформувати не готову до реформування систему – вельми сміливий український експеримент. Якби справді йшлося про революцію1, то за революційними законами (при надзвичайно великих жертвах) систему можна було б швидко реформувати при загрозі громадянської війни й російської інтервенції, а оскільки ми маємо угодовство й спроби конституційних та демократичних еволюцій на тлі саботажу Верховної ради й відсутності місцевої самоуправи, то гаданий результат може виявитися неадекватним задумові. Усе в черговий раз в українській історії може потонути в багнюці чиновницького адміністрування. І все це тепер на тлі загрози реваншизму, який обдурює людей лівацькими казками про безхмарне майбуття.\nІснує думка, що українське суспільство більш зріле, ніж влада. А верхи не можуть, тобто не справляються з управлінням нашою країною: вони «не можуть відстояти Крим», «не можуть повернути Донбас», «не справляються з економічною ситуацією». У чому проблема управління українським суспільством - влада погана чи народ «не такий»? Чи існує в Україні готовність (у «верхів» та «низів») до складних та болючих реформ?\nЗрілість суспільства визначається не тільки тим, що колективний розум завжди тямковитіший за ґроно відчайдухів-управлінців, ще й не готових – з різних причин – до радикальних дій. Зрілість – це готовність цей колективний розум боронити. Якщо цей колективний розум прагне одного й того самого на всьому терені зруйнованої і ще не відбудованої держави. Річ у тім, що формульно про верхи й низи може йтися лише в добре структурованому суспільстві, а Україна цим похвалитися за останні 25 років не може. У нашій державі наразі може йтися хіба про орієнтацію навіть не прошарків, а груп дедалі більш мобільного населення на ті чи інші кластери інтересів.\nГоворити про реформи елементів державної структури, котра не має ні чітко вибудованої вертикалі і горизонталі, важко, тим більше що реформи потребують значних ресурсів, котрих нема на сьогодні. А на додачу в державі нема ні загальної стратегії реформування, ні детально опрацьованих галузевих тактик.\nОтож, проблема управління українським суспільством полягає не в тому, що влада погана чи народ «не такий», а тому, що українське суспільство, котрим треба керувати, досі не параметризоване, не вивчене. Бракує відповіді на всі питання про дійсну мету управління, реальні цілі при здійсненні тих чи інших кроків. А надто відкритими залишається низка кардинальних питань: ми працюємо в ім’я України в колишніх чи в реальних нових межах. Якщо в колишніх, то яка хронометрія цього завдання – покоління, два… безрік? Світла ідея? Яким реальним ресурсом це робитиметься? Хто має ці межі відновлювати та яким коштом і в якому вигляді? А якщо в нових… То це теж треба сказати вже сьогодні. Бо не можна управляти тим – не знати чим і в ім’я того – не знати чого.\nМені здається, що аж настільки катастрофічно справа не виглядає. Хоча ми насправді й схожі на малоефективну клієнтелістську (Жижек) державу. Надія є. І насамперед ось чому. Протягом всієї своєї історії – і давньої, і недавньої – Україна виробила свої способи стосунків із владою і виживання у скруті. Ми маємо сьогодні в країні не одну, обліковану економіку, а ще й другу, необліковану, котра в рази більша за своїм обсягом. Ця тіньова або сіра (з різними ґрадаціями цієї сірості) економіка пов’язана і з макроекономікою, і з мікроекономікою. Держава сьогодні реально без неї існувати не може, бо в більшості своїй саме ця економіка задовольняє повсякденні потреби населення: харчі, одяг, ремонт, реальна медицина, предмети домашнього вжитку, обслуговування пристроїв і т.д. Вона також є тим амортизатором, котрий пом’якшує загальнодержавні економічні удари.\nА що загальноекономічна ситуація не катастрофічна, то й потужні відцентрові тенденції, котрі розпалюються сьогодні вітчизняними й замежними реваншистами та окупантами, які оплачують їхню діяльність, особливо не простежуються. Люди більше переймаються проблемами тіньового виживання в умовах перерозподілу влади між керівними структурами і зміни поколінь в адміністративних інститутах.\nЩо ж до «відцентрових тенденцій в реґіонах», то, на мою думку, то насправді не стільки реґіони схильні до відцентровості, а окуповані росіянами українські терени, на яких залишки банди Януковича прагнуть виторгувати собі політико-економічні преференції. Їм відверто або притаєно допомагають у цьому реваншисти, що маскуються під різними опозиційними й лівими гаслами.\nЦілісність країни зберігає не центральне, навіть тоталітарне, управління, а бажання всіх елементів суперетносу жити на цій території, зберігаючи свою самість і забезпечуючи своє спільне майбутнє. Звичайно, це важко зробити в умовах мозаїчної структури суперетносу і відсутності якоїсь цементуючої ідеології, але можна, якщо державці зрозуміють, що народ, тобто виборці найняли їх виконувати бажання виборців, а не бачення тих або інших владних індивідуалів, які поїли всі розуми. Якщо урядники існуватимуть із народом на рівні відкритого партнерства, то цілісність країни збережеться. Щоправда, ще за однієї умови: якщо буде обумовлено (на референдумі?), про яку цілісність ідеться – Україну в колишніх межах чи в межах поокупаційних.\nНасправді конструкція влади – це не щось, що придумують мудраґелі в затишку кабінетів чи офісів, а оптимізація стосунків у межах цивілізації конкретного суперетносу. Як от у містобудівництві: нікому не спаде на думку запросити аматора, котрий муруватиме що і де йому заманеться. Натомість приходять фахівці, з’ясовують, що саме треба, навіщо воно потрібне й де воно має розташовуватись. З’ясовують характер, кількість, якість приміщень, уточнюють рамця фінансування, терміни тощо. Те саме і з характером влади, яка має бути припасована до потреб і зручностей населення, бо метою життя людей є не влада, а продовження і облагородження роду, удосконалення й вивищення співіснування соціумів. Була б воля, а зробити це можна. Бо якщо цього насправді не зробити, то український супертетнос може спостигнути справжня цивілізаційна й культурна трагедія.\nНе стільки реформи, скільки ремонт політико-економічних реалій в країні потрібно розпочинати невідкладно, ще й починати з дуже простої речі, яка не потребує додаткового фінансування: з жорсткого і безоглядного, безумовного виконання положень чинної Конституції та чинних законів. А рівнобіжно – удосконалювати систему судочинства, економічного контролю. Передусім треба подбати про можливість відкликання депутатів і розширення можливостей гарячих ліній та електронних контактів виборців з обраними та їхніми зверхниками. Питання тактики і стратегії всіх цих справ добре описані у вітчизняній і замежній літературі. Тобто ускладнень на цьому напрямі не видко, бо потрібна лише така «дрібниця», як бажання. Хоча саме бажання й може виявитися проблемою.\nВід чого залежить зростання ефективності управління Україною і в чому це може проявлятися?\nЯкщо ми визнаємо, що найвищою цінністю в державі є людина і її життя, то ефективність управління вимірюється якістю людського життя. Це не абстрактне поняття, бо вчені віддавна навчились якість життя параметризувати. Цю проблему в Україні вміють затуманювати або й відверто нехтувати нею.\nДо чого призводить нехтування цією проблемою? – Воно призводить до різних форм ескапізму, внутрішньої та зовнішньої еміґрації, втечі мізків.\nТобто зростання ефективності управління державою буде залежати від того, наскільки механізм управління буде орієнтований на людину і її потреби. Управлінці мусять моніторити настрої в соціумі та його стан і негайно реаґувати на всі гарячі виклики.\nЧиновники повинні зрозуміти, що проблеми якості життя – це не тільки якість життя працездатного населення, але й освіта, особливо позашкільна, індивідуальна робота з дітьми, а також забезпечення людських умов існування для малозахищених верств, інвалідів, недужих. З цієї галузі гуманізм в нас, за рідкісними винятками, вже кілька десятиріч, як вивітрився.\nТобто ефективність управління категорично не повинна вимірюватися іншими критеріями, ніж якість життя людини.\n1 "Абсолютно помилково та антиісторично уявляти собі законодавчі реформи як тривалу революцію, а революцію - як конденсовану реформу. Соціальний переворот і законодавча реформа -- це моменти, різні не за тривалістю, а за суттю. Вся таємниця історичних переворотів, учинених політичною владою, і полягає саме в перетворенні простих кількісних змін у нову якість, у переході одного історичного періоду, тобто одного громадського порядку - в іншій.\nОтже, хто висловлюється за законний шлях реформ замість і на противагу завоюванню політичної влади і громадському перевороту, той вибирає насправді не більш спокійний, не більш надійний і повільний шлях до тієї ж мети, а має зовсім іншу мету, а саме - замість здійснення нового громадського порядку пропонує тільки незначні зміни у старому". Див.: Р. ЛЮКСЕМБУРГ. СОЦИАЛЬНАЯ РЕФОРМА ИЛИ РЕВОЛЮЦИЯ. ГОСУДАРСТВЕННОЕ ИЗДАТЕЛЬСТВО ПОЛИТИЧЕСКОЙ ЛИТЕРАТУРЫ, МОСКВ А. 1959, с.70-71.


Гороскоп для всіх знаків зодіаку на 6 серпня 2021 - Korrespondent.net\nГороскоп для всіх знаків зодіаку на 6 серпня 2021\nКорреспондент.net, 5 серпня 2021, 18:15\nГороскоп на 6 серпня\nДень вирішення давніх проблем і повернення боргів - прогноз найбільш яскравих астрологічних аспектів для кожного знака зодіаку на Корреспондент.net.\nУ п'ятницю, 6 серпня, 27 місячний день місячного календаря. Місяць перебуває у знаку зодіаку Рак.\nМісяць у Раку - час стабільності та емоційної чутливості. Підходить для створення затишку, домашньої роботи і турботи про близьких. Також вдаються справи, пов'язані з антикваріатом і юриспруденцією.\nЗ обережністю потрібно давати гроші в борг. Рішення серйозних питань краще відкласти.\n6 серпня - буде вдаватися будь-яка робота, тому краще всього зайнятися вирішенням давніх проблем.\nСприятливий час для подорожей, особливо пов'язаних з водою. У цей день бажано віддати борги.\nУ фазу Спадного Місяця починає зменшуватися життєва активність, можлива часта зміна настрою. У цей період емоційного і фізичного спаду доцільно займатися налагодженими справами, які не вимагають особливих зусиль.\nНа Овнів чекає пасивний день: справи будуть розвиватися повільно і не принесуть бажаних результатів. Несподівана звістка може ускладнити відносини з оточуючими.\nКорисно зайнятися вивченням чогось нового - нова інформація буде добре засвоюватися і обов'язково стане в нагоді.\nЗірки обіцяють Тільцям сприятливий день для завершення справ і спілкування з близькими. Можливі дрібні неприємності, проте на них не варто звертати увагу.\nУ другій половині дня ймовірні нові знайомства та цікаві збіги.\nБлизнюки будуть сповнені енергії та ідей. Головне направити їх у потрібне русло і результати не змусять себе чекати.\nНе виключені романтичні захоплення, які з часом переростуть у повноцінні відносини.\nНа Раків чекає вдалий день для нових знайомств, звернення в держструктури і поліпшення фінансового становища. При цьому зірки радять вирішити всі найважливіші справи в першій половині дня.\nЖиттєвий потенціал Левів буде на максимумі. День підходить для фізичної активності, початку нової справи, будівництва, ремонту. У першій половині можлива суєта і відволікаючі моменти, проте після обіду можна сміливо братися за найризикованіші проекти.\nДівам варто розібратися, чи так важлива для них думка оточуючих. З'явиться шанс відчути себе господарем становища і зробити справжній прорив у справах, на які раніше не вистачало сміливості.\nВечір бажано провести не вдома, наприклад розвіятися з друзями.\nЗірки обіцяють представникам знака хороший день для укладання контрактів, ділових переговорів, початку нових проектів. Можлива поїздка в інше місто, а також невеликий додатковий заробіток.\nВажливо утриматися від імпульсивних покупок і поспішних рішень в особистому житті.\nСкорпіонам випаде шанс поліпшити добробут. Настав чудовий період для початку нових проектів, які через деякий час принесуть непоганий прибуток.\nУ цей день можна не боятися найризикованіших справ - вони обов'язково завершаться вдало.\nНа Стрільців чекає загалом сприятливий день, хоча він і не буде позбавлений проблем і труднощів. Представникам знака вдасться налагодити контакт з начальством і домогтися компромісу в давніх розбіжностях.\nНе виключені цікаві ділові пропозиції і несподівані збіги.\nКозероги з самого ранку зіткнуться з непорозуміннями і конфліктами. У цей день варто відмовитися від звички вирішувати все самостійно і не соромитися просити про допомогу.\nЗірки радять стежити за емоціями у спілкуванні: від витримки і розважливості буде залежати успіх всіх справ і починань. Увечері вірогідні хороші новини і несподівані зустрічі.\nНа Водоліїв чекає несприятливий день для початку нових справ і планування. Будь-яке завдання вимагає маси зусиль і не призведе до бажаних результатів.\nУвечері доведеться приділити увагу сімейним і побутовим проблемам.\nРиби відчують небувалий приплив сил, що позитивно позначиться на їх діяльності. День гарний для підведення підсумків, складання планів, ділових та особистих зустрічей - все це принесе удачу і стане фундаментом для фінансового благополуччя в майбутньому.\nЖіночий квартал знявся оголеним7352\nСвята 21 жовтня: історія, традиції, іменини7311\nПограй грудьми: Гордон здивував новим челленджем4155\nЗірка Відчайдушних домогосподарок виклала фото в бікіні3503\nАнна Трінчер схвилювала фото в білизні2964\nДівчина соліста Måneskin виклала "гарячі" фото2681


«Мирний план» Артеменка фінансував російський олігарх? Нові деталі слідства в США - Главком\n«Мирний план» Артеменка фінансував російський олігарх? Нові деталі слідства в США\n10 Червня, 2018, 07:59\nСпецпрокурор США Мюллер допитав Андрія Артеменка, який просував план миру з Росією до Білого дому\nПлан Артеменка пропонував Трампу зняти санкції проти Москви, а також забезпечував право Росії «орендувати» Крим\nНовий звіт пов’язує «вигідний контракт» колишнього юриста Дональда Трампа Майкла Коена з планами російського олігарха зняти економічні санкції з Росії.\nПро це повідомляє Голос Америки з посиланням на американське видання The Vanity Fair.\nІнформація про те, що незначну фігуру «мелодрами» про зв’язки Трампа з Росією – українського політика Андрія Артеменка – викликали до журі присяжних штату Вірджинія, пройшла практично непомітною. Однак вона є важливою, адже Артеменко співпрацював з Майклом Коеном, а також Феліксом Сатером – бізнесменом російського походження, який мав зв’язки як з Трампом, так і з організованою злочинністю, наголошує видання.\n«Це – ще одна нитка. Це – ще одна людина, про яку, на моє переконання, слідчі підозрюють, що вона діє, чи діяла в якості фактичного агента російського уряду і спілкувалась з організацією Трампа на значному рівні», – вважає Патрик Коттер, колишній високопосадовець прокуратури США.\n«Хто не хоче допомогти досягненню миру?», – сказав Коен The New York Times.\nОднак, новий звіт вказує, що ці зусилля не були лише добрим самаритянством. Російський олігарх Віктор Вексельберг, який нещодавно потрапив до новин через 500 000 доларів виплати Коену, можливо, також фінансував і цей проект.\nПро це обмовився колишній конгресмен Курт Велдон, повідомляє Наташа Бертранд з The Atlantic.\n«Він сказав (він та Артеменко) вже забезпечили фінансування просування плану від фонду Вексельберга в Нью-Йорку», – стверджує Бертранд.\nТе, що Вексельберг, можливо, підтимував «мирний план» для України, ставить питання про виплату Columbus Nova Коену і про його роль у кампанії Трампа. Як сказав Коттер журналістці: «якщо ви хотіли вплинути на Трампа, ви діяли через Майкла Коена».\nЗгідо з інформацієюThe New York Times, план Артеменка пропонував Трампу зняти санкції проти Москви, а також забезпечував право Росії «орендувати» Крим в України на 50-100 років.\nНагадаємо, 16 травня 2017 року Верховна Рада проголосувала за дострокове припинення повноважень позафракційного народного депутата Андрія Артеменка.\nПрезидент Петро Порошенко підписав указ про припинення громадянства України народного депутата Андрія Артеменка.\nАртеменко назвав необґрунтованим позбавлення його громадянства України і заявив, що буде його оскаржувати.\nПізніше Вищий адміністративний суд відмовився призупинити дію указу президента Петра Порошенка про припинення українського громадянства і рішення Верховної Ради про дострокове припинення повноважень депутата Андрія Артеменка.\nКрим Росія США санкції політика Пол Манафорт фінансування Андрій Артеменко президент\nСША посилили секторальні санкції проти Росії через агресію щодо України


Докази підготовки окупації Криму в 2013 році вже додані у перший позов до ЄСПЛ щодо анексії півострова\nМіністр юстиції України Павло Петренко назвав прізвища російських офіцерів, які причетні до анексії Криму. Він також заявив, що план захоплення Криму в активній фазі реалізовувався вже в 2013 році, передає "ЛІГАБізнесІнформ".\n"Інформація, яку я можу розкривати на даному етапі слідства – це список осіб, які в ході анексії півострова Крим здійснювали агітацію українських військовослужбовців до переходу на службу в Збройні сили РФ: Галкін А.В. – командувач військами Південного військового округу, генерал-полковник, Куликов В.В. – заступник командувача ЧФ РФ контр-адмірал, Мирнов В.В. – заступник начальника центру зв'язку ЧФ РФ, Остріков О.Л. – начальник берегових військ ЧФ РФ в АР Крим, генерал-майор і низка інших", – розповів Петренко.\nЗі слів міністра, докази підготовки окупації Криму в 2013 році вже додані у перший позов до ЄСПЛ щодо анексії півострова. Петренко також зазначив, що ці докази були отримані зокрема від спецслужб, Міноборони, а також зі свідчень очевидців.\n"Багато інших підтверджень, які я не можу розголошувати. Це спростовує заяви Росії, що вона заступилися за "братський кримський народ", коли "київська хунта" захопила владу в Україні", – додав він.\nЯк повідомляв 5.UA, у МінТОТ презентували план заходів щодо деокупації Криму – експерти оцінили позитивно.\nПавло Петренко міністр юстиції окупація Криму


Виконання зварювальних робіт необхідно проводити відповідно до вимог безпеки. Важливо правильно підібрати одяг, а також використовувати захисні засоби. Однак багато хто нехтує цими правилами і не використовують якісні маски. Якщо ви не подбаєте про придбання їх, то можете зіткнутися з ситуацією, коли болять очі після зварювання. Про методи лікування та правила надання першої допомоги, буде розказано далі.\nЧому виникає біль в очах після зварювання\nЗварювання металу відбувається під впливом високої температури. Електрод з металом з’єднує дуга, яка дає яскраве випромінювання. Воно може дати опік рогівки, який майстри називають «зловити зайчиків». Небезпека його в тому, що він проявляється не відразу після виконання робіт, а через кілька годин.\nПричиною болю в очах може стати погляд на спалах дуги без захисту. Тривала концентрація на одній деталі призводить до отримання високої дози ультрафіолету, який негативно діє на рогівку. Якщо своєчасно не вжити заходів, то виникає ураження сітківки. При електроофтальмія (так в медицині називають це явище) важлива не тільки перша допомога, а й лікування, яке проводиться під лікарським контролем.\nЯкщо ви не використовували в процесі робіт маску, що захищає від ультрафіолетового випромінювання, то, цілком ймовірно, що після закінчення робіт через деякий час з’явиться дискомфорт. Але біль не є єдиним симптомом опіку рогівки. Залежно від ступеня пошкодження органів зору, можуть спостерігатися:\nПри легкому негативному впливі нескладно помітити невелике печіння і помутніння рогівки.\nБолі з’являються при середньому ступені захворювання. Також на рогівці утворюється плівка, яка виглядає трохи каламутною. Розвивається світлобоязнь і різі в очах при денному або штучному освітленні.\nДля важкої стадії характерні сильні болі і відчуття чужорідного тіла в оці. При цьому знижується гострота зору, повіки опухають. Помутніння рогівки ока оцінюється як значне.\nВкрай важка форма потребує стаціонарного лікування. При ній хворий не може відкрити очі, його мучать сильні болі. Кон’юнктива поступово відмирає, рогівка мутніє, великий ризик повної втрати гостроти зору.\nНа будь-якій стадії очі сильно сльозяться. Отримати опік рогівки може не тільки сам зварник, а й людина, що вів спостереження за роботою видали. З цієї причини дітей і дорослих попереджають, що не можна дивитися на точку зварювання, інакше очі можуть хворіти.\nЧитайте також: Поширення друкованої ланцюга бензопили своїми руками\nЯкщо ви помітили у себе болю і інші симптоми, необхідно звернутися до лікаря. До прийому потрібно:\nБільшість людей з електроофтальмія цікавить, ніж зняти біль. Для цього можна прийняти знеболююче і нестероїдні протизапальні засоби (Найз, Нурофен і інші). Закапувати очі чимось не рекомендується до візиту до лікаря.\nВеликою кількістю чистої фільтрованої води промити очі. Можна взяти для цієї мети бутильовану воду.\nЧистою тканиною або серветкою без ворсу витягніть металеву стружку та інші сторонні частинки, якщо вони є.\nПотім покладіть на 10 хвилин на очі марлю, рясно змочену водою.\nЗавершує цикл першої допомоги – Тетрациклінова мазь, яку потрібно закласти, щоб уникнути запалень.\nЗаборонено використовувати в якості першої допомоги краплі, що сприяють зняттю втоми очей. Не можна терти повіки, щоб не занести інфекцію і не викликати їх роздратування.\nЩоб не погіршити ситуацію і не довести її до повної сліпоти, лікування повинен призначати виключно офтальмолог після дослідження рогівки. Тільки лікар вам скаже, що закапати в очі в конкретному випадку, так як він встановить стадію ушкодження і помітить супутні симптоми. Зазвичай для терапії використовуються місцеві медикаменти з груп:\nсудинозвужувальних для зняття набряку, запалення;\nантибіотиків для прискорення процесу регенерації тканин;\nзнеболюючих в якості частини комплексної терапії;\nпротизапальних для більш ефективного позбавлення від набряку.\nЯк правило, лікар призначає краплі для очей, які застосовуються протягом 2-3 днів. Докладний курс він готує виходячи з індивідуальних показань. При відповідальному підході медикаментозне лікування допоможе вже на другу добу, але припиняти його не можна. Тільки від вас залежить, як довго буде проявлятися дискомфорт.\nЯкі народні засоби можна використовувати\nБільшість лікарів проти використання рецептів народної медицини протягом першої доби після отримання травми очей. Пізніше вже можна підключити безпечні для здоров’я способи зняття симптомів електроофтальмія будинку:\nЗробити компрес з раніше використаних чайних пакетиків. Тримати на століттях їх потрібно 20 хвилин.\nСиру картоплю, подрібнений на дрібній тертці. Картопляну масу обертають марлею або бинтом і укладають на повіки. Тримати компрес потрібно 30 хвилин.\nВимочені в настої ромашки ватно-марлеві тампони також підійдуть для зниження набряклості тканин. Тримати їх потрібно до 15 хвилин. Для посилення ефекту ромашку можна змішати з липовим цвітом і календулою. В цьому випадку компрес не тільки зніме запалення, але і позбавить від помутніння рогівки.\nЯкщо у вас немає алергії, то можна вимочувати ватно-марлеві тампони в медовому розчині. Його приготувати просто – 2 столові ложки меду розведіть в склянці теплої, попередньо прокип’яченої води. Тримати на запалених очах тампони потрібно близько півгодини.\nНастій з кори дуба готується з розрахунку: 3 столові ложки рослинної сировини на склянку окропу. Наполягати його потрібно не менше 3-х годин, а тампони, змочені в ньому потрібно, тримати близько 10-15 хвилин.\nКапустяне листя, пропущені через м’ясорубку, можна тримати на очах близько півгодини. Обов’язково оберніть кашку марлею. Сік капусти, який у великій кількості виділяється при цьому способі приготування ліків, не тільки знімає набряки, а й дарує приємну прохолоду.\nЯкщо у вас на підвіконні є алое, то візьміть один лист від нього, подрібніть і залийте склянкою кип’яченої води (охолодженої до кімнатної температури). Наполягати алое потрібно близько 2-х годин.\nЧитайте також: Як вибрати акумуляторний перфоратор\nНе варто використовувати народні рецепти, які рекомендують закапувати очі соком різних рослин або іншими сумішами. Ви можете погіршити цим запальний процес. Перед застосуванням будь-якого рецепту, необхідно проконсультуватися з офтальмологом. Тільки з його дозволу можна робити компреси.\nЧому болять очі після зварювання і як цього уникнути? Ссылка на основную публикацию


У Франції 15 молдован судять за крадіжку 250 елітних велосипедів на мільйон євро | Європейська правда\nПонеділок, 19 березня 2018, 15:17\nУ французькому департаменті Валь-де-Марн проходить судовий процес над групою з 15 молдован, звинувачених у крадіжці 250 елітних велосипедів.\nРозслідування справи розпочалося після пограбування магазину у Валь-де-Марн у 2014 році. Тоді зловмисники пробили діру в даху магазину і викрали 20 велосипедів вартістю 30 тисяч євро.\nСлідство тривало більше року. За цей час правоохоронцям вдалося виявити злочинну організацію молдован, яка в період 2014-15 років вкрала у магазинах столичного регіону Франції, північного і центрального регіонів країни, а також сусідньої Бельгії 250 велосипедів загальною вартістю мільйон євро.\nПри цьому злочині орієнтувалися на магазини з продукцією класу "люкс". Велосипеди крали за стандартною схемою: проводили розвідку, залазили на дах і пробивали в ньому діру, велосипеди діставали за допомогою троса.\nВикрадені велосипеди вони продавали на території Східної Європи.\nАмстердам заборонив "пивні велосипеди" через скарги на п’яних туристів


З'ясовується, що перші випадки китайської епідемії, якій на початках, як і грипу, притаманна висока температура, зареєстровані ще в листопаді. Місцева влада, проте, не розголошувала про небезпечний вірус заради загального спокою.\nУ лютому, коли захворювання поширилося в усій провінції, вперше визнали, що проблема таки існує. Проте відповідних заходів не вжили. Лікарні не зобов'язувалися повідомляти про хворих на вірус, рух до провінції не обмежили і китайська недуга мала всі можливості ширитися далі. Мотивували таку безпечність тим, що хворобу можна лікувати.\nЛише цими днями змінилася інформаційна політика Пекіна, який вирішив надалі діяти відкрито. За останньою інформацією, в Китаї захворіло 1247 осіб, а 51 людина загинула від недуги.\nПочалася паніка і в Канаді. Там, за останніми даними, в одному з найбільших міст -- Торонто -- загинуло дев'ять осіб. Зареєстрували вже 179 хворих. Вірус суттєво позначився на житті міста. Люди бояться з'являтися в місцях масового скупчення людей: ресторанах, кінотеатрах, спортивних залах, уникають користування громадським транспортом та стараються якомога рідше покидати домівки.\nЛікарі працюють із хворими на азіатський грип уже не в марлевих пов'язках, а у спеціальних захисних скафандрах. Загалом від важкого гострого респіраторного синдрому загинуло 90 людей, а хворих, уражених вірусом, налічують у світі 2700.\nЄ і втішні новини. Влада Гонконгу запевняє, що більшість пацієнтів позитивно реагують на методи лікування, які розробили лікарі. Сьогодні 116 пацієнтів повністю одужали та виписалися з лікарні.\nУ понеділок святкували всесвітній день здоров'я. Користуючись нагодою, ВОЗ наголошує, що азіатським вірусом проблеми охорони здоров'я не вичерпуються. Незважаючи на те, що це справді велика небезпека, не можна забувати і про інші проблеми. Спеціалісти організації підкреслюють, що від хвороб, пов'язаних із важкими умовами життя та забрудненням навколишнього середовища, щороку у світі помирає 5 мільйонів дітей. Ще мільйон дітей вбиває нестача чистої питної води. Найстрашніше, що більшості з цих бід можна запобігти: ці діти стають заручниками та жертвами людської байдужості.


Old Skool Studios: кращі слоти вендора\nІгрові автомати Old Skool Studios\nЕмулятори Old Skool Studios беруть не кількістю, а якістю. Їх точно можна рекомендувати до гри на реальні гроші\nДалеко не у всіх онлайн казино України можна зустріти ігрові автомати Old Skool Studios. Компанія функціонує з 2010, але за майже 12 років діяльності випустила близько 10 азартних розваг. Так, бібліотека оператора дуже скромна, але апарати 100% варті уваги кожного гемблера. Якщо в будь-якому залі ви знайдете ігрові автомати Old Skool Studios, не ігноруйте їх, а спробуйте запустити та пограти онлайн на гроші або безкоштовно, ви точно залишитеся задоволені.\nОпис компанії та ігрових автоматів Олд Скул Студіо\nЗаснована фірма по виробництву першокласних гамінаторів була в канадській столиці — місті Ванкувері. Справжній успіх прийшов після випуску ігрового автомата Олд Скул Студіо під назвою Epic City, який здобув величезний попит серед новачків і професійних гравців. Потім компанія почала співпрацювати з Microgaming — найбільшою корпорацією в індустрії азартних ігор. Надійність продукції підтверджується наявністю ліцензії від гральної комісії Великобританії. Переваги:\nексклюзивні бонусні функції;\nнезвичайні, але захопливі тематики, присвячені фільмам, міфології, прадавнім цивілізаціям;\nплатформа HTML5, що забезпечує чудову працездатність на актуальних пристроях;\nлокалізація на більш ніж 20 мов світу!\nЕмулятори розробника беруть не кількістю, але якістю. Їх точно можна рекомендувати до гри на реальні гроші. Якщо ж виникнуть сумніви, відвідувач українського казино має можливість скористатися безкоштовним демонстраційним режимом для тестування без фінансового ризику.\nСлоти Old Skool Studios: топові гамінатори\nСтаном на сьогодні в портфоліо представлені наступні слоти Old Skool Studios:\nJewel Quest Riches;\nВсього 7 топових гамінаторів, які просто інтегрувати в гральний зал і зробити його більш привабливим для користувачів. Компанія не збирається закриватися, тому її шанувальників в майбутньому чекають приємні сюрпризи у вигляді прибуткових азартних розваг.\nКазино мають Old Skool Studios\nІгри Old Skool Studios


Крем-брюле – знаменитий французький десерт. Неймовірно смачний крем на основі яєчних жовтків, цукру та вершків. Легкий ванільний аромат та карамелізований коричневий цукор … Калорійний, солодкий, вершковий і надзвичайно смачний десерт.\nСпробуйте! Не пошкодуєте!\nКрем-брюле - інгредієнти\nВаніль – 15 г.\nКоричневий цукор – 4-5 ст.л.\nКрем-брюле - приготування\nУ мисці змішуємо жовтки з цукром та ванільним цукром, просто перетираємо вилкою, не міксером.\nВершки доводимо до кипіння, періодично помішуючи та знімаємо з вогню. Пів склянки гарячих вершків тонкою цівкою вливаємо до жовтків, злегка помішуючи. Вливаємо всі вершки, розмішуємо (не збиваємо).\nЯкщо під час перемішування утворюються бульбашки повітря, їх потрібно зібрати з поверхні ложкою або проколоти чистої голкою. Тому жовтково-вершкову масу намагаємося не збивати, а перемішувати, щоб уникнути, утворення бульбашок повітря.\nРозливаємо масу у невеличкі формочки (150-200 мл). У залізну або керамічну форму для запікання поставити формочки з крем-брюле крім однієї (щоб зручніше було вливати воду). Акуратно, так, щоб вода не потрапляла в крем-брюле, вливаємо воду (кип’яток) в форму для запікання. Вода має доходити приблизно до середини формочок. Ставимо останню форму з крем-брюле.\nДеко з формочками ставимо в нагріту до 150 C духовку на 50-60 хвилин. За цей час жовтково-вершкова суміш має добре загуснути, але при погойдуванні формочки крем-брюле має злегка тремтіти (як желе). Готове крем-брюле виймаємо з духовки. Дістаємо з води, охолоджуємо, і відправляємо в холодильник на 2-4 години.\nВиймаємо крем-брюле з холодильника, посипаємо дрібним коричневим цукром. Карамелізуємо цукор за допомогою спеціальної газового пальника.\nЯкщо немає газового пальника - формочки з крем-брюле поставити на решітку в духовку під максимально нагрітий гриль на 5-7 хвилин (250 C). Як тільки поверхня десерту добре карамелізуєтся (головне - не перетримати), акуратно витягнути формочки з духовки.\nЯкщо ж і гриля немає, можна залити цукор 1-2 ч.л. спирту і запалити. Цукор також має карамелізуватися.\nДесерт охолоджуємо і знову відправляємо в холодильник. До столу подаємо охолодженим.\nСмачненький вафельний рулетик з манкою.\nТірамісу – версія без яєць\nТірамісу - класичний італійський десерт, що складається з шару довгастого печива, змоченого в каві еспресо та ніжного крему з сиром маскарпоне.\nСмачний, неймовірно ніжний французький десерт.


Транспорт 29 січня 2021\t Перегляди: 177\nОгляд сучасної моделі\nМодельний ряд "Хонда" "\nВідгуки про Honda Civic coupe\nЗа 46 років було випущено десять поколінь Honda Civic Coupe. Останнє купе було випущено в 2015 році. Також випускаються спортивні версії, що мають позначення Type R. Основною рисою, за якою звичайну версію можна відрізнити від спортивної - це логотип компанії, розташований на яскраво-червоному тлі замість сірого.\nГібридна версія "" Хонда Цивік "" випускається з 2008 року по теперішній час. Автомобіль оснащений мотором потужністю 15 кВт, випускається тільки версія седан з переднім приводом.\nОновлена Honda Civic SI Coupe оснащується двигуном об 'ємом 2.3 літра і потужністю 201 кінські сили. Залежно від комплектації на автомобіль встановлюється як шестиступенева механічна, так і п 'ятиступенева автоматична коробку передач. Модель SI випускалася тільки з переднім приводом.\nHonda Civic 7 Coupe є моделлю сьомого покоління, що випускається з 2001 по 2003 рік. Автомобіль оснащувався двигуном потужністю 90 кінських сил у базовій комплектації та двигуном потужністю 200 кінських сил у топовій комплектації. Об 'єм двигуна варіювався від 1.4 літра і до двох літрів. Як і модель SI, автомобіль оснащувався виключно переднім приводом, механічною і автоматичною коробкою передач.\nHonda Civic Coupe 2000 року був автомобілем шостого покоління, в технічному плані практично не відрізнявся від моделі сьомого покоління. Максимальна потужність двигуна шостого покоління становила 200 кінських сил. Автомобіль відрізняється від свого попередника тільки зовні, інша назва автомобіля - Honda Civic 6 Coupe.\nЗа час виробництва автомобіль зазнав безліч змін, тому варто розповісти про найвдаліше покоління - останнє. Зовні "" Хонда Цивік "" вже ніяк не нагадує своїх попередників за винятком логотипу компанії.\nСалон автомобіля повністю змінився. Кермо автомобіля стало більш привабливим і функціональним. Тепер на ньому розташовані кнопки управління деякими функціями автомобіля. Приладова панель не схожа на жодну іншу, а електронні елементи розділені пластиковими панелями.\nВеликий сенсорний дисплей відмінно виписується в інтер 'єр автомобіля. Він становить практично всю центральну консоль. Знизу розташовані невеликі, але функціональні кнопки управління клімат-контролем.\nОстаннє покоління оснащене тільки автоматичною коробкою передач, важіль якого зручно розташувався знизу центральної панелі. З боків від нього знаходяться кнопки блокування дверей, а також кнопки автоматичного регулювання передніх сидінь.\nТопова комплектація автомобіля пропонує покупцям шкіряне оздоблення, все, крісла, стеля і двері, оббиті шкірою. Металеві вставки виглядають свіжо і привабливо, додаючи унікальності автомобілю.\nКомпанія "Хонда" випускає безліч автомобілів будь-яких класів, включаючи як легкові, так і вантажні моделі. На сьогоднішній день компанія пропонує наступні:\n"" Цивік "";\n"" Акорд "";\n"" Кларіті "";\n"" Кросстур "" (кросовер);\n"" Інсайт "" і багато інших.\nЦіни на автомобілі компанії трохи нижче середніх по ринку, за рахунок чого продажі компанії знаходяться на стабільному рівні. Найдорожчим серійним автомобілем компанії є "" Хонда Цивік Тип Р "". Залежно від моделі середня вартість становить 40 000 доларів, що в перерахунку на рублі виходить близько 2 600 000.\nЗалежно від покоління кожен автомобіль має свої переваги і недоліки. Останнє покоління є найвдалішим через те, що виробник врахував всі помилки минулих поколінь, тим самим зробивши модель більш наближеною до ідеалу.\nГоловною гідністю і водночас недоліком є жорстка підвіска. Завдяки їй автомобіль відмінно тримається на дорозі. Навіть на високій швидкості водій не відчуває жодних неприємних відчуттів. Невелика витрата палива не може не радувати - автомобіль вважається досить економічним. Дешеві запчастини і витратники також є плюсом автомобіля. Невеликий ухил лобового скла може врятувати водія від попадання каменів та інших предметів. Навіть двадцятирічна модель оснащується підігрівом дзеркал, які можуть складатися.\nДо недоліків Honda Civic Coupe можна віднести погану шумоізоляцію. Через розміри кузова радіус розвороту автомобіля занадто великий. Завдяки невеликому дорожньому просвіту (кліренсу) посадка і висадка не зовсім зручна. Також через це автомобіль вважається невдалим вибором для експлуатації на російських дорогах. Багажник не те що б маленький, швидше, вузький, але виробник подбав про це, тому модель останнього покоління отримала більш широкий багажник. Підвіска трохи жорсткувата, що для російських доріг є суттєвим недоліком.\n"" Хонда Цивік "" є автомобілем з гідними технічними характеристиками, правда, на вулиці їм вже не здивувати. Нудний дизайн робить автомобіль не найкращим вибором в плані зовнішнього вигляду, чого не скажеш про останнє покоління. "" Хонда Цивік "" вийшов досить привабливим завдяки додаванню нових елементів, а також модернізації старих поколінь. Тепер автомобіль помітно виділяється з потоку і навіть здатний позмагатися з іншими автомобілями свого класу.


Генпрокурор звинуватив суддів в корумпованості\n«Судова система – остання перешкода на шляху боротьби з корупцією та злочинністю. Прокуратура може порушувати тисячі нових справ, але якщо їх будуть гасити за гроші в продажному і корумпованому суді, ми не просунемось до Європи ні на крок», - наголосив Генпрокурор Юрій Луценко.\nГенеральний прокурор Юрій Луценко обурений рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області, який повторно повернув Генпрокуратурі обвинувальний акт стосовно депутата Луганської обласної ради Арсена Клінчаєва, підозрюваного в сепаратизмі.\nЮрій Луценко закликав народних депутатів свідомо підійти до питання голосування за зміни до Конституції України для забезпечення правосуддя та за Закон України «Про судоустрій і статус суддів».\n«Зміни до Конституції та новий закон «Про судоустрій та статус суддів» закладуть міцний фундамент для очищення судів, формування системи правосуддя у державі за новими стандартами та зроблять суд якісним, доступним, і головне – справедливим», - упевнений Генпрокурор.\nСаме через зміни до Конституції України, за його словами, змінюється «модель» правосуддя у державі та створюється так званий трикутник правосуддя – суд, прокуратура та адвокатура, що функціонують відповідно до міжнародних стандартів та найкращих європейських практик.