[ Vox | Основи » Наталя Околітенко про предтечу Шевченкового генія і про сучасне українське письменство]\n.. » Наталя Околітенко про предтечу Шевченкового генія і про сучасне українське письменство\nУ постаті Наталі Околітенко поєдналися письменниця, вчена й журналіст. З 1967 року виходять її романи, повісті, оповідання для дорослих і дітей. Вона успішно працювала в царині складного науково-художнього жанру: її книжки «Годинник життя», «Таємниця пентагіри», «Що записано в книгу життя», публіцистичне дослідження «Парадокси професіоналізму» були рекомендовані як шкільні посібники.\nЇї наукова творчість надзвичайно плідна: науковий посібник для вишів (у співавторстві з академіком НАН Дмитром Гродзінським) «Основи системної біології», монографії (з проблем біології раку, ВІЛ-СНІДу). Разом з доктором технічних наук Миколою Колбуном вона заснувала нову науково-дослідну установу – Інституту інформаційно-хвильових технологій, навколо якої об’єднуються лікарі та науковці, що шукають нових шляхів боротьби за людське здоров’я.\nДо Української Академії Наук Наталя Околітенко вступала одразу по трьох номінаціях: біологія, економіка і гуманітарний цикл. Вона є Гранд доктором з філософії і доктором біологічних наук – за оригінальну концепцію походження ракової пухлини.\nНаталя Околітенко є найретинговішим автором журналу «Жінка», який, будучи чи не єдиним тиражним українським виданням входить до десятки найчитабельніших. Її виступи по радіо і телебаченню незмінно викликають великий суспільний резонанс.\nТа ми зосередимося на постаті Наталі Околітенко як на письменниці, зокрема, на історичному романі «Рось-Марія», в якому вперше в українській літературі досліджено долю того, хто став предтечею Шевченкового генія – Івана Сошенка, котрий організував викуп нашого Кобзаря з кріпацтва й зіграв велику роль у становленні його особистості, вторувавши його творчі шляхи.\n“Саме Сошенко дав поштовх туго стиснутій пружині\nпотенційних можливостей Шевченка”\n– Наталю Іванівно, що нового про Кобзаря відкрилося Вам у процесі роботи над історичним романом про Івана Сошенка?\n– Ми знаємо про нього з автобіографічної Шевченкової повісті «Художник»: у сяєві білої ночі юнак замальовує грецьку статую, до нього підходить студент Академії мистецтв... Це схоже на казку: бідар зустрічає доброго чарівника, який виводить його на світлу життєву дорогу. Насправді ж, як згадує тогочасний письменник і педагог Олександр Кониський, Шевченка привели до земляка босим, і він нахилився, щоб поцілувати йому руку, а Сошенко дав урок гідності, сказавши, що рук цілувати не можна ні в кого.\nШевченко тоді навіть не здогадувався, хто в ньому гряде, – він дивився на світ з прірви безмежної приниженості й самотності. Кожний пророк потребує свого предтечі – Шевченко як особистість сформувався біля Сошенка за ті чотири місяці, що вони разом прожили. Сошенко не просто організував викуп обдарованого юнака, перевівши, за словами того ж Кониського, через той Рубікон, який межував світло із темрявою – він займався з ним самоосвітою, зокрема вивчав природознавство та астрономію, бо здобутих у вільшанського самоука Степана Превлоцького знань не вистачало. Завдяки цим студіям Шевченко прозрів те, що не вдалося Карлу Марксу – вплив науково-технічного прогресу на соціальну ситуацію, що засвідчив відомий запис у Шевченковому «Щоденнику», який починався словами «Великий Фултон і великий Уатт...». І, що не менш важливо, Сошенко не втомлювався нагадувати Тарасові, звідки вони вийшли й задля кого мають працювати, коли петербурзька аристократія почала запрошувати чарівливого українця на світські вечірки. Коротко кажучи, саме Сошенко дав поштовх туго стиснутій пружині його потенційних можливостей.\n– Однак наставник і учень дуже скоро помінялися місцями.\n– Так. Й це призвело до непорозуміння, яке й досі кидає тінь на нашого національного світоча. Будучи автором поеми «Катерина», Шевченко відбив у Сошенка дівчину, на якій не збирався одружуватися... Що це – легковажність юності чи цинізм митця, який дозволяє собі те, чого не хоче бачити в інших? Тим часом автобіографічну повість «Художник» Шевченко писав у зрілому віці, коли полову з його голови вимели оренбурзькі вітри – а там немає і тіні каяття за недостойний по відношенню до свого благодійника вчинок. Повість «Художник» кінчається промовистим штрихом: та, з кого мальовано геніальну «Мадонну», латає незавершеною картиною дірку в ширмі. Це є мірилом життєвої прірви, в яку збирався стрибнути Сошенко, як схилений для поцілунку в руку Шевченко є мірилом прірви, з якої піднявся геній нашого народу.\nІ по-новому прочитавши цей твір, я зрозуміла що відбулася підміна рольових установок: Шевченко передбачив те, що могло б статися із Сошенком, коли б він одружився «на красній німочці». Адже то була панночка-безприданниця, дочка виборзького бургомістра, котрий, програвшись у карти, застрелився. Типаж, добре знайомий з повісті Миколи Гоголя «Невський проспект», де художник, закохавшись в незнайомку та знайшовши її в домі розпусти, запропонував їй разом трудитися над створенням сімейного гнізда, а у відповідь почув: «Як можна! Я не прачка й не швачка, щоб займатися роботою...».\nЯблуко розбрату, що впало поміж друзями, було отруйним... Річ у тім, що Шевченко до зустрічі із Сошенком вже мав досвід стосунків із Ядвігою Гусиковською, яка навіть сорочки йому шила, але вимагала, щоб він зрікся рідної мови. Юнак, котрий зробив вибір між любов’ю і власною духовною суттю, не міг не бути далекоглядним. Та й взагалі Тарас був сміливий з жінками: закохувався, однак тверезий глузд йому ніколи не зраджував. А Сошенко, хоч був старший від свого друга на сім років, лишався в стосунках з ними безнадійно інфантильним. Дуже скоро Сошенко зрозумів, від якого лиха його врятував Шевченко, бо вони розлучилися як «добрі приятелі і земляки» й надалі підтримували теплі стосунки. Дружиною Сошенка стала Марцеліна Віргінська – вже немолода дівчина шляхетського походження, котра сама заробляла собі на хліб. Коли Сошенко, перебравшись за станом здоров’я до Немирова, втратив роботу, вона пішла в чужий дім працювати гувернанткою, хоч по тих часах для одруженої жінки це було останнім ділом. Зізнаюся: мене дуже зацікавила ця постать, і я не дивуюся, коли чую, що в моєму романі саме Марцеся вийшла на передній план.\n– Хоч це й парадоксально звучить, та по Шевченку лишилося чимало «білих плям», які дають підстави для спекуляцій, чим, зокрема грішить Олесь Бузина.\n– Зокрема Шевченку закидають, що він у поемі «Царі» облив брудом своїх благодійників, котрі дали гроші на викуп його з кріпаччини. А насправді гроші дала та, про яку Пушкін сказав: «При дворе она не ко двору» - вюртембурзька принцеса Фрідеріка Вільгельміна Шарлотта, хрещена як Марія Павлівна – дружина молодшого царевого брата. У київському Музеї російського мистецтва є її портрет, де вона зображена без коштовностей: вона їх продала, щоб послати кошти голодуючим Греції. А в Українському музеї є автопортрет Шевченка – у вишитій сорочці, парубкуватий. Він же його створив тоді, коли був виснажений і смертельно хворий. Марія Павлівна купила цей портрет, та й взагалі все життя матеріально підтримувала Шевченка. Цікаво, що вона – моя колега, біолог, слухала лекції Жоржа Кюв’є, займалася науковою роботою. Це була надзвичайно цікава жінка. Якщо доля продовжить мій творчий шлях, я постараюся вжитися в епоху й написати про неї.\nІ Сошенко, і Шевченко були живими людьми, й до них не можна ставитись як до пам’ятників. У їхньому бутті траплялося всякого. Наприклад, був випадок, коли бідні студенти вкрали в якоїсь купчихи гуся, зварили його в самоварі й з’їли. Дослівно не цитую, бо це не вписалося в мій твір, але по Шевченкові, котрий заради гострого слівця й рідного батька міг не пожаліти, лишився лист до Михайла Чалого, де він називає Сошенка «старим ледащом», бо той довго йому не відповідав, а коли відповів, то так «змережав, що курці ніде клюнути» та все так «по-письменному, що я насилу второпав».\nУ свою чергу, Шевченко читав Сошенкові «Катерину», а у відповідь чув: «Гей, Тарасе, чого ти діла не робиш?», тобто не малюєш. І чи можна дорікати йому, що він не вгадав у своєму молодому другові майбутнього Кобзаря? Адже Сошенко керувався народною мораллю, яка відбилися в пісні «Взяв би я бандуру». Зазвичай її виконавці співають «через ту бандуру бандуристом став», а має бути: «Люди скажуть – здуру бандуристом став», бо орати треба, сіяти, а тут через «тії очі» рука потягнулася до музичного інструменту. Але саме Сошенкові Кобзар довірив свої вірші, які ховав від царських посіпак, не сумніваючись, що надійніших рук бути не може. І Сошенко читав їх своїм учням.\nКожна земна людина повинна здолати шлях до себе Небесного\n– Чим найбільш характерний Сошенко?\n– Сучасники називали Сошенка «народним трибуном». Парадокс у тому, що хоробрим він не народився: боявся розбійників, темряви, морозу, сльоти, пасував перед зухвалими мужиками і лайливими бабами. Але він ставав залізним там, де це стосувалося моральних істин, він ототожнював себе з будь-якою трагедією, і співчуття до всього сущого робило його відважним. Він ладен був усе взяти на свої плечі. Коли він працював у Лебединському монастирі, ченці спокусили його на таємну гулянку, і він це так тяжко пережив, що по кінець життя не брав горілки до рота. Я лише провела трохи далі цю сюжетну лінію: у мене Сошенко навіть посуху сприймає як покарання за свій гріх і на межі фізичних можливостей бере участь у Хресному ході.\nВін органічно не міг обминути людську біду; він гори вергав задля інших. У випадку з Шевченком підняв на ноги всю петербурзьку інтелігенцію, і таки ж організував його викуп з кріпацтва. Заради інших не спинявся і перед приниженням: коли Енгельгардтів управитель Прехтель намірився покарати Шевченка різками, а той пообіцяв його за це спалити, то, Сошенко, «падав до нуг», «стискав раціци» та інші «шляхетські штуки утинав». А щось попросити для себе соромився, залагоджувати власні справи не вмів, а тому пробідував ціле своє життя, сприймаючи те як належне...\nТаким він був і в творчості. Світанок Сошенкового життя був винятково рожевим: за гроші, які він заробив у Мліївському монастирі, батько навіть якусь там землю купив, сподіваючись відродити колишні родинні статки, втрачені через те, що графиня Браницька підступом захопила землі богуславців, а хто не захотів ставати кріпаком, мусив щодня боротися з примарою голодної смерті.\nЮний Іван міг вигідно одружитися і, заробляючи гроші на писанні ікон, поступово доростати до панка середньої руки. Але він захотів стати справжнім майстром і, наслухавшись розповідей від заїжджого чиновника про петербурзьких митців, в кінці листопада 1831 року, маючи кілька карбованців у кишені, з попутним обозом подався до Петербургу ще й в холерний рік, щоб вступити до Академії мистецтв. Переживши змагання високих мрій з сухотами, він справді багато чого навчився, та більше вже йому не щастило – його ікони місцеві священики бракували. І хоч страждав від браку грошей, та догоджати їхнім смакам він не збирався. Це була дуже цілісна особистість з загостреним відчуттям моральності. Бог не відвернувся від України, якщо він послав такого Предтечу нашому національному генію.\nМене вразила подібність душ Шевченка і Сошенка. Втрачена Шевченкова дипломна робота називалася «Хлопчик-жебрак, який дає хліб собаці»: нещасний ділиться з ще більш нещасним. Останні роки свого життя Сошенко провів, ходячи вулицями з кошиком та годуючи бездомних тварин. Насамперед вони були добрими людьми, а доброта породжує біль, яким і перейнята творчість Шевченка.\n– Побутує думка, що Сошенко наслідував Брюллова.\n– Але манера цього геніального художника – це декоративність і помпезність поз, навіть коли зверху падає каміння як у «Загибелі Помпеї», і... статичність, безповітряність. А у картинах Сошенка приглушені тони, теплий колорит, сумнувата лагідність на людських обличчях, сюжети скромні. Це був абсолютно самобутній художник, котрий нелегко торував свій творчий шлях, можливо, попередник передвижників. У моєму романі він виступає як митець дуже вимогливий до себе й схильний до рефлексій та комплексувань. Не сумніваюсь, що так воно й було, інакше б по ньому не лишився надто скромний спадок, більшість якого втрачено. Він сам оцінював своє життя як «марно загублене». До речі, у «Рось-Марії» вперше вміщено Сошенкові гравюри, і цим, як самим виданням історичного роману у кримському видавництві Валерія Басирова з промовистою назвою «Доля» я зобов’язана Ларисі Скорик.\n– Роман «Рось-Марія» насичений персонажами, всі виписані дуже зримо, важко навіть сказати, хто другорядний. Звідки ви знали, хто траплявся на життєвому шляху вашого героя?\n– А я застосовувала метод накладання на епоху. То був світанок науково-технічного прогресу, й інтелігенція тоді захоплювалася читанням не попсових романів, а творів Бокля й Малешотта. Звичайно, кожний робив свої висновки: хтось щиро прагнув знань, а хтось відчував перевагу над іншими як «пан з пюрком», котрий найняв Сошенка в наставники до своєї дочки, прагнучи зробити з неї «другу Аду Лавлейс» – епігонку дочки поета Байрона, яка стала видатним математиком. Шевченкові застереження втримали Сошенка від другої помилки – закоханості в ще одну розбещену панночку.\nА взагалі, якщо щиро зізнатися, то я писала ніби під чиюсь диктовку, бо герої самі мене вели, диктуючи сюжетні лінії, а потім перевіряла, могло бути таке в Сошенковій біографії чи ні? Збіги бували дивовижні. Особливо мене вразив один епізод. Сошенкові допоміг – це справді так було – дістатися Петербурга й навіть влаштував його в своїх родичів напрочуд гарно вбраний хлопець, котрий виявився кріпаком-кравцем на оброці. За сюжетом «Рось-Марії пан зацькував його так, що він наклав на себе руки і, дізнавшись про це, Сошенко дістається монастиря, щоб попросити благословення молитися за самогубця. Дорогою потрапляє в заметіль і ледь не гине. Я писала як уявлялося, а коли звірила дати, то виявилося, що заметіль і справді була, в неї потрапив і Шевченко, а Афанасьєв-Чужбинський, котрий його супроводжував, навіть вірш написав на цю тему\nТворчість для мене – велика таємниця. Поет чи прозаїк пише в стані зміненої свідомості (це називають натхненням), відчуваючи своїх героїв як реальних людей, знаючи про них незрівнянно більше, аніж це лягає на папір. Я спробувала пояснити це явище в книжці «Друга реальність: сновидіння на тлі життєвих епізодів і роздумів», над якою ще працюю. Наважилася висловити досить-таки крамольну з точки зору матеріалістичної парадигми думку, що створеними письменницькою уявою героями заселяються інші світи, і в цьому сенс творчості. Адже Ісус Христос сказав: «Мій батько й досі творить». Про покликаність людини разом з Богом творити світи багато розмірковував Микола Бердяєв.\nТакі як Сошенко зазвичай все втрачають. Але завдяки ним існує світ, бо в ньому на жадібного завжди знайдеться ще жадібніший, на жорстокого – ще жорстокіший, на загребущого – ще більш загребущій – і так до самознищення. Але світ сущий, хоч і повільно, прогресує в бік Царства Божого, посланцями якого є такі люди як Сошенко... Адже факт: завойовані міста вже не віддаються «на потопт і розграбування», із страт не роблять видовище на площах, як було колись, а тим, хто терпить від війн чи природних катаклізмів, надається гуманітарна допомога. І тому я вважаю, що Сошенко – переможець, попри всю трагічність свого життя.\n– Поясніть назву роману – «Рось-Марія»?\n– Ще за радянських часів у мене було хобі - записувала від сільських відьмочок народні заклинання, які вражали мене науковим змістом. «Стиштеся, Земля і Небо, і хай стишиться біль у тілі моєму й душі моїй» – яке розуміння впливу тропосферних зв’язків на все живе! А дітям «викачують переляк», водячи яйцями по активних точках хребта й при цьому промовляючи: «Рось-Марія, Рось-Марія, чи то вітер такий напав страшний, чи то страх такий явився, то ми тебе заклинаємо, на пущі відсилаємо, там берег високий – є де розгулятися...». Оце поєднання імені Божої матері поряд з назвою річки, де розташована Сошенкова батьківщина – місто Богуслав – мене так схвилювало, що в мене постала перед очима сцена, де з малим Іваном працює місцева шептуха, так я і твір свій вирішила назвати.\nІ особливо мене вразило третє заклинання, де є слова: «Мати Божа ходила, свого сина водила, повела на ранню, з ранньої на вечірню, з вечірньої на Океан-море, а там острів лежить, на тому острові престол стоїть, на престолі Ісус Христос сидить – голівку схилив...». На старовинних іконах, що перестали бути канонічними, трапляється цей самий мотив: Ісус Христос земний іде до себе Небесного. За сюжетом мого роману, Сошенко побачив ці картини в підвалі Мліївського монастиря, і вони справили на нього велике враження.\nОце і стало основним мотивом мого роману: кожна земна людина у сумнівах, у метанні від зневіри до певності себе, від розпачу до надії повинна здолати шлях до себе Небесного. Навіть коли доведеться йти по тернах та розпеченому камінню.\n“На прибутки від майна НСПУ письменники\nмали видавати книжки й матеріально самозабезпечуватися”\n– Пані Наталю, чи не тому Ви «зачепилися» за образ Сошенка, що і у Вашому характері є щось сошенківське (при всій своїй вразливості він постійно лягав “на амбразури”). Вас під час альтернативних письменницьких зборів 30 жовтня 2003 року було обрано головою НСПУ. Шлейф тих подій досі тягнеться, бо проблема не вирішена.\n– На це питання мені відповісти не просто. Річ у тім, що нині багато моїх колег позиціонуються як борці з комуністичним режимом, що й близько не відповідає істині, і поповнювати їхні ряди я не хочу. У видавництві «Сполоскип» Йосипа Зінкевича у 2010 році вийшов енциклопедичний довідник «Рух опору в Україні 1960-1990», то там усе наше письменницьке очільництво представлене як героїчні борці з комуністичним режимом, зате проігноровано тих, хто сидів по тюрмах. У другому виданні зроблено спробу дещо виправити ситуацію, але ряди високопоставлених «борців» поповнились новими іменами.\nПриродно постають питання. Якщо все спілчанське керівництво за радянських часів боролося з комуністичним режимом, то хто ж тоді виключав зі Спілки письменників Миколу Лукаша, Віктора Некрасова, Олеся Бердника, Василя Захарченка, Бориса Чичибабіна, інших? Хто закликав боротися з інакодумцями чи писав зречення як Іван Драч? Я рада, що в «Українській літературній газеті» дала цьому явищу належну оцінку.\nЯ не претендую бути борцем з комуністичним режимом – я просто послідовно боронила від нього свободу творчості й особистого життя. Не дала згоду на співробітництво з КДБ при прийомі до Спілки, я не написала жодного слова во славу КПРС, жодного, як тоді належало, «паровоза», та й просто не вступила до лав того, що називали «честю й совістю епохи». Я ніколи не прагнула зробити кар’єру, бо мені одного треба було – творчості. За це доводилося платити: я збирала великі тиражі, але мені їх відповідно до «рангу» урізали до 30 тисяч, бувало, роками не друкували мої новели через те, що «такі самі можуть бути написані і в Австралії чи Латинській Америці». Та чого варті мої неприємності порівняно зі стражданнями тих, хто сидів по політичних таборах і там творив, як герої презентованої в Ірпені книги віршів «Я той, хто духом не скоривсь»?\nЯ пов’язала свою долю з Данилом Кулиняком, котрий в бутність курсантом херсонського Нахимівського училища створив підпільну організацію націоналістичного характеру й звідтоді потрапив під «ковпак КДБ», за що теж мені довелося платити. Але я дуже вдячна КДБ за те, що нас «посватало»: ми в парі пройшли дуже цікавий творчий шлях. Як журналісти ми з Данилом Кулиняком справді боролися за долі конкретних людей. Наприклад, за лісника Валерія Дьомочку, якого звинуватили у вбивстві кабана, бо він не дозволяв начальству полювати в заповіднику. За виховательку дитячого садка Галину Шуст, котру загнали до божевільні через те, що поклала на стіл всемогутньому тоді директору радгоспу Пуща-Водиця список його зловживань з пропискою людей. Боролися за річку Уж, у яку задля спрямлення русла недолугі господарники всадили 600 тонн вибухівки за 18 кілометрів по прямій від Чорнобильської атомної станції... Вибухнуло – і комісія показала, що однією з причин був мініземлетрус.\nЦе я веду до того, з яких мотивів саме мене на зборах у Пущі-Водиці було обрано альтернативним Володимиру Яворівському головою НСПУ. Що мене змусило погодитись? Річ у тім, що рішенням Кабінету Міністрів ще за «кучмівських часів» майно, яке оцінювалося у величезну суму, було передано НСПУ для того, щоб письменники за прибутки від нього могли видавати книжки й матеріально самозабезпечуватися. І не треба казати, що Будинки творчості нерентабельні: на півдні прибутковий навіть сарай, куди пускають квартирантів. А про цінність кримської землі можна судити по хабарах, які дають за продаж хоча б сотки. Скільки гектарів мала Спілка у Планерському? А у Ялті? В Одесі, де Будинок творчості був проданий по ціні двокімнатної квартири?\nБудучи головою Ревізійної комісії й перевіривши економічний стан Спілки, я зрозуміла, що за розумної експлуатації майна можна поставити на ноги всю українську літературу (не простягаючи руку до спонсорів, щоб видати книжку мізерним накладом), налагодити пропаганду, не допустити, щоб закрилися або змінили профіль товсті журнали, відкрити в кожному обласному центрі свої книжкові магазини. Та самого видавництва «Український письменник» з його 2000 квадратних метрів площі було достатньо для видання книжкових серій – так до приходу Яворівського на посаду голови НСПУ і передбачалося. Пізно розповідати, як цей авантюрист зі стажем захопив владу... Коротше, з такими економічними можливостями НСПУ повинна була взяти на себе відповідальність за літературний процес, це був її обов’язок перед українським народом.\nДля мене йшлося не про головування в НСПУ, а про боротьбу: я цю місію взяла на себе як хрест, бо взагалі переконана, що від хрестів відмовлятися не можна. А ще я переконана, що за ринкових умов на чолі Спілки письменників мають стати не носії гучних імен, набутих за часів радянської влади ідеологічним служінням КПРС, а організатори виробничого процесу, менеджери, достатньо молоді люди. Своїм наступником по двох місяцях головування я хотіла бачити тодішнього заступника Народного Руху Бориса Тарасюка, колишнього мера Львова члена НСПУ Василя Куйбіду, ми з ним постійно підтримували зв'язок.\nТа достатньо самої тільки ситуації з видавництвом «Український письменник», де були згорнуті всі плани щодо видання книжкових серій, а 1200 квадратних метрів відчужено й здано в оренду по сміховинній ціні без будь-якої користі доля української літератури, достатньо фресок Базилевича, які почали знищувати в історичному кафе «Еней» (і таки ж знищили на догоду орендаторам), достатньо вивезеної і невідь де подітої бібліотеки «Радянського письменника», яка збиралася десятиліттями, щоб люди з гідністю не лишилися байдужими до цих неподобств. А були ж ще інші «подвиги». Цитую за книжкою Валерія Басирова «Історія однієї зради»: «Почалося з таємної змови голови НСПУ В.Яворівського з віце-прем’єром Ради Міністрів АРК В.Казаріним. Чи то захотілося їм мати «приручену й свою» творчу спілку, чи планували «по-господарськи» розібратися з нерухомим майном у Криму... Точно сказати не можу, але інтереси демократа Володимира Яворівського і комуніста Володимира Казаріна так чи інакше збіглися».\nТа головне, Яворівський переписав Статут НСПУ, куди ввів два пункти: про те що голова має право відчужувати майно й відміняти рішення будь-яких зборів та з’їздів. Природно, такий документ у Міністерстві юстиції зареєстрований не був, і з-під НСПУ фактично було вирвано юридичну базу. За димовою завісою писання листів до Кучми (а потім і до Ющенка), за демократичною лексикою Володимира Яворівського ховався тоталітаризм, який радянській владі й не снився. Він примудрився виключити зі Спілки стількох, скількох не було виключено на теренах Радянського Союзу. Щодо майна, то Яворівський свого добився, але після нашого виступу йому довелося застосовувати складніші схеми.\nЯворівський заявив на всю Україну, що Медведчук купив Околітенко за білий лінкольн і квартиру на Хрещатику. А я живу в Ірпені на такій вузенькій вулиці, де якби це авточудо розвернулося, то звалило б два паркани – мій і той, що навпроти. Всі мої статки як на долоні. Має права бути депутатом людина, котра так бреше? Та не в мені справа. «Як сміє держава втручатися в справи творчої організації?» – слідом за Яворівським потрясали кулаками мої колеги. І самі ж дозволили йому оголосити «письменницький страйк» – на знак протесту проти того, що ані Кабінет Міністрів, ані Адміністрація Президента, ані прокуратура не відгукуються на його прохання втрутитись. Ось такі подвійні стандарти у нас панують. І що ж тепер, коли дурман високих слів розвіявся? Маємо розбазарене, розкрадене спільне майно НСПУ, мінімальні письменницькі пенсії й вкрай принизливе становище української літератури.\n“Різниці між владою і опозицією у нас немає”\n– Чому ж за таких очевидних речей, ви, так звані «розкольники» зазнали поразки?\n– Гаутама хотів дати людині свободу волі – ранній буддизм обходився без бога, – чому з нього наробили статуеток? Ісус Христос не дав себе оборонити мечем під час арешту, а проте його вчення не втримало лицарів від кривавого безглуздя хрестових походів. Такі історичні парадокси пояснив лауреат Нобелівської премії в царині економіки Ріхард фон Хайєк: неможливо переступити через середній рівень свідомості. За радянських часів Спілка письменників, створена 1934 року, була привілейованою структурою, таким собі великим дитячим садком, де слухняних винагороджували, а неслухняних карали. У минулому мої колеги так ревно ідеологічно обслуговували Комуністичну партію, що Яворівському неважко було їх переконати – буде як за радянських часів, якщо вони знов обслужать якусь політичну силу. Відомий перекинчик, що поміняв кілька партій, Яворівський повністю поклав Спілку під політику, точніше, під особисті інтереси: навіть на фронтоні будинку на Банковій було ющенківське гасло: «Не словом, а ділом». Ну й мої колеги дуже «погеройствували» за часів так званої Помаранчевої революції, сподіваючись, що їм воздасться. Тим часом політика – це завжди одноденка, а письменник має бути орієнтований на Вічність. «Серед нас є націоналісти, комуністи, прибічники Януковича й прибічники Ющенко – і всі ми хочемо творити українську літературу», – таку позицію я задекларувала в полеміці з Яворівським на 5-му каналі. Але не зрозуміли. Більше того, на вуличному мітингу, який назвали з’їздом на підтвердження функцій Яворівського, мої колеги проголосували за те, щоб запроторити мене до в’язниці. Невже вони не розуміли, що у 1937 році підняттям рук у трудових колективах кидали «ворогів народу» до таборів? Як вони, засудивши кривавий сталінський режим, могли до такого опуститися? Тепер постає питання: що сталося вже не зі спілчанським майном (за головування Яворівського воно «пішло по кишенях»), а з Помаранчевою революцією, на яку покладалося стільки надій? І чому так сталося? Чи не тому, що пристрасті навколо неї роздмухували такі «демократи» як Яворівський?\nЯворівського було скинуто з головування, але за час його правління й від колишньої харизми НСПУ не лишилося нічого, вона, не взявши на себе відповідальність за українську літературу, втратила й сенс свого існування і нині як творча структура перебуває в стані агонії. На порожньому місці виникли потужні видавництва, здебільшого російськомовні, – яку частку в книжковому потоці займає «Український письменник» з його можливостями? Хіба це не злочин, за який треба відповідати? Сам Яворівський спробував зробити ефектний жест – вийти з НСПУ на знак протесту проти співпраці нинішнього його керівництва з владою, точніше, відскочити від своїх діянь, однак суспільство того навіть не помітило. Але на прикладі свого головування він показав, що сам є владою - найкорумпованішою, найтоталітарнішою і найцинічнішою. Одна з ознак демократії – повага до альтернативи. А він, проголошуючи себе опозиціонером, на прикладі НСПУ, показав, як треба давити опозицію.\nНа жаль, різниці між владою і опозицією у нас немає: є дві групи людей, які однаково рвуться до влади аж ніяк не з благородними намірами.\nПисьменникові доводиться вибирати між касовим успіхом\nі потребою простягати руку до спонсорів\n– Цитую бережанського поета Богдана Андрусяка: «Наталя Околітенко переконана, що попсова література, яка пишним цвітом розцвіла в духовному просторі – це дзеркальне відбиття колишньої кон’юнктури, служіння якій і розподіляло письменників «за ранжиром», наближаючи до «великого корита» або відлучаючи від нього». Внесіть корективи в цю тезу, адже за двадцять років так званої незалежності з’явилися нові чинники цинічного опопсіння, тобто морального занепаду.\n– У старовинній притчі гетера докорила Сократу тим, що в нього мало учнів, вона ж лиш кивне пальцем – і всі чоловіки за нею біжать. «Так тобі ж легше! – відповів на те філософ. – Ти їх ведеш униз, а я вгору». Вниз йти завжди легше... Спілка на себе відповідальність за літературний процес не взяла, а приватні видавництва вимагають брендової літератури – от і розбуялися книжки про те, що «нижче пояса», опускаючи суспільну мораль «нижче плінтуса». Письменникові доводиться вибирати між касовим успіхом і потребою простягати руку до спонсорів, якщо пишеш щось серйозне.\nТим часом і серед касових письменників з’явилися дуже талановиті люди. До таких творів я відношу «Биті є, Макар» Люко Дашвар, «Таємниця випадкового чуда» Тані Малярчук, «Дівчинка на кулі» Ольги Слоньовської – більше назвати не можу, бо ж більше прочитати не вдається. А взагалі коли я натрапляю на щось яскраве, то радію так, ніби сама написала.\n“Винні насамперед письменники”\n– На своїх колег, котрі то лаяли націоналістів, то виключали зі Спілки письменників дисидентів, то оспівували подвиги вояків УПА та навперейми писали про голодомор, коли ця тема перестала бути забороненою, Ви кладете відповідальність за нинішню розірваність нашого суспільства на групи, партії та партійні течії, його неспроможність об’єднатися навколо національної ідеї. Але ж винні не тільки письменники.\n– Хто більше винен, міряти навряд чи й треба, головне, що винні насамперед письменники. Бо вони формують отой самий середній рівень свідомості. Пам’ятаєте, що казав Ісус Христос про спокушання «одного з малих цих»? Гадаю, що тут йдеться про суто письменницький гріх: якщо Яворівський розвертається на 180 градусів у своїх переконаннях, спаливши те, чому нещодавно поклонявся й за що здобував престижні премії, то спрацює закон інерції, який неминуче розірве суспільство на окремі групи, котрі не чутимуть один одного. Якщо Дмитро Павличко, котрий, до речі, робив кар’єру по записці Лаврентія Берії, на презентації книжки Михайла Слабошпицького «Українець, який не захотів бути бідним» заявляє: «Або ми станемо нацією суперфірмачів, майно яких буде розкидано по цілому світу, або згинемо», то нічого йому очолювати Комітет опору Диктатурі, бо за ним ніхто не піде.\nДоленосні для нації події сприймаються як фарс, бо люди не такі дурні, якими їх хочуть бачити ті політики, що вішають їм локшину на вуха. Якщо митці типа Павличка пробують прищепити суспільству підленьку мораль про те, що за радянських часів перебувати на волі ще й у привілейованому становищі було гірше, аніж тим, хто сидів по таборах, то казати про якесь суспільне розуміння не доводиться.\nНа перевертнях типу Яворівського, для яких внутрішній закон ніколи не був писаний, лежить відповідальність за нинішній стан в Україні.\nПомилитися в своїх переконаннях може кожен. Та коли вже помилився, відійти осторонь і не смій претендувати на те, щоб стати духовним вождем нації.\nХрам побудують інші.\nРозпитував і фотографував Володимир КОСКІН\nОлесь | 22.04.2013, 19:54


Страница: 2. Реферат по теме Поселення, життя, забудова.\nXIX ст. Тут забудова велася переважно за вказівкою властей і мала, як правило, квартальну та гніздову форму. Існували й окремі поселення вуличного типу, наприклад, військові, відомі і в інших зонах України.\nВ усіх зонах побутували радіальні поселення, що виникли на основі давніх торгово-ремісничих центрів. Крім того, у долинах невеликих річок і в балках формувались рядові поселення, котрі являли собою однобічно забудовані вулиці. У гірських районах Карпат поселення були переважно безсистемними і розміщувалися на зручних земельних ділянках на значній відстані одне від одного.\nМалодвірні поселення, виселки та хутори XIX — початку XX ст. були різними за походженням. У північній частині Полісся та Волині вони змінили старі назви дворів та дворищ, на хутори лише у XVIII ст тоді як на центральному Правобережжі вони називалися кут, кутор, хутор ще з XI—XVI ст.\nМалодвірні поселення Лівобережжя та Слобожанщини XVIII ст. виникали на місці як окремих сільських займищ, (хуторів, пасік), так і виробничих осередків землевласників або заможної козацької верхівки. Основою малодвірних поселень південноукраїнською Степу подекуди були тимчасові поселення запорізького козацтва — зимівники.\n2. ТИПИ НАРОДНОГО ЖИТЛА. В основі типології традиційного сільського житлового комплексу також лежить поділ території України на зони, проте він більш розгалужений і детальніший.\nОтож, виділяються п'ять зональних типів, які в свою чергу діляться на підтипи. Північноукраїнський (поліський) тип мав західний (Волинське Полісся), центральний (Київське-Житомирське Полісся) та східний (Чернігово- Сіверське Полісся) підтипи. Центральноукраїнський правобережний лісостеповий тин включав львівський (галицький), західноподільський, східноподільський та південнокиївський підтипи.\nЦентральноукраїнський лівобережний лісостеповий тип складався з нівнічнополтавського, південнополтавського та слобожанського підтипів. Західно-український (карпатський) тип поділявся на шість підтипів: гуцульський, бойківський, лемківський, покутський, буковинський та долинно-закарпатський.\nзабудова поселення життя


635 Число ангела - значення та символіка - 100-999\nГоловна 100-999 635 Число ангела - значення та символіка\n635 Число ангела - значення та символіка\nКоли ми говоримо про будь-які числа, про будь-який тип нумерології, ми повинні починати з самого початку, з тієї епохи, коли один з найбільш обізнаних людей, який коли-небудь жив.\nМова йде про грецьку культуру, і в основному про піфагорейців.\nВивчення чисел вони пов’язують із знаннями музики, математики та астрономії.\nМузика в цьому сенсі дуже важлива, оскільки музика числова, і є щось, що називається музикотерапією - певна мелодія створює певну енергію, яка може зцілити.\nЗвичайно, одна з властивостей натуральних чисел і помічена з цього часу, і є один поділ на чоловіче та жіноче, досконале і недосконале, статичне і динамічне, красиве і зловісне.\nЗнаючи це, можна сказати, що число 10 утворюється із суми перших чотирьох натуральних чисел (1 + 2 + 3 + 4 = 10), найдосконалішого з усіх чисел, що є вченням, яке проходить через багато інших традицій, як Ну.\nВ нумерології Ангела всі числа ідеальні, тому що всі вони створені з послідовностей різних числових коливань, що мають тенденцію впливати на життя людини.\nВони ще більш особливі, тому що вони походили з однієї сфери, яка вища за все, що ми знаємо.\nСьогодні наша увага зосереджена на числовій послідовності 635, яка походить від Божественного.\n635 Номер ангела - Цікава інформація\nО, як Божественне втручання настає в потрібний момент для всіх нас - навіть для Вас. 635 прийшли за вами, у вас проблема, це період, коли ви можете схилятися до нового життя, але не знаєте, як це зробити, тому будьте обережні.\nАнгел номер 635 приходить до тих, хто готовий зайнятися якоюсь серйозною та конструктивною роботою.\nТаке повідомлення схоже на щит, форму, яку ви носите, щоб мати якусь захисну силу навколо себе. Тому що ваше серце чесне і відкрите, навіть наївне, але це не погано, це ваша цінність.\nДуже важливо знати ще одне - номер 14, або в третьому вигляді 5, може по-справжньому підсилити негатив у людині, і тому дуже важливо кожному індивіду бути готовим зіткнутися зі своєю темною стороною та нейтралізувати його.\nПроявіть розуміння і відкритість до чогось, коли ви зможете зрозуміти повідомлення, яке несуть ангельські істоти, вільна воля не зупиняється і зникає, незалежно від того, наскільки ви стараєтесь.\nДля вас ангельське число 635 - це одне з тих чисел, які «блищать» більше за інших, для вас значення його, здається, є найяскравішим і найінтенсивнішим із будь-чого іншого.\nТаке число Ангела пов’язане з духовним процесом, який розпочався давно, і кожен раз, коли ви додавали щось нове в процесі, ви ставали ще більш розгубленими і забували місце, де розпочали весь процес.\nТе, що приносить це Божественне послання, є ідеальним підбадьоренням якимись недавніми чи далекими подіями.\nЦе повідомлення допомагає вам у спробі зрозуміти символіку самого життя.\nВам не потрібно все знати; ти можеш просто, просто йти за своїм серцем і намагатися бути щасливим?\nОтже, символічно, це повідомлення, яке просить вас прийняти і усвідомити все життя, навіть, наприклад, смерть.\n635 Закоханий номер Ангела\nЗахисна форма, про яку ми говорили в деяких попередніх розділах, зараз, у цьому розділі, присвяченому коханню, набуває все більшої форми.\nТе, що вам потрібно захищати і постійно нести Божественну любов у своєму серці, змушує вас уникати небезпеки брати участь у непотрібних дискусіях та конфліктних ситуаціях, оскільки основна увага приділяється вашій необхідності завжди дотримуватися певної справедливості та нав’язувати свої погляди кожному навколо вас.\nВам не потрібно мати рацію, і ви можете бути просто щасливими - це цінний урок для вивчення.\nЗ повідомленням 635 іскра Божественної Любові буде на задньому плані, а потреба у пануванні - у першій. Скористайтеся можливістю духовно подорожувати або працювати з людьми, які перебувають у нужді, і це заспокоїть вашу душу.\nФакти про 635 номер ангела\nУ повній вібрації ангелічну формацію 635 можна побачити у вібрації числа 14.\nСправа в тому, що таку кількість можна підключити до шляху, що має різні спокуси та марення, і можливі фантазії.\nВиникають невирішені проблеми, гнів, страхи та ненависть, але в сенсі вирішення та зростання.\nЦе ідеальна вібрація, якщо ви хочете мати справу з духовним очищенням, щоб нічого не сталося випадково.\nРекомендується позитивне мислення, очищення душі та духовні подорожі, а також погляд у дзеркало.\nЦей день характеризується силою та наполегливістю, тому вам потрібно потренуватися, щоб правильно направити величезну енергію.\nЛінощі в цей період не рекомендується, оскільки можливі головні болі. Сміливо стикайтеся з перешкодами та проблемами.\nАнгел номер 635, як ви самі могли переконатися, пов'язаний з вібрацією від числа 14, і він чітко розміщує вас перед духовним проходом.\nПерше, що повинно пройти через це, - це ваше серце, оголене і готове прийняти.\nОскільки ваше серце є першою точкою його проходження, проникаюча сила Божественної любові робить вам дуже конкретне прохання - для того, щоб адаптуватися до його повного потенціалу, ви повинні вирушити у пошуки любові в собі, у своїй істоті, у вашому власному житті.\nЦе узгоджується з усіма Універсальними законами, в основі яких всі вони ґрунтуються на основній істині: ви повинні починати зсередини.\nПросто в собі ви розкриєте Джерело (цифри 3 і 6 позначають таку ідею) всіх ваших намірів (які так чудово зображені в цифрі 5)? І намір - це вихідна точка майбутнього, яке ви збираєтеся «мати».\nЗрештою, Ангели говорять у цьому чудовому повідомленні, що ваш намір (а також той, який ви надіслали у Всесвіт, і Всесвіт негайно відповів) визначається тим, як ви бачите себе.\nНасправді, кожне відчуття, звук чи досягнення, які ви виробляєте, забезпечують ваше розуміння себе, тому важливо бачити себе в найбільш позитивному, божественному світлі.\nЗнання та розуміння себе дає вам найбільші сили з усіх; ти стаєш невидимим.\nТоді у вас є енергія, яка поширюється від вас на інших, щоб розпалити полум'я взаємної реалізації та святкування життя.\nКрім того, 635 говорять про довіру, а Ангели кажуть, наскільки важливо для вас довіряти собі.\nВи переможете, але зосередьтесь лише на тому, чого вам не вистачає, наприклад, постійно жити в сумніві та з припущенням обмежень людини. У такому середовищі намір любові допоможе вам зростати.\nНаявність і життя такого життя означає, що ви завжди будете стикатися з рішенням подолання будь-яких обмежень.


Правила – для всіх - Журнал Віче\nПравила – для всіх\nЗ 23 по 29 квітня під егідою ООН проходив Глобальний тиждень безпеки дорожнього руху. Мета цього заходу – привернути увагу до проблеми автомобілізації і керівників держав, і безпосередніх учасників дорожнього руху. Отже, які результати в Україні? За даними ДАІ, за вказаний період виявлено та задокументовано майже 163 тис. грубих порушень Правил дорожнього руху. Серед них: 6,5 тис. фактів вилучення з-за керма п'яних водіїв та 42 тис. любителів швидкісної їзди, 6 тис. водіїв автобусів та маршрутних таксі перевозили пасажирів, порушуючи елементарні норми безпеки.\nЦифри і факти, які свідчать про низьку культуру учасників дорожнього руху, можна наводити й далі. То чому ми з вами такі? Часткова відповідь на це запитання в роздумах автолюбителя Володимира Лисименка.\nОстаннім часом з'явилося багато пропозицій про те, щоб посилити, навіть зробити жорсткішими покарання учасників дорожнього руху, особливо водіїв, за порушення Правил дорожнього руху. Воно й зрозуміло, адже статистика дорожньо-транспортних пригод і їхніх наслідків нині просто жахлива. Однак лише мірами покарання бажаного результату зі зниження аварійності досягти навряд чи вдасться.\nНеобхідно, по-перше, створити умови для невідворотності й негайності покарань порушників і переглянути низку поправок, які прийняла Верховна Рада до Кодексу України «Про адміністративні правопорушення».\nЧас змінити чинний нині порядок розгляду адміністративних справ за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, як такий, що не забезпечує реалізацію прав і обов'язків органів державної влади з гарантування безпеки населення. Адже донині на законних підставах існувала ефективна система впливу на поводження учасників дорожнього руху, і негараздів у цій сфері було значно менше. Робота інспекторів ДАІ на вулицях і шляхах була результативною, на відміну від сьогодення.\nА стосовно хабарів і поборів на шляхах, то з цим треба боротися геть іншими методами, зокрема, не відмовлятися й від допомоги громадських організацій, що сприяють створенню морально збалансованих стосунків між водієм та інспектором. Жодна зі сторін не повинна перевищувати свої повноваження, інакше всі автомобільні шляхи пролягатимуть уздовж кладовищ.\nПо-друге, час знову братися за навчання Правил дорожнього руху різних груп населення – від школярів до пенсіонерів й особливо водіїв. Знання, здобуті ними на курсах, не є остаточними протягом усіх років керування транспортом. Водії зі стажем добре пам'ятають часи, коли щовесни проводили «масовий техмінімум» із ПДР для водіїв у якнайсприятливішій обстановці: на автостоянках і в кооперативних гаражах, у заводських клубах і парках, у депо й інститутах. Механізатори й автолюбителі із сіл і районів у переповнених сільських клубах вивчали нові зміни й доповнення до ПДР, та й просто найважливіші їхні розділи. Це був справді державний підхід до виховання й навчання учасників дорожнього руху. Але його треба було належно організувати й забезпечити виконання, тому що саме собою нічого не відбувається.\nКоли в Україні було прийнято Закон «Про дорожній рух», а потім уведено в дію з 1994 року перші національні Правила дорожнього руху, у ЗМІ Росії писали: «Україна йде на обгін». Такою мірою якісні були ці документи. Парадоксально, але факт: за наявності хороших законів, що регламентують основні питання дорожнього руху, ми справді пішли на обгін, але в протилежний бік, якщо зважити на збільшення кількості ДТП і тяжкості їх наслідків.\nУ зв'язку з низкою змін п'ять років тому постановою Кабміну України було запроваджено ПДР у новій редакції. У цій постанові, зокрема, зазначено: «Центральним і місцевим органам виконавчої влади сприяти вивченню громадянами Правил дорожнього руху». Тоді працівники ДАІ з гордістю наголошували, що з їхнього боку «добровільно-примусове» вивчення ПДР водіями не передбачено, і рекомендували їх просто почитати, щоб поновити знання дорожніх законів. Однак усім відомий вираз: «Не дочекаєтеся!». Звичайно, подекуди вивчення ПДР водіями спостерігалося, але це не могло істотно вплинути на підвищення рівня дисциплінованості й культури на шляхах.\nДивні ми люди та й годі! Уже тринадцять років не проводять післякурсову перепідготовку водіїв, а ми хочемо, не докладаючи жодних зусиль, сидячи в кабінетах, збільшити розміри штрафів для своїх громадян і тим самим забезпечити... безаварійний рух на наших шляхах!\nНі, цю серйозну проблему потрібно розв'язувати комплексно, і одним із шляхів є залучення до цієї роботи громадськості, громадських організацій. Тим паче, що в нашій державі збереглася така могутня громадська організація, як Усеукраїнська спілка автомобілістів, що має матеріально-технічну базу, кваліфіковані кадри й досвід роботи в цій сфері. Організації спілки автомобілістів є неприбутковими, вони не є комерційними, тому допідготовка водіїв у них здійснюватиметься за максимально помірною ціною, а для держави – майже дарма. Просто потрібні воля, підтримка й розумна організаторська робота, в першу чергу, Державної автомобільної інспекції МВС України.\nОдин мудрий керівник підприємства сказав: якщо брак на виробництві становить 0,01 відсотка, то для покупця, який придбав цей виріб, він непридатний на всі 100 відсотків!\nДля тих, хто потерпів у результаті ДТП, недоліки в організації дорожнього руху, утриманні шляхів, вихованні водіїв, у здійсненні комплексу профілактичних заходів із попередження ДТП теж дорівнюють цій величині.


Кінний клуб “Hemingway”: як захопливо провести відпочинок на Львівщині | Новини\nКінний клуб “Hemingway”: як захопливо провести відпочинок на Львівщині\n17:00, 19 серпня 2021 р.\nФото - Кінний клуб “Hemingway”\nЖиття наповнюють безліч емоцій та вражень, які можна отримати від нового хобі чи улюбленої справи. Для прикладу, це може бути поїздка до історичного замку, день на лоні природи, вечеря з неймовірним краєвидом чи заняття верховою їздою. Ми навіть знаємо, як це поєднати, тому далі розповідаємо про цікавий відпочинок на Львівщині.\nКінний клуб “Hemingway”\nФото - “Hemingway”\nЦікаво та корисно провести час вдасться у кінно-спортивному клубі “Hemingway”, який вже понад 4 роки дивує враженнями своїх відвідувачів. Він розташований у селі Підгірці поблизу славнозвісного Підгорецького замку. Краєвиди навкруги допомагають відвідувачам відірватися від щоденної метушні та насолодитися природою Львівщини. Тут є можливість відпочити, спробувати фірмові страви та напої, відвідати ферму та головне - покататися на конях.\nЧимало досліджень доводять, що верхова їзда дуже корисна для здоров’я. Вона допомагає людини не лише тренувати рівновагу, тримати м’язи тіла у тонусі, а ще - отримувати нові враження.\nЩо варто знати про школу верхової їзди “Hemingway”\nКінний спорт - це складний шлях для сильних та відданих людей. У основі стоїть не лише твої власні навички, а повна взаємодія з твариною. Навчитися цьому можна, якщо поруч вправний тренер. Саме такі професіонали з багаторічним досвідом працюють у школі верхової їзди “Hemingway”. Вони навчать вас вправно їздити верхи, впевнено сидіти у сідлі та не боятися коней.\nНа території кінного-спортивного клубу є професійний піщаний манеж з надійною огорожею. Там їзді на конях навчають і дітей, і дорослих. З самого початку вас супроводжує тренер та проводить обов’язковий інструктаж. Спочатку навчать їздити риссю, а за деякий час ви опануєте і галоп. Для досвідчених вершників є можливість виходу з конем у поле, де можна насолодитися природою та побути наодинці з собою.\nІнструктори розповідають, що починати свій шлях вправного вершника варто із вибору коня. Його вам підбирають відповідно до вашого характеру та досвіду. На додачу кожен відвідувач отримає професійне екіпірування.\nКатання на конях у “Hemingway”\nІнші послуги кінно-спортивного клубу\nОкрім уроків їзди верхи, ви можете спробувати кінні прогулянки та екскурсії з катанням на конях. Є можливість створити неймовірну фотосесію на території кінного клубу. Для вас “причепурять” коней та допоможуть у організації творчого процесу.\nВідпочинок на території кінно-спортивного клубу “Hemingway”\nТериторії клубу “Hemingway” дійсно вражає та надихає. Для любителів пасивного відпочинку тут також є що зробити. До прикладу, поїхати на екскурсію до ферми та дізнатися чимало цікавих фактів про це господарство та його жителів - віслюків, кіз, овець, коней та корів. Такий відпочинок особливо буде цікавий дітям. Після екскурсії охочі зможуть придбати натуральне та екологічне молоко.\nСтворили місце і для справжніх гурманів. Тепер смачно поїсти можна у стильному ресторані, що розташований на території. Затишна зала з панорамними вікнами та видом на Підгорецький замок розтопила не одне серце. Поєднайте це зі смачною їжею, і, вуаля, спогади залишаться надовго.\nТам ви зможете скуштувати неймовірні брускети з лососем та авокадо, фірмовий салат, натуральне морозиво власного виробництва та ще багато цікавих страв. У кафе можна випити і філіжанку ароматної кави або горня справжнього карпатського чаю. Усі страви зроблені з якісної та натуральної продукції, яку виготовляють на фермі.\nСтрави у ресторані “Hemingway”\nКінний клуб може взяти на себе організацію важливих подій. Там часто проводять бенкети, дні народження, фотосесії, вечірки, корпоративи та весілля. Команда кінного клубу також готова стати частиною справжнього кохання і допомогти з освідченням.\nВигідні пропозиції та сертифікати у кінному клубі “Hemingway”\nУ кінно-спортивному клубі “Hemingway” можна купити різноманітні подарункові сертифікати на суму від 500 гривень до 3000 грн. Такий сертифікат можна використати як на уроки верхової їзди, так і на інші послуги. До прикладу, організувати незабутню романтичну вечерю на заході сонця, піти на цікаву екскурсію чи провести фотосесію.\nДля тих, хто хоче навчитися впевнено їздити верхи вигідним буде сертифікат на 3000 гривень. У цю суму входить 10 уроків верхової їзди. Отож, 1 урок коштуватиме 300 гривень, а загальна вигода складе - 1500 гривень.\nЦіни на катання верхи\nЗагалом 15 хвилин катання верхи коштує 200 грн, 30 хвилин - 350 грн, а 45 хвилин - 450 грн. Кінна прогулянка (1 година) за межами ферми для однієї людини коштуватиме 500 грн.\nЦіни на екскурсії та фотосесії:\nсімейна екскурсія - 200 грн;\nекскурсія для групи (20 осіб) - 800 грн;\nфотосесія на території (45 хв) - 300 грн;\nфотосесія з кіньми (45 хв) - 500 грн;\nПослуга “утримання коня” у кінно-спортивному клубі “Hemingway”\nОстаннім часом в Україні досить популярними стали послуги “утримання коня”, які надають приватні кінні клуби. У “Hemingway” для вашого улюбленця створять відповідні умови проживання та вигулу, оберуть правильний корм та спланують режим годування, систематично проводитимуть догляд за ним та забезпечать професійний ветеринарний контроль.\nУтримання коня (1 місяць) - 6 000 грн;\nУтримання коня з тренуваннями (1 місяць) - 10 000 грн.\nКоординати кінно-спортивного клубу «Hemingway»:\nВул. Гагаріна, 3, с. Підгірці, Львівська область, 80660\nтел.: 068 088 0030\n#Кіннийклуб“Hemingway” #катаннянаконяхбіляльвова #конільвів #депокататисянаконяхбіляльвова #львівконі #кіннийспортльвів #відпочинокбіляльвова #цінинакатанняльвів #відпочинокнальвівщині


"Карпати" орендувало екс-гравця "Сантоса" | Новини на Gazeta.ua\n"Карпати" орендувало екс-гравця "Сантоса"\nБразилький футболіст Дієго Лемі Горрі орендований львівськими "Карпатами" на три місяці. Якщо ж бразильцю вдасться себе добре зарекомендувати, клуб підпише з ним повноцінний кількарічний контракт, повідомляє офіційний сайт "Карпат".\n22-річний плеймейкер своєю грою справив непогане враження на Почесного президента "зелено-білих" Петра Димінського під час його візиту у Бразилію.\nГравець робив перші футбольні кроки в школі відомого клубу "Палмейрас". Згодом він грав за "Сантос", "Курітібу" та інші бразильські клуби. Як відомо, період дозаявок в чемпіонаті України завершився і майстерність бразильця будуть перевіряти у "дублі" клубу.\nЗараз ви читаєте новину «"Карпати" орендувало екс-гравця "Сантоса"». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


НАШІ ГРОШІ – Очолюваний Переломою «Укртрансгаз» пішов на зустріч приватному заводу-банкруту Переломи\nОчолюваний Переломою «Укртрансгаз» пішов на зустріч приватному заводу-банкруту Переломи\n10.06.2015 // 307 Переглядів\nФілія «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» ПАТ «Укртрансгаз» 20 травня уклала угоду з ПАТ «Криворізький турбінний завод «Констар» на перевезення чотирьох модернізованих двигунів. Вартість угоди склала 185 тис грн., повідомляється в «Віснику державних закупівель».\nДвигуни мають перевезти з заводу, де їх модернізували, на станції Гусятин і Супрунівка. Двигуни мають бути змонтовані на компресорних станціях «Решетилівка» і «Гусятинська».\nУ обґрунтуванні закупівлі вказано, що ремонт двигунів для газоперекачувальних агрегатів було замовлено ще в 2011-2013 роках. Тоді «Укргазенергосервіс» уклав відповідні угоди з «Констаром» на загальну суму 66,94 млн грн.\nУ всіх випадках двигуни мали бути відремонтовані впродовж півроку-року після передачі агрегата в ремонт. Однак роботи не були виконані в строк.\nУ «ВДЗ» опубліковані додаткові угоди від 30 грудня 2014 року по двом тендерам на ремонт двигунів щодо проводження дії основних договорів до кінця 2015 року.\nДодаткові угоди було укладено через два місяці після призначення головою Наглядової ради «Укртрансгазу» Сергія Переломи (на фото), який також був і є головою наглядової ради «Констару». Чому ремонтні роботи не були виконані у строки – через відсутність фінансування з боку «Укртрансгазу», чи через проблеми «Констару» – не повідомляється.\nЗа даними «Ділової столиці», Перелома є фактичним власником заводу «Констар», який у лютому 2015 року почав процедуру банкрутства (санації) з подачі ТОВ «Енерготехпром», заснованого самим Переломою.\nПри цьому розпорядник майном «Констару» Микола Лукашук заявляв виданню, що завод «може розраховувати на крупне замовлення «Укртрансгазу»… і через 2-3 роки підприємство вийде з боргової ями».\nУ тендерній документації вказано, що «Констар» має поточні рахунки у «Діамантбанку» Давида Жванії. При цьому кіпрську фірму «Forter Holdings Limited», яка володіє 12% акцій «Констару», називають як таку, що здійснювала контроль над низкою підприємств у 1990-х роках в інтересах групи «Брінкфорд» Давида Жванії та нардепа Миколи Мартиненка. Нині заступником голови наглядової ради «Констару» є Сергій Іванович Мартиненко з Чернігівщини.\nНагадаємо, після призначення Переломи першим заступником голови правління «Нафтогазу України» і головою наглядової ради «Укртрансгазу» стало відомо, що «Укртрансгаз» почав приймати тендерні застави у «Діамантбанку». Також на обслуговування до цього банку у 2014 році перейшла ще одна компанія «Нафтогазу» – «Укргазвидобування».\nТакож Перелома і Микола Мартиненко є бізнес-партнерами по агенції нерухомості «Вортекс» (Вишгородський район).\nТеги: Важливо, Нафтогаз, Обладнання, Транспорт


На марш за відставку Порошенка вийшли сотні прикарпатців. ФОТО | Курс\nСуспільство 17:15, 18.03, 2018\nЗ гаслами "Нас не поставити на коліна" та "Порошенка у відставку" сотні прикарпатців пройшли мирною ходою від пам’ятника Франкові до Вічевого майдану в Івано-Франківську. Там вони ухвалили Резолюцію народного віча та визначили подальші плани мирного протестного руху.\nАктивісти партії "РУХ НОВИХ СИЛ" закликали іванофранківців виходити з теплих помешкань та активно відстоювати свої права. Кажуть, імітація реформ владною верхівкою, захмарні тарифи на комунальні послуги, масовий відтік молоді за кордон – ці факти не мають нікого залишати байдужими.\n"Сьогодні ми вийшли на вулиці українських міст, тому що на четвертий рік після Революції Гідності Порошенко будує диктатуру путінського зразка у нашій державі! Ми не готові марнувати свій час і чекати до 2019 року. Бо диктаторсько-репресивна машина Порошенка набере таких обертів, що ніяких вільних виборів у нас вже не буде. Наша боротьба – це мирний протест, поширення нового бачення країни та формування нової політичної еліти для управління державою", – зачитала Резолюцію народного віча координатор партії "РУХ НОВИХ СИЛ" в Івано-Франківській області Тетяна Пришляк.\nМітингувальники заявили, що варті кращого майбутнього і не дозволять Порошенкові вкрасти перемогу Революції Гідності.\n"Гідність українців не продається! Революція Гідності не завершена, поки не покарані її вороги і зрадники, поки не змінена система влади і не відправлені під суд старі правлячі еліти", – переконані прикарпатці.\nТож на найближчий місяць активісти партії "РУХ НОВИХ СИЛ" поставили кілька завдань. Зокрема, домогтися голосування за закон про незалежний Антикоруційний суд, новий виборчий закон, закон про імпічмент та скасування депутатської недоторканності. А від кожної місцевої ради вимагатимуть висловлення чіткої позиції щодо відставки Порошенка.\nМарші за відставку Порошенка відбулись по всій Україні. Найбільша кількість людей прийшла у столиці.\n"Я низько вклоняюся перед кожним, хто прийшов в таку негоду. Хто не побоявся і вийшов на мирний марш протесту за відставку Порошенка. Сьогодні маємо конкретний план дій. З одного боку, ми маємо продовжувати і підсилювати мирний протестний рух проти корупційної влади в кожному українському місті. З другого – шукати серед нас, підтримувати і просувати найкращих представників у нову владу, яка зможе дійсно змінити цю систему. 4 роки тому ми знесли банду Януковича, на їхнє місце прийшли ще гірші. Ми більше не допустимо такої помилки. Саме з таким планом маємо рухатися до перемоги", – заявив один із лідерів партії "РУХ НОВИХ СИЛ" Юрій Дерев’янко.\nПід час віча кожен охочий зміг поставити підпис за відставку Порошенка та обрати найдостойнішого кандидата на посаду президента.\nЮрій Дерев'янко Петро Порошенко Тетяна Пришляк


СЗСШ №1 м. Чернігова – з поглибленим вивченням іноземних мов\nФлешмоб «Разом- ми єдині!»\nАвтор AdminОпубліковано 15.06.2022\nДо флешмобу долучилися учні та вчителі СЗСШ №1\nТворче-писемний флешмоб єднання «Моя війна» – малюнки учнів 6-го класу\nАвтор AdminОпубліковано 05.06.2022 06.06.2022\nЗамовлення підручників.pdf [463.23 KB]\nОпубліковано 05.06.2022 06.06.2022\nАвтор AdminОпубліковано 23.05.2022 06.06.2022\nОпубліковано 23.05.2022 06.06.2022\nАвтор AdminОпубліковано 08.04.2022 06.06.2022\nОпубліковано 08.04.2022 06.06.2022\nАвтор AdminОпубліковано 14.03.2022 06.06.2022\nОпубліковано 14.03.2022 06.06.2022\nАвтор AdminОпубліковано 28.02.2022 06.06.2022\nОпубліковано 28.02.2022 06.06.2022\nАвтор AdminОпубліковано 23.02.2022\nУчень 11-В класу Олександр Криворучко здобув золоту медаль в особистому заліку на чемпіонаті Європи зі стрільби з лука серед юніорів, який проходив в місті Лашко, Словенія. Першість виборювали 300 спортсменів із 30 країн.\nАвтор AdminОпубліковано 17.02.2022 18.02.2022\nУ середу, 16-го лютого, в Україні вперше відзначили День єднання!\nУчні та вчителі СЗСШ №1 о 10.00 годині виконали Державний Гімн України та долучилися до флешмобу національної символіки.\nОпубліковано 17.02.2022 18.02.2022\nАвтор AdminОпубліковано 16.02.2022\n14 лютого – подвійне свято, це не лише День закоханих, а ще й #Міжнародний_день_дарування_книг. Чернігівська бібліотека для дітей імені О.П. Довженка не залишилася без подарунків. Давні друзі бібліотеки долучилися до гарної ініціативи.\nУчні 2-Г класу підготували чудовий сюрприз улюбленій бібліотеці. Маленькі шанувальники літератури вирішили передати цікаві книжки, які вже прочитали іншим читачам, котрі відвідують бібліотеку.\nБібліотекарі підготували для щедрих дарувальників цікаву розповідь про бібліотеку, діти були у захваті від книжок, які вміють розмовляти, а ще малечі дали потримати найменшу та найбільшу книжку, яка зберігається у книжковій скарбниці. Враження дітей неможливо передати словами. Вони здивовано роздивлялися книжки, їм хотілося подивитися всі і одразу. На згадку про зустріч бібліотекари теж подарували учням книжки Людмили Шутько. Школярі пообіцяли читати побільше книжок, та незабаром повернутись знову до бібліотеки.


Аніме Діва Розена українською онлайн\nAniTube » Аніме » Драма » Діва Розена / Rozen Maiden\n01липДетально про реліз\nОригінальна назва: Rozen Maiden\nЖанр: Драма, Комедія, Містика\nРежисер: Ко Мацуо\nРолі озвучували: NeNyashka, Kotyavr\nДивитися Діва Розена онлайн\nЮний Джюн Сакурада зовсім відбився від рук - в той час, як батьки працюють за кордоном, він закинув школу, не звертаючи уваги на протести турботливої старшої сестри Норі. Цілими днями Джюн сидить біля комп'ютера і розважається тим, що замовляє через інтернет різні предмети, пов'язані з магією та чарами. Одного разу серед маси поштових посилок він знаходить бандероль з привабливою пропозицією, умови якої приймає, не вникаючи, і одразу відкриває посилку - чорний чемоданчик із золотою трояндою на кришці. Всередині Джюн знаходить велику гарну ляльку в старовинному вбранні XIX століття. Не думаючи, він заводить її доданим золотим ключиком, і та оживає! Підписані зобов'язання приводяться в дію, і хлопцеві нічого більше не залишається, як стати слугою-медіумом мініатюрної красуні, скріпивши договір поцілунком її персня із золотою трояндочкою. Так в життя Джюн Сакуради входить панянка Шінку, а за нею й інші діви-троянди, докорінно змінивши його погляд на світ, змусивши зазирнути всередину себе і подолати страхи та сумніви.\nРедакція: Dauphin, mistake\nОзвучення: NeNyashka, Kotyavr\nОсінь 2004 Робота Голосом\nДіви Розена: Перезаведення / Rozen\nДіви Розена: Сни / Rozen Maiden:\nДіва Розена / Rozen Maiden\nПісня Серця / Kokoro ga


Довженко-Центр : Dovzhenko Centre 125 років тому народився український режисер Олександр Довженко, і сьогодні Довженко-Центру виповнюється 25 років!\nВідсвяткуємо разом вже у цей четвер, 12 вересня на Відкриття Музею кіно: Виставка ВУФКУ. Lost & Found.\nЛегендарний режисер був однією з ключових фігур #ВУФКУ. Працюючи у Всеукраїнському фотокіноуправлінні, він зняв свою знамениту «німу трилогію» - фільми «Звенигора» (1928), «Арсенал» (1929) і «Земля» (1930), які принесли йому світове визнання.\nСтрічки зберігаються у Фільмофонді Довженко-Центру, а у 2014 році ми їх відреставрували, а згодом видали у DVD-збірці з новими саундтреками гуртів FUTUREthno, ДахаБраха та джазового піаніста Юрій Кузнєцова.\nБільше про видання: http://bit.ly/2k9sT0V. Феномен українського режисера в локальному та міжнародному контексті досліджує відомий канадський вчений Богдан Небесьо у своїй книзі “Німа кінотрилогія Олександра Довженка”.\nЦя академічна розвідка в українському перекладі вийшла друком у 2017 році в рамках видавничої програми Довженко-Центру. Більше дивіться тут: http://bit.ly/2lHz1he


Сік квашеної капусти для особи: корисні властивості, рецепти масок для обличчя в домашніх умовах, протипоказання, поради косметологів - Дачний Діапазон\nСік квашеної капусти для особи: корисні властивості, рецепти масок для обличчя в домашніх умовах, протипоказання, поради косметологів\nКапуста — джерело вітамінів і мінералів як в сирому, так і в квашеному вигляді. Завдяки безлічі корисних властивостей, її застосовують і в домашній косметології. Про те, чим корисний розсіл квашеної капусти, і як робити маски на його основі, читайте в огляді.\nВплив соку на шкіру обличчя\nРецепти масок для обличчя на основі соку з квашеної капусти в домашніх умовах\nСкільки разів можна протирати обличчя розчином квашеної капусти?\nРецепт приготування сброженной капусти налічує не одну сотню років. Вважається, що першими її винайшли китайці близько 2000 років тому. До подрібненим листям додають сіль, змушуючи виділяти сік. Він багатий натуральної молочної кислотою, яка пригнічує ріст небажаних кишкових бактерій і стимулює розмноження корисних бактерій. Це дозволяє використовувати його для лікування проблем з травленням.\nЧи знаєте ви? Квашена капуста містить живі і активні пробіотики, які захищають організм від шкідливих бактерій і токсинів.\nСоком також називають розсіл, отриманий шляхом віджиму капусти. Він корисний не тільки для організму в цілому, а й для шкіри обличчя. Він допомагає зміцнити імунну систему, знижує кров’яний тиск, уповільнює старіння і зміцнює волосся, зменшуючи їх випадання.\nКапуста містить багато вітамінів і мінералів. Її сік допомагає зміцнити епідерміс, а велика доза вітаміну С підвищує імунітет.\nЦе відмінне джерело вітамінів К і С. Вони виводять з організму вільні радикали. Ці вітаміни також важливі для підтримки здоров’я волосяних фолікулів і циркуляції жирів в шкірі голови.\nЦе джерело кремнію і сірки, що вважаються мінералами краси. Сірка відповідає за живлення клітин і виведення відходів з них. Це важливо, якщо мова йде про чистоту шкірних покривів.\nДопомагає знизити вагу, відчувати себе свіжим і бадьорим. Очищає верхню частину кишечника, що полегшує виведення шлаків з організму і сприяє поліпшенню травлення.\nМістить антиоксидант «індол-3 карбоніл», який задіяний для детоксикації печінки. Це важливо для регулювання метаболічних функцій організму: синтезу білка, вироблення гормонів.\nГоловне достоїнство капустяного розсолу — значне\nСік можна використовувати в чистому вигляді для протирання обличчя в якості лосьйону і як інгредієнт в складі масок для обличчя. Двічі в суті (вранці і ввечері) масажними рухами протріть обличчя цим засобом. Щоб прискорити процес, зробіть просту маску, змочивши в соку серветку і наклавши її на обличчя на 15 хв. Процедуру можна повторювати щодня протягом місяця.\nКористь соку для особи:\nпід впливом кислот соку відбувається звуження пор, нормалізується робота сальних залоз, відновлюється кислотний баланс жирної шкіри, усувається вугрі;\nзабезпечує ефект відбілювання і може зменшувати пігментацію, веснянки і вікові плями;\nстворює пілінговий ефект.\nЦікаво почитати Скільки солі і моркви потрібно при засолюванні капусти: розрахунок пропорцій\nМаски на базі квашеної капусти практикують для всіх типів шкіри (нормальної, сухої, жирної, комбінованої). Перш ніж приступити до приготування, підготуйте основні компоненти. Базова маска складається з однієї капусти і призначена для нормальної шкіри.\nЗайвий сік з неї зливають, а отриману кашку накладають на обличчя на 15 хв. Уникайте розміщувати суміш на область навколо очей. Після процедури засіб змивають чистою теплою водою. Склад зволожує і тонізує епідерміс. Для жінок до 30 років досить використовувати його 1 раз в 7 днів.\nЧи знаєте ви? Стан епідермісу змінюється з віком. Зволожуючі маски підходять дамам від 20 до 25 років. Тим, хто постарше, варто використовувати кошти з функцією пілінгу, так як процес регенерації сповільнюється, і це стає причиною проблем шкірних покривів.\nДля жирної шкіри маска повинна бути більш насичена за складом компонентів, куди можуть входити:\nквашеної капусти: 3 ст. л .;\nборошна: 1-2 ст. л.\nЯк приготувати і застосувати:\nВсі інгредієнти розмішують в однорідну масу за допомогою блендера.\nСуміш наносять на обличчя на 15-20 хв.\nЗмивають теплою чистою водою.\nМожна використовувати 2 рази в 7 днів.\nЩоб очистити жирну шкіру і забезпечити ефект м’якого пілінгу, замість білка використовуйте ½ ч. Л. соку лимона. Для сухої шкіри рекомендується додати в суміш кефір. Така маска підійде і для в’янучої або запаленої шкіри.\nквашеної капусти: 2 ст. л .;\nкефіру: 2 ст. л .;\nсоку лимона: 1 ч. л.\nДати постояти 10 хв.\nЩе раз розмішати і нанести на обличчя.\nСклад також має ефект відбілювання, а лимонний сік підсилює цю властивість. Наносити не більше, ніж на 10 хв.\nЗмити чистою водою або зеленим чаєм.\nДо складу маски, крім капусти, можуть входити і інші інгредієнти з такими властивостями:\nкефір. Забезпечує епідерміс харчуванням, має протизапальну дію, прискорює вироблення колагену.\nбілок яйця. Допомагає тим, у кого підвищена жирність шкіри, позбавлятися від акне і вугрів, а також має бактерицидну дію, забезпечує легкий ліфтинг і може розгладжувати зморшки.\nжовток яйця. Перешкоджає процесам старіння шкірних покривів, м’яко тонізує і покращує засвоєння поживних речовин. Рекомендується для нормальної шкіри.\nмед. Знімає сухість шкірних покривів.\nЛимонна кислота. Відлущує шкіру, розширює і чистить пори.\nОливкова та інші рослинні масла. Рекомендуються в складах для сухої шкіри в якості поживного кошти, що нормалізує стан епідермісу, розгладжує мімічні зморшки.\nСир. Підсилює обмінні процеси, стимулює вироблення колагену і може використовуватися в масках для всіх типів шкіри.\nЦікаво почитати Особливості вирощування та догляду за кольрабі у відкритому грунті, фото\nКвашену капусту для приготування маски добре подрібнюють. Потім всі компоненти перемішують. Щоб отримати однорідну масу, можна збити склад блендером. Маску наносять на очищену (вимиту) шкіру. Час дії — 10-15 хв. Не можна залишати засіб на більш тривалий термін. Змивають маску завжди водою кімнатної температури.\nВикористання масок допускається 1-2 рази в тиждень. Тривати курс може близько 1 місяця. Потім обов’язково потрібна перерва на 3-4 тижні. При необхідності курс повторюють.\nВажливо! Лимонну кислоту або сік можна використовувати для сухої шкіри. Вона буде сушити її ще більше.\nВважається, що для нормальної шкіри більш корисна маска з однієї капусти, без інших інгредієнтів. Вона здатна надати зволожуючу, нормалізує і відбілюючий вплив на особу. Температура маски повинна бути теплою. За час нанесення вона охолоне до кімнатної. Одне із завдань складу — звузити пори, тому дуже висока температура не потрібна.\nПід впливом морозу взимку епідерміс пересихає. Йому обов’язково потрібна зволожуюча і живить маска, тому взимку до складу включають масла. Влітку, під впливом ультрафіолету, на зрілої шкірі з’являються пігментні плями. Додавайте кефір, щоб посилити відбілюючий ефект. Омолодження вікової шкіри стає необхідним після 30 років.\nПід омолодженням мається на увазі відновлення пружності шкірних покривів, ліквідація капілярних зірочок, поліпшення обмінних процесів. До складу такої маски включайте сир, яйце, оливкове масло. Вікові маски наносять на розігріту шкіру. Також звертайте увагу, що стан недоглянутою шкіри не може покращитися за 1 раз. Знадобиться провести комплекс процедур тривалістю до 1 місяця.\nВажливо! Капуста, яка використовується в масці, може містити в своєму складі тільки морква і сіль. У ній не повинно бути оцту, перцю, інших спецій. Це може викликати роздратування шкіри.\nПошук ідеального поєднання компонентів маски в чомусь схожий на пошук алхіміками філософського каменю. Звертайте увагу на те, як подіяв той чи інший склад на вашу шкіру, і зупиніть вибір на тому, результат якого вам здається найбільш прийнятним. Пам’ятайте, що реакція шкірних покривів індивідуальна, і те, що підходить одному, може не підійти іншому.\nКапустаКапуста сорту Етман: опис і характеристика сорту, особливості збору, використання врожаю, фото


Дорожники Луганщини готуються до зими :: Служба автомобільних доріг\n» Прес-центр » новини » Дорожники Луганщини готуються до зими\n«Попри будь-які погодні примхи, дорожники мають бути готові забезпечити проїзд на всіх автодорогах. Перед дорожниками стоїть головне завдання з експлуатаційного утримання доріг в зимовий період – забезпечити проїзд на всіх автодорогах, якісно та швидко ліквідовувати наслідки негоди. У минулому осінньо-зимовому сезоні, бували дні, коли для ліквідації наслідків снігопадів одночасно працювало більш 100 одиниць техніки, одночасно були задіяні 140 співробітників ДП «Луганський облавтодор». Запевняю, що ми підготовилися до зимового періоду (протиожиледні матеріали, пальне). Наявну техніку ми також підготували до зими. Але, ми вкрай потребуємо оновлення техніки. На жаль, у нас працює техніка, яка вже використала свій ресурс та потребує оновлення», - зауважив Олександр Коротун.\nЗа словами Олександра Коротуна, сьогодні дорожники вже підготували майже всю снігоприбиральну дорожню техніку, у тому числі шнеко-роторні механізми. Заготовлено 27 тисяч тон протиожиледних матеріалів, підготовлено 122 одиниці техніки для утримання автомобільних доріг, підготовлено 9 шнеко-роторних снігоочищувачів.\nВарто зауважити, що на Луганщині гострою стає проблема щодо комунальних автомобільних доріг. Нажаль, комунальні підприємства, які підпорядковані місцевій владі, дуже слабко підготовлені до роботи у зимовий період. Саме такий негативний стан справ був цьогорічної зими у Лисичанську, Сєвєродонецьку. Так, наприклад, у Лисичанську цього року сталося багато аварій взимку саме тому, що дорогі у місті не були оброблені проти-ожиледною сумішшю, не посипані піском, не розчищені. До речі, на відміну від інших міст, у Рубіжному дороги ремонтуються і за ним ретельно слідкує місцева влада.\nНачальник відділу якості та технічного контролю і нових технологій Служби автомобільних доріг у Луганській області Віктор Циганський дорожники почали готуватися до зими ще у серпні-вересні: заготовка протиожеледної суміші з піску та солі, ремонт техніки. Віктор Циганський високо оцінив проведення навчань.\nЗа словами Віктора Циганського, цього року, як завжди буде працювати диспетчерська служба, вже розробляється план взаємодії зі співробітниками ДСНС та Національної поліції. При Службі автомобільних доріг буде створено графік цілодобового чергування дорожників та спеціальної техніки на автомобільних дорогах Луганщині.


Передмова, Замість вступу\nПеред Вами – збірка методичних рекомендацій з охорони природи Ця книжка не стосується класичних методів і напрямків природоохоронної роботи. Методи, висвітлені тут є радикальними і екстремальними. На думку більшості громадян, не всі вони знаходяться в межах моралі відносно людей і їх техніки (що нищить природу), та жоден з цих методів прямо не заборонений законом (є винятки, але вони окремо зазначені в тексті). Ми не можемо рекомендувати використання цих методів, та ми змушені розкрити весь асортимент наявних методів охорони природи. Тим більше, радикальні методи є крайнім засобом на випадок, коли все інше не допомагає. Проте радикальна охорона природи – це не Рух ДОП і не щось інше. Це – радикальний природоохоронний рух або екозахист: окрема ідеологія і окремий світогляд.\n[Після появи книги «Экотаж», у якій докладно розтлумачуються різні радикальні (як правило – незаконні) методи охорони природи, у російському перекладі майже відразу стало зрозуміло, що радикальна природоохорона в нас теж існує. Для виходу її на арену виявилося достатньо того, що вона була ідентифікована, названа словом «экотаж».] (1)\nСпочатку книжка була видана в 1995 році невідомою російською організацією і неясним накладом. Пізніше іншу версію книги з аналогічною назвою перевидав Київський еколого-культурний центр. В такому вигляді книжка набула розголосу на українському і російському просторі.\nПрактична основа радикальної природоохорони полягає в тому, що [наступ на дику природу знаходиться на хиткій фінансовій основі. Збільшуючи кількість затрат вторгнення, кілька ековоїнів здатні зупинити руйнування в одних місцях і затримати його в інших. Достатньо зробити нищення природи збитковим.] (2)\n– Першим і єдиним завданням радикального природоохоронного заходу має бути лише охорона природи. Жодної кар’єри, пошуку екстремальних відчуттів, політичного позиціонування або помсти. Лише охорона природи.\n– Радикальні природоохоронні заходи – крайня міра. Коли нічого іншого вже точно не спрацює.\n– Лише ти сам несеш відповідальність за те. що робиш під час радикальної акції.\nВ цьому виданні ми не охоплюємо всього розмаїття радикальних методів природоохоронного руху. Так, ми не торкаємось питань пропаганди і антиреклами а також боротьби за права тварин, оскільки ці напрямки роботи передбачають роботу в населених пунктах або навіть приміщеннях – на території, що за означенням не є дикою природою. Це також дуже важливі фронти боротьби, про них не можна забувати, проте зараз мова піде не про них. В цьому виданні ми намагаємось охопити лише методи захисту дикої природи в умовах самої дикої природи. Врешті, всього за один раз все одно не охопити.\nМи вже сказали, що радикальний природоохоронний рух є зовсім не тим, чим є будь-яка інша форма охорони природи чи екологізму. Це окремий світогляд і окрема ідеологія. Цьому не можна навчити і в цьому не можна переконати, адже ековоїном кожен має стати сам. Багато хто каже, що ековоїни – фанатики, сектанти, зазомбовані божевільні або просто банда вандалів і хуліганів. Багато хто з цих людей є язичниками, людьми, що розмовляють з природою, лісом, деревами, струмками. Це лише підсилює звинувачення у сектантстві. Та це не повинно нікого стримувати. І взагалі, те, що у нас в середині не має знати ніхто сторонній. Що ж стосується нищення чужого майна, доріг, мисливського обладнання і техніки – має ж це хтось робити! Дейв Формен, засновник найвідомішої групи ековоїнів „Earth First!” пише, що [„Антитіла не потребують виправдання. Їх робота полягає в тому, щоб просто боротись і знищувати те, що знищило б більше тіло, частиною якого вони є”.] (3)\n[Активістами радикальної природоохорони рухає інтуїтивна екологічна свідомість, що складає так би мовити душевну силу цього руху, непоборну силу, яка примушує активістів сидіти на деревах або перед бульдозерами, таранити китобійні судна, звільняти тварин, передбачених для експериментів.] (4)\nУ своїй „Сповіді ековоїна” Формен каже [„Я сиджу на високих вітряних горах і слухаю силу землі. Але я намагаюсь не вводити себе в оману своєю власною важливістю. Я ні на мить не претендую на те, що я є чимось більшим за незначну плямку на цій богатій, розкішній і живій Землі. Я стараюсь не підноситись, підіймаючи на престол дійсність в межах моєї черепної коробки. Дійсність знаходиться зовні. У „Великім Зовні”. І моя дія в його захист, якою б грубою, шумною і незграбною вона не була – є значно більш важливою, ніж вся просвіта, якою я міг би набивати свою голову ті кілька десятиліть, поки існує моя свідомість”.] (3)\nЯкщо, виходячи до лісу, ти відчуваєш себе його частиною, частиною, яка має бути тут і водночас частиною відірваною, яка не може бути серед лісу всюди, бо всюди лісу більше немає, не може бути серед лісу завжди… Якщо ти виходиш у гори і у тебе перекривається дихання від того, що ти не бачиш людських осель, бульдозерів і доріг… Якщо ти лягаєш на вологий мох і розумієш, що ніхто більше не розуміє цього щастя, що людський світ потворний і збочений – ти той, хто потрібен Землі. Ти – той хто має стати на її захист і це має бути не нашою думкою, а твоєю. Якщо ти так не вважаєш, не мариш вітром в степу або сутінками у болоті – подаруй книгу комусь, хто лежить серед моху. Або спробуй все ж піти до лісу і послухати його. Поговори з річкою. Що вони скажуть тобі? Що ти скажеш собі?


Варіанти подарунків для жінки на 30-річчя\nВаріанти подарунків для жінки на 30-річчя\nВсі ми дорослішаємо. Поступово дні народження вже стають менш бажаними, радісними і очікуваними. Жінки з роками все більше працюють на свій день народження, щоб смачно нагодувати і порадувати гостей. Радості цей день приносить менше, деяким навіть не хочеться згадувати свій вік. Але ж тридцять років – ювілей. А значить і подарунок жінці на 30 років треба вибирати хороший. Будь-який ювілей — це значуща дата, яка не повинна обходитися лише стандартними найпростішими подарунками. А саме в 30 років жінка ще знаходиться на межі веселої безтурботної молодості і спокійного розважливого дорослішання. Тому краще вибрати ту сторону, яка більш молодить дівчину. Але про все у наступній послідовності.\nВід яких ідей варто відмовитися?\nВ круглу дату, ні під яким приводом не можна вказувати на вік іменинниці. Не треба вибирати якусь вікову косметику і засоби по догляду за обличчям. Всі ці креми проти зморшок лише розбудують жінку. Краще приберегти такі презенти на наступні свята. Або ж взагалі ніколи не дарувати таке.\nНе кращим варіантом буде і звичайна косметика. Багато дівчат їй взагалі не користуються або використовують самий мінімум. Якщо й використовують, то у них вже є свої фаворити, яких вона із задоволенням візьме сама, якщо захоче. Плюс деякі іменинниці можуть сприйняти косметику як натяк на те, що вони не володіють достатньою природною красою. Загалом, краще оберіть або максимально оригінальні, або практичні подарунки.\nЯк правильно вибрати гарний подарунок?\nЗверніть увагу, що по-справжньому хороший подарунок у цей день повинен запам’ятатися надовго. Але що ж робити, якщо ви просто не знаєте цієї людини, а що подарувати? Ви не можете зробити щось оригінальне, адже є шанс абсолютно промахнутися і залишити про себе погане враження. Тоді йдіть з універсального шляху, тобто даруєте подарунки, які підходять більшості.\nЯк ви вже знаєте, при виборі подарунка важлива ступінь відносин між вами і ювіляркою. Якщо ви відмінно знаєте іменинницю, то ви можете вигадати щось, що справді оригінальне й корисне. Тільки от з кожним роком фантазія вичерпується і щось цікаве придумати буває все складніше. Ми сподіваємося, що наша стаття допоможе якщо не вибрати остаточний варіант подарунка, то хоча б змусить заробити вашу уяву.\nПодарунки, відповідні всім\nСаме з них і треба почати. Універсальні презенти підійдуть для знайомих і незнайомих дівчат. Це такі невеликі речі, які, в принципі, підійдуть для будь-якої людини. Деякі корисні, деякі просто стандартні. Але не можна забувати про їх значимість. Адже вони служать дійсно тільки для додання гарного настрою. І також вони можуть розцінюватися як додаткові подарунки для близьких.\nКвіти. Звичайно, квіти – це так банально. Але вони завжди виручають і завжди будуть гарним подарунком. Квіти – це просто прояв уваги. Для незнайомих жінок вони будуть просто хорошим подарунком. Краще прийти з букетом квітів, ніж взагалі без нічого. Але тільки переконайтеся, що у дівчини немає на них алергії. І, вперед, радувати улюбленими квітами на ювілей!\nЦукерки. Всі люблять цукерки. Жінок рідко дозволяють собі їсти солодощів, щоб зберегти гарну фігуру. Але іноді можна і знехтувати цим правилом? Тим більше на ювілей, коли можна все. Загалом, будь-які цукерки – це завжди непоганий варіант, коли елементарно не знаєш, що ще можна презентувати.\nФлешка. Зараз флешки потрібні будь-якій людині. Це дуже зручний і компактний пристрій для зберігання та переміщення інформації. Вони можуть знадобитися в будь-якому місці, як просто зберігати що-то вдома, так і для носіння з собою на роботу або навчання. У всякому разі, вона ніколи не залишиться лежати без діла. Якщо вже нічого, крім флешки ви подарувати не можете, то постарайтеся підібрати оригінальний і красивий дизайн, а також обсяг більше, ніж 16 гігабайт. Просто тому що великий обсяг завжди зручніше.\nСюрпризи для подруг\nДрузі дуже важливі в нашому житті. Це і моральна підтримка, і веселе спільне проведення часу. Тому на ювілей подрузі потрібно подарувати щось по-справжньому класна. Таке, що могло б сказати, що ви дуже цінуєте цією людиною і дружбою з ним. Для кращої подруги можна вибрати щось смішне, якщо ваші відносини побудовані на веселому та цікавому. Для просто хорошої подруги подарунок повинен бути практичним. Загалом, тут все залежить від характеру ваших взаємин.\nСумка. Яка-небудь стильна сумка стане відмінним подарунком. Дівчатам так цей аксесуар просто життєво необхідний. Можливо, є така сумка, яку вже дуже давно хоче ваша подруга, але не наважується купити. Так подаруйте їй це. До речі, якщо вона не фанатка носити все в сумках, то ви можете подарувати їй стильний, жіночний рюкзак. Це її також порадує.\nСертифікат в ювелірний магазин. Якщо ваша подруга любить якісь ювелірні прикраси, будь то кільця, сережки або підвіски, то їй завжди хочеться їх більше. Але, може бути, шкода витрачати на них частину своєї чергової зарплати. Якщо ви виберете прикраса самі, то ви можете не дуже точно потрапити в переваги дівчини. А подарувавши сертифікат, вона сама точно вибере те, що хоче.\nКвиток на якийсь концерт. Якщо ви давно дружите, то у вас повинні бути якісь загальні смакові уподобання в музиці, театрі, кіно. Ви можете просто оплатити похід подруги на концерт її мрії або в театр з її улюбленим актором. Тоді вже ваша подруга буде вас дуже цінувати і точно ніколи не випустить з пам’яті цей подарунок.\nПрезенти для родичок\nПодарунки для родичок вибирати особливо важко, тому що їх ви знаєте найдовше, а дарувати подарунки кожен рік – кінчається фантазія. Але й до них можна знайти підхід. Не забудьте, що подарунок на 30-річчя повинен бути значущим і незабутнім. Тому на ювілей родичкам не варто шкодувати грошей. Краще вже в цей день підібрати щось дійсно приємне і оригінальне.\nПортрет на замовлення. У тридцять років як раз самий гарний вік у жінок. Це було б непогано зафіксувати на полотні. Ви можете замовити портрет своєї родички у справжнього художника або ж, якщо ви вмієте гарно малювати, зробити його самі. Такий сюрприз дійсно може навіть шокувати і неймовірно порадувати іменинницю. Але в нього дійсно варто вкласти достатньо грошей.\nЕлектронна книга. Цей атрибут просто необхідний тим панянкам, які без розуму від читання. Можливо, серед ваших родичок така є. Електронна книга не так вже й дорога, але дуже зручна в дорозі. Підібравши якісну модель, ви зробите тільки краще своєї родички, так ви виявите турботу про її захоплення і здоров’я. Адже паперові книги вимагають належного освітлення, якого у багатьох випадках не вдається досягти. А в електронних книгах можна настроювати яскравість комфортне для очей.\nШкатулка для прикрас. Це така мила річ, про яку дуже часто забувають. Але вона насправді дуже практична. Вона дозволить правильно організувати всі прикраси, зосередивши їх в одному місці. А якщо ви виберете оригінальний дизайн, то також зможете нагадувати про свій подарунок кожен день, коли дівчина захоче вибрати собі щось із прикрас. Цей подарунок можна назвати самим бюджетним серед інших, але і корисним.\nЯкщо у вас є дружина, якій скоро виповнюється тридцять років, то вам потрібно по-справжньому постаратися, вибираючи для неї сюрприз. Дружина оцінить все, що ви зробить для неї, але це не означає, що можна розслаблятися. Покажіть їй, що вона як і раніше вами любима. Ви можете зробити це абсолютно різними способами. Підключіть свою уяву, все-таки це ваша дружина.\nРомантичну вечерю. Якщо ви приготуєте його самостійно, то це буде просто вищий прояв вашої турботи. Дружина обов’язково це оцінить. Це залишить дуже гарне враження про власному дні народження. Але ви також можете просто покликати її в хороший ресторан, дати можливість відчути себе королевою. До ресторану знадобиться також гарне плаття, його ви можете подарувати або купити заздалегідь.\nНижня білизна. Комплект відмінного нижньої білизни на 30 років вашій дружині покаже, що вона досі бажана для вас. Та й просто красивий комплект нижньої білизни буде завжди приємний будь-якої дівчини. У ньому вона буде відчувати себе більш впевненою. Загалом, це дійсно гарний подарунок.\nПохід в хутряний салон. Шуба – це така річ, на яку не слід економити. Її вистачить на багато років при належному зверненні. До того ж жінка повинна вибрати найкращу і саму красиву шубу для себе. Ви можете безпосередньо повести її в салон, щоб вона вибрала те, що захоче. Або ж підібрати одяг на свій смак. Але краще, звичайно ж, скористатися першим варіантом. За такий подарунок дружина буде вас дуже сильно любити, і буде вам дуже вдячна.\nА також всі дівчата люблять м’які іграшки, в якому б віці вони не були. Один з сучасних варіантів цього відео.\nЗагалом, подарунок для жінки на 30 років повинен нести в собі небудь оригінальність, або турботу про людину. Не знаючи жінку, краще просто піти по шляху стандартних і практичних подарунків. Ні за яких обставин не варто нагадувати про вік і робити косметичні подарунки. Варто навпаки дати дівчині зрозуміти, що тридцять років – це не великий вік, а вона все ще молода і красива. Підходьте до вибору подарунка з розумом, все-таки це ювілей. І тоді жінка залишиться в хорошому настрої і назавжди запам’ятає вашу увагу. Удачі!


15.02.2022 Анастасія Редкач\nНа цьому тижні одному з найвідоміших заповідників України виповниться 101 рік. З такої нагоди ми зібрали для Вас кілька цікавих фактів про це місце.\nОдному з семи чудес України на цьому тижні виповнюється 101 рік. Заповідник має свою цікаву історію. Його краєвиди та місцеві жителі нікого не залишать байдужим.\nІсторія заповідника почалася 1898 року. До цього там були зоологічний, потім дендрологічний парки. І лише коли землю отримав Фрідріх Едуардович Фальц-Фейн, заклалася основа майбутньої природоохоронної території.\nНа той час прибутковою справою було розведення овець, чим і займалися німецькі землевласники. І через декілька років так і сталося. Тоді землю успадкував Фрідріх Фальц-Фейн. І хлопець постійно цікавився тваринами, розводив рідкісні види.\nПізніше Фальц-Фейн вирішив створити справжню оазу та заселити його різноманітними тваринами. Так і виник зоопарк, який потім переріс у найвідоміший заповідник.\nСьогодні на території Асканії-Нової нараховується понад 1710 видів рідкісних чи малопоширених рослин. Із них 680 видів трав’янистих, 1030 – деревних. А тварин та птахів проживає близько трьох тисяч видів. Серед них також присутні рідкісні види, у тому числі й червонокнижні.\nОсобливістю також можна назвати те, що жодна тварина тут не перебуває в клітці. Усі вони вільно пересуваються, людська рука лише допомагає їм виживати, створюючи сприятливіші умови.\nЗаповідник розташований у Херсонській області, у селищі Асканія-Нова. Якщо ви бажаєте відвідати цю місцевість, то можете дістатися туди рейсовими автобусами або таксі, які регулярно їздять від Херсону.\nTagged Херсонщина |


Десять речей, які роблять автомобіль практичним - Фокстрот Авто\nHome Важливо знати Десять речей, які роблять автомобіль практичним\nЩо таке універсальний і практичний автомобіль.\nПри виборі практичного автомобіля у багатьох з нас приходить на розум такі автомобілі як позашляховики, кросовери, мінівени і універсали. Справа в тому, що такі транспортні засоби мають більш прості кузова, ніж седани і хетчбеки. Тим не менш, не всі ці автомобілі створені рівними і здатні надати вам справжню практичність, універсальність і комфортність. Особливо це стосується тих автомобілів, чиї виробники при проектуванні машини роблять ставку на зовнішній вигляд. На жаль, часто красивий стиль і дизайн шкодить практичності. Як ви думаєте, що робить автомобіль реально практичним? Пропонуємо це дізнатися.\nЩо ви скажете про таких автомобілях BMW X6, Nissan Juke, і Hyundai Tuscon? Максимум що приходить на розум, що звичайно це кросовери, які більш зручні ніж легкові седани. Але насправді ви мало знайдете практичності в цих автомобілях. Але на ринку є ще гірше автомобілі по практичності і універсальності, незважаючи на їх широкий кузов. Ви не повірите на ринку чимало малолітражних компактних автомобілів, які дивують своєю практичності, завдяки унікальному простору і комфортності всередині салону, незважаючи на розміри кузова.\nТому якщо ви шукайте реально практичний і універсальний автомобіль не поспішайте вірити рекламі автовиробника і купувати перший вподобаної за зовнішнім виглядом кросовер або позашляховик. Ось список десяти речей, які ви повинні побачити реально практичному автомобілі. Підбираючи практичну машину і знаючи, що саме має в ньому ви зможете дійсно купити автомобіль з найкращим поєднанням стилю, зручності, практичності, технологій і ціни.\nВеликий обсяг багажника\nПогодьтеся, для того щоб автомобіль міг називатися практичним необхідно щоб він обов’язково мав великий обсяг багажника. Великий багажник повинен бути по-любому великим незалежно від того складаються задні сидіння чи ні. Напевно, не варто заперечувати цінність обсягу вантажного простору будь-якого автомобіля. Навіть якщо ви живете один, рано чи пізно вам у будь-якому випадку може знадобитися великий багажник.\nЄдина проблема, що на ринку безліч красивих кросоверів і універсалів, але, на жаль, багато з них мають невеликий вантажний простір. Справа в тому, що виробникові під час проектування дизайну кузова простіше створити гарний автомобіль, зменшуючи вантажний простір. Саме тому багато автомобільні компанії навчилися створювати стильні машини, але на жаль не вважають за потрібне збільшувати обсяг багажників своєї продукції.\nГнучкість інтер’єру і трансформація простору\nВнутрішній простір автомобіля також дуже важливо для комфорту та практичності автомобіля. Особливо якщо ви купуєте невеликий кросовер або універсал. В таких автомобілях салон машини повинен бути спроектований так, щоб можна було легко поєднувати перевезення пасажирів з великою кількістю багажу. Такі невеликі кросовери дуже важливі для тих, хто живе в тісному місті, в якому вічно не вистачає місць на парковці, а взимку не чистять дороги.\nНа жаль не багато автомобілів цього класу можуть похвалитися гнучкістю внутрішнього простору. Дивно, що навіть середньорозмірні позашляховики і кросовери часто не можуть похвалитися ідеально спроектованим практичним простором. Один з небагатьох автомобілів, який ідеально спроектований для універсальності, практичності і комфортності це кросовер 2016 Volvo XC90 (на фото).\nМожливість скласти сидіння в один рівень з підлогою багажника\nЯкщо ви хочете придбати дійсно практичний автомобіль, то не купуйте автомобілі, в яких якщо скласти задні сидіння не збільшується в кілька разів обсяг багажника. Бажано, щоб задні сидіння складалися в один рівень з підлогою багажника, що створює єдиний вантажний простір.\nТакож при покупці машини звертайте увагу на те, яким чином розкладаються задні сидіння і чи не заважає їм що-небудь повністю скластися. Пам’ятайте, що якщо задні сидіння не повністю забираються і внаслідок цього об’єм вантажного простору не збільшується в кілька разів, то ця машина не може називатися універсальним і практичним. В цьому випадку можливо, купивши таку машину, то ви не тільки переплатите за неї зайві гроші, але позбавите себе на роки володінням реально практичним автомобілем.\nСпліт-система складання задніх сидінь\nЯкщо в автомобілі задні сидіння другого або третього ряду складаються точно також як меблі IKEA, то подібна спліт-система робить цей транспортний засіб універсальним і дійсно практичним. Багато автомобілів мають, як правило, кілька видів складання задніх сидінь. Наприклад, 50/50 або 60/40. Але деякі моделі автомашин мають систему складання сидінь співвідношення 40/20/40.\nАле найкраща універсальність і практичність є в автомобілях, які крім складання задніх сидінь мають функцію зрушувати всі задні крісла вперед. Таким чином, ви можете збільшити вантажний об’єм багажника, не складаючи задні сидіння.\nЧим більше простір для пасажирів, тим краще\nДля тих людей, які часто подорожують на автомобілі з друзями і зі своїми близькими, потрібно купувати автомобіль з достатнім внутрішнім пасажирським простором. Тому при виборі машини завжди перевіряйте автомобіль в якості пасажира, а не тільки в якості водія. Зверніть увагу на внутрішній простір машини. Подумайте, чи будуть заважати пасажири один одному при поїздках у вашій машині. Враховуйте можливі габарити ваших пасажирів. Це особливо важливо, якщо ви плануйте довгі і довгі поїздки на великі відстані.\nНе всі семимісні автомобілі створені рівними\nНе всі позашляховики і мінівени комфортні. Наприклад, деякі з них мають третій ряд сидінь, які на перший погляд можуть здатися ознакою комфортності та універсальності. Але це не так. Дуже часто багато кросовери встановлюючи третій ряд сидінь, не можуть надати комфортність всім пасажирам. Особливо тим, хто буде сидіти на третьому ряді сидінь. Наприклад, в деяких моделях кросоверів на третьому ряді сидінь не можуть комфортно почуватись навіть маленькі діти.\nТак що у вас два варіанти рішень. Або купити повноцінний комфортний п’ятимісний автомобіль, або придбати семимісну машину дійсно з комфортним третім рядом крісел.\nВраховуйте скільки на задніх сидіннях кріплень для дитячих крісел\nДивно, але багато кросовери, які претендують на думку виробників, на універсальність і практичність навіть не мають необхідної кількості спеціальних кріплень на задніх сидіннях для дитячих автокрісел.\nТак що якщо у вашій родині є маленька дитина, то завжди перед покупкою машини подивіться, чи є в автомобілі спеціальні кріплення для зручного розташування дитячого крісла в салоні. Бажано, щоб на задньому кріслі можна було встановити кілька дитячих сидінь.\nЗручні функції для перевезення багажу\nРозглядаючи автомобіль в автосалоні або на старому ринку, зверніть увагу на наявність зручних функцій, які допоможуть вам перевозити речі та багаж. Наприклад, різні сітки в багажнику, приховані полиці для перевезення інструменту або ремені для закріплення сумок з продуктами. Це дуже важливо, оскільки в разі різкого гальмування автомобіля або різкого маневру, весь ваш багаж буде літати по багажнику.\nВажливо скільки USB портів є в автомобілі\nУ зв’язку з тим, що практично у кожного водія і пасажира є смартфон, то важливо, яка кількість USB портів є в автомобілі. Особливо якщо ви часто будете їздити з сім’єю. Адже кожному члену сім’ї може знадобитися в дорозі поставити телефон на зарядку. Особливо це актуально при спільному сімейному подорожі. Підключивши свої гаджети до порту, кожен з пасажирів може зайняти себе в дорозі.\nНа жаль, на ринку не багато автомобілів, які мають більше ніж 2 порти USB. Але в такому випадку будьте готові, що ваші діти будуть сперечатися, хто буде заряджати телефон першим.\nЕкономія палива сьогодні важлива для власників будь-яких автомобілів. Вартість палива за останні роки серйозно виріс. Тому при виборі машини в жодному разі не жертвуйте економічністю задля практичності. Повірте головне в цьому випадку це споживання палива машини. Адже погодьтеся якщо ви купите дійсно практичний автомобіль, який буде вас у всьому влаштовувати, крім витрат палива, то вас не буде радувати ваша машина, особливо після того, як ви будете постійно віддавати велику суму на заправці.\nТак що, вибираючи машину, враховуйте свої фінансові можливості і підберіть собі автомобіль з оптимальним співвідношенням практичності, економічності та вартості.\nPrevious articleОголошена ціна на новий бізнес-седан Lifan 820 в Росії\nNext articleТоп 10: Автомобілі яких брендів частіше купують повторно?\nНова відклична кампанія вже узгоджена з Росстандартом і зачіпає 976 автомобілів моделі Nissan Terrano. Нова відклична кампанія вже узгоджена з Росстандартом і зачіпає 976 автомобілів моделі Nissan Terrano.\nJaguar анонсувала новий універсал XF Sportbrake першим тизером\nУ південній частині Китаю Tesla має намір побудувати свій завод


Раян Рейнольдс запустив стрімінговий сервіс з одним фільмом | Новий канал\nНовий канал › G.space › ШОУМАНІЯ › Приколіст: Раян Рейнольдс запустив стрімінговий сервіс з одним фільмом\nСелебріті не зміг залишитися осторонь трендів\nАмериканський актор Раян Рейнольдс запустив власну стрімінгову платформу. Щоправда, подивитися там можна буде всього один фільм. Про це актор написав у своєму Twitter.\nСвій стрімінговий сервіс Раян Рейнольдс назвав Mint Mobile+. Подивитися на ньому можна лише фільм «Захист від дурня» 2003 року.\nУ фільмі «Захист від дурня» Раян Рейнольдс зіграв головну роль Кевіна — співробітника приватного агентства безпеки, який повинен заздалегідь запобігати пограбуванням. Одного разу Кевін з друзями вигадує, як можна обікрасти ювелірний магазин, але їх план потрапляє до рук кримінального авторитета.\nРаян Рейнольдс назвавши свою платформу найбільш доступною у світі. Інтерфейс Mint Mobile+ дуже схожий на Netflix. У ньому є кілька розділів і функція «топ-10 найпопулярніших фільмів в США», але кожен слот, створений для окремого фільму або серіалу, займає «Захист від дурня». Таким чином актор вирішив пожартувати над модою на стрімінгові платформи.\nТанцювальний хіт: Дуа Липа записала ремікс з Мадонною і Міссі Еліот\nЧорно-біла романтика у кліпі гурту KAZKA на трек «Пісня сміливих дівчат»\nновости шоубизнеса райан рейнольдс шоубизнес Шоумания\nЦе бомба! TVORCHI презентують першу колаборацію з Alina Pash\nМісячний календар стрижок на жовтень 2020: коли краще доглядати за волоссям\nБананово-шоколадний кекс: рецепт приготування покроково