У Бухаресті – столиці сусідньої із Україною Румунії – у залі Ґрівіца «Euro Hotels» 24 і 25 липня відбулася Національна конференція під назвою «Періодика Союзу українців Румунії», організована Комісією з питань преси, мас-медіа і книговидання та Комісією з питань культури в рамках СУРу, який очолює депутат парламенту Румунії Микола-Мирослав Петрецький.\nЗ-поза меж цієї держави Україну на велемовному заході представляли завідувач кафедри української літератури філологічного факультету Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, почесний доктор Сучавського університету «Штефан чел Маре» професор Володимир Антофійчук, доцент кафедри сучасної української мови Алла Антофійчук та фахівець відділу з інформаційної діяльності та комунікацій університету Василь Джуран.\nПершого дня пісенне мистецтво, аж ніяк не одірване від пракоренів українського роду і народу, демонстрували артисти художніх колективів «Веселка», «Надія» і «Червона Калина». Ця аура рідного духу віків ще довго витала на презентації книг «Переможці» Івана Лібери і «Колиска гомону» Юрія Павліша, виданих Союзом українців Румунії.\nСвого логічного апогею імпреза набрала другої днини за «круглим столом» на тему «Роль періодики СУРу у збереженні української ідентичності», де модерували Володимир Антофійчук, голова Комісії з питань культури Михайло Трайста та голова Комісії з питань книговидання Іван Гербіль.\nПан Микола Петрецький, котрий причетний до свята на державному рівні – День української мови в Румунії (щорічно відзначатиметься на День писемності та мови у материковій Україні 9 листопада) зауважив:\n«Скажу одразу: такого ще не було. Ми думали, як найкраще можна згуртуватися у тім, що кожен із нас робить. Маю на увазі медійний напрямок. І це добре, що сьогодні зустрілися разом із головними редакторами, кореспондентами, позаштатним активом.\nЄ 6 видань: «Вільне слово», «Наш голос», «Український вісник», «Дзвоник», «Curierul Ucrainean», «Ecouri Ucrainene».\nДехто запитує: навіщо так багато видань? Якщо життя потверджує істину, то велике число ніколи не на заваді. Є чимало роботи для висвітлення життя, самої історії».\nНа важливості заходу акцентував увагу і посол України в Румунії Олександр Баньков:\n«Те, що ми разом зустрілися, означає одне: мова про інформацію як сферу, що висвітлює діяльність тих чи інших організацій. Вона – один із механізмів поступу вперед, дає змогу глибоко проаналізувати як здобутки, так і проблеми.\nЧого треба очікувати з боку Посольства? Співпраці щодо розвитку видань, практичної допомоги. Усвідомлюю цей процес із динамічною адаптацією на сучасному етапі. Робота українських видань – це ще й максимальне наближення до комфортних умов».\nВиголосив слово до добірного товариства і пан Михайло Трайста, подякувавши мовцям Миколі Петрецькому і Олександру Банькову.\nВиступили Михайло Михайлюк («Український вісник»), Іван Робчук («Curierul Ucrainean»), Ірина Мойсей («Наш голос»), Микола Корсюк («Дзвоник»), Корнелій Ірод («Ecouri Ucrainene»).\nПо суті, в обговоренні взяли участь майже усі запрошені.\nОсобливі акценти вивів професор Володимир Антофійчук із двох позицій: як науковець, журналіст і письменник та – читач:\n«Історичний момент: минуле об’єднує два народи. Те, що в минулому – міст у новий день. Український письменник Осип Маковей сходив пішки усю Південну і Північну Буковину. 1909-го року у Чернівцях побачила світ його книга «Пустельник з Путни».\nНедавно пощастило перевидати оцю книгу. Вона вийшла у видавництві «Букрек» (директор Дарина Туз-Максимець) коштом Чернівецької обласної державної адміністрації.\nДобре було б перекласти 5 оповідань, у яких – червоною ниткою пов’язаність часів і реалій».\nПрофесор порушив і таку медійну проблему: вихід додатків до видань. Також цікавився, де архів відомого у Європі науковця Магдалини Ласло-Куцюк.\nПодякував присутньому на міжнародному дійстві Яремі Онищуку, що зумів зберегти рукописну спадщину батька-письменника Дениса Івановича (завдяки цьому з’явилася перша книга, згодом і том під назвою «Спомини»).\nА ще інтонаційні штрихи – на листах пана Дениса до Івана Дощівника; у Сучаві добрий слід у царині українського Слова залишив Микола Устиянович; будинкові письменника Сильвестра Яричевського (якому понад 150 років і де мешкає онук Сильвестр – об’їздив понад 60 країн Європи і світу).\nВрешті-решт, Володимир Антофійчук перейшов до презентації своєї монографії «Голос твій ніколи не лукавив» (Михайло Михайлюк в українському літературному просторі Румунії), котра щойно із видавництва «RCR Editorial».\nЩо характерно – наклад фінансував Союз українців Румунії (Микола Петрецький).\nЗацікавлений виступ вийшов поза усілякі рамки – і обіду також. Присутні мали змогу чи не вперше бути на такій дефіляді, коли інтригувало буквально все: деталі, знахідки, факти, виклад мовця, навіть жести.\nВолодимир Антофійчук глибоко вивчив і проаналізував життєпис і творчий шлях письменника Михайла Михайлюка, що народився у Сіреті. В одному з інтерв’ю він наголосив: «Мій моральний і професійний обов’язок – писати про українців».\nДодамо, що чернівецький науковець має намір написати монографії ще бодай про письменників Івана Ковача та Миколу Корсюка.\nЯк кажуть, здалека видно (відстань від Чернівців до Бухареста рівнозначна тій, що й до Києва).\nЗакономіриний факт! Цей успіх, у якому переконалося вельмиповажне зібрання, може мати й логічне продовження, бо науковець виношує задум перекладу монографії. Письменникам не під силу, оскільки наукові терміни (це, найімовірніше і найшвидше, для дослідників творчості із наукового кола).\nОсь тобі і Національна конференція!\nУтішений такою зустріччю, депутат парламенту Румунії Микола Петрецький на п’ятигодинній імпрезі зізнався:\n«Ми думали, як провести цей захід, і які сюрпризи вручити журналістам. Зійшлися на іменних плакетках».\nЇх із рук парламентаря отримали чернівчани Володимир Антофійчук та Василь Джуран.\nМихайло Трайста і Михайло Михайлюк гостей із України запросили до редакцій видань – своєрідний медійний холдинг, – де зустрілися з Іваном Ковачем та Іриною Мойсей. Також провели екскурсію Бухарестом. Побували і біля пам’ятника Тарасові Шевченкові, де поклонилися перед його величчю аж у цій європейській країні.\nІнакше і не могло бути!


Нові вороги чоловічого здоров'я, які з'являються після 35 -40 років\nЧасто в 40 років чоловік відчуває себе на 20 і думає, що він так само молодий і повний сил. Однак, після сорока настає час, коли необхідно стежити за своїм здоров’ям. Постійна зайнятість на роботі, шкідливі звички, неправильне харчування, стреси, недосипання, недолік кисню – це основні причини проблем сучасної людини.\nАле що ще додається до цього списку у чоловіків після 40 років, і на які речі він тепер повинен звертати увагу? Давайте з’ясуємо разом.Тестостерон – головний чоловічий гормон, від якого залежить дуже багато чого в організмі. Зайва вага, облисіння, імпотенція, проблеми з серцем і судинами – все це причини низького рівня тестостерону.\nСправа в тому, що в цьому віці синтез чоловічого гормону сповільнюється. Саме тому після 35 років у більшості чоловіків починають з’являтися всі перераховані вище проблеми. До 40-45 років людина, що веде неправильний спосіб життя і не стежить за своїм здоров’ям, може втратити до 15 відсотків тестостерону.\nКрім захворювань пов’язаних з цим можуть з’явитися: підвищена дратівливість, швидка стомлюваність, зменшення витривалості, зниження лібідо. При появі даних ознак не варто шукати чарівні ліки в інтернеті і займатися самолікуванням, а «ноги в руки» і до лікаря.Огляд у лікарів.\nПісля 40 років починають давати про себе знати помилки і травми, отримані в молодості. Урологічні та інфекційні захворювання не виняток. Лікарі кажуть, що у більшості випадків урологічні захворювання у чоловіків виявляються випадковим чином при планових оглядах.\nТобто, ніяких серйозних симптомів у пацієнтів немає.Однак проблеми і ускладнення, які з’являються при несвоєчасному лікуванні цих недуг, можуть виявитися плачевними. Симптоми, які вказують на те, що вам негайно слід звернутися в лікарню: висипання, почервоніння, біль, неприємний запах, порушення ерекції, незвичайний колір сечі, збільшення лімфовузлів, часті позиви в туалет і будь-які нестандартні відчуття нижче пояса.\nСердцеЧаще всього на вік після 40 років припадає пік захворювань серцево-судинної системи. Алкоголь, куріння, малорухливий спосіб життя призводять до того, що звужується просвіт артерій і кровоносних судин, з’являються холестеринові бляшки, скаче тиск і так далі. В результаті люди В сорок років відчувають себе, як люди похилого віку і мають підвищений ризик передчасної смерті внаслідок інфарктів і інсультів.\nЗниження активностиЕсли до головних болів, тиску, поганого самопочуття мужики часто ставляться не серйозно, то проблеми в ліжку змушують турбуватися, без винятку, всіх. І все б добре, але відповіді на питання вони починають шукати в інтернеті, у друзів, знайомих, де завгодно тільки не там де треба – у профільного спеціаліста.У підсумку: витрачений час, іноді гроші, часто зіпсоване ще більше, китайськими таблетками, здоров’я.\nНеобхідно розуміти, що зниження чоловічої сили – це лакмусовий папірець, який показує проблеми у всьому організмі. Причин може бути сотні і визначити справжню, може тільки лікар.Висновок: після 35-40 років необхідно уважно стежити за здоров’ям, прислухатися до свого організму і при навіть незначних проблемах бігти до лікаря.\nВідмова від шкідливих звичок, правильне харчування і спорт – продовжать вашу молодість і позбавлять від великої кількості проблем в цьому віці.Здоров’я всім. З вами був NATURAL.\nПІДПИСУЙТЕСЬ НА КАНАЛ і залишайте свої лайки!


Безкоштовний ігровий автомат Riches of the Sea - Багатство Моря онлайн\nІгрові автомати › Riches of the Sea (Багатство Моря)\nГрати безкоштовно ігровий автомат Riches of the Sea (Багатство Моря)\nМорські глибини зберігають безліч скарбів. Але дістати їх не так і просто. Як мінімум, потрібно вміти пірнати з аквалангом. Компанія Microgaming спростила завдання, випустивши онлайн ігровий автомат Riches of the Sea. Гравці можуть безкоштовно і без реєстрації зіграти в Ігровому Клубі.\nОнлайн ігровий автомат Riches of the Sea має 5 барабанів і 20 ліній. Перед натисненням на кнопку Спін виберіть кількість ліній. Чим вище коефіцієнти, тим більше золота буде в скринях.\nНа основних символах намальовані дельфіни, акули, кити та інші підводні мешканці. Мінімальні коефіцієнти мають номінали гральних карт. Але вони випадають дуже часто. Логотип безкоштовного емулятора найдорожчий. Коли з’являється 2-5 таких знаків, коефіцієнт множиться від 10 до 750 разів.\nПідводні пригоди будуть ще цікавішими завдяки дії спеціальних символів. Русалка – дикий символ. Вайлд відповідає за складання додаткових комбінацій шляхом заміни відсутніх картинок. На Скаттер-символі намальована черепашка. Вона запускає від 8 до 16 фрі спінів і дає множник до 50 разів.\nГрайте безкоштовно онлайн в ігровий автомат Riches of the Sea. Отримайте морське багатство – скрині з золотом. Насолоджуйтеся чудовою графікою, хорошими ємоціями і якісною грою.


Як може допомогти фахівець міжособистісних відносин? | Women.In.Ua\nПоговоримо про те, як може допомогти фахівець міжособистісних відносин. Вирушайте до тих фахівців з особистісних стосунків, яких вам особисто рекомендували ті, хто вже побував у них і кому ви вірите. (Вам, зрозуміло, доведеться розповісти оточуючим, що вам потрібен фахівець.) Дружня рекомендація, звичайно, не повинна грати вирішальної ролі, однак особисте враження можна врахувати при розгляді професійних якостей.\nЗвертайте увагу на підлогу консультанта. Подружня пара завжди може відвідати працюють разом фахівців – чоловіка і жінку, і це відразу знімає питання про їх статевої приналежності. Коли ж чоловік з дружиною відправляються до консультанта, який приймає відвідувачів один, було б непогано заздалегідь домовитися щодо статі фахівця. Якщо їм не вдалося прийти до єдиної думки, то нехай вони побувають у чоловіка і жінки, а потім, обміркувавши винесене після зустрічей враження, вирішать, хто їм більше припав до душі.\nКоли людина має наміру один ходити на прийоми консультанта, то рішення, звичайно, повністю в його руках. Одні відчувають себе більш впевнено в суспільстві людини однієї з ними статі, інші ж уникають звертатися до одностатевих особам. Треті ж нікому явно не віддають переваги. Однак якщо підлога фахівця, швидше за все, буде заважати тим, хто звернувся за допомогою, то їм потрібно сказати про це заздалегідь і тим самим уникнути непотрібних ускладнень.\nЯк може допомогти фахівець міжособистісних відносин. Будьте готові до того, щоб «проводити бесіду» з консультантом або «прицінитися» до нього. Багатьом неприємна думка, що їм доведеться питати поради у фахівця. Його або її пізнання і ерудиція лякають їх. Люди занадто часто гають час, гроші і душевні сили замість того, щоб запитати думку фахівців. У медицині така практика набуває повсюдний характер. Однак коли мова заходить про настільки делікатній сфері, як позашлюбні стосунки, то люди з особливою небажанням звертаються за допомогою до фахівця.\nЯк би там не було, до відвідування фахівця слід підходити по-діловому, оскільки у людей різні потреби, а у фахівців – пізнання і позиція з даного питання. При першому відвідуванні слід усвідомити одне: чи зуміють фахівці та клієнти знайти спільну мову – і лише потім прийняти рішення, ходити до нього або ні. Від того, чи зійдуться вони характером, великою мірою залежить, наскільки корисні виявляться його поради. Також тут важливу роль відіграє і те, наскільки їм комфортно в суспільстві консультанта і наскільки вони вірять в те, що той зможе принести їм користь.\nВідшукайте консультанта, який вірить, що люди можуть бути щирі один з одним, і заохочує подібні відносини. Подружній парі, звичайно, слід, по-перше, визначитися, чи бажають вони бути щирими у всьому, що стосується зв’язку на стороні, і керуватися у своїх взаєминах принципами порядності. Якщо відповідь «так», то необхідно знайти такого фахівця, який підтримає в них це прагнення. Так як багато консультантів впевнені в тому, що небезпечно бути надмірно відвертим, то дану тему слід обговорити і з’ясувати, чи сягнуть вони в цьому питанні взаєморозуміння зі своїми клієнтами.\nЧітко визначите свої цілі, щоб прийняти влаштовує вас рішення. Чесні відносини – ось одна з кінцевих цілей відвідування фахівця. Подружній парі також необхідно якомога ясніше усвідомити, чи є їх першорядним завданням збереження шлюбу або єдине їх бажання – це оговтатися після нанесеної емоційної травми, причому в останньому випадку їх, можливо, навіть не цікавить, розлучаться вони або залишаться разом. Їм слід також подумати над тим, яке бажання ними керує – дізнатися, що ж відбулося насправді, або якнайшвидше залишити все в минулому, не прагнучи з’ясувати мотиви, що штовхнули одного з подружжя на обман.\nВони повинні поставити консультанта до відома про що стоять перед ними цілях з тим, щоб з’ясувати, чи зуміє він надати допомогу в їх здійсненні. Важливо до того ж з’ясувати, чи не використовує психотерапевт такий метод, який не відповідає погляду подружжя на те, як слід підійти до вирішення даної проблеми.\nДовідаєтеся у фахівця з міжособистісним відносинам, чи вважає він (або вона), що зв’язок на стороні не тільки результат особистої невдачі. Оскільки позиція консультанта з даного питання, можливо, спочатку не буде ясна і пройде якийсь час, поки вона стане відома, то, мабуть, варто запитати його (або її), яких поглядів на цей рахунок вони дотримуються. У деяких випадках відповідь може підказати те, зупиняють чи вони свій погляд виключно на проблемах в міжособистісних відносинах, вважаючи їх причиною позашлюбного роману.\nЯк вже говорилося, фахівці з особистісних стосунків в своїй більшості вважають, що в основі зв’язку на стороні лежить людський чинник. Вони не розглядають її як суспільне явище. Подібні погляди лише зміцнюють уявлення про особисту відповідальність людини за те, що трапилося. У той же час усвідомлення того, яку роль відіграє суспільство в створенні сприятливої атмосфери для вступу у позашлюбні стосунки, могло б допомогти подолати деякі негативні наслідки покладання особистої відповідальності на людину. Завдяки цьому обдурені дружини не відчували б настільки сильне емоційне потрясіння і змогли б швидше вирішувати нагальні питання.\nВи повинні знати, що відвідування фахівця може як надати, так і позбавити сил. Якщо фахівець з міжособистісним відносинам занадто швидкий на остаточні висновки і поради, то це, можливо, не дозволить людині обміркувати з усіх боків сталося і знайти ключ до вирішення поставлених перед ним (або нею) проблем. У дійсності така поспішність може привести до виникнення нових труднощів, крім тих, над вирішенням яких ви вже б’єтеся. Крім того, якщо консультант з міжособистісним відносинам рішуче проти того, щоб людина відверто говорив про свої почуття або ставив питання чоловіку або дружині, то через це протидії постраждалий чоловік, можливо, не зуміє знову повернути до себе повагу.\nСпілкування з фахівцем повинно надавати сил обдуреним подружжю, повертати їм упевненості в собі, дозволяти швидше знаходити рішення встають в даних обставинах питань, а також не рекомендується дуже залежати від фахівця. Слід уважно прислухатися до будь-яких даються консультантом радам, але не вважати, ніби йому достеменно відомо, що для вас краще.\nНе бійтеся перестати зустрічатися з фахівцем, якщо все складається не так, як сказано вище. Якщо у вас є значні розбіжності по деяких із зазначених питань, то необхідно обговорити з консультантом виникли між вами розбіжності і зрозуміти, чи можна їх вирішити або слід визнати, що вам цей фахівець не підходить. Враховуючи, що люди, та й фахівці не схожі один на одного, пошук шляхом проб і помилок підходящого вам консультанта часто займає багато часу.\nКоли трапляються осічки, то не варто зводити на себе наклеп (будь ви клієнтами або займаються ними фахівцями). Обидві сторони повинні бути готові припинити відносини в будь-який момент, після першого чи десятого відвідування. Особливо важливо уникнути тривалого спілкування. Воно може тільки породити відчуття залежності і, не надавши вам упевненості в собі, зробити вас нездатним жити без підказок фахівця.\nНавіть якщо поради фахівця допомагають людині, то і тоді групи підтримки можуть зіграти істотну роль, коли він (або вона) намагаються впоратися з емоційним потрясінням. (Насправді ряд фахівців влаштовують групові сеанси.) Однак для оточуючих набагато важливіше отримати допомогу з боку, коли вони не відвідують фахівців з особистісних стосунків.\nПереваги груп підтримки\nОдне з найбільш істотних переваг груп моральної підтримки наступне: в колективі валиться стіна відчуженості, встає перед багатьма людьми, коли вони після подружнього обману намагаються упоратися з душевним сум’яттям. Людина в більшості випадків прагне забитися кудись у куток і уникає товариства собі подібних. Навіть думка про те, що їм доведеться розмовляти з тими, хто пережили те саме, що й вони, може налякати їх. Одна жінка писала про те, що вона просиділа в своїй машині на автостоянці п’ятнадцять хвилин, перш ніж, зібравшись з духом, відправилася на перші збори групи підтримки.\nУвійшовши нарешті в приймальний кабінет, вона здивувалася тому, що думки і почуття, які охоплювали, як їй здавалося, тільки її, поділяли всі присутні. Ця жінка довго сиділа, слухаючи мовчки розповіді присутніх людей. Потім, знайшовши дар мови, вона промовила, що в душі була переконана: ніхто і ніколи не відчував такого болю, яку довелося витерпіти їй, але тепер видно, що не тільки їй довелося страждати.\nПрисутні відповіли їй, що бесіда з тими, хто опинявся в подібному становищі, діє благотворно. Коли хтось говорить: «Я розумію, через що ти пройшов. Мене теж не минула чаша ця », то це визнання вносить в душу заспокоєння. Тому часто міцніє взаєморозуміння, і люди знову сміливо зустрічають сиплються на них удари долі. Ось що думав одна людина про те, наскільки благотворно впливає групова терапія.\nКоли я згадую про нашу зустріч, то розумію: жоден з нас не запитав: «Ви знаєте, про що я кажу?» Ми всі знали. Як легко стає на душі, коли бачиш, що тебе розуміють – справді розуміють!\nЩе одна позитивна сторона подібних зібрань в тому, що вони дозволяють поглянути на загальну біду з боку, що не представляється можливим, коли переживаєш її в поодинці. Перед постраждалими подружжям проходять люди, по-різному переживають свою біду. Одні страждають так само, як і вони, в інших трохи легше на душі, а третім доводиться гірше, ніж їм. Завдяки цьому тим, хто відвідує групи підтримки, надається можливість не тільки надавати допомогу, але й отримувати її. Коли дружина або чоловік всіляко намагаються забути про подружнє обмані, то зазвичай на них нападають апатія і безсилля. Найчастіше, допомагаючи тим, хто опинився в подібних же обставинах, вони знаходять віру у власні сили.\nЧасом тих, хто переніс випало на їхню долю випробування і хто бажає простягти руку допомоги побратимам по нещастю, охоплює почуття безпорадності, оскільки вони не знають, як до цього підступитися. Навіть спроба торкнутися цієї теми в розмові може бути зустрінута незграбним мовчанням, а то й різкою відповіддю.\nЧому всі так бояться говорити про зв’язки на стороні? Вони хочуть назавжди закрити цю тему – вони не бажають ні вислуховувати мене, ні ділитися зі мною своїми думками та переживаннями. Не надавайте цьому явищу значення, і воно пройде стороною. Нехай всі живуть без турбот, і тоді вони будуть щасливі до кінця своїх днів. Господи, до чого ж ця позиція дратує мене, але я не здаюся.\nТим, хто прокладає нову дорогу і йде проти існуючих норм, у всі часи доводилося важко. Не так-то легко зважитися розповісти про свої переживання, коли в суспільстві подібні бесіди прийнято вважати недоречними. Для того щоб ті, хто бажає допомагати оточуючим, змогли принести хоч якусь реальну користь, нам усім слід створити умови, сприятливі більш відвертого обговорення даних питань. Тема це делікатна, але прийшов час, коли нам треба підтримати тих, хто готовий відкрито, привселюдно говорити про це.\nМені самій знадобилося кілька років, щоб наважитися розповісти про пережите оточуючим. Я ж не прокинулася одного разу з думкою, що сьогодні мені слід викласти все начистоту. Ні, шлях до цього рішення був довгим. Спершу я розповіла про свій випадок близьким. Коли вони мене морально підтримали, то я визнала за необхідне відкрити свою душу оточуючим. Ця відверта розмова принесла мені величезне задоволення. Намагаючись допомогти іншим, я прониклася більш глибоким розумінням того, що сталося в моєму житті. Усвідомлення того факту, що не тільки тебе наздогнала така біда, не в одного тебе понівечену душу, значною мірою допомагає подолати почуття безмірного самотності.\nЯ вважаю, що нікому не слід проходити через це одному. Коли є кому розповісти про свої переживання, то це допомагає. Я-то вже знаю. Випробував на власній шкурі, і тому мені не все одно. Як же дістатися до тих, хто занадто наляканий, щоб дати вихід своїм почуттям?\nМоє життя знову налагодилася, і я щиро бажаю хоч частково позбавити тих, хто слідує по моїх стопах, від випробуваних мною невпевненості у власних силах і страждань.


На Волині батько шести дітей отримав повістку | ВолиньPost\nНа Волині повістку отримав батько шести дітей. А під час медкомісії на скарги чоловіка ніхто уваги не звернув.\nПро це в мережі інформує правозахисник Василь Нагорний.\n"З 27 квітня розпочалася п’ята загалом хвиля мобілізації, за успішність якої кожен голова РДА відповідає головою" (сказав П.Порошенко). Схоже, дехто аж занадто перейнявся своєю головою та забув, що в цій державі, як це не смішно звучить, діють певні Закони", - пише Нагорний.\nЗ його слів, 40-річний мешканець села Ловища Турійського району Ігор Зубрицький отримав повістку з’явитися у комісаріат Володимира.\n"Батько 6-ти дітей (5 неповнолітніх, одній 18 років) заніс у військовий комісаріат відповідні документи, сподіваючись, що на цьому його мобілізація до оголошення воєнного стану відстрочується. Однак Ігорю подзвонили і наказали прибути "з речами". На несміливі заперечення, мовляв, в мене ж більше трьох дітей, йому заявили щось таке: - У Володимирі формується бригада, два тижні треба побути на зборах (!) і поїдеш додому. Мабуть, бійці першої хвилі пам’ятають схожі обіцянки… У комісаріаті мали б знати вимоги статті 30 ЗУ "Про військовий обов’язок і військову службу" - "від проходження зборів звільняються (крім резервістів) військовозобов'язані, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років".\nМедкомісію Ігор, каже Василь Нагорний, проходив так само, як хлопці 51 ОМБР при першій хвилі мобілізації - на скарги чоловіка на здоров'я ніхто уваги не звертав.\n"Зрештою, Ігорю знову зателефонували з комісаріату і попередили, що в разі не явки 19 травня, до нього завітає міліція, затримає і силою доставить".\nСам же волинянин зізнається: "Я не проти воювати, але якщо є такий Закон і ніхто не може гарантувати, що мої діти не будуть голодні, а господарство буде доглянуте (голова сільради лише розвів руками), то що мені робити".\nпросто 18 травень, 2015, 10:47\nдибілізм. Заженіть депутатів на схід, їм є що захищати, а той бідолаха дітей нехай виховує і кормить. ОТ УРОДИ !!!!\nДивна ситуацiя 18 травень, 2015, 11:14\nЯкщо чоловiк притомний i офiцiйний батько чи опiкун всiх дiтей, то чому вiн не захищае своi права?\nАндрій 18 травень, 2015, 11:41\nЗнов той нагорний-навозний щось роздмухує та перекручує. В Володимирі адекватний комісар, на такі "граблі" не наступить.\nДивна ситуацiя 18 травень, 2015, 11:42\n"подзвонили і наказали прибути "з речами" "\nЯк дiти - письмовий наказ нехай принесуть i з ним до суду.\nСергій 18 травень, 2015, 11:43\nІгор подавай в суд, коли буде судове рішення воєнком в свої шаривари накладе". Не мовчи. Воювати на Волині є кому зайдіть в будь-який розважальний заклад там побачите і почуєте ромови "справжніх воїнів, які пороху обнюхались".\nПатріот України 18 травень, 2015, 12:27\nВсе вірно. Зараз всі повинні захищати Батьківщину. Кожен справжній українець повинен боротися з ворогами. Інакше ворог прийде сюди і зробить його дітей путінськими рабами.\n123 18 травень, 2015, 12:52\nЗ усією повагою, шановний, якщо ви такий патріот то чому ж сидете в інтернеті і маєте час на те щоб ритись тут в статтях, а не захищаєте батьківщину?\nПатріот України 18 травень, 2015, 17:02\nЯ тут захищаю рідну землю від ворогів. І свою справу добре роблю. Якщо всі патріоти на фронт підуть - то тут голову всяка наволоч підніме: комуняки і путінські агенти. А як мені дадуть наказ - візьму зброю і піду на фронт. Краще померти зі зброєю в руках, ніж дозволити ворогам топтати нашу землю. Той хто гине зі зброєю в руках потрапляє в Вальхаллу.\nги 19 травень, 2015, 11:10\nну то взял документы, козел брехливый, и пошел вместо этого человека. только молча. не смерди.\nПатріот України 20 травень, 2015, 01:12\nА що мовою окупанта пишеш? Українську мову не знаєш?\nЯ ж тобі написав - як мені мій командир дасть наказ - так відразу піду. А поки тут сволот тиснути буду.\nПатрійоту 18 травень, 2015, 13:05\nЯкщо хлібороб піде воювати, то хто буде хліб вирощувати? Чи тебе "Європа" пиріжками нагодує?\nПатріот України 18 травень, 2015, 17:06\nЗараз час такий. Чи не час сіяти - час захищати рідну землю. Або здолаємо ворога або потрапимо в путінське рабство.\nПатріоту 18 травень, 2015, 13:09\nКому слава-??? Кому смерть-???? Що таке нацизм і фашизм знаємо, були часи коли нацисти і фашисти себе проявили (1941-1944роки).Людиною навчись бути!!!\nТурiйськ 18 травень, 2015, 14:38\nЯк були "фашисти" то було що iсти,\nа як прийшли комунiсти, то не стало чим ...\nПатріот України 18 травень, 2015, 17:12\nСлава героям-патріотам, які захищають рідну землю зі зброєю в руках! Смерть ворогам, які хочуть захопити Україну і зробити нас путінськими рабами. А вільним українцям не можна бути рабами. Рабів до раю не пускають.\nкандагар 19 травень, 2015, 07:50\nо тебя плющит\nПатріот України 20 травень, 2015, 01:14\nЯ дивлюся це тебе плющить від слів українського патріота\nмама 18 травень, 2015, 14:57\nІдіоти!!!вони і померлим розносили повістки!!!!\nвіра 18 травень, 2015, 20:24\nпани комісари коли забираєте "хазяїв"з хати то давайте охорону їхнім сімям та хазяйству а то буде як у смідині чоловіка в ато а в жінки з дітьми за дві ночі половину птиці покрали а сільському голові пофіг.\nой 18 травень, 2015, 21:37\nЗ усієї багаточисельної армії волинських депутатів мобілізовано лише Годлевського, а ще воював Бас. А де ж всі інші? А такожвилонські мільйонери, митники, можновладці, їх сини і зяті? У якому окопі Бондар, Козюра, Яковлєв, Свирида? Що всі інваліди. Як гроші дерибанити - усі здорові, а як мобілізація - усі слабі\nГунчик вимагає звільнення керівника «Волиньвугілля»\n18 травень, 2015, 09:53\n30 липень, 15:46


Голос схожий на мій, але потрібна експертиза, – Труба про записи прослушки у своєму кабінеті - 24 Канал\n27 листопада 2019, 23:53 Читать новость на русском\nНа скандальних аудіозаписах, зроблених нібито в кабінеті директора ДБР Романа Труби, записаний голос схожий на його власний, але, щоб сказати напевно, потрібна фоноскопічна експертиза.\nУ випадку проведення такої експертизи Труба готовий надати зразки свого голосу. Про це він розповів в інтерв’ю "Лівому берегу".\nДивіться також: Він для мене політик та юрист, – Труба про свій зв’язок із Портновим\nВодночас, Роман Труба зазначив: експертизу можуть призначити, якщо є оригінали записів.\nТруба також додав, що правоохоронці в Україні зараз відчувають себе незахищеними. Що ж до самої прослушки, знайденої у його кабінеті, каже: її не встановлював жодний правоохоронний орган.\nЧи може керівник будь-якої правоохоронної структури бути впевненим сьогодні, що в нього немає такої прослушки? Ні, не може,\nЩо відомо про скандальні записи з Трубою? 20 листопада у мережі оприлюднили записи з начебто розмовами голови Державного бюро розслідувань Романа Труби у своєму кабінеті. Вони свідчать, що усі резонансні справи в Україні контролюються Офісом Президента.\nЗаписи з офісу голови ДБР оприлюднили в телеграм-каналі "Трубу прорвало". У цих розмовах Труба нібито обговорював справи проти Петра Порошенка, ексміністерки охорони здоров’я Уляни Супрун, справу Приватбанку тощо.\nНовини УкраїниНовини політикиСкандалДержавне бюро розслідуваньНовини newsРоман ТрубаПрослушка Труби


Проблеми системи безпеки електростанції залишили 50 мільйонів людей без світла - Світ - TCH.ua\nПроблеми системи безпеки електростанції залишили 50 мільйонів людей без світла\nСвіт 5 лютого 2011, 00:09\nЧерез порушення в системі безпеки електростанції 50 мільйонів людей опинились без електроенергії.\nБлизько 50 мільйонів бразильців залишилися сьогодні без світла в результаті порушення електропостачання у восьми штатах на північному сході найбільшої країни Південної Америки.\nЯк повідомила місцева влада, відключення відбулося через "несправності електронного компонента в системі безпеки" однієї з підстанцій. В даний час подача електроенергії відновлена.\nАварія торкнулася чотирьох бразильських міст, де в 2014 році проходитимуть матчі чемпіонату світу з футболу. Проте міністр гірничорудної промисловості та енергетики Бразилії Едісон Лобан запевнив, що під час грандіозної спортивної події, до якої готується вся країна, проблем з електропостачанням не виникне.\nНагадаємо, попередній крупний блекаут стався в Бразилії в листопаді 2009 року. Тоді без світла через аварію на ГЕС "Ітайпу" залишилося приблизно стільки ж - близько 50 мільйонів осіб (майже чверть населення країни). У темряву занурилися Ріо-де-Жанейро і Сан-Паулу. Перебої з подачею електроенергії виникли і в Уругваї, що також отримує електрику від ГЕС "Ітайпу". Бразильське радіо повідомило, що аварія енергосистеми викликала перебої з подачею електроенергії в містах Бразиліа і Белу-Орізонті.\nУ фінансовій столиці Сан-Паулу, де проживають 12 мільйонів осіб, була зупинена робота метрополітену, тисячі людей виявилися "замкнені" під землею і змушені були йти по рейках, щоб дістатися до станцій і піднятися на поверхню. У 22:20 за місцевим часом в Ріо-де-Жанейро з населенням 6 мільйонів осіб припинили працювати дорожні світлофори, що призвело до транспортного колапсу.\nАеропорти працювали в нормальному режимі, проте пасажири були не в змозі туди дістатися вчасно, оскільки водії відмовлялися виїжджати на нічні вулиці.\nВлада оголосила мобілізацію серед співробітників правоохоронних органів і звернулася до жителів з настійним проханням не виходити на неосвітлені вулиці.\nПеребої з електрикою виникли через нештатну ситуацію на гідроелектростанції "Ітайпу" - другий в світі з вироблення електроенергії. Ураган, що лютував у районі станції, спровокував перевантаження в мережі, що призвело до знеструмлення окремих ділянок за "принципом доміно" і відключення електрики. Версію деяких ЗМІ про те, що аварія в електромережах Бразилії була викликана діями хакерів, бразильська влада категорично спростувала.


«Вирішила не їхати в Україну» | Вечірні Черкаси\n«Вирішила не їхати в Україну»\nЖителька Умані 26-річна Ірина Осавуленко хотіла повернутися з Італії в Україну. На Апеннінах у розпалі епідемія коронавірусу. Останній місяць Ірина працювала в містечку Алессандрія поблизу Мілана. Згодом передумала повертатися.\n– Їжджу до Італії на заробітки останні три роки, – розповідає. – Постійно працюю в Ломбардії. Продаю в ресторані каву. Три місяці працюю, а потім повертаюся. Востаннє поїхала 11 лютого. Десять днів відпрацювала без ексцесів. А потім почалася епідемія. Батьки писали й телефонували щодня. Вимагали повернутися в Україну. Я вирішила зачекати ще два тижні. Але ми опинилися в червоній зоні карантину. Нікого не впускають і не випускають. Заробітків немає ніяких: магазини, працюють з 6 ранку до 18 вечора. Кафе й ресторани зачинені. Увечері місто вимирає. Ситуація нагадує фільм жахів. Днями збунтувалися ув’язнені в тюрмах, бо їм скасували побачення. В місті Модена напали на охоронців й убили трьох.\nІрина каже, що італійці дуже налякані.\n– Згадують про іспанку (штам грипу, який в 1918-20 роках убив від 50 до 100 мільйонів людей), епідемії чуми й холери. У нас найбільші страхи – Голодомор і репресії. А в них – епідемії. Місто потьмяніло вмить. Немає традиційних італійських веселощів, жартів, сміху.\nДівчина збиралася повертатися через Польщу.\n– Телефонувала знайомому перевізнику, щоби їхати бусом. Каже, що всі рейси скасовано, всіх, хто прибуває з Італії довго й нудно перевіряють. Тому думала летіти на Варшаву. Нехай би поляки перевіряли. До них більше довіри. Бо подивилася на кадри із Нових Санжар і стало лячно.\nЗв’язуємося з Іриною наступного дня.\n– Я вирішила залишитися, – розповідає. – Взяла навіть квиток до Борисполя, але за кілька хвилин здала. Обнадіяло те, що в Китаї епідемія потихеньку пішла на спад. В Італії поки розпал епідемії, але так не триватиме вічно. В Україні епідемії поки немає, але вона там обов’язково буде. А рівень медицини в Італії й Україні незрівнянний. Зараз ми з подругою живемо вдвох у квартирі. Господар підвозить продукти щодня. Нікуди не виходимо. Маю ще півтори тисячі євро. На місяць цього вистачить. Дорогою в аеропорт «Мальпенса» мала би їхати електричкою. Потім сидіти в повному літаку. Не думаю, що це найкращий варіант.\nУкраїнські авіаперевізники скасовують рейси до Європи. «Міжнародні авіалінії України» скоротили рейс до Венеції. Залишили тільки Рим і Мілан.\nЗа приблизними підрахунками в Італії перебуває кілька тисяч жителів Черкаської області.


Реєстр клінічних досліджень лікарських засобів запущено в тестовому режимі — Медицинский справочник\n22 Ноя 2017 в 13:43 203 0\nСпівробітниками ДП «Державний експертний центр МОЗ України» (далі — ДЕЦ) розроблено Реєстр клінічних випробувань лікарських засобів (далі — Реєстр), який розміщено на сайті в тестовому режимі.\nРеєстр — це інформаційна база даних, у якій представлено інформацію про всі клінічні дослідження, що затверджені наказами МОЗ України на підставі позитивних висновків ДЕЦ та дозволені до проведення в Україні.\n«Метою ведення Реєстру є створення єдиної бази даних клінічних випробувань в Україні та забезпечення достовірною інформацією про стан проведення клінічних випробувань усіх зацікавлених осіб (пацієнтів, лікарів-дослідників, спонсорів, заявників та громадських організацій тощо)», — йдеться в повідомленні ДЕЦ.\nДо Реєстру включено інформацію про клінічні дослідження, яка відповідає рекомендованим критеріям ВООЗ для офіційної реєстрації клінічних випробувань у публічно доступній базі даних.\nПошук клінічних досліджень можливий за наступними категоріями:\nмісця проведення дослідження;\nДля пошуку клінічного дослідження можна обрати одну або декілька категорій, зазначивши не менше 3 літер. Профіль випробування обирається із запропонованих.\nПісля зазначення параметрів в обраних категоріях необхідно натиснути «Вивести дані».\nКоли відкриваються результати пошуку за заданими параметрами, можна ознайомитися з більш детальною інформацією щодо кожного знайденого клінічного дослідження. Для цього необхідно натиснути посилання «Детальна інформація», що знаходиться поряд з кожним знайденим клінічним випробуванням.\nУ ДЕЦ сподіваються, що така інформаційна база клінічних випробувань буде дуже корисною для всіх зацікавлених осіб.\nОскільки дана пошукова база клінічних випробувань представлена в тестовому режимі, співробітники ДЕЦ будуть вдячні за коментарі та пропозиції щодо покращення функціонування даного реєстру, які можна надсилати:\nВолодимиру Вікторовичу Анісімову на e-mail: anisimov@dec.gov.ua;\nРоману Євгеновичу Юрковичу на e-mail: support@dec.gov.ua;\nЛесі Ярославівні Янковій на e-mail: yankova@dec.gov.ua;\nАндрію Євгеновичу Самборському на e-mail: samborsky@dec.gov.ua.\nЗа метеріалами www.dec.gov.ua


«Чипи випали в осад...» — Високий Замок\n«Чипи випали в осад...»\n10.09.2021, 11:00 1838\nВакцинація від Covid-19 вже обросла більшою кількістю міфів, ніж сама хвороба\nФото The Economic Times\nВ Японії у 39 флаконах вакцини Moderna виявили чорні часточки. Згодом з’ясувалося: це сталь, яка, ймовірно, потрапила у препарат унаслідок тертя металу в обладнанні під час виробництва вакцини. Українці у соцмережах жартували: «Це чипи випали в осад». Нагадаємо: згідно з однією із конспірологічних теорій, коронавірусну хворобу вигадали, щоб мати підстави вакцинувати людей, тобто чипувати їх, а потім за допомогою вишок 5G керувати ними… Вакцинація від Covid-19 вже обросла більшою кількістю міфів, ніж сама хвороба. Перед тим, як вакцинуватися, чого я тільки не наслухалася: і що вакцини роблять жінок безплідними, і що вони нищать природний імунітет, і що це — біологічний стимулятор, який може спричинити збій у роботі імунної системи, наслідком чого можуть стати аутоімунні захворювання… До слова, більшість людей, які переконували мене у тому, що вакцини — це зло, самі тишком-нишком вакцинувалися.\nМи зібрали 10 найпопулярніших міфів про вакцинацію і спробуємо їх зараз розвінчати.\n1. Після вакцинації не можна приймати душ, плавати у басейні чи займатися спортом. Звісно, біль у руці, гіпертермія, ломота у м’язах і суглобах можуть обмежити фізичну активність, але ці неприємні симптоми швидко минають. Якщо нічого не турбує, змінювати звичний розпорядок дня не потрібно! «Імунізація — звична рутинна практика», — наголошує керівниця Львівського обласного центру контролю та профілактики хвороб МОЗ, експертка департаменту охорони здоров’я Львівської ОДА з епідеміології та вакцинопрофілактики Наталія Іванченко.\n2. Вакцинація може провокувати утворення тромбів. Це неправда, тому профілактично ні до, ні після вакцинації приймати кроворозріджувальні препарати немає потреби. Понад те: такі ліки володіють низкою побічних ефектів, і застосовувати їх можна лише за строгими показаннями.\n3. Вакцина втручається у хромосомний набір людини. «І це — також міф», — заспокоює головна епідеміологиня Львівської області.\nЯк пояснюють експерти Vox Україна, разом із мРНК-вакцинами (Pfizer або Moderna) вводиться послідовність мРНК — матрична, або інформаційна РНК. Це — молекула, яка допомагає клітинам виробляти специфічні для цього захворювання антитіла. Така молекула не здатна проникати в ядро клітини, а тому не може змінювати ДНК людини. Крім того, РНК, яке вводиться, не здатне до реплікації.\n4−5. Вакцина впливає на еректильну функцію і може спричиняти непліддя у чоловіків та жінок. Антивакцинатори поширюють псевдонаукове твердження, що начебто антитіла, які утворюються у відповідь на введення мРНК-вакцини, не лише розпізнають спайковий білок коронавірусу і таким чином нейтралізують збудника захворювання, а й атакують дуже схожий на нього білок синцитин, який бере участь в утворенні плаценти у матці (а без неї вагітність неможлива). Учені заспокоюють: довжина спайкового білка коронавірусу складається з 1273 амінокислот, а синцитину — з 538. Дослідники виявили схожість лише в одній (!) послідовності. Тобто вони тільки схожі — навіть не ідентичні. Якщо припускати, що вакцина може спричиняти непліддя, то таке ж ускладнення повинна спричиняти й сама хвороба. Але такий зв’язок, на щастя, не простежується: успішно вагітніють і ті жінки, які перехворіли на Covid-19, і ті, які вакцинувалися від нього. А якщо й виникають проблеми із зачаттям, то причину треба шукати в іншому — гормональних порушеннях, захворюваннях, які передаються статевим шляхом, зниженні запасу яйцеклітин із віком тощо. На користь безпеки мРНК-вакцин свідчить хоча б той факт, що ВООЗ рекомендує вакцинуватися вагітним жінкам, якщо вони мають підвищений ризик захворіти на коронавірусну інфекцію, тобто багато контактують з людьми, особливо якщо така жінка є медичним працівником. Щоправда, з цією метою (як для вакцинації дітей і підлітків) дозволяється використовувати лише вакцину Pfizer, оскільки за нею, пояснює Наталія Іванченко, є більше клінічних спостережень.\nНемає підстав боятися можливих проблем із фертильністю і чоловікам. У США науковці перевірили сперму 45 пацієнтів до та після вакцинації мРНК-вакциною — і жодних порушень не виявили. Даніель Нассау, лікар-уролог, один із авторів дослідження, якого цитує DW, стверджує: навіть якби вчені перевірили більшу кількість людей, на результати дослідження це би не вплинуло. Небезпечним є вірус, а не вакцини. Як доказ цього, професор урології з Університету Маямі (США) Ранджит Рамасамі наводить результати свого дослідження. Він виявив вірус у тканині яєчок одного з померлих від Covid-19 та довів, що вірус не тільки негативно впливає на процес вироблення сперми і знижує таким чином фертильність, а й може викликати проблеми з потенцією.\nЦе відкриття для науковців не стало сюрпризом. Вірус Зіка і збудник епідемічного паротиту («свинки») також можуть викликати запалення яєчок, погіршуючи плідність. І чим важча інфекція, тим більші ризики.\n6. Раніше інтервал між першою і другою дозою AstraZeneca становив 90 днів, а тепер його скоротили до 28. «Щось тут не так». Таке рішення не означає, що вчені з’ясували, що скорочення інтервалу між двома дозами цієї вакцини може забезпечити кращий захист, або що закінчується термін придатності вакцини і треба якнайшвидше її «проколоти». Насправді такі зміни продиктовані зростанням захворюваності.\nЕпідеміологи вже оголосили про початок четвертої хвилі в Україні. Тож було вирішено скоротити інтервал між введенням першої і другої дози AstraZeneca з 90 до 28 днів, а CoronaVac — з 28 до 14. Проте це — лише рекомендація. Ви можете не поспішати і вакцинуватися у ті терміни, які вказувалися раніше. Інтервал між двома дозами для Pfizer — 21 (за потреби — 28 днів), для Moderna — 28 (за потреби — 42 дні).\n«Інтервал між вакцинацією від Covid-19 та вакцинацією від інших хвороб, наприклад, дифтерії і правця, повинен становити не менше ніж 14 днів, — уточнює керівниця Львівського обласного центру контролю та профілактики хвороб МОЗ. — Але у разі необхідності екстрена вакцинація від правця чи, скажімо, сказу, проводиться незалежно від того, скільки днів минуло».\n7. Вакцинована людина починає виділяти вірус. Також вона може захворіти через вакцинацію. Насправді ні, бо живий вірус в організм не вводять. Єдина ціловірусна вакцина, яка застосовується з метою створення імунного захисту від Covid-19, — це CoronaVac, але вірус у ній інактивований, тобто убитий. З огляду на традиційну технологію виготовлення (всі інші вакцини, які застосовуються в Україні, отримуються методом генної інженерії), ця вакцина вважається найменш реактогенною.\n8. Проти нових штамів (того ж «Дельта») старі вакцини не будуть діяти. Це — ще один з міфів. Вакцинація захищає від будь-яких варіацій коронавірусу — змінюється лише відсоток ефективності вакцини. Сьогодні у відділеннях реанімації та інтенсивної терапії немає жодного хворого на Covid-19, який би отримав щеплення двома дозами вакцини. Немає вакцинованих і серед померлих. Це яскравий доказ того, що вакцини діють.\n9. Якщо ви перехворіли на Covid-19, вакцинуватися не потрібно. Є випадки, коли люди хворіли вдруге і навіть втретє. Наталія Іванченко не радить бігти у лабораторію і визначати титр антитіл до коронавірусу ні після перенесеного захворювання, ні після вакцинації. За її словами, на сьогодні не існує досліджень, які би підтверджували, який саме рівень антитіл може захистити людину від хвороби.\n10. Якщо після вакцинації відсутні будь-які симптоми, це означає, що вакцина «не спрацювала». Може відчуватися біль, може бути почервоніння і набряк руки (особливо, якщо у вас є зайва вага і виражений жировий прошарок на руці). Може підвищуватися температура тіла. Може боліти голова. Але може й нічого не турбувати. Кожен організм по-різному реагує на вакцинацію.\nЧитайте також: Новий симптом коронавірусу\nвакцинація щеплення міф


Ліжка з дерева, купити деревяні ліжка в Києві, ціни в Україні | MatraSon\nІнтернет-магазин матраців Ліжка дерев'яні\nСпальне місце - класика, яка ніколи не вийде з моди. Ліжка з дерева з незапам'ятних часів прикрашають спальні. Але з розвитком меблевих технологій з'явилися і конкурентні матеріали, наприклад, кований метал.\nЛіжко дерев'яне: переваги і недоліки\nЛіжко з натурального дерева популярне вже багато століть. І це залишає сумнівів в його перевагах. Серед плюсів можна виділити основні:\nЯкісні дерев'яні меблі вірно прослужать не одне десятиліття. Натуральне дерево витримує великі навантаження і гарантує екологічність виробів. А те, наскільки міцне ложе, залежить від обраної деревини. Так, хвойні породи, осику і вільху відносять до більш м'яких порід. Деревину бука, дуба, ясена, берези, горіха і клена можна віднести до твердих сортів. Підвищену міцність мають тис, граб та акація.\nСпальне місце з дерева має тільки два недоліки - вартість та догляд. Деревина - органічний матеріал, і боїться вологи. Тому в догляді слід виключити наявність вологи, і користуватися тільки спеціальними засобами. Ціна на такі меблі стартує від середньої цінової категорії і вище. Але тривалий термін служби з лишком компенсує такі витрати.\nКуди поставити ліжко?\nМодельний ряд ліжок з дерева настільки широкий, що можна підібрати виріб до абсолютно будь-якого інтер'єру - від класики до мінімалізму або індастріал. Для тих, хто піклується про своє здоров'я і якість оточуючих меблів, купити дерев'яне ліжко просто необхідно. А яке саме, залежить вже від індивідуальних побажань. Величезний попит забезпечує різноманітність форм і розмірів:\nдерев'яне ліжко односпальне, двоспальне і полуторне;\nдитяче дерев'яне ліжко;\nдерев'яні двоярусні ліжка;\nліжко дерев'яне з підйомним механізмом;\nдерев'яне ліжко з шухлядами на роликах або направляючих.\nІ це тільки короткий список з широкого переліку варіантів. А скільки існує ексклюзивних дизайнерських рішень!\nТакож можна знайти різні модифікації з різьбленим або м'яким узголів'ям, з узніжжям, оббитим тканиною, красивим різьбленням, або зовсім без нього. Дуже зручні моделі з вбудованими в узголів'я тумбами, які повністю можуть замінити окремо стоячу тумбу.\nВ нашому інтернет-магазину ви можете придбати дерев'яні ліжка від виробника в Києві. Доставка також можлива і в інші міста України. Широкий асортимент моделей і кольорів дає можливість створити саме ваше ложе. Також у нас можливе замовлення за індивідуальними розмірами.


Поради по відновленню кущів півоній після їх пошкодження. Наші рекомендації в блозі інтернет-магазину Peony.com.ua\nНа жаль, іноді ми стикаємося з тим, що кущ нашої півонії виявляється пошкодженим. Це може статися з різних причин. Неакуратна робота садовою лопатою, коли пошкоджується коренева система. Газонокосарка, що працює в неправильному місці. Собака, яка забрела до нас та риє в саду.\nПошкоджене стебло півонії\nКоли такі неприємності трапляються із кущем півонії, це подвійно неприємно через те, що півонії не люблять коли їх без потреби турбують. Отже, ми спробуємо розібратися в тому, як можна усунути неприємні наслідки від пошкодження куща вашої півонії.\nПерше, що потрібно перевірити, це стебла рослини. Уважно огляньте їх та видаліть всі пошкоджені. Ми не зможемо використовувати стебла півонії для процесу нового вкорінення - вони нам просто вже не потрібні. Але не залишайте видалені стебла біля куща півонії. Згодом, вони почнуть гнити, ставати розсадниками цвілі та інших неприємних захворювань.\nНе слід ставитися до процесу видалення стебел недбало. Ми видаляємо лише пошкоджені стебла, а стебла, на яких пошкоджені тільки листя - залишаємо. Чим менше ми піддаємо неспокою нашу півонію, тим простіше їй буде оговтатися від вже завданих пошкоджень.\nАле не турбуйтеся, якщо доведеться видалити всі стебла з куща. Таке може статися, якщо наприклад, на кущі вашої півонії поспав п'яний перехожий :-). Поки корінь вашої півонії знаходиться в цілості, півонія зможе оговтатися навіть після такої події.\nПісля того, як ви оглянули та усунули всі проблеми зі стеблами на кущі пошкодженої півонії, вам потрібно перевірити її коріння. Саме коріння турбують нас найбільше, тому що вони відповідають за здоров'я та життя рослини.\nЯкщо коріння не сильно пошкоджені, вони відновляться. Не сумнівайтеся - природа знає свою справу. Якщо будь-які корінці були оголені, закопайте їх. Переконайтеся, що ви закопали їх не дуже глибоко, тому що ми завжди повинні пам'ятати - коріння півонії не повинні знаходитися дуже глибоко від поверхні. Навіть значно пошкоджені коріння можуть вилікуватися та повністю відновитися протягом наступного року.\nМабуть, найсерйозніша неприємність від пошкодження півонії полягає в тому, що вам, можливо, доведеться чекати рік або два, щоб ми знову побачили її цвітіння. Тепер всі свої ресурси вона буде витрачати саме на відновлення, а на цвітіння їх вже майже не залишиться.\nНе забувайте, що півонії дуже витривалі рослини. Вони відновлюються в більшості випадків їх пошкодження. Ваше завдання - просто полегшити їм цей процес. І, по можливості, захистити їх від подальших ушкоджень, тому що в будь-якому випадку - це стрес для рослини.


Газоблок (газобетон) Аерок є екологічним, якісним будівельним матеріалом. Він являє собою штучний камінь з рівномірно розподіленими порами, у яких міститься повітря. Газобетонні блоки Aеroc мають форму прямокутного паралелепіпеда з точними розмірами, а також систему "паз-гребінь", що служить направленням при кладці блоку. Також, виконує функцію теплового замка по вертикальних швах. Крім того, представлені газоблоки мають захватні кишені, полегшують їх кладку. До речі, кладку зводити зручно і швидко, завдяки малій вазі блоків і зручним захопленням. Вага газоблоку (по сухій речовині) від 300 до 500-кг на кубічний метр - для конструкційного газоблоку, "несе", та для утеплювача з газобетону (Блоки Енерджі) щільність становить 150 кг на метр кубічний.\nВиготовлення Блоку Аерок Обухів\nГазобетонні бллоки АЕРОК виготовляються з погрішністю у розмірах не більш 1 мм, що є кращим показником та забиспечує високу швидкість зведення будинків і мінімальні витрати на будівельні роботи. Газобетон Аерок по праву вважається кращим газобетоном України.\nЗастосування Блоку Аерок Обухів\nГазобетонний блок Aeroc найчастіше застосовується в якості несучого стінового матеріалу, але також він популярний і для досягнення потрібного рівня термоізоляції. Навіть без додаткових комунікацій стіни, зроблені з газобетону Aeroc, по відчуттю здаються теплими. Ключова особливість газоблоку Аерок, ціна якого знаходиться в розумних межах, полягає в тому, що цей матеріал одночасно характеризується повітропроникність і паропроникність – ця комбінація дозволяє стінам «дихати», самостійно вентилюватися. Слід зазначити, що Аерок був першим, хто почав виробляти газобетон в Україні, а тому має дуже велику розкрученість в масах.


Лише одна згадка про медовий колір діє заспокійливо. Яскраві і теплі, немов золотий пісок, так хочеться до них доторкнутися, вдихнути їх солодкий, п’янкий запах. І все це вони, волосся медового кольору.\nКому підійде медовий колір волосся?\nЯк би не вабив нас до себе медовий колір, він не всім підійде. До того ж, цього кольору повинно відповідати все у вашій зовнішності.\nДо нього як мінімум потрібно засмагнути, щоб медовий колір чудово поєднувався зі смаглявою шкірою. Звичайно, загар можна замінити автозагаром або бронзатором, а може просто пудрою з відтінком засмаглої шкіри.\nТакож як мед різного виду має різний колір, так і волосся медового кольору можуть мати різні відтінки – від золотистого блонда до темно-коричневого кольору.\nВолосся залотисто-медового відтінку найбільше йдуть дівчатам з кольоротипом Весна, які мають солом’яними, попелястими, жовтуватими або русявим волоссям. Їх шкіра повинна бути ніжна, з персиковим або рожевим рум’янцем, а очі – блакитні, зелені, бурштинові або світло-коричневі. Саме в такому поєднанні медовий колір волосся будемо виглядати максимально природно.\nБезумовно, це не означає, що всім іншим медовий колір волосся не підійде. Приміром, карооким дівчатам зі світлою шкірою такий відтінок волосся додасть гламурності. Але їм доведеться підбирати фарбу для волосся особливо ретельно, адже медовий відтінок не досить стійкий і досить швидко змивається, після чого волосся буде здаватися недоглянутими. Якщо у вас натуральний колір волосся, близьке до нанесеному медового пігменту, з часом натуральний колір почне проступати. А якщо натуральний колір далекий від медового, то по волоссю з часом можуть піти розлучення. Щоб цього уникнути, ретельно підбирайте фарбу для волосся. Адже неякісна фарба містить у собі червоний пігмент, який вигоряє з часом, і волосся набувають рудуватий відтінок. Так що користуйтеся засобами, які мають захист і допоможуть вам зберегти свіжий колір волосся.\nТонування за допомогою народних засобів\nКрім використання косметичних засобів для фарбування волосся здавна використовували натуральні засоби. Існує маса таких рецептів, які допоможуть без шкоди для здоров’я за допомогою доступних засобів отримати потрібний результат.\nНайпопулярніше з народних фарбувальних засобів – куркума. Це популярна індійська приправа, яку зараз можна придбати в будь-якому магазині. Її потрібно змішати з іранської хною в однакових пропорціях і нанести на вологе волосся. Через тридцять хвилин вони придбають медовий відтінок.\nЩе один натуральний барвник – це шафран, який необхідно взяти в невеликій кількості і кип’ятити хвилину. Після цього в нього слід додати стандартну упаковку хни.\nЧудово пофарбує волосся в медовий колір корінь ревеню, який слід очистити, порізати і прокип’ятити двадцять хвилин. Такий відвар додасть вашому волоссю темно-медовий глибокий колір.\nПриродні барвники чудово підійдуть вашим волоссю, так як вони не зашкодять їм, а, навпаки, зможуть їх зміцнити. У кожного барвника свої властивості, які дозволять по-різному доглядати за волоссям. Вам потрібно тільки підібрати собі найкращий варіант фарбування, а також варіант стильної зачіски, які разом підкреслять ваш прекрасний сонячний образ.


Укропівці організували та провели в Херсоні турнір із Бейблейду / В регіонах / УКРОП. Українське об'єднання патріотів\nУкропівці організували та провели в Херсоні турнір із Бейблейду\n26 лютого 2019, 16:21 В регіонах Роздрукувати\nДнями у Херсоні відбувся турнір із популярної серед малечі гри Бейблейд. Захопливі змагання з грамотами та подарунками для маленьких херсонців організували та провели укропівці в дитячому кафе міста.\n«Мабуть, дитяче кафе – єдине місце в Херсоні, де можна безкоштовно пограти у Бейблейд. Все починалося просто з гри, яку мені показали діти, потім виникла ідея провести чемпіонат. Солодкі подарунки для дітей організував голова Херсонської міської організації УКРОПу Олександр Дронов», ‒ зазначив організатор турніру, укропівець Юрій Капушенко.\nЮрій Капушенко став адміністратором дитячого кафе у вересні минулого року. За час своєї роботи встиг чимало зробити для того, щоб малечі Херсона з Дніпровського району було де проводити час весело та з користю. На базі кафе запрацював клуб вихідного дня. Всередині кафе укропівець відновив фонтан. А коли погода дозволяє, біля кафе для охочих організовують безкоштовний перегляд фільмів.\nУ планах укропівця влаштувати міський фестиваль із Бейблейду. А влітку відкрити на базі кафе центр позашкільного розвитку.\nДовідка УКРОПу. Бейблейд ‒ це захоплива гра, родом із Японії. Вона полягає в зіткненні двох дзиґ (беїв) на спеціальному полі у вигляді миски. Учасники запускають дзиґи за допомогою спеціального пускового механізму. Перемагає той, хто зможе своєю дзиґою зупинити або вибити з поля суперника.


Осінні поради від Анни Якимчук: говоримо про макіяж* - InfoMIX.com.ua\n17 Лют 2019, 15:52\n1379 07 Жов 2014, 21:10\nВосени хочеться бути по-осінньому яскравою і неперевершеною. Виглядати бездоганно сучасній жінці допоможе стильний макіяж. Про модні тенденції макіяжу нинішнього сезону розповість професійний візажист Анна Якимчук, яка навчалася у відомих професіоналів міжнародного рівня.\nЯкщо Вам не вдалося влітку засмагнути, не засмучуйтесь: один із ключових б’юті-трендів цієї осені – аристократично бліда шкіра.\nТакож у моду повернулися широкі густі брови, максимально наближені до природної форми. А найсміливішим дівчатам світові стилісти пропонують приміряти новий тренд – вибілені брови.\nУ цьому сезоні рекомендується робити легкий акцент на очі. Для природного ефекту раджу провести м’яким коричневим олівцем лінію по росту вій і ретельно її розтушувати, а також делікатно висвітлити внутрішній куточок ока світлими тінями. Стосовно кольорової палітри, обирайте монохромний макіяж, коли очі, губи і шкіра виконуються в одних і тих же тонах. Це можуть бути персикові, коричневі, бежеві, рідше рожеві відтінки.\nЦієї осені надзвичайно актуальні стрілки.\nЯкщо хочете зробити погляд виразнішим, проведіть товстішу лінію. Та краще зробити тоненьку видовжену стрілочку з припіднятим хвостиком.\nА от яскраві помади доведеться відкласти – у моді теплі тони блідо-рожевого, бежевого, персикового, блідого абрикосового, коричневого кольору.\nЯк завжди, у моді здорова, красива шкіра без вад і нерівностей.\nЗагалом, адаптуйте модні тенденції під себе і не забувайте робити акцент на чомусь одному – очах або губах. Стежте за модними тенденціями в області макіяжу і залишайтеся красивою у будь-яку пору року. І не забувайте, що розкішний макіяж – це не лише модні кольори й дорогі косметичні засоби. Як стверджувала Коко Шанель, «для мене мода – це те, що мені личить». Обирайте те, що найбільше підкреслить Вашу чарівність і неповторність.\nЯкимчук Анна – (050) 978-68-80.\nОдна відповідь до “Осінні поради від Анни Якимчук: говоримо про макіяж*”\nMerciful Debian сказав:\n17 Гру 2014 о 21:55\nДуже хороший і класний дизайн\n07 Жов 2014, 21:10 - Краса, Суспільство\n07 Жов 2014, 21:10 - Краса


Eurol Diesel System Cleaner, присадка для підтримки чистоти паливної системи, автохімія, купити в Києві, Україна\nEurol Diesel System Cleaner - це присадка, розроблена для видалення відкладень з камери згоряння, а також інших частин паливної системи за рахунок використання ретельно відібраних компонентів контролю осадження.\nEurol Diesel System Cleaner рекомендується для використання в областях, де якість дизельного палива така, що ви відчуваєте значне зниження паливної ефективності, щоб підтримувати двигун в чистоті і працювати належним чином.\nEurol Diesel System Cleaner також рекомендується як профілактична міра проти корозії і конденсації в паливному баку. 250 мл флакон Eurol Diesel System Cleaner рекомендується для використання в 35-65 л палива. Eurol Diesel System Cleaner повинна попрацювати в паливній системі протягом декількох годин, щоб забезпечити належне очищення.\nПеред заправкою додайте очищувач системи Eurol Diesel System в паливний бак. Для досягнення найкращих результатів використовуйте два флакони по одному на кожну послідовну заправку або кожні 2,500 км. Більш короткі інтервали використання можуть підтримуватися при русі по місту.\nКористувачі повинні ознайомитися з інструкцією з безпеки Eurol Diesel System Cleaner для отримання інформації про умови і термін зберігання.\nДОСТУПНІ ОБ'ЄМИ 250ML - 1L - 60L


Почервоніло суворе тестеве обличчя, і очі дико блиснули. "Кому ж, як не батькові, дивитися за своєю дочкою!" бубонів він про себе. "Ну, я тебе питаю, де вештався до пізньої ночі?" "Оце вже діло, дорогий тестю! На це я тобі скажу, то я давно вже виріс з тих, що їх молодиці сповивають. Знаю, як сидіти на коні. Умію держати в руках і шаблю гостру. Ще дещо умію… Умію також нікому не відповідати за те, що роблю".\n"Е, козаче! чи знаєш ти… я погано стріляю: тільки за сто сажнів куля моя пронизує серце. Я й рубаюся абияк: від людини залишаються шматочки дрібніші за крупу, з якої варять кашу".\nШаблі страшно брязнули, залізо рубало залізо, й іскрами, неначе курявою, обсипали себе козаки. З плачем пішла Катерина в окрему світлицю; кинулася на ліжко і затулила вуха, щоб не чути шабельних ударів. Та не так погано билися козаки, щоб можна було заглушити їх удари. Серце її хотіло розірватися на частки. По всьому її тілу, чула вона, як проходили звуки: стук, стук, "Ні, не витерплю, не витерплю… може, вже червона кров б'є джерелом з білого тіла. Може, тепер знемагає мій милий; а я лежу тут!" І вся бліда, ледве переводячи дух, увійшла в хату.\nРівно і страшно билися козаки. Ні той, ні той не подолає. От наступає Катеринин батько, подається пан Данило. Наступає пан Данило, подається суворий батько, і знову нарівні. Киплять. Розмахнулися… ух! Шаблі дзвенять… і з громом відлетіли набік клинки.\n"Дякую тобі, боже!" сказала Катерина і скрикнула знову, коли побачила, що козаки взялися за мушкети. Налагодили кремені, звели курки. Вистрілив пан Данило, не влучив. Націлився батько… Він старий; він бачить не так зірко, як молодий; одначе, не тремтить його рука. Постріл гримнув… Похитнувся пан Данило… Червона кров окрасила лівий рукав козацького жупана.\nКатерина трохи здригнулась: чудний їй здався і поцілунок, і дивніш блиск очей. Вона сперлася ліктем на стіл, на якому перев'язував поранену свою руку пан Данило, думаючи, що негарно і не по-козацькому зробив, попросивши прощення, не бувши ні в чому винний.\n"Снилося мені, дивно, далебі, і так живо, неначе наяву, снилося мені, що батько мій є та сама потвора, яку ми бачили в осавула. Та прошу тебе, не вір у сон: які дурниці не приверзуться! Неначе я стояла перед ним, тремтіла вся, боялася, і від кожного слова його стогнали мої жили. Коли б ти чув, що він говорив…"\n"Ото давно! а минулого…"\n"Баба спить уже, а козакам щось не віриться. Слухай, пане Даниле, замкни мене в кімнаті, а ключ візьми з собою. Мені тоді не так буде страшно, а козаки хай ляжуть перед дверима!"\nНебо майже все прояснилося. Свіжий вітер ледь-ледь повівав з Дніпра. Коли б не було чути здалеку квиління чайки, то все здалося б занімілим. Та от ніби шурхіт… Бурульбаш з вірним слугою тихо сховався за терник, що прикривав вирубану засіку. Хтось у червоному жупані, з двома пістолями, з шаблею біля боку, сходив з гори. "Це тесть!" промовив пан Данило, розглядаючи його з-за куща. "Навіщо й куди йому йти в цей час? Стецьку! не лови гав, дивися пильно, куди попрямує пан батько". Чоловік у червоному жупані зійшов на самий берег і повернув до мису, що видався з нього. "А! он куди!" сказав пан Данило. "Що, Стецьку, адже ж він прямісінько потягся до чаклуна в дупло".\nЧаклун став ходити навколо стола, знаки стали швидше мінятися на стіні, а нетопирі почали літати скоріше вниз і вгору, сюди й туди. Голубе світло рідшало, рідшало, і зовсім ніби згасло. І світлиця освітилася вже тонким рожевим світлом. Здавалося, з тихим дзвоном розливалося дивне світло по всіх кутках, та раптом зникло, і настала пітьма. Чути тільки шум, неначе вітер у тиху вечірню годину вигравав, кружляючи по водяному дзеркалу, нахиляючи ще нижче у воду сріблясті верби. І ввижається панові Данилові, що у світлиці блищить місяць, ходять зірки, неясно мигтить темно-синє небо, і холод нічного повітря війнув навіть йому в обличчя. І ввижається панові Данилові (тут він став мацати себе за вуси, чи не спить), що вже не небо у світлиці, а його власна опочивальня; висять на стіні його татарські й турецькі шаблі; біля стін полиці, на полицях домашній посуд і начиння; на столі хліб і сіль; висить колиска… та замість образів визирають страшні обличчя; на лежанці… та густий туман вкрив усе, і стало знову темно, і знову з дивним дзвоном освітилася вся світлиця рожевим світлом, і знову стоїть чаклун нерухомо в дивній чалмі своїй. Звуки стали гучніші й густіші, тонке рожеве світло яснішало, і щось біле, неначе хмара, плавало посеред хати; і ввижається панові Данилові, що хмара та не хмара, що то стоїть жінка; тільки з чого вона: з повітря, чи що, виткана? Чому ж вона стоїть і землі не торкається, і не спирається ні на що, і крізь неї просвічує рожеве світло, і миготять на стіні знаки. От вона якось поворухнула прозорою головою своєю: тихо світяться її блідо-голубі очі; волосся в'ється і спадає на плечі їй, неначе ясно-сірий туман, губи блідо червоніють, мов крізь біло-прозоре ранкове небо ллється ледве помітне ясно-червоне світло зорі; брови злегка темніють… Ох! це Катерина! Тут відчув Данило, що руки й ноги у нього скуті; він силкувався говорити, та губи ворушилися без звуку.\n"О! навіщо ти мене викликав?" тихо застогнала вона. "Мені було так радісно. Я була в тому самому місці, де народилася і прожила п'ятнадцять років. О, як хороше там! Які зелені й пахучі ті луки, де я гралася в дитинстві; і польові квіточки ті ж самі, і хата наша, і город! О, як обняла мене люба мати моя! Яка любов у неї в очах! Вона голубила мене, цілувала у вуста і щоки, розчісувала густим гребінцем мою русу косу… Батьку!" тут вона втупила в чаклуна бліді очі: "навіщо ти зарізав матір мою?"\nТут втупила вона бліді очі свої у віконце, під яким сидів пан Данило, і застигла на місці…\nЯк добре ти зробив, що розбудив мене!" говорила Катерина, протираючи очі вишиваним рукавом своєї сорочки і розглядаючи з ніг до голови свого чоловіка, що стояв перед нею. "Який страшний сон я бачила! Як важко дихали груди мої! Ух!., мені здавалося, що я вмираю…"\n"І не диво, що ти багато чого не бачила. Ти не знаєш і десятої частини з того, що знає душа. Чи знаєш, що батько твій антихрист? Ще минулого року, коли збирався я разом з ляхами на кримців "V (тоді я ще держав руку того невірного народу), мені говорив ігумен Братського монастиря, він, жінко, свята людина, що антихрист має владу викликати душу кожної людини; а душа гуляє по своїй волі, коли людина засне, і літає разом з архангелами навколо божої світлиці. Мені з першого разу не сподобалося обличчя твого батька. і, Коли б я знав, що у тебе такий батько, я б не одружувався з тобою; я б кинув тебе і не взяв би на душу гріха, породичавшись з антихристовим племенем".\n"Даниле!" сказала Катерина, затуливши обличчя руками і плачучи: "чи я завинила чим перед тобою? Чи я зрадила тебе, любий мій чоловіче? Чим же накликала на себе гнів твій? Чи невірно слугувала тобі? чи сказала наперекір слово, коли ти повертався напідпитку: з молодецького бенкету? Чи тобі не народила чорнобривого сина?.."\nБрязкаючи ланцюгами, підвівся він до вікна, подивився, чи не пройде дочка його. Вона лагідна, не злопам'ятна, як голубка, чи не змилосердиться над батьком… Та нікого немає. Внизу біжить дорога; по ній ніхто не пройде. Нижче гуляє Дніпро; йому ні до кого немає діла: він бушує, і невесело слухати колодникові одноманітний шум його.\nТа ось хтось з'явився на дорозі — то козак! і тяжко зітхнув в'язень. Знову навколо безлюдно. От хтось вдалині спускається… Розвівається зелений кунтуш… Сяє на голові золотий кораблик… Це вона! Ще ближче притулився він до вікна. От уже підходить близько…\nДень хилиться надвечір. Уже сонце сіло. Вже й немає його. Вже й вечір: свіжо; десь реве віл; звідкись долинають звуки, мабуть, десь іде народ з роботи й веселиться; на Дніпрі проплив човен… кому яке діло до колодника! Блиснув на небі срібний серп. Ось хтось іде з того боку по дорозі. Важко розглядіти у пітьмі. Це повертається Катерина.\n"Катерино! близький мій кінець, я знаю, мене твій чоловік хоче прив'язати до кобилячого хвоста й пустити по полю, а може, ще й страшнішу вигадає кару…"\n"Катерино! мене не кара страшить, а муки на тому світі… Ти безгрішна, Катерино, душа твоя буде літати в раю біля бога; а душа боговідступного батька твого буде горіти у вогні вічному, і ніколи не згасне той вогонь: все сильніше й сильніше буде він розгорятися; і краплини роси ніхто не зронить, і вітер не подихне…"\n"Коли б мені пощастило звідси вийти, я б усе кинув. Покаюся: піду в печери, надіну на тіло жорстку власяницю, день і ніч буду молитися богу. Не тільки скоромного, не візьму риби в рот! не постелю одежини, лягаючи спати! і все буду молитися, все молитися! І коли не зніме з мене милосердя боже хоч сотої частини гріхів, закопаюся по шию в землю або замуруюся в кам'яну стіну, не візьму ні їжі, ні пиття, й помру; а все добро своє віддам ченцям, щоб сорок днів і сорок ночей правили по мені панахиду".\n"Я не боюся ланцюгів", говорив він: "ти кажеш, що вони закували мені руки й ноги? Ні, я напустив їм у вічі туману і, замість руки, простяг сухе дерево. Ось я, дивися, на мені немає тепер жодного ланцюга!" сказав він, виходячи на середину. "Я б і стін цих не побоявся і пройшов би крізь них, та чоловік твій і не знає, які це стіни, їх ставив святий схимник, і ніяка нечиста сила не зможе звідси вивести колодника, не відімкнувши тим самим ключем, яким замикав святий свою келію. Таку саму келію викопаю і я собі, нечуваний грішник, коли вийду на волю".\n"Я випустила його", сказала вона, злякавшися й дико оглядаючи стіни. "Що я скажу тепер чоловікові? Я загинула. Мені лишається живій тепер закопатися в могилу!" і, заридавши, майже впала вона на пеньок, на якому сидів колодник. "Але я врятувала душу", сказала вона тихо: "я зробила святе діло. Та чоловік мій… Я вперше обманула його. О, як страшно, як тяжко буде мені перед ним говорити неправду. Хтось іде! Це він! чоловік!" скрикнула вона в розпачі і непритомна впала на землю.\n"Де я?" говорила Катерина, підводячись і озираючися. "Передо мною шумить Дніпро, за мною гори… куди завела ти мене, бабо!" "Я тебе не завела, а вивела; винесла на руках своїх із задушливого підвалу. Замкнула ключиком, щоб тобі не перепало від пана Данила".\n"Випустив, правда твоя; та випустив чорт. Глянь, замість нього, колода закута в залізо. Зробив же бог так, що чорт не боїться козачих лап! Коли б тільки думку про це мав у голові хоч один з моїх козаків, і я б дізнався… я б і кари йому не знайшов!"\nНа прикордонній дорозі, у корчмі, зібралися ляхи і бенкетують уже два дні. Щось не мало всього наброду. Зійшлися, мабуть, на якийсь наїзд: у декого й мушкети є; дзенькають шпори; брязкають шаблі. Пани веселяться й хвастають, говорять про небувалі діла свої, глузують з православ'я, звуть народ український своїми холопами, і поважно крутять вуса, і пихато, позадиравши голови, розкидаються на лавах. З ними разом і ксьондз. Тільки й ксьондз у них їм до пари: і зовні навіть не схожий на християнського попа. П'є й гуляє з ними і говорить нечестивим язиком своїм соромітні речі. Нічим не поступається перед ними і челядь: позакидали назад рукави пошарпаних жупанів своїх і ходять козирем, мовби щось путнє. Грають у карти, б'ють картами один одного по носах. Набрали з собою чужих жінок. Галас, бійка!.. Пани скаженіють та бешкетують: хапають за бороду жида, малюють йому на нечестивому лобі хрест; стріляють у молодиць холостими зарядами і танцюють краков'як з нечестивим попом своїм. Не бувало такого неподобства на руській землі і від татар. Мабуть, їй уже бог призначив за гріхи терпіти таку наругу! Чути крізь суцільний содом, що говорять про задніпровський хутір пана Данила, про красуню дружину його… Не на добре діло зібралася ця зграя!\n"Ні, Катерино, чує душа близьку смерть. Чогось сумно стає на світі. Часи лихі надходять. Ох, пам'ятаю, пам'ятаю я роки; їм, мабуть, не повернутися! Він був ще живий, честь і слава нашого війська, старий Конашевич! неначе перед очима моїми проходять тепер козацькі полки! — То був золотий час, Катерино! старий гетьман сидів на вороному коні. Виблискувала в руках булава; навколо сердюки; з боків хвилювало червоне море запорожців. Став говорити гетьман — і все завмерло. Заплакав старий, як почав згадувати нам колишні діла й січі. Ех, коли б ти знала, Катерино, як рубалися ми тоді з турками! На голові моїй видно й досі шрам. Чотири кулі пролетіли в чотирьох місцях крізь мене. І жодна з ран не зажила зовсім. Скільки ми тоді набрали золота! Коштовні самоцвіти шапками черпали козаки. Яких коней, Катерино, коли б ти знала, яких коней ми тоді забрали! Ох, не воювати вже мені так! Здається, і не старий, і тілом дужий; а меч козацький випадає з рук, живу без діла, і сам не знаю, для чого живу. Порядку немає на Україні: полковники й осавули гризуться, як собаки, між собою. Немає старшої голови над усіма. Шляхетство наше перейняло польські звичаї, перебрало лукавість… продало душу, прийнявши унію.\nНе годину, не дві б'ються ляхи й козаки. Не багато залишилось тих і інших. Та не стомлюється пан Данило: збиває з сідла довгим списом своїм, топче баским конем піших, вже очищається двір, уже почали розбігатися ляхи; вже здирають козаки з убитих золоті жупани і багату зброю; вже пан Данило збирається в погоню, і глянув, щоб скликати своїх… та весь закипів від люті: він побачив Катерининого батька. От він стоїть на горі і націлює на нього мушкет. Данило погнав коня прямо на нього… Козаче, на загибель їдеш!.. Мушкет гримить — і чаклун зник за горою. Тільки вірний Стецько бачив, як промайнув червоний одяг і дивна шапка. Захитався козак і впав на землю. Кинувся вірний слуга до свого пана — лежить пан його, простягнувшися на землі і закривши ясні очі. Червона кров закипіла на грудях. Та, видно, почув вірного слугу свого. Тихо розплющив очі; блиснув очима: "Прощай, Стецьку! скажи Катерині, щоб не кидала сина! Не кидайте і ви його, мої вірні слуги!" і стих. Вилетіла козацька душа з дворянського тіла; посиніли уста. Спить козак непробудно.\nЧудовий Дніпро у тиху погоду, коли вільно і плавно мчить крізь ліси й гори повні води свої. Ані ворухнеться; ані прогримить. Дивишся, і не знаєш, іде чи не йде його велична широчінь, і здається, неначе увесь вилитий він із скла, і неначе блакитний дзеркальний шлях, без міри в ширину, без кінця в довжину, плине і в'ється по зеленому світу. Любо тоді й жаркому сонцю глянути з височини і опустити промені у холод скляних вод, і прибережним лісам яскраво відбитися у водах. Зеленокудрі! вони припали разом з польовими квітами до вод і, схилившися, дивляться у них і не надивляться, і не намилуються світлим зраком своїм, і посміхаються до нього, і вітають його, киваючи гіллям. В середину ж Дніпра вони не сміють глянути: ніхто, крім сонця й блакитного неба, не дивиться в нього. Мало який птах долетить до середини Дніпра. Розкішний! немає рівної йому ріки на світі. Чудовий Дніпро і теплої літньої ночі, коли все засинає, і людина, і звір, і птах; а тільки бог величаво озирає небо і землю, і величаво струшує ризу. Від ризи сиплються зірки. Зірки горять і сяють над світом, і всі разом відбиваються у Дніпрі. Усіх їх держить Дніпро у темному лоні своєму. Жодна не втече від нього; хіба що згасне на небі. Чорний ліс, унизаний сонними воронами і в давнину розламані гори, нависнувши, силкуються закрити його хоч довгою тінню своєю — марно! Немає нічого на світі, що могло б прикрити Дніпро. Синій, синій ходить він плавним розливом, і серед ночі, як серед дня, видно його так далеко, як тільки бачити може людське око. Голублячись і пригортаючись ближче до берегів від нічного холоду, дає він по собі срібний струмінь; і струмінь спалахує, неначе смуга дамаської шаблі; а він, синій, знову заснув. Чудовий і тоді Дніпро, і немає ріки, рівної йому на світі! Коли ж підуть горами по небу сині хмари, чорний ліс хитається до кореня, дуби тріщать, і блискавка, зламуючися поміж хмарами, враз осяє ввесь світ — страшний тоді Дніпро! Водяні горби гримлять, б'ючись об гори, і з блиском та стогоном відбігають назад, і плачуть, і голосять вдалині. Так побивається стара козакова мати, виряджаючи свого сина у військо. Розгульний і бадьорий, їде він на вороному коні, узявшися в боки і по-молодецькому заламавши шапку; а вона, ридаючи, біжить за ним, хапає його за стремена, ловить вудила і ламає над ним руки і заливається гарячими сльозами.\nДико чорніють поміж розбурханими хвилями обгорілі пні й камені на березі, що видався в ріку. Б'ючися об берег, підіймається вгору і падає вниз причалюючий човен. Хто з козаків насмілився гуляти в човні, в той час, коли розгнівався старий Дніпро? Видно, йому не відомо, що він ковтає як мух людей.\nПо кам'яних сходах спустився він поміж обгорілими пеньками, вниз, де глибоко в землі викопана була у нього землянка. Тихо увійшов він, не рипнувши дверима, поставив на стіл, вкритий скатертиною, горщик, і став кидати довгими руками своїми якісь невідомі трави; узяв кухоль, зроблений з якогось дивного дерева, зачерпнув ним води і став лити, ворушачи губами і роблячи якісь заклинання. З'явилося рожеве світло в світлиці; і страшно було глянути тоді йому в обличчя. Воно здавалося кривавим, глибокі зморшки тільки чорніли на ньому, а очі були, як у вогні. Нечестивий грішник! вже й борода давно посивіла, і обличчя пооране зморшками, і висох увесь, а все ще творить безбожний умисел. Посеред хати попливла біла хмара, і щось схоже на радість блиснуло в обличчі його. Та чому ж раптом став він нерухомий, з роззявленим ротом, не сміючи поворухнутися, і чому волосся щетиною піднялося на його голові? У хмарі перед ним світилося чиєсь дивне обличчя. Непрохане, некликане з'явилося воно до нього в гості; що далі, вирізнялося більше і втупило в нього нерухомі очі. Риси його, брови, очі, губи, все незнайоме йому. Ніколи за все життя своє він його не бачив. І страшного, здається, в ньому мало: а непереборний жах охопив його. А незнайома дивна голова крізь хмару так само нерухомо дивилася на нього. Хмара вже й зникла; а невідомі риси ще ясніше визначилися і гострі очі не відривалися від нього. Чаклун увесь пополотнів. Диким, не своїм голосом скрикнув, перекинув горщик… Все зникло.\n"Нічого не бійся!" говорив син його, хапаючися за шаблю. "Ніхто тебе не скривдить". Похмуро, тьмяними очима, дивилася на всіх Катерина і не знаходила слів. "Я сама накликала на себе загибель. Я випустила його". Нарешті вона сказала: "Мені немає від нього спокою! От уже десять днів я у вас в Києві; а горя й на краплину не поменшало. Думала, буду хоч серед тиші вирощувати на помсту сина… Страшний, страшний привидився він мені у сні! Боронь боже і вам побачити його! Серце моє й досі б'ється. Я зарубаю твоє дитя, Катерино! кричав він, якщо не вийдеш за мене заміж…" і, заридавши, кинулася вона до колиски; а злякане дитя простягло ручки й кричало.\nДалеко від Українського краю, проїхавши Польщу, проминувши і багатолюдне місто Лемберґ, ідуть рядами високоверхі гори. Гора за горою, неначе кам'яними цепами, перекидають вони вправо і вліво землю і обковують її кам'яною товщею, щоб не просочилося шумне й буйне море.\nІдуть кам'яні пасма у Валахію і в Седмиградську область, і громаддям застигли у вигляді підкови між галицьким і угорським народом. Немає таких гір у нашій країні. Погляд не зможе охопити їх; а на вершину деяких не ступала й нога людська. Дивний і вигляд їх: чи не зухвале море вибігло в бурю з широких берегів, підкинуло вихором збурені хвилі, і вони, скам'янівши, залишилися нерухомі в повітрі? Чи не обірвалися з неба важкі хмари і захарастили собою землю? бо й на них такий самий сірий колір, а біла вершина блищить і іскриться на сонці. Ще до Карпатських гір почуєш руську вимову, і за горами ще, де-не-де, обізветься начебто рідне слово; а там уже й віра не та, і мова не та. Живе не малолюдний народ угорський; їздить на конях, рубається і п'є не гірше за козака; а за кінну збрую та дорогі каптани не скупиться виймати з кишені червінці. Роздольні й великі є між горами озера. Як скло, непорушні вони і, як дзеркало, відбивають в собі голі вершини гір і зелені їх підошви.\nТа хто серед ночі, сяють чи не сяють зорі, їде на величезному вороному коні? який богатир нелюдського зросту мчить під горами, над озерами, відсвічується з велетенським конем у непорушних водах, і велетенська тінь його страшно перебігає по горах? Блищать карбовані лати; на плечах спис; брязкає біля сідла шабля; шолом насунутий; вуси чорніють; очі заплющені; вії опущені — він спить. І, сонний, держить поводи, а за ним сидить на тому ж самому коні малятко паж, і теж спить, і, сонний, держиться за богатиря. Хто він, куди, чого їде? — хто його знає. Не день, не два вже він переїжджає гори. Блисне день, зійде сонце, його не видно; зрідка тільки помічали верховинці, що по горах миготить чиясь довга тінь, а небо ясне, і хмаринка не пройде по ньому. Тільки ж ніч нашле темряву, знову його видно, і відбивається в озерах, і за ним, тремтячи, мчить тінь його. Вже проїхав багато він гір і з'їхав на Криван. За гору цю немає вищої між Карпатом: як цар височить вона над іншими. Тут зупинився кінь і вершник, і ще глибше поринув він у сон, і хмари, спустившися, закрили його.\nТс… тихо, бабо! не стукай так, дитя моє заснуло. Довго кричав син мій, тепер спить. Я піду в ліс, бабо! Та чого ж ти так дивишся на мене? ти страшна: у тебе з очей витягаються залізні кліщі… ух, які довгі! і горять, як вогонь! Ти, мабуть, відьма! О, якщо ти відьма, то щезни звідси! ти вкрадеш мого сина. Який дурний той осавул: він думає, мені весело жити в Києві; ні, тут і чоловік мій, і син; хто ж буде доглядати хати? я вийшла так тихо, що й кіт, і собака не почув. Ти хочеш, бабо, стати молодою — це зовсім не важко: треба танцювати тільки; дивися, як я танцюю…" і, промовивши такі безладні слова, вже кружляла Катерина, безумно озираючися навколо і взявшись руками у боки. З вереском притупувала вона ногами; без міри, без такту дзвеніли її срібні підкови. Незаплетені чорні коси металися по білій шиї. Як птиця, не зупиняючися, літала вона, розмахуючи руками і киваючи головою, і здавалося, що збезсилівши, або впаде на землю, або вилетить геть із світу.\nДе чоловік мій?" скрикнула вона раптом, вихопивши з-за пояса турецький кинджал. "О! це не такий ніж, якого треба". При цьому і сльози і туга з'явилися у неї на обличчі. "У батька мого далеко є серце, він не дістане до нього. У нього серце із заліза куте. Йому скувала одна відьма на пекельному вогні. Чого ж не йде батько мій? хіба він не знає, що час заколоти його? Видно, він хоче, щоб я сама прийшла…" і не докінчивши, дивно засміялася. "Мені спала на думку кумедна історія: я згадала, як ховали мого чоловіка. Адже його живого поховали… який сміх брав мене… слухайте! слухайте!" і, замість слів, почала вона співати пісню:\nБіжить візок кривавенький,\nНад річкою явір стоїть.\nВ чистім полі земляночку,\nТак змішувалися у неї всі пісні. Уже день і два живе вона в своїй хаті і не хоче слухати про Київ, і не молиться, і тікає від людей; і з ранку до пізнього вечора бродить по темних дібровах. Гостре гілля дряпає біле лице й плечі; вітер шарпає розплетені коси; давнє листя шумить під ногами її — ні на що не дивиться вона. В час, коли вечірня зоря гасне, ще не з'являються зірки, не горить місяць, а вже страшно ходити в лісі, на дерева видираються і хапаються за сучки нехрещені діти, ридають, регочуть, котяться клубком по дорогах і в широкій кропиві; з Дніпрових хвиль вибігають зграйками дівчата, що загубили свої душі; волосся ллється із зеленої голови на плечі, вода лунко дзюрчить, стікаючи з довгого волосся на землю, і діва світиться крізь воду немов крізь скляну сорочку; вуста дивно посміхаються, щоки палають, очі виманюють душу… вона згоріла б від кохання, вона зацілувала б… Тікай! хрещений чоловіче! вуста її — лід, постіль — холодна вода; вона залоскоче тебе і затягне в ріку. Катерина не дивиться ні на кого, не боїться, безумна, русалок, бігає пізно з ножем своїм і шукає батька.\nКатерина спочатку не слухала нічого, що говорив гість; наостанку стала, як розумна, прислухатися до його мови. Він розповів про те, як вони жили разом з Данилом, наче брат з братом; як сховалися раз під греблею від кримців… Катерина все слухала і не спускала з нього очей.\nГість почав розповідати тимчасом, як пан Данило під час щирої розмови сказав йому: "Дивися, брате Копряне, коли волею божою не буде мене на світі, візьми до себе жінку, і хай вона буде твоєю дружиною…"\nСамотньо сидів у своїй печері перед лампадою схимник і не зводив очей зі святої книги. Вже багато літ, як він зачинився у своїй печері. Вже зробив собі і дощану труну, в якій лягав спати замість ліжка. Закрив святий старець свою книгу і став молитися… Раптом ускочив чоловік дивний і страшний з себе. Вперше здивувався святий схимник і відступив, побачивши такого чоловіка. Ввесь тремтів він, як осиковий лист; очі дико косилися; страшний вогонь лякливо сипався з очей; дрож проймав від потворного його обличчя.\n"Ні! ні, ти смієшся, не говори… я бачу, як розтягся рот твій: от біліють рядами твої старі зуби!.."\nІ вже ні страху, нічого не відчував він. Усе здається йому якимось невиразним. У вухах шумить, у голові шумить, мов від хмелю, і все, що не є перед очима, вкривається, неначе павутиною. Скочивши на коня, поїхав він прямо до Канева, думаючи звідти через Черкаси попрямувати до татар прямо в Крим, сам не знаючи для чого… їде він уже день, другий, а Канева все нема. Шлях той самий; час йому б уже давно з'явитися, та Канева не видно. Вдалині заблищали маківки церков. Та це не Канів, а Шумськ. Здивувався чаклун, побачивши, що він заїхав зовсім в інший бік. Погнав коня назад до Києва, і через день з'явилося місто; та не Київ, а Галич, місто, яке ще далі від Києва, ніж Шумськ, і вже недалеко від угорців. Не знаючи, що робити, повернув він коня знову назад, та відчуває знову, що їде в протилежний бік і все вперед. Ніхто на світі не міг би розповісти, що було на душі у чаклуна; а коли б він заглянув і побачив, що в ній діялося, то вже не досипав би він ночей і не засміявся б ніколи. То була не злість, не страх і не люта досада. Немає такого слова на світі, яким можна було б його назвати, його палило, пекло, йому хотілося б увесь світ витоптати конем своїм, узяти всю землю від Києва до Галича з людьми, з усім, і потопити її в Чорному морі. Та не від злоби хотілося йому це зробити; ні, сам він не знав від чого. Ввесь здригнувся він, коли вже з'явилися близько перед ним Карпатські гори і високий Криван, що накрив своє тім'я, неначе шапкою, сірою хмарою; а кінь усе мчав і вже летів по горах. Хмари враз зникли, і перед ним з'явився у страшній величі вершник. Він силкувався спинитися; міцно натягав вудила; дико іржав кінь, підіймаючи гриву, і мчав до лицаря. Тут здалося чаклунові, що все в ньому завмерло, що нерухомий вершник ворушиться, і враз розплющив свої очі; побачив чаклуна, що мчав до нього, і засміявся. Як грім, розсипався дикий сміх по горах і залунав у серці чаклуна, потрясши все, що було всередині його. Йому здавалося, ніби хтось сильний вліз у нього і ходив всередині його і бив молотами по серцю, по жилах… так страшно відбився у ньому той сміх!\n"Воював король Степан з турчином. Уже три тижні воює він з турчином, а все не може його вигнати. А в турчина був пашатакий, що сам з десятьма яничарами міг порубати цілий полк.\n"Страшну кару ти вигадав, чоловіче!" сказав бог. "Хай буде все так, як ти сказав, але й ти сиди вічно там на коні своєму, і не буде тобі царства небесного, доки ти будеш сидіти там на коні своєму!" І те все так збулося, як було сказано: і донині стоїть на Карпаті на коні дивний лицар, і бачить, як у бездонному проваллі гризуть мерця мерці, і чує, як мрець, що лежить під землею, росте, гризе в страшних муках свої кістки і страшно стрясає всією землею…"\nУже сліпець скінчив свою пісню; уже знову став перебирати струни; уже почав співати смішні приказки про Хому та Ярему, про Скляра Стокозу… та старі й малі все ще не могли опам'ятатися і довго стояли, похиливши голови, думаючи про страшну подію, що трапилася в давнину.


Калуш - офіційний сайт міста :: Студенти-художники виручили з продажу власних виробів кошти для АТО\nКолектив Калуського коледжу культури і мистецтв організував благодійну ярмарку з метою збору коштів для потреб військових, які воюють в АТО.\nЯк повідомляли «Вікна», ярмарка відбулася в рамках звіту комісії образотворчого мистецтва, і готували її впродовж півтора місяців. Під час ярмарки із продажу творів власного виробництва студенти Калуського коледжу зібрали кошти у сумі 1600 гривень. Їх реалізують на покупку необхідних речей для військових, які служать у зоні АТО.\nДля заробітку коштів студенти самі продавали власні вироби впродовж цілого дня у середу 15 жовтня. Щоб зацікавити відвідувачів, молодь проводила майстер-класи. Усіх охочих майстри декоративно-ужиткового мистецтва навчали, як із підручних матеріалів можна виготовити гарні вироби. Були також майстер-класи із боді-арту, візажу, перукарського мистецтва та манікюру, а також дефіле.


Огляд Void Bastards - MIGDb - migdb.com\nПориньте в науково-фантастичний шуттер разом з Void Bastards, в дивовижному художньому стилі у вигляді коміксу. А відмінною рисою проекту стане пронизуючий сюжет британський гумор.\nПочнемо, мабуть, з технічного боку проекту. Вирішили хлопці з Humble Bundle скооперуватися з Blue Manchu і викотити новий проект на движку Unity. Останній дозволив перенести їх творіння на безліч популярних геймерських платформ. Серед них можна знайти моделі від PlayStation і Xbox, а також портативні девайси, представлені розробником Nintendo, зокрема мова йде про Nintendo Switch. Попередні ж консолі отримали підтримку гри на такі моделі як PlayStation 4 і Xbox One. Чи не обділили розробники і володарів РС, але тільки тих, у кого встановлена операційна система Microsoft Windows. На Linux і macOS підтримку Void Bastards не завезли :( Що ж ми маємо в підсумку? Rogue-like гра з елементами shooter від першої особи - FPS, дата виходу якого відбулася 28 травня 2019 року. А тепер, ми більш детально розглянемо огляд на те , що представляє собою дана відеогра і чим же може зачепити її проходження звичайного геймера.\nПерейдемо до сюжету. Починати гру геймеру доведеться в ролі в'язня на одному з космічних кораблів, який борознить безкрайні простори галактики, утримуючи весь набрід злочинців якнайдалі від цивілізованого населення. За всіма процесами на борту стежить спеціально розроблена комп'ютерна програма під кодовою назвою HR. Саме вона, в кінцевому підсумку, може дозволити ув'язненим отримати бажану свободу. Переміщатися по космосу належить завдяки галактичній карті, на якій гравець може вибирати місце призначення. Більшість з локацій, доступних для висадки, являють собою ворожі космічні крейсери, з величезною кількістю ворогів на борту. У них гравець може знайти безліч цінних і корисних ресурсів, які після зачистки, можна буде транспортувати на Ваш космоліт. Крім цього, на своєму галактичному шляху гравцеві можуть зустрічатися і торгові кораблі, з якими можна здійснювати бартер різного роду корисними товарами, астероїди, де можна знайти корисні копалини, а також різного роду космічні небезпеки, які геймер повинен облітати за сотні світлових років. Проте, здебільшого, Ваші пригоди відбуватимуться на ворожих кораблях, де гравець на своїх двох досліджуватиме навколишні локації і рівні, в пошуках різних корисних речей, а також спробі втекти раніше, ніж його наздоженуть кулі противника.\nГра буквально надає Вам готового протагоніста, яким гравцеві доведеться управляти. Як такого вибору персонажа або класу у геймера не буде. Ви станете одним з чергових ув'язнених, кого розбудили з кріосна, для виконання потреб крейсера. Кожен підопічний геймера буде мати вже встановлений набір навичок, перків і штрафів, які безпосередньо впливають на ігровий процес. І якщо трапиться так, що герой помре на черговому завданні, гра видасть під контроль геймера іншого ув'язненого, вже з зовсім іншими характеристиками. Наприклад, одним з так званих "негативних перків" може бути хвороба ув'язненого. В наслідок чого він постійно кашляє, а з постійно видаючим звуки підопічним, буде дуже складно непомітно підібратися до ворога, або пройти поруч з системами сигналізації. У той же час, такий персонаж може мати поліпшеною координацією, що допомагає простіше прицілюватися на ворогів або підвищеним шансом критичного пострілу. Генерація рівнів, за якими належить подорожувати нашому герою частково генерується процедурно. Що це означає? Положення певних кораблів і інших точок на карті галактики завжди однакове, але самі локації всередині корабля (стіни, проходи, розташування ворогів і т.д.) кожен раз будуть вибудовуватися по-іншому, створюючи унікальний інтер'єр в кожній новій грі. У будь-якому випадку, зазвичай геймеру потрібно в першу чергу дістатися до головної рубки корабля, де зберігається інформація про всі місця розташування корисних матеріалів на судні. Після чого вирушати на видобуток тих самих матеріалів і при цьому намагатися якомога менше вступати в конфлікт з ворожим екіпажем.\nНезважаючи на те, що гра постійно нагадує Вам про те, що елемент скритності в механіці геймплея присутній, по справжньому корисним він буде вельми рідко. Найчастіше гравцеві все ж доведеться вступати в пряме протистояння з противником. Найчастіше такі сутички трапляються у вигляді перестрілок із застосуванням різного роду вогнепальної зброї. Присутні в грі і елементи занурення в певну роль, обрану Вам для свого підопічного. Таким чином гравець може спробувати зламати ворожі турелі, щоб ті билися на вашому боці, або ліквідувати систему безпеки відключивши всі камери відеоспостереження, для більш вільного і прихованого переміщення по локаціях, або ж зовсім відкрити всі замкнені двері, якщо вийде зламати централлю систему управління. У грі присутній свого роду "валюта", яка постійно витрачатися на більшість з дій гравця. Хочете зламати турель - будьте ласкаві витратитися, хочете відкрити замкнений скриню - платіть. Проте, найчастіше всі витрати гравця окупаються сповна, але в той же час, така система є свого роду регулятором, який не дозволяє геймеру бешкетувати на кораблі ворогів як йому тільки заманеться.\nУ Void Bastards авторами була додана і система крафта, куди ж без неї? На кораблі вічно щось ламається, деталі потрібно замінювати і ще належить покращувати власне спорядження, а також створювати нове. Незважаючи на загальну футуристичну тематику проекту, механіка крафта представлена в дуже простому і зрозумілому вигляді, що безсумнівно стає плюсом гри. Наприклад, якщо Ви захочете скрафтити що-небудь конкретне, система на Вашому кораблі підкаже, де саме потрібно шукати потрібні для гравця матеріали. Таким чином розробники гри не змушують геймера бездумно обшарювати кожен закуток, кожного зустрічного корабля в пошуках потрібних ресурсів. Проте, кожна смерть гравця позбавляє Вас можливості донести награбоване добро до своєї бази, а знайти речі на своєму тілі не вийде. Тому поразка на полі бою позбавляє не тільки життя одного з ув'язнених, а й ще далі віддаляє гравця він поставленої мети. Проте, якщо геймеру вдасться досить довго тримати свого підопічного в рядах живих, з часом він стане помічати, що герой стає сильнішим, прокачування свого персонажа зростає пропорційно знайденим ресурсам. Так чи інакше, смерть може наздогнати нашого ув'язненого в будь-який момент, а нові підопічні потребують нового вкладу в свій розвиток, але навіть такі, здавалося б, повторювані процеси не здаються нудними, оскільки кожен окремий ув'язнений розвивається за своїм унікальним шляхом.\nОдним з очевидних мінусів гри є штучний інтелект ворогів і самі вороги в цілому. В ході Ваших небезпечних вилазок, гравець може зустріти не так вже й багато різновидів супротивників. І ще менше тих, до кого потрібно підібрати спеціальну тактику ведення бою. Це факт є досить прикрим як мінімум тому, що гра надає величезний вибір інструментів для ведення бою, яких по суті ніде використовувати. Крім того, відчувається певний дисбаланс в самих ворогах. Одні з них досить слабкі і падають від пари влучень, що явно не приносить інтересу в гру. Інші аж надто сильні і уникати їх - єдина запорука перемоги. Є й ті, які можуть вибухати при наближенні до Вас і, якщо такий противник виявиться прямо за дверима, яку Ви відкрили, у гравця майже ніколи не буде шансу уникнути смерті. Незважаючи на те, що звуковий супровід дає підказки про те, що чекає геймера за поворотом, пропустити їх простіше простого. Є ще й літаючі супротивники, яких дуже важко вбити, якщо Ви не взяли з собою на завдання певний тип озброєння, а зі зброєю ближнього бою, це стає і зовсім нездійсненним завданням.\nУ грі Void Bastards є і величезні плюси, які стають родзинкою проекту. Одним з таких є художня складова і дизайнерське рішення. Вся графічна частина гри виконана в стилі візуалізованного коміксу і виглядає це просто фантастично. Стилістика коміксу відповідає абсолютно всьому: починаючи від оточення головного героя, до меню крафта і інтерфейсу на екрані.\nПроходження однієї сюжетно лінії забере у середньостатистичного геймера трохи більше дванадцяти годин реального часу. Навіть після завершення основної історії гри, Ви можете продовжити подорож по галактиці, шукати нові кораблі, покращувати своє спорядження і зустрічатися з іншими супротивниками. Крім того, після першого проходження гравцеві буде доступна підвищена складність гри, що дозволить ще більше урізноманітнити і ускладнити наступний забіг.\nЩо ж ми маємо в сухому залишку? Відеогра Void Bastards - явно непоганий представник свого жанру, хоч і не просуває його до нових вершин. Хороша графічна складова і захоплюючий загальний ігровий процес утримують увагу і інтерес гравця з першої до останньої хвилини, а варіативність в проходженні і подальше підвищення складності - хороший стимул пройти проект ще раз. Ложкою дьогтю в бочці меду, є штучний інтелект ворогів і їх різноманітність, що трохи псує загальну картину бою на міжгалактичних кораблях. Ми рекомендуємо, як мінімум, спробувати свої сили в цій грі. А якщо битви з супротивниками не є Вашим пріоритетним завданням, то Void Bastards безумовно повинна сподобається Вам!\nкрасивий художній стиль\nцікава задумка сюжетної історії\nрізноманітна система ігрового процесу\nслабкий штучний інтелект ворогів\nскладно відігравати роль одного єдиного протагоніста


Сьогодні до читальної зали центральної міської бібліотеки завітав фотохудожник Володимир Коротков разом з кореспондентами місцевого телеканалу ІРТ. Приводом для зустрічі стала персональна виставка світлин, яка присвячена нашому славному місту, та нещодавно була презентована в бібліотеці. В ході спілкування автор розповів про про себе, про своє захоплення художньою фотографією, презентував свої роботи.\nТож чекаємо вас в бібліотеці, шановні жителі міста! Приходьте помилуватися чудовими світлинами з фотовернісажу. Гарний настрій та позитивні емоції гарантуємо!