Сходи для басейну грає дуже важливу роль. Правильно підібраний атрибут дозволить комфортно відпочивати біля басейну, зручно занурюючись у воду за допомогою ергономічного спуску.\nЗдавалося б, сходи для басейну може бути представлена тільки в одному вигляді і конфігурації. Різниця полягає лише в кількості сходинок і розмірах самої конструкції. Насправді це не так. Вибір даного пристосування для стаціонарних басейнів і надувних елементів повинен здійснюватися ретельно, з урахуванням найдрібніших нюансів. Від того, наскільки грамотно буде підібрано дане пристосування, залежить не тільки комфорт, але і безпеку.\nСходовий спуск є невід’ємним елементом, що гарантує безпечну експлуатацію самого басейну. Це важливий конструктивний елемент, не позбавлена декоративної цінності. Установка сходового спуску будь-якого типу можлива тільки в тому випадку, якщо глибина водної чаші досягає хоча б одного метра. Якщо резервуар з водою дрібніше, ніж зазначена величина, установка сходів не є доцільною.\nСходи для каркасних басейнів\nСама надійна конструкція каркасного басейну – римська. Конструкція підходить для водних точок, які розташовуються поза приміщенням. Це масивні елементи, що виготовляються з залізобетону.\nДрабинка для надувного басейну або ж для стаціонарних видів може бути самостійною. При необхідності виріб можна демонтувати, перемістити в іншу точку або трансформувати конструкцію в залежності від ситуації.\nНайбільш надійні конструкції – металеві (алюмінієві, з нержавіючої сталі). Самі бюджетні моделі – пластикові.\nЗ деревини та інших матеріалів подібні вироби виготовляються вкрай рідко. Також варто відзначити, що незалежно від розмірів і кількості сходинок для басейну можуть бути односторонніми або двосторонніми, представлені стандартної драбиною або ж повноцінними широкими сходинками. Всі основні аспекти конфігурації конструкції зумовлюються вимоги потенційних покупців.\nДвостороння римська сходи і сам басейн є єдиним цілим. Існує кілька способів установки кріплень. Найчастіше використовують настановні «стакани» з «нержавійки». «Стакани» кріплять по центру анкера, а самі сходові елементи фіксують на них. Нижній сегмент сходи опускається на дно, впираючись в нього.\nІнший варіант: використання упорів до бортів. Двостороння конструкція виходить міцною. Деякі фахівці вважають за краще здійснювати фіксацію тільки опорними елементами, попередньо вмонтованими в «тіло» борту.\nКількість сходинок безпосередньо залежить від того, яка глибина самого басейну. Зазвичай достатньо 3 – 7 майданчиків. Кожна сходинка повинна бути покрита спеціальним нековзким речовиною. Сьогодні майже всі моделі (навіть найпримітивніші) обробляють подібними складами.\nТакож для безпеки важливу роль відіграє і довжина даних елементів. Надмірно короткі елементи можуть призводити також до небажаного ковзанню, викликаючи травмонебезпечну ситуацію. Тим більше, дуже короткі сходинки банально незручні в експлуатації.\nСходи для збірних басейнів\nДля збірних басейнів найчастіше використовується двостороння конструкція з легкосплавних профілів або ж рельєфних пластикових елементів. Зовні подібні вироби часто нагадують драбину. Стійкості домагаються за рахунок того, що один кінець драбини впирається в землю, а інший в дно резервуара з водою.\nКонструкції досить мобільні. При необхідності їх можна перемістити в інше, більш вигідне місце або ж зовсім прибрати на деякий час (наприклад, якщо пристрій використовується для літнього надувного басейну або ж «чаша» експлуатується тільки відносно короткий проміжок часу).\nЯкщо басейн наливного типу, краще двостороння сходи для басейну з нержавіючої сталі. Вона повинна бути максимально широка, перила будуть монтуватися безпосередньо до борту.\nНе завжди є можливість провести монтаж цільної конструкції (як для накритих басейнів). В даному випадку доцільніше придбати окремо поручні і сходи.\nГоловні вимоги до конструкцій з нержавіючої сталі:\nБудь металева конструкція (як і дерев’яні сходи для басейну) в обов’язковому порядку обладнуються поручнями;\nВідстань між сходинками не повинно перевищувати 25 сантиметрів;\nНа сходах повинно розміщуватися протиковзке покриття, а вся поверхня обробляється спеціальними складами, що перешкоджають корозії;\nБудь-яка конструкція як для надувного, так і для стаціонарного басейну, повинна витримувати велику вагу.\nДвостороння або одностороння конструкція може доповнюватися, як монолітними, так і окремими поручнями. Труби повинні бути достатньо широкими, але не надмірно масивними. Підбір конструкції багато в чому потребує обліку та декоративних якостей виробу. Сходовий спуск повинен органічно вписуватися в дизайн, доповнювати басейн і майданчик біля нього.\nАналоги з пластику\nСходи для басейну своїми руками може бути встановлена в тому випадку, якщо всі комплектуючі дійсно хорошої якості. Пластикові вироби вважаються самим бюджетним, але недовговічним матеріалом. Якщо нержавіюча сталь досить стійкий до грибків або цвілі, то навіть дуже хороший пластик дуже вразливим у цьому плані.\nОбробити пластик таким чином, щоб у багато разів підвищити його експлуатаційні якості, не представляється можливим. В іншому випадку, такі конструкції коштували дуже дорого, але не служили б так довго, як нержавіюча сталь.\nАналогічним чином йдуть справи і з виробами з дерева. У деяких випадках дерев’яні сходи дуже ефектно доповнюють дизайн басейну (особливо на вулиці), але вони абсолютно не довговічні.\nОкремі категорії спусків\nЄ кілька видів спусків в басейн, які істотно відрізняються від вищезазначених «класичних» видів. Створюючи басейн своїми руками з майданчиком і цікавими аксесуарами, кожен власник апартаментів бажає зробити конструкцію не просто комфортною і безпечною, але ще й ексклюзивною.\nМабуть, найцікавішим спуском для басейнів можна назвати конструкції бальнеологічного типу. Установка сходи в басейн даного виду буде непростою.\nПов’язано це з тим, що конструкція доповнено вбудованими форсунками. Їх завдання: здійснювати масаж поперекового і хребетного відділу хребта людини. Вони можуть використовуватися, як з лікувальною, так і з профілактичною метою, зміцнюючи здоров’я купаються.\nВарто також згадати про спусках для дітей. Вони мають більше сходинок. Вони набагато менше, ніж «дорослі» майданчики. Крім того, конструкцію завжди доповнюють низькі перила, а інтервал між східцями мінімальний.\nОстаннім часом виробники намагаються порадувати потенційних покупців ще й цікавими моделями для надувних басейнів. Зазвичай вони дуже мобільні і легкі. Каркаси зберігають свої характеристики, але по типу відрізняються від тієї ж «нержавійки» або пластикових аналогів.\nПро успішному виборі\nВарто зайвий раз акцентувати увагу на поручнях. Стандартна висота конструкції – півтора метра. В ідеалі частина драбини повинна бути над водою (хоча¼), а інші сегменти занурюватися всередину.\nПідбираючи сходи, варто керуватися наступними критеріями:\nЯкість збірки самої конструкції;\nМатеріал для виробу повинен бути практичним і довговічним;\nОптимальність способу кріплення;\nЦінова політика товару.\nНеобхідно розуміти, що занадто дешевий товар у даному конкретному випадку не може бути якісним. Неякісний матеріал, сумнівна складання або непродумана нестійка конструкція несуть пряму загрозу здоров’ю людини. Саме тому завжди варто віддавати перевагу тільки дійсно хорошим моделям, ергономічність та експлуатаційні характеристики яких не викликають ніяких сумнівів.


Романтичний лист коханому: як правильно писати\nГоловна » Дозвілля » Романтичний лист коханому: як правильно писати\n18/07/2017 Дозвілля 4,424 Переглядів\nРомантичний лист коханому: як правильно писати лист коханому в армію\nЗдається що просто, написати гарний, красивий лист коханому в армію, але взявшись за справу, розумієш, що це важка праця. Адже таке послання – це завжди подія для молодої людини, яку він весь час продовжує чекати, цілий великий світ про який дізнається з ваших слів. Рядки які будуть прочитані неодноразово, зберігатися будуть не один місяць.\nСлова будуть уважним чином проаналізовані і піддані ретельному осмисленню як серцем так і розумом. Можливо романтичний лист коханому: як правильно писати коханому хлопцеві в армії, буде предметом гордості чоловіка серед товаришів. Тому до написання слід поставитися обережно, ретельно зважуючи кожне слово, обдумуючи зміст. Для цього наведемо три підказки, щоб знати, як написати коханому в армію.\nПідказка №1. З чого складається\nЯк і інші послання, молодій людині, має складатися з таких частин:\nПривітання (використовуючи ласкаві слова-звернення: милий, дорогий, рідний мій і так далі);\nПрощання (нагадайте йому що ви його кохана дівчина).\nЯкщо з першою і останньою частиною все зрозуміло, то ось загальна частина є найбільш важливою, адже тут міститься вся інформація, яка є головною.\nПростіше писати лист хлопцю на день народження, адже тоді не потрібно думати про якийсь привід. Такі послання стають прекрасною відправною точкою найромантичніших взаємин. Можливість привітати зі святом, це дає шанс використовувати фантазію не боячись бути не зрозумілою. Їх поділяються на два види:\nВітальні (лист хлопцю в армії на новий рік, лист хлопцю в армії на день народження);\nПідказка №2. Що потрібно писати пишучи лист коханому в армію\nПослання коханому, навіть на новий рік і день народження, направлено більшою мірою на створення позитивного емоційного настрою. Солдат повинен вірити, що потрібен і його чекають. Тому психологи рекомендують:\nДуже добре якщо лист молодій людині в армію наповнений гумором. Тут можна розповісти про кумедні ситуації, які трапилися з вами або подругами. Про життя загальних знайомих (бажано жіночої статі).\nЗгадати час, який ви проводили разом те, що відбувалося за вашої участі.\nЗвичайно потрібно сказати про свої почуття, про своє кохання, важливо не нагнітати зайвий смуток, а краще додати позитиву і бадьорості.\nДуже важливо виявляти цікавість до тих подій які молода людина описував в своїх посланнях адресованих вам. Просіть продовження історій або цікавтеся справами товаришів про яких згадував, що з ними відбувається зараз.\nМожна і потрібно писати про майбутню зустріч, як ви себе уявляєте поруч з ним, коли після демобілізації він повернеться.\nЩе описувати його можливий швидкий приїзд, як ви його чекаєте;\nЯкщо ви спілкуєтеся з рідними коханого, то обов’язково напишіть про них;\nНе забудьте сказати що він у вас один єдиний.\nПідказка №3. Що не можна згадувати\nВажливо пам’ятати, що чоловік – солдат знаходиться в зоні обмеженої інформативності, там існує брак спілкування з рідними, його він заповнює з різних джерел, а якщо їх немає зовсім, то в хід йде фантазія і припущення. Тому психологи ніколи не рекомендують говорити:\nПередавати привіт від спільних знайомих або незнайомих йому особисто хлопців, у яких немає постійних взаємин;\nПропонувати залишитися друзями або написати, що хочете від нього піти;\nПро серйозні хвороби і неприємності, якщо писати то краще пройтися по цій інформації мимохідь;\nНе потрібно писати сильних емоційно виражених листів (нудьгувати теж треба в міру);\nНе варто розповідати про свої підозри, які містять ревнощі, як би цього не хотітися.\nТепер, скориставшись цими нехитрими підказками, можна написати лист коханому в армію на день народження, на новий рік і за будь-якого приємного приводу і без приводу, не побоюючись того, що б замість радісних емоцій воно б викликало образу або будь-який інший негативний наслідок. Що б в результаті йому стало служити легше, він міг з легкістю пройти всі випробування, що б стати йому ще ближчим і ріднішим.\nПопередня Як вивести воші: методи позбавлення від вошей у дорослих та дітей\nНаступна Короста у дітей – симптоми та способи лікування\nГороскоп на березень 2019 року для всіх знаків зодіаку\nЯк зробити презентацію на комп’ютері. Підбірка\nНеобов’язково мати дизайнерськими навичками, як зробити презентацію ефектну і ефективну. Для цього існує пристойна кількість …


Що ж далі для України, асоційованої з ЄС? — Високий Замок\nЩо ж далі для України, асоційованої з ЄС?\n17.03.2018, 19:03 5313\nНа думку політиків і експертів, що дискутували на 11-му Форумі «Європа — Україна» в Жешуві (Польща), європейська перспектива для Києва існує\nПід час панелі "Куди йде Європа: інтеграція чи дезінтеграція?". Назва цієї дискусії Форуму відображає чи не головну проблему, з якою стикається Україна на своєму євроінтеграційному шляху\nГоловне запитання, на яке шукали відповідь учасники 11-го Форуму «Європа — Україна», що днями відбувся у польському Жешуві (Ряшеві), звучало дещо провокативно: «Асоціація з Європейським Союзом — і що далі?». Песимісти, напевно, відразу подумали: «Та яке там „далі“? Ніхто в Євросоюзі на Україну не чекає»… Однак, на спільну думку політиків і експертів, що дискутували на Форумі, європейське майбутнє для України все-таки існує. Приємна несподіванка: обнадійливі для Києва сигнали надходять нині навіть зі «старої» Європи! Зокрема, як заявив на Форумі в Жешуві французький сенатор Жан-Ів Леконт, «європейська перспектива є важливою для України, і мусимо цю перспективу зберігати». Десять років тому, наголошували експерти, розмови про повноправне членство в ЄС Сербії чи Македонії видавалися фантастикою, а сьогодні в Брюсселі вже назвали конкретну дату вступу цих держав до Євросоюзу (до 2025 року). Чи станеться таке колись з Україною? Усе можливо, констатували на Форумі. Якщо, звісно, ми продовжимо реформи, передбачені Угодою про асоціацію. Роботи тут багатенько. Є галузі, розповів співголова міжпарламентської комісії ЄС-Україна Микола Княжицький, у яких Київ виконав свої зобов'язання, передбачені Угодою про асоціацію, лише на кілька відсотків… Часу на «розкачку» більше немає.\n«За останні чотири роки Україна зробила більше, ніж за попередні двадцять»\n«Попри обіцянки на останньому Майдані, реформи взагалі не йдуть, або йдуть дуже повільно». Погодьтеся, почути таку думку в Україні можна досить часто. І справді, хочеться, аби реформи були швидшими та глибшими… Утім, на 11-му Форумі «Європа — Україна» в Жешуві закордонні політики та експерти наголошували на іншому. А саме: за чотири роки, які минули після Революції гідності, Україна на шляху політичних і економічних реформ зробила набагато більше, ніж за усі попередні роки після здобуття Незалежності.\nНе треба забувати, підкреслив французький сенатор Жан-Ів Леконт, що усі реформи Україна здійснює під час війни, яка триває на Донбасі. Відзначивши, зокрема, успішну польсько-українську транскордонну співпрацю, міністр інвестицій і розвитку Польщі Єжи Квєчинський заявив: «Україна виходить на шлях економічного зростання, а реформи, попри збройний конфлікт на сході, просуваються». «Підтримка України є нашим обов'язком», — заявив заступник міністра закордонних справ Польщі Бартош Чіхоцький, відзначивши «європейський характер» Революції гідності. На думку Чіхоцького, «Східне партнерство», яке поступово «відроджується», буде «ефективним інструментом європейської співпраці з Україною». Польський урядовець також наголосив: «За останні чотири роки Україна зробила більше, ніж за попередні 20 років».\n«У дуже важких умовах в Україні зроблено дуже багато», — впевнений і представник ОБСЄ Жан-П'єр Фролі (Німеччина). Але й викликів попереду в нашої держави не менше. Зокрема, нагадав Фролі, ЄС очікує від України створення незалежного й ефективного Антикорупційного суду. Серед головних завдань, які стоять перед Україною 2018 року, директор економічних програм Центру економічних і політичних досліджень ім. Разумкова Василь Юрчищшин назвав забезпечення стабільного економічного зростання (цей чинник, за словами експерта, буде ключовим для повернення окупованих територій Донбасу й анексованого Криму) і початок приватизації великих державних підприємств. А головною загрозою, поряд із російською агресією, у передвиборний рік може стати популізм: як альтернативу необхідним, хоча й болісним реформам, безвідповідальні українські політики пропонуватимуть виборцям «прості» рішення. І частина виборців цій привабливій брехні може повірити…\n«Куди йде Європа: інтеграція чи дезінтеграція?»\nНазва однієї з дискусійних панелей Форуму відображає чи не головну проблему, з якою стикається Україна на своєму євроінтеграційному шляху. Справді, стукаємо у двері Європейського Союзу тоді, коли на його «кухні» у розпалі «сімейні розбірки». Відчиняти двері сусідам, навіть тим, із якими живеш у мирі та злагоді, у таку мить якось не дуже хочеться… На думку віце-спікера польського Сейму Ришарда Терлецького, ЄС сьогодні переживає найбільшу кризу в своїй історії. Свідченнями цього, впевнений політик, є і «Брексіт», тобто голосування британців на референдумі за вихід із Євросоюзу, і нещодавні парламентські вибори в Італії, де чимало голосів виборців здобули політичні сили, які ставляться до ЄС, м'яко кажучи, прохолодно. Звичайно, можна вважати цих британських та італійських виборців дурнями, каже Терлецький. А можливо, запитує політик, їхнє голосування свідчить про те, що всередині ЄС наявні серйозні проблеми?\nА можливо, не все так зле у спільному європейському домі? Як переконаний британський експерт, екс-депутат Європарламенту Брендан Донеллі, «Брексіт» справді свідчить про кризу, — але не Євросоюзу, а політичної системи Великої Британії. Мовляв, це в Лондоні, а не в Брюсселі, мають розібратися з тим, чому референдум, який політики Туманного Альбіону обіцяли зробити «консультативним», раптом виявився зовсім іншим… З тим, що «Брексіт» свідчить насамперед про негаразди у британській політичній системі, погодилася й віце-спікер Національних зборів (парламенту) Сербії Гордана Чоміч. В історії її країни також були моменти, коли прагнення перемогти у міжпартійних суперечках брало гору над національними інтересами… Зрештою, наголосив екс-прем'єр-міністр Литви Андрюс Кубілюс, далеко не факт, що «Брексіт» урешті-решт відбудеться. А Євросоюз, на думку Кубілюса, хоч і не здатний просто зараз запропонувати Києву перспективу вступу до ЄС, має чимало інструментів для того, аби впливати на ситуацію в нашій державі. Це, зокрема, Європейський план для України (раніше його називали українським «планом Маршалла»), який просуває у ЄС Кубілюс та його однодумці з литовського парламенту. Суть Європейського плану для України є такою: якщо вже ЄС не може сьогодні запропонувати Києву реальну перспективу вступу, то має надати Україні масштабну фінансову допомогу — в обмін на просування Києва шляхом реформ, зокрема, у виконанні Угоди про асоціацію України з ЄС.\nЗагалом, впевнений Кубілюс, Європейський Союз перебуває нині в непоганій формі, зокрема, економічній. А можливість євроспільноти протистояти викликам залежить головно від того, наскільки добре вона їх усвідомить. Три головних виклики, на думку Кубілюса, є такими. По-перше, треба ліквідувати розрив між найбагатшими та найбіднішими громадянами ЄС. По-друге, розробити зрозумілу стратегію щодо майбутнього Африки, великого південного сусіда Європи. Уже невдовзі, підкреслив Кубілюс, в Африці житимуть близько 4,5 мільярда осіб, і чимало з них, очевидно, захочуть поселитися у значно багатшому Євросоюзі. У якому нині проживає близько півмільярда осіб, і демографічна ситуація не дозволяє сподіватися на швидкий приріст населення…\nІ нарешті, третій виклик, перед яким стоїть Євросоюз, — це путінська Росія. Як же їй протистояти? На думку екс-прем'єра Литви, ЄС повинен швидко й кардинально зменшити свою залежність від російських енергоносіїв, нафти й газу. А також Євросоюз має сприяти появі на кордонах Росії «поясу» успішних демократій, серед яких ключову роль відіграє Україна.\n«Розмови про членство Сербії в ЄС були фантастикою. А сьогодні це реальність»\nЛегко сказати — але важко зробити. Про складність російського виклику, що стоїть перед ЄС, говорив на Форумі, зокрема, Марек Кухчінський, спікер польського Сейму. Він нагадав: у той час, коли Росія анексувала частину української території, а Євросоюз наклав за це на Росію санкції, одна з ключових країн ЄС, Німеччина, здійснює з Москвою «економічний» проект, реалізація якого становитиме загрозу і країнам ЄС, зокрема, Польщі, і Україні. Ідеться про «Північний потік 2»: будівництво цього газопроводу, нагадав Кухчінський, фактично ліквідує транзит російського газу в Європу українською газотранспортною системою, а відтак може відкрити Кремлю шлях до масштабної агресії проти нашої держави. Утім, говорити про те, що «Північний потік 2» є справою вирішеною, ще зарано. Парламенти п'яти держав, нагадав спікер Сейму (а саме Польщі, України, Литви, Латвії і Молдови), виступили нещодавно зі спільним зверненням до ЄС і США — з протестом проти будівництва на Балтиці нового російського газопроводу. Будемо сподіватися, ця масштабна міжпарламентська ініціатива матиме успіх.\nЄС Форум Європа-Україна Угода про асоціацію


Сьогодні існує дуже багато сортів кавунів. Кожен з них має свої переваги і недоліки. Один із критеріїв вибору сорту – термін дозрівання. Зокрема, пізні сорти кавунів дозрівають 100 і більше днів. Найчастіше їх вирощують в південних регіонах або в теплицях, де підтримуються відповідні умови. Розповімо в статті, як вирощувати цю ягоду в Сибіру.\nПри покупці необхідно звернути увагу, перш за все, на насіння, які підходять для вашого регіону. Залежно від кліматичних умов і слід підбирати тип насіння. Не варто експериментувати, адже кавун – досить примхлива культура і до його культивації ніжно поставитися досить серйозно.\nКожен сорт кавунів відноситься до того чи іншого терміну дозрівання. Є ранні і ультраранні сорти, які дають урожай з середини липня до кінця серпня. Протягом наступного місяця ви будете отримувати урожай середньостиглих кавунів. І нарешті, до кінця осені пізньостиглі кавуни будуть давати врожай.\nЖителям північних регіонів, де панує холодний клімат, фахівці рекомендують садити ранньостиглі сорти, які встигнуть дозріти до похолодань. Пізньостиглі сорти більше підходять для вирощування в регіонах з теплим кліматом і тривалим влітку.\nІснують сорти імпортні та вітчизняні. Перші зазвичай дуже солодкі і виростають до великих розмірів, мають прекрасний зовнішній вигляд і можуть дуже довго зберігатися. Правда, вони вимагають ретельного догляду і великої кількості добрив. Вітчизняні сорти менш привабливі зовні, менше за розмірами, зате більш стійкі до кліматичних умов і солодші.\n? Як вирощувати кавуни в Якутії?\nЦікаве інтерв’ю з експертом-дачником Андрієм Тумановим: «Як правильно вирощувати кавуни в Якутії?». Автор протягом 20 років вів на ТБ ряд передач, присвячених любительського садівництва та городництва – «Фазенда», «Грядка», «Наш сад», «Сільський час», «Польові роботи».\nПізні сорти кавунів для вирощування\nДо них відносяться середньостиглі і пізньостиглі кавуни. Їх культивують в регіонах з тривалим літом і жарким кліматом. Вони дуже довго зріють і встигають накопичити більше цукру, ніж ранні сорти. Вони також мають більш товсту шкірку і зберігаються набагато довше.\nПравда, визначити, коли вони по-справжньому дозрівають, досить складно. На вигляд вони можуть бути абсолютно стиглими, а всередині, на жаль … Найбільш поширений пізній сорт – Астраханський, виведений в 70-і роки. Він дуже невибагливий у вирощуванні, стійкий до хвороб.\nХолодок. Дуже відомий пізньостиглий сорт. Дозріває через 3 місяці після появи паростків. Кущ потужний, з великими листками. Головна батіг має довжину більше 5 метрів, тому потрібно стежити, щоб посадка була загущеній. Кавуни великі. Маса до 25 кілограм. Мають форму еліпса. Плоди зі слабкою сегментацією. Шкірка міцна, яскраво-зелена з чорними смужками. М’якоть яскраво-червоного кольору з рожевим відтінком, дуже солодка. Смак відмінний. Урожай 5 ц / 100 кв. м. Кавуни дуже лежкие (зберігаються більше 3 місяців). Сприйнятливий до антракнозу і фузаріозного в’янення.\nВесняний. Високоврожайний сорт. Листя великі, з довжиною більшої батоги більше 5 метрів. Її добре формувати на шпалері. Плоди визрівають через 100 днів після висадки розсади. Плоди дрібні, важать до 3 кілограм. Форма витягнуто-куляста, шкірка гладка. Насичено-червона м’якоть з ніжною і солодкою текстурою, дуже соковита. Кавуни цього сорту добре маринувати.\nКущовий 334. Плоди дозрівають через 100 днів. Кущ компактний. Якщо на батоги залишити один кавун, він виросте великим і буде важити до 8 кілограм. М’якоть кавуна смачна, солодка, яскраво-рожева. Має хорошу лежкістю (до січня). Ці кавуни солять. Несприйнятливий до антракнозу і фузаріозного в’янення.\nІкар. Дозріває 100 днів Головна батіг довга. Листя сіро-зелені, сильно розсічені, зі слабким опушенням. Плід має форму еліпса, зі слабкою сегментування. Вага плодів 3-15 кілограм. Кавуни темно-зеленого кольору з ледве помітними смужками. М’якоть червоно-малинова, дуже соковита, солодка, ніжна, ароматна смачна. Урожай 29 ц / 10 000 кв. м. При зберіганні в прохолодному місці може долежати до лютого. Чи не сприйнятливий до хвороб.\nМеланія F 1. Гібридний сорт. Дозріває на 82 ий день після сходів. Адаптований до будь-яких кліматичних умов. Форма плодів овальна. Вага до 12 кілограм. Колір зелений з широкими чорно-зеленими смужками. М’якоть темно-червона, хрустка, з дрібним насінням. Транспортабельні. Зберігаються місяць. Урожай 22 ц / 10 000 кв. м. Несприйнятливий до хвороб.\nЧорний принц. Середньопізній сорт. Дозріває за 85-95 днів. Кавуни мають циліндричну форму, вагу 7-9 кілограм. Шкірочка темно-зелена, пружна. М’якоть червона, дуже солодка.\nВосторг. Період дозрівання 95-100 днів. Його вирощують у відкритому грунті. Середньоплетиста рослина. Кавуни округлі. Вага 5-9 кілограм Шкіра з темно-зеленими смугами. Яскраво-червона м’якоть ніжна, зерниста, дуже соковита і солодка.\nОсобливості культивування кавунів в Сибіру\nБагато питань викликає вирощування цієї ягоди в умовах суворого сибірського клімату. Які вибрати сорти? Висаджувати чи прямо у відкритий грунт, або спочатку виростити розсаду? І чи приживеться культура в Сибіру? Щоб виростити тут кавуни до стадії готовності, за ними потрібно добре доглядати.\nІ головне тут – підтримка постійної вологості грунту. Багато помиляються, вважаючи, що теплолюбні кавуну не дуже потрібна вода. Адже навіть дозріваючи в жаркому кліматі, ця культура бере багато вологи з ґрунту і від теплих південних злив. Тому в спеку поливати кавуни треба двічі в день тільки теплою водою.\nПриблизно на початку серпня активно починають рости батоги кавунів. Їх потрібно прищипувати і видаляти постійно зростаючі пагони. Прополка не повинна бути частою – від сонця кавуни захищають бур’яни. Тому за весь час зростання і розвитку багато прополюють їх тільки один раз. Треба також знати, що бур’яни, що з’явилися після сходів кавунів, вже не становлять небезпеки. Саме тому частина городів досвідчених садівників виглядає недоглянутою. Насправді, так потрібно.\nПеред тим, як висаджувати кавуни, треба визначитися з сортами, доречними для клімату Сибіру. Кавуни, як відомо, люблять тепло, яким особливо не може похвалитися сибірська місцевість. Урожай зможе дозріти при наявності мінімум 100 теплих днів при температурі + 28 ° С з часу посадки.\nКоли і як висаджувати кавуни в Сибіру\nДосвідчені городники стверджують, що вирощування кавунів має багато спільного з культивацією огірків і при посадці, і в догляді. У регіонах Сибіру з більш м’яким кліматом висаджувати кавуни можна прямо в грунт. Посадку починають, коли грунт прогрівається до + 10 ° С – приблизно в кінці квітня. Затягувати з посівом кавунів небажано – чим пізніше ви це зробите, тим бідніше буде урожай.\nРада # 1. Лунки при висадці повинні мати глибину 6-8 сантиметрів. Якщо літо очікується посушливим, їх роблять на два сантиметри глибше.\nНасіння укладають в лунки на глибину 1 сантиметр. Якщо вони будуть укладені глибше, то можуть зіпсуватися. Багато садівники вирощують баштанні так: в підготовлену лунку кладуть насіння і накривають їх обрізаної пластиковою пляшкою шийкою вгору (дно обрізано). Виходить, що всередині підтримується постійна температура, оптимальна для дозрівання плодів.\nЯкщо очікуються заморозки, горлечко пляшки накривають плівкою або іншим матеріалом, але пробки не закручується, інакше всередині не буде циркулювати повітря, і не буде потрапляти всередину в достатній мірі сонячне світло. Коли небезпека заморозків мине, пляшку дістають і продовжують в звичайному режимі доглядати за плодами. Однак все ж частіше баштан в Сибіру вирощують за допомогою розсади, роботу з якої починають приблизно в кінці квітня.\nПри цьому, а також при посадці в грунт насіння спочатку замочують. Одні фахівці радять замочувати їх у воді кімнатної температури, інші – в воді приблизно + 50 ° С. У першому випадку насіння повинні настоюватися протягом 2 діб. Якщо ж насіння замочують в гарячій воді, то потрібно просто дати воді охолонути, після чого насіння готові для посадки на розсаду.\nОдні городники вважають, що розсада готова для висадки через місяць. Інші вважають, що достатньо 4-5 днів. Напередодні висадки готують лунки. Треба зауважити, що кавуни люблять свободу, тому лунки роблять на відстані не менше 1,5 метрів один від одного. Дуже важливо прополоти місце висадки кавунів.\nРада # 2. При цьому треба пам’ятати, що деякі бур’яни допомагають їм стати соковитіше і не «згоріти» під палючими променями сонця. Тому не варто видаляти абсолютно все бур’яни.\nУ кожній лунці землю розпушують, додають туди компост або перегній, пісок і золу. Потім накривають лунки склом або плівкою, щоб ґрунт прогрівся. Деякі городники для якнайшвидшого прогрівання грунту ллють в кожну лунку гарячу воду (але не окріп), і після того, як вона вбереться, висаджують насіння.\nНайпопулярніші сорти кавунів для Сибіру\nСадівники рекомендують вибирати для посадки сорти, представлені в таблиці:\nЛежень медовий F1 Ранньостиглий. Головна батіг має середню довжину. Лист зелений, середніх розмірів, среднерассеченний. Плоди округлі. Тонка кора світло-зеленого кольору з шипуватими світло-зеленими смугами. Вага плодів 1,9-3,8 кг. Рожево-червона м’якоть має середню щільність. Дуже смачна. Урожайність 1,3-3,4 кг / кв. м. транспортабельний. Посухостійкий. Зберігається 30 днів з моменту зняття.\nцукровий малюк Період дозрівання – 75-85 днів. Кавуни темно-зелені, круглі з яскраво-червоною дуже солодкою м’якоттю. Середня вага 4 кг.\nШапка імператора F1 Середньостиглий гібрид дозріває 95-100 днів. Вага плоду 6-10 кг. Кавуни овально-видовжені, зелені, смугасті. М’якоть яскраво-червона, зерниста, дуже солодка (цукру 12%). Урожайність 45-55 т / га. Транспортабельний. Термін зберігання 1 місяць.\nПекінська радість Середньоранній гібрид. Дозріває за 80-85 днів. Сорт високоврожайний. Стійкий до хвороб. Плоди великі, круглі, смугасті. Маса 8-10 кг. Яскраво-червона м’якоть дуже соковита, солодка. З неї готують кавуновий мед, цукати, десерти.\nвогник Сорт ранньостиглий. Дозріває за 71-87 днів. Плоди мають кулясту форму. Вага приблизно 2,5 кг. Яскраво-червона м’якоть солодка. Плід має чорно-зелений колір. Тонка шкірка.\nСорти кавунів для посадки у відкритому грунті\nРоза Південного Сходу.Дозріває за 78-83 дня. Велике рослина. Довжина головної батоги 2 метри і більше. Плід має форму кулі або подовжено-кулястий. Вага 2,5-3,6 кілограм. Колір плоду світло-зелений з широкими розмитими смугами з скоринкою середньої товщини. М’якоть кармін-червоного кольору, з зернистою, солодкої і соковитою консистенцією. Транспортабельний. Слабка лежкість. Вразливий до фузаріозного в’янення і борошнистої роси.\nСтокса 647/649. Термін дозрівання 73-87 днів – це один з найбільш скоростиглих сортів. Довжина головної батоги 1-1,5 метра (короткоплетістих рослина). Маса плоду 1,4 2 кілограми. Кавун з гладкою поверхнею, темно-зелений з розмитими темно-зеленими смугами. Оранжево-червона м’якоть соковита, ніжна, середньої солодощі. Сахаров 6, -7%. Урожайність 1,3-2,1 кг / кв. м. Лежкість і транспортабельність слабкі. При зберіганні швидко стає Слизкой.\nУлюбленець Хутори П’ятигорська 286. Залежно від зони вирощування ранньостиглий або середньоранній. Середньоплетиста з довжиною більшої батоги 2 метри. Плоди кулясті, злегка сплюснуті. Маса 3,4-4,5 кілограм. Гладка поверхня темно-зеленого кольору з вузькими зеленими редкошіповатимі смугами. М’якоть інтенсивно-рожевого або рожево-червоного кольору, солодка, ніжна соковита. Вміст цукру 7,9-8,8%. Період дозрівання 75-90 днів. Урожайність 1,5-2,8 кг / кв. м. Середня тренспортабельность. Погана лежкість. Чутливий до фузаріозного в’янення і борошнистої роси.\nАстраханський. Вимагає тепла протягом усієї вегетації. Довгоплетиста рослина. Плід має кулясту, трохи приплющену форму від плодоніжки до квітковим кінця. Слабо сегментований. Маса 3,4-5,1 кілограм. Шкірочка світло-зелена або зелена, з шипуватими темнозабарвленими смугами середньої ширини. Скоринка товста, щільна, пружна. Густо-рожева м’якоть грубозерниста, солодка, соковита. Сахаров 7-9%. Дозріває за 86-93 дня. Високоврожайний – 2,7-5,5 кг / кв. м. транспортабельний. Лежкість середня. Вразливий до борошнистої роси і фузаріозного в’янення, в слабкому ступені – до антракнозу.\nМелітопольський 142. Велике рослина з головною батогом довжиною більше 3 метрів. Плоди великі, вага 4,4-5,2 кілограм. Колір зелений, поверхня слабо сегментована з темно-зеленими шипуватими смугами середньої ширини. Кора також середньої ширини. М’якоть яскраво-рожева або малинова, соковита, дуже солодка, зерниста, среднегрубая. Сахаров 7,9-9,5%. Час дозрівання 85-102 дня. Хороша транспортабельність. І відмінна лежкість – може зберігатися 3-4 місяці.\nПитання. Чи потрібно прищеплювати кінчики батогів кавуна?\nЗазвичай плоди кавуна формуються на головному стеблі. Тому бічні пагони краще прищипувати. Коли утворюються два-три плоди, можна прищипнуть і головний стебло. Тоді всі поживні речовини будуть надходити в сформувалися вже плоди.


Мисливські усмішки Остапа Вишні (Шкільні твори)\nHome ⇒ 🎨Шкільні твори ⇒ Мисливські усмішки Остапа Вишні\nВідомий український письменник Павло Губенко завжди говорив, що гумор у його творах солодкий, проте з кислинкою. Через це і взяв собі псевдонім Остап Вишня.\nЙого твори не можна назвати просто гуморесками, це скоріше вірші в прозі. Вишню вважають творцем нового літературного жанру – усмішок. На відміну від гуморесок, усмішкам притаманні яскраві описи краси природи: лісів, гаїв, річок.\nГоловною віхою творчості Остапа Вишні стала збірка “Мисливські усмішки”, найповніше видання якої побачило світ у 1958 році. Більша частина книги\nце короткі розповіді про мисливців та рибалок.\nВідповідно до сюжетної композиції всі усмішки з цієї збірки можна поділити на три групи. До першої групи можна віднести розповіді Вишні про особливості полювання, види мисливської зброї. Звичайно, кожна з них пронизаний якісним гумором та описами лісових пейзажів. В усмішках “Перепілка” та “Вальдшнеп”, які відносяться до другої групи, змальовується відпочинок на природі та спроби осягнути її незвідану суть. В останній групі творів автор засуджує браконьєрів та успіхи мисливців.\nСам Вишня хоч і любив ходити на полювання, проте жодного разу не повертався зі здобиччю.\nГерой-оповідач, який присутній у кожній усмішці, людина оптимістична та дотепна. За його образом можна впізнати самого поета Вишню, мисливця, який іде на полювання не задля нищення природи, а для її збереження. За іронічними рядками творів з “Мисливських усмішок” можна прослідкувати чітке повідомлення автора: берегти природу, не вбивати тварин, дбаючи таким чином про наступні покоління.\nЗбірка “Мисливські усмішки” це заповіт, список мудрих настанов, що Остап Вишня залишив нащадкам. Не дивлячись на те, що збірці уже більше п’ятдесяти років, мудрі істини, якими вона пронизана, актуальні і сьогодні.


На виборах у Словенії перемогла права партія із жорсткою політикою щодо мігрантів - 24 Канал\n4 червня 2018, 12:54 Читать новость на русском\nЧитайте також: Гройсман назвав умову, за якої піде у відставку найближчим часом\nПолітсила здобула 25 мандатів із 90 можливих. Однак, цього недостатньо для формування більшості.\nМігранти – це виклик як для всього ЄС, так і для Словенії. Ті, хто думає, що Словенія – це єдиний транзитний шлях для нелегальної міграції, мають запитати себе: "А чому ця криза трапляється знову?" Краще життя повинно бути забезпечене не для мігрантів, а для європейців, які хочуть повернутися до себе додому,\n– вважає лідер "Словенської демократичної партії" Янез Янши.\nДруге місце посіла партія запеклого ворога Янша – "Список Мар'яна Шареца". Її лідер – 40-річний гуморист, який називає себе антисистемним гравцем. Торік він із незначним відривом програв вибори президента країни.\nА третє місце зайняла "Сучасна центристська партія" екс-прем'єра Миро Церара, який достроково пішов у відставку у березні 2018-ого.\nПісля виборів у країні мають сформувати новий уряд.