Формування образного мислення учнів засобами художньої літератури\nМатеріал містить досвід роботи з учнями, спрямований на розвиток образного мислення на уроках літератури\nКожевнікова Світлана Євгенівна,\nВСТУП. Образне мислення – крок до творчості………….…………………….3\nРОЗДІЛ І. Образне мислення як засіб успішного здобуття умінь і знань.........5\nРОЗДІЛ ІІ. Особливості формування образного мислення на уроках літератури………………………………………………………………………...12\n2.1. Каліграма як засіб формування образного мислення учнів………….12\n2.2. Методика ейдотехніки та її використання на уроках української та зарубіжної літератури………………………………………………………16\n2.3. Хмарні технології на уроках української та зарубіжної літератури...28\nОбразне мислення – крок до творчості\nУ наш сучасний час дуже правильним є те, що основним напрямком розвитку школи є поворот навчання до дітей, їх психологічних особливостей. Шкільний курс містить дуже складні предмети, які не всім даються легко, і як результат цього – втрата цікавості до навчання.\nПеред сучасним суспільством стоїть завдання підготовки інтелектуально розвиненої людини, яка спроможна вирішувати складні проблеми. Бурхливий розвиток науки й техніки потребує швидкого впровадження отриманих результатів у навчальні процеси школи. Як наслідок, програми предметів та їхній обсяг швидко зростають. Це, у свою чергу, супроводжується труднощами у засвоєнні програмного матеріалу. Таким чином, нині існує суперечність між зростаючим обсягом знань, які потрібно засвоїти, й обмеженими можливостями пам’яті дитини.\nОдним з найважливіших завдань сучасної школи є стимулювання процесів пізнавальної діяльності учнів, а це, перш за все, розвиток мислення взагалі та окремих його видів, зокрема, образного. Адже недостатній розвиток образного мислення школярів – одна з основних причин втрати інтересу до художньої літератури.\nНерозвинене образне мислення перешкоджає найбільш повному розумінню ідейного змісту художнього твору, не дозволяє повною мірою оцінити майстерність художника і, в кінцевому підсумку, знижує інтерес дитини до літератури і мистецтва взагалі.\nФормування та розвиток образного мислення дає можливість ефективно розвивати пам’ять і увагу, швидко й без всяких зусиль запам’ятовувати тексти, вірші, оволодівати необхідними засобами для успішного здобуття знань і умінь на уроках літератури.\nОсвіта школярів спрямована загалом на розвиток логічного, раціонального мислення. Однак дослідження останніх років довели, що найкращих результатів у навчанні можна досягти лише завдяки поєднанню образного і логічного мислення (саме таке сприйняття довкілля характерне для більшості визнаних світом геніїв). Тому закономірно, що перевага на уроках української та зарубіжної літератури надається наступним завданням:\n- розвитку творчих здібностей дітей через асоціативно-образне мислення;\n- індивідуалізації продуктивної мисленнєвої діяльності, що відступає від жорстких алгоритмів і стереотипів;\n- діалоговій взаємодії між учасниками навчального процесу;\n- формуванню здатності висловлювати самостійні судження;\n- створенню системи форм і прийомів роботи, що допоможуть навчити мові спілкування з художнім твором за рахунок видобування символічних смислів;\n- розбудові механізму самовизначення особистості, самореалізації у просторі культури.\nСаме вони допомагають учителю реалізувати формулу продуктивного уроку: «Творчість автора + творчість школяра + творчість учителя = урок як новий твір мистецтва» [21, с. 55].\nЯК ЗАСІБ УСПІШНОГО ЗДОБУТТЯ УМІНЬ І ЗНАНЬ\nВивчення образного мислення – один із нетрадиційних розділів загальної психології, тому розуміння предмета психології образного мислення буде залежати від розуміння предмета психології науки в цілому. Що ж таке мислення?\nМислення – це особливого роду теоретична і практична діяльність, що передбачає систему включених до неї дій та операцій орієнтовно-дослідного та пізнавального характеру [12, с. 7].\nОбразне мислення не можна назвати монолітним процесом. Воно має рід своїх особливостей.\nТеоретичне образне мислення відрізняється від понятійного тим, що матеріал, який тут використовує дитина для вирішення завдання, є не поняттями, судженнями чи умовами, а образами. Вони безпосередньо витягуються з пам'яті, або творчо відтворюються уявою. Таким мисленням користуються працівники літератури, мистецтва, узагалі люди творчої праці, які мають справу з образами. У результаті рішення розумових завдань, відповідні образи подумки перетворюються так, щоб учень у результаті маніпулювання ними зміг безпосередньо побачити рішення завдання, яке його цікавить.\nОсобливість наочно-образного мислення полягає в тому, що розумовий процес у ньому безпосередньо пов'язаний із сприйняттям мислячим учнем навколишньої дійсності і без нього відбуватися не може. Функції образного мислення пов'язані з наданням ситуацій і змін до них, які дитина хоче отримати в результаті своєї діяльності, перетворюючої ситуацію, з конкретизацією загальних положень. За допомогою образного мислення більш повно відтворюється все різноманіття різних фактичних характеристик предмета. В образі може бути зафіксовано одночасне бачення предмета з кількох точок зору.\nДуже важлива особливість образного мислення – встановлення незвичних, «неймовірних» поєднань предметів та їх властивостей. Слід зазначити, що дана форма мислення найбільш повно представлена у дітей дошкільного та молодшого шкільного віку, а у дорослих – серед людей, зайнятих практичною роботою. Цей вид мислення досить розвинений у всіх, кому часто доводиться приймати рішення про предмети своєї діяльності, лише спостерігаючи за ними, але безпосередньо їх не торкаючись.\nМожна будувати довгу послідовність логічних конструкцій і таким чином наближатися до істини. А можна це зробити миттєво – побачивши результат. Стає зрозумілим, чому є кмітливі й некмітливі учні та як цю здібність розвивати. Кмітливі – ті, хто легко й швидко будує просторові образи. Таким чином, навчати здогадуватись – значить формувати здібності їх створювати. І якщо учень не може цього, то вчитель повинен допомогти створити образ, адекватний ситуації.\nОчевидно, що саме вчителі літератури повинні вчити дітей образно мислити й оперувати цим процесом, адже за словами Л. де Бройля, саме «образи лежать в основі всіх істинних досягнень науки».\nДійсно, Д.І. Мєндєлєєв свою таблицю побачив уві сні. Д. Уатт відкрив принцип роботи парової машини, спостерігаючи за кришкою чайника. Леонардо да Вінчі перед написанням картини, розливав на стіну різнокольорові фарби і, завдяки розмазаним плямам, створював образи. А. де Сент-Екзюпері стверджував, що „…вчитися треба не писати, а бачити. Писати – це наслідок». Це підтверджував і Діккенс: «Я не складаю зміст книжки, я бачу і записую». Р. Штайнер на своїх лекціях по геометрії обходився без малюнків, тим самим, змушував студентів постійно тренувати своє просторове мислення [17, с. 41].\nОтже, образне мислення – це сукупність способів і процес образного вирішення задач з використанням зорової уяви ситуації і оперуванням образами, складеними з предметів і без виконання реальних практичних дій з ними.\nНавіщо розвивати образне мислення? Ще Арістотель зазначав, що людина не може думати без уявного образу. Уявний образ, вкрай важливий, оскільки дозволяє людині орієнтуватися у діях, націлюватися на результат і прагнути до його досягнення. Уявний образ відображає реальну дійсність у нових, незвичних, несподіваних поєднаннях і зв'язках, а, отже, активізує творчу складову особистості [4, с. 211].\nУсім відомо, що мозок людини складається з двох півкуль. Права – образна півкуля, ліва – словесна. Права – це емоції, ліва – це розум. Мозок звик запам’ятовувати все таким, як є – у множині квітів, звуків, запахів, інших якостей. Утворене щось ним у правій півкулі становить образ-модель, у лівій – відповідні йому слова. Сприйняте таким чином не стирається. Воно народжує геніальні вірші, книги, картини, відкриття. Але 90 % інформації подається у розрізненому вигляді – голос диктора, текст книжки, картинки по телевізору. В одній півкулі воно зберігається, а в іншій – стає безформною плямою. Звідціль неконтрольоване забування. Дефекти уваги – це проблеми пам’яті. Саме через «обрізану» інформацію розпадається дитяче сприйняття. Образна пам’ять штучно викликає відсутні враження, доповнюючи «вирізану» інформацію до повноцінного образу.\nУчені стверджують, що домінуючим є миттєве запам’ятовування, яке є адекватною реакцією на отриману інформацію. У результаті – ніяких стресів, впевненість у собі, розумова робота стає творчою. Від здорової психіки залежить і гарне здоров’я. Не витрачаєш часу на зубріння – воно звільняється для більш продуктивної діяльності. Зумів уявити – значить пам’ятаєш. Тоді навчання зводиться до розуміння. Зрозумів – уявив. Уявив – вже знаєш.\nАле на цьому не вичерпуються корисні властивості образної пам’яті. Здатність відтворити через будь-який проміжок часу, забувати на замовлення, займатися кількома справами одразу без втрати якості, відновлювати будь-яку картину після швидкого погляду і т.ін. Тобто, образна пам’ять повертає цілісне дитяче сприйняття міри, відновлює звичайну пам’ять, учить творчому мисленню. Це найбільш стійка форма пам’яті, зруйнувати яку майже неможливо.\nУявний образ – це внутрішня імітація, це відтворення всіх якостей об’єкта. У своїй уяві дитина може чути звуки, відчувати запахи, смаки, а також бачити предмети, які в даний час відсутні. Можна, наприклад, уявити собі троянду, й для цього зовсім не потрібно тримати її у руках.\nКрім фізичних об’єктів, в уявних образах можуть втілитися також абстрактні ідеї, наприклад, створити у своїй уяві образ свободи, краси.\nУ дитячому віці ми використовуємо переважно наочно-образне мислення. І це не дивно, оскільки інші типи мислення ще не розвинені й знаходяться в зародковому стані. Результатом переважання образного типу мислення є те, що діти вбирають інформацію подібно до губки. Вони здатні легко її переробити. Саме тому дітям легше даються іноземні мови, та й взагалі будь-яка нова інформація. Наприклад, загальновідомо, що роботі на комп'ютері діти вчаться в десятки разів швидше, ніж дорослі.\nСлід зазначити, що своєрідністю образного мислення школяра є його наочно-дійовий характер. Формувати образне мислення в учнів – означає виховувати потребу в знаннях, збагачувати дітей системою знань, умінь і навичок, сучасними способами пізнання навколишнього світу. Зараз, як ніколи, нашій країні потрібні люди, які вміють образно мислити. Одноманітне, шаблонне повторення одних і тих же дій відвертає потяг до навчання. Діти позбавляються радості відкриття і поступово можуть втратити здатність до творчості. Головна мета – формування у дитини вмінь керувати процесами творчості: фантазуванням, розумінням закономірностей, розв’язанням складних проблемних ситуацій. Так, виділення окремих елементів образу дозволяють дитині поєднувати деталі різних образів, вигадувати нові, фантастичні об’єкти або уявлення.\nУчням середніх класів ще складно самотужки проаналізувати особливості художнього світу письменника, стилю, своєрідність творчої манери письменника. Поступово процес естетичного осмислення твору учнями стає одним із головних завдань шкільного предмета вивчення літератури, також формуються уміння аналізувати особливості індивідуального стилю письменника, підтекст твору, громадянську та естетичну позицію. У старших класах на фоні вивчення монографічних тем з предмета формування образного мислення тісно пов’язане з творчою діяльністю.\nУчені-методисти серед іншого виокремлюють такі характеристики образного мислення:\n– швидкість думки;\n– кількість ідей, що виникають за одиницю часу;\n– гнучкість думки;\n– здатність переключатися з однієї ідеї на іншу;\n– здатність виробляти ідеї, що відрізняються від загальноприйнятих поглядів;\n– чутливість до проблем у навколишньому світі;\n– цілковита відірваність відповіді від реальності за наявності логічного зв’язку між стимулом і реакцією;\n– здатність вирішувати проблеми, тобто здатність до аналізу і синтезу;\n– здатність удосконалити об’єкт, додаючи деталі, тощо [8, с. 62].\nДослідження природи образного мислення в контексті літературно-творчого процесу дає змогу стверджувати, що досліджуваний об’єкт реалізується за умови свідомої спрямованості людини на творчий мисленнєвий процес, якому передує збагачення раціонального та чуттєвого досвіду учня. На думку сучасних педагогів, ефективність розвитку образного мислення залежить від навчання і виховання кожного учня, а також від попереднього досвіду його мисленнєвої діяльності.\nРозвиток досліджуваного об’єкта йде паралельно з розвитком мовлення. Вивчення процесу формування образного мислення учнів засобами літератури як системи передбачає визначення основних етапів і факторів, які безпосередньо впливають на цей процес.\nУ дослідженні було виділено три етапи: I етап (підготовчий) – сприймання і розуміння художніх образів, створених митцем. ІІ етап (інкубаційний) – оволодіння необхідними знаннями і вміннями власного бачення художнього світу. ІІІ етап (продуктивний, або власне творчий) – етап виявлення, на якому рівні літературного досвіду перебуває учень, досліджуючи його власну літературну діяльність [8, с. 61].\nФормування образного мислення учнів засобами літератури передбачає також освоєння механізмів творення його новизни, оригінальності через ознайомлення із механізми письменницької діяльності, вивчення індивідуального стилю митця. Вивчаючи літературу як мистецтва слова, необхідно розвивати у школярів комплекс здібностей всебічного сприйняття художніх творів, талант читача, глядача, слухача, талант співучасника у творчій діяльності. Завдання вчителя літератури – навчити дітей самостійно думати, розмірковувати про все, що відбувається навколо, і вміти говорити про це, ділитися своїми набутими знаннями.\nВажливу роль у формуванні образного мислення вчителі приділяють читацькому сприйманню, проблемним та ігровим ситуаціям. Встановлено, що завдяки створенню проблемних ситуацій спостерігається активізація творчої думки учнів. В основі літературної творчості лежить гра уяви та фантазії, тому використання гри в процесі формування образного мислення сприяє накопиченню творчого досвіду учнів.\nОсоблива роль у процесі формування образного мислення відводиться учителеві, оскільки він, маючи власний досвід та творчі ідеї, може давати певні настанови, від яких залежить хід думок учнів. Важливим компонентом навчально-виховного процесу у школі під час формування образного мислення є організована методична система роботи вчителя літератури відповідно до певних структурних елементів: на уроках розвитку образного мислення та зв’язного мовлення, у роботі літературно-творчих студій, під час проведення вечорів, читань тощо. Така структура допоможе забезпечити засвоєння учнями механізмів розуміння художнього образу як мистецького явища, вироблення практичних навичок учнів у створенні власних оригінальних образів.\nНа уроці літератури у старших класах з метою формування образного мислення вчителю рекомендується застосовувати такі прийоми:\n– літературно-творчі (самостійне створення текстів у різних жанрах художньої літератури) – вірш, казка, байка, твір-есе, подорожні нотатки, історичний коментар, кіносценарій;\n– творчо-продуктивні – щоденник, лист, письмове словесне змалювання, домислювання подальшої долі персонажів;\n– завдання, що розвивають творчий інтелект,\n– відгук, рецензія, зіставлення творів різних епох, евристична бесіда, складання анотації до твору, «діалог з критиком»;\n– завдання, що розвивають творчого читача;\n– виразне читання, творчі перекази, художнє малювання;\n– завдання на розвиток уяви і фантазії – творчий переказ, «живі фантазії», «реконструкція» [12, с. 26].\nОСОБЛИВОСТІ ФОРМУВАННЯ ОБРАЗНОГО МИСЛЕННЯ\nСучасні методи й форми роботи на уроках літератури, спрямовані на формування образного мислення учнів, наскільки різноманітні, що їх не можна детально висвітлити в одному дослідженні. Саме тому доцільно зупинитися на найбільш цікавих, зокрема, каліграмах, ейдотехніці та хмарних технологіях.\n2.1. Каліграма як засіб формування образного мислення учнів.\nСеред багатьох прийомів, що сприяють поглибленому прочитанню художнього тексту, формуванню образного, креативного мислення, я надаю перевагу створенню каліграм – це графічних загадок, які стимулюють образне мислення, розвивають спостережливість і вміння концентруватися. Це вірш у вигляді малюнка.\nЯкщо розглядати слова «художник» і « поет » у широкому сенсі слова, то вони стають синонімами і характеризують творче переосмислення дійсності в будь-якому виді діяльності.\nУ вузькому сенсі слова художник творить на полі образів, ліній і форм, поет – у просторі мовлення та в стихії мови. Але іноді мовотворцям стає тісно в потоках вербальності, а живописцям, навпаки, хочеться привнести слова на свої полотна.\nВізуальне розширення вербальної складової тексту має дуже давню історію. Ще в Біблії ми читаємо історію царя Валтасара, для якого на стіні було накреслено палаючий напис: «Мене, терес, упарсін». Палаючі букви, безумовно, наповнювали цілком звичайні слова «обчислено, зважено, розділено» зловісним глуздом [2, с. 114].\nПерші ідеограми античними авторами створювалися ще у IV ст. до н. е. Винахідником цієї зорової форми вірша вважається давньогрецький поет Сіммій Родоський, від якого залишилися три фігурні вірші – у вигляді сокири, крил і яйця, причому зовнішній вигляд кожного вірша відповідає його темі.\nЄ ідеограми і в романі Ф. Рабле «Гаргантюа і Пантагрюель». 1889 року поет Арман Бургад написав вірш у формі Ейфелевої вежі: у ньому було 300 рядків, довжина яких відповідала контуру малюнка, а сам твір називався «300-метрова Ейфелева вежа, складена із 300 рядків» [10, с. 92].\nНе був обділений увагою фігурний вірш і російськими поетами доби бароко: перші фігурні вірші в Росії з’явилися ще на зорі російської поезії – у XVII столітті, коли віршована «алхімія» була у великій моді. У ХVІІІ столітті в цьому жанрі написав кілька зразків (у вигляді лабіринту, хреста, серця і восьмикутної зірки) і один із найбільших поетів того часу Симеон Полоцький.\nПолоцький. Фігурні вірші у формі зірки із «Благоприветствованія» та у формі серця «От избытка сердца уста глаголют». XVII ст.\nУ XVIII-XIX ст. до фігурних віршів звертаються Державін, Сумароков, Апухтін і деякі інші поети. Надалі до фігурних віршів проявляють інтерес символісти і авангардисти (Брюсов, Кірсанов, Вознесенський та ін.)\nЗавдяки створенню широкого словесно-зорового образу, візуальна поезія вдало поєднує в собі словесне та графічне мистецтво оформлення тексту, які не можуть існувати окремо. За визначенням М. О. Сороки, текстовий символ є «елементом зорового образу завдяки специфічному його розташуванню в зображенні чи в об’єкті» [12, с. 19].\nДеякі письменники, зокрема І. Іов, використовують різноманітні графічні знаки для створення поетичних текстів: нотні, математичні, емблеми, печатки, геометричні фігури тощо [12, с. 21].\nФранцузький поет Гійом Аполлінер навіть придумав для таких текстів особливий термін – «каліграми» (від грец. Кallis – красивий і gramma – написання) та видав у 1918 році цілу збірку з такою назвою. Поет проголошував: «Каліграми – всеосяжна художність, перевага якої полягає в тому, що вона створює візуальну лірику, яка до цих пір була майже невідома. Це мистецтво таїть у собі величезні можливості, вершиною його може стати синтез музики, живопису, літератури» [10, с. 155].\nНоваторська сміливість Аполлінера полягала в тому, що він пристосував відому віршову форму для вираження настроїв своєї епохи. Але не тільки. Використовуючи графічні можливості малюнка, поет, за слушним спостереженням Т. Балашової, прагнув залишатися ліричним поетом і в цій галузі. Тобто експериментаторство було для нього важливе не само по собі, а як спосіб вираження ліричного світовідчуття. При всій суперечливості поетичної форми каліграм вони свідчать лише про те, що для відображення складності сучасного йому буття Аполлінеру було вже замало суто вербальних засобів. У час, коли епоха змінювалася так стрімко і раптово, він не міг обмежитися традиційними словесними формами. Для нього важливим був і сам «простір», де існує його вірш, тобто загальний малюнок. Форма каліграм містила не тільки ідейну, а й естетичну інформацію. Аполлінер вважав себе провісником мистецтва майбутнього, ця форма розглядалася ним як один із засобів нової культури.\nТаке оформлення тексту, на його думку, необхідно, «щоб читач з першого погляду сприймав весь вірш цілком, подібно до того, як диригент одним поглядом охоплює нотні знаки партитури» [10, с. 156].\nДо об'єднання поезії, графіки та живопису постійно зверталися й футуристи. Велимир Хлєбніков закликає художників світу розробити нову абетку і викладає своє бачення деяких букв. Разом з Олексієм Кручених, Бурлюком і Маяковським він пропонує Михайлу Ларіонову і Наталії Гончаровій живописати деякі вірші, перетворивши їх на картини. Василь Каменський створює кілька «Залізобетонних поем», використовуючи слова в якості цеглинок для побудови графічних об'єктів. Маяковський розробляє свої знамениті «Вікна росту», поєднуючи шрифтові рішення з ритмічним ладом.\nКаліграми – це ще один крок до синтезу різних мистецтв, де здійснюється вируючий творчий сплав поезії та живопису. Це графічна гра, яка змушує текст лягати в рамки контурів малюнка і своїм розташуванням створювати ілюстрацію.\nКоли малюнок підпорядковується руху рядків, включаючись в їх ритм, зображально-шрифтова композиція досягає своєї єдності. Справжні майстерні каліграми можуть бути досить хитромудрими. Для їх прочитання читачеві потрібно мати гарну уяву і спостережливість.\nКаліграми можуть стимулювати образне мислення автора, розвивати просторову орієнтацію, покращувати технічні навики.\nСтворення на уроці каліграм на певну тему спонукає школярів до творчості, пошукової роботи, розвиває естетичні смаки. Такі вірші дозволяють з'ясувати, наскільки здатен учень подолати стереотип мислення, зрозуміти, як він може орієнтуватися в нестандартних ситуаціях.\nНа уроках української та зарубіжної літератури учні із задоволенням створюють каліграми – вірші, записані у формі малюнків. Така робота, на мою думку, стимулює образне мислення, розвиває спостережливість і вміння концентруватися школярів [Додаток А].\n2.2. Методика ейдотехніки та її використання на уроках української та зарубіжної літератури.\nСьогодні перед багатьма вчителями постає думка: яким методам і прийомам надати перевагу? Що робити, аби кожному учневі було легко і цікаво здобувати знання? Зараз пропонується багато методик і одна з них – «Школа Ейдетики». Саме в її рамках ефективно формується та розвивається образне мислення.\nЕйдетизм (від грецького «ейдос» – вигляд, образ) – психічне явище, сутність якого полягає у здатності відтворювати яскравий наочний образ через тривалий час. Для ейдетизму характерна емоційна забарвленість образів .\nШкола ейдетики – впорядкований набір методів і вправ, що допомагають оволодіти осмисленим використанням своєї уяви для відтворення будь-якої інформації.\nАвтор школи ейдетики – російський вчений Ігор Матюгін. Він розробив ігрову систему, яка покращує сприймання та відтворює інформацію, спираючись на властиве кожній людині вміння уявляти та фантазувати. Вчений запропонував використовувати ввесь спектр фантазій і уявлень: зорових, рухових, тактильних і смакових . Численні експерименти довели, що пам’ять людини тісно пов’язана з її уявою та уявленнями – «ейдосами», як казали древні греки. Методика отримала назву «Школа Ейдетики».\nВпровадження цієї методики в Україні здійснює Євген Антощук, почесний доктор педагогічних наук – засновник української школи ейдетики «Мнемозина» . Він зазначає, що вміння дорослого «спускатися» до рівня дитини, тобто бачити яскраво, вміння дивуватися, фантазувати – це і є ейдетика. Методи ейдетики різноманітні: на запам’ятовування слів (у тому числі й іноземних), віршів, імен, цифр, прозових текстів тощо. Завдяки цим методикам в учнів розвивається зорова, слухова, тактильна, нюхова пам'ять; довільна увага; вербальне та невербальне мислення; відтворення, творча уява та мовлення. Ейдетики стверджують, що не буває поганої пам’яті, а ми просто часто не вміємо нею користуватися. А причина цього – недостатньо розвинене асоціативне мислення. Головне запитання під час тренування асоціативного мислення звучить так: «Про що ти подумав?» Наприклад, я пропоную дітям подивитися на чорно-білі картинки й сказати, про який колір вони подумали та обов’язково пояснити чому. Або навпаки, називаю будь-який колір і запитую, про який предмет подумали діти.\nЯскраві образи, нестандартні порівняння зрозумілі дитині, запам’ятовуються набагато краще, ніж багаторазове повторювання незрозумілих понять. Фантазія дітей така унікальна, яскрава, часом відкривається з несподіваного боку, змушуючи вирувати нашу уяву. Та й кілька хвилин на уроці здорового, доброго гумору підвищують бажання працювати як учителя так і учня.\nЕйдетиками психологи називають людей, що мають здатність викликати наочні, зорові образи. Люди з ейдетичним мисленням легко «бачать» звуки, кольори, можуть візуально уявити будь-яку дію. Коли вони згадують який-небудь предмет, то ніби бачать його, іноді навіть відчувають колір або запах. Здатність мислити образами споконвіку властива людині. Це з приходом цивілізації люди привчили себе запам’ятовувати абстрактні символи, слова або цифри. Словом «ейдос» давні греки позначали зовнішній вигляд, картину, образ, ідею. У перекладі «eidos» означає «образ» .\nПоняття «образ» міцно пов’язалося з нашим мисленням, і ми говоримо: «образне мислення», «я немов бачу те, про що ви говорите». Ми розділяємо людей на тих, що мислять логічно (лівопівкульних), та тих, що мислять образно (правопівкульних). Вважається, що представники науки, особливо точних наук, – мислять логічно, а представники творчих професій (художники, музиканти, літератори) – образно.\nЕйдетизм – це здатність дуже яскраво уявляти собі предмет, якого немає в полі нашого зору.\nДля ейдетики практично не існує нездібних учнів. Нам легко переказати фільм, цікаву книжку, тому що легше уявляти образами, картинками, ніж словами.\nОбраз – одне з основних понять літератури, що визначає природу, форму і функцію художньо-літературної творчості.\nУ словниках зустрічається різне тлумачення терміну «образ»:\n- властива мистецькій творчості форма відтворення, тлумачення та засвоєння життя шляхом створення естетично діючих об’єктів;\n- знак, засіб смислової комунікації в рамках певної культури;\n- троп (словесний образ);\n- образна або художня деталь та ін. .\nМетоди популярної сьогодні ейдотехніки базуються на максимальному використанні образного типу інформації. Учитель кодує матеріал уроку в символи, схеми, і діти запам’ятовують інформацію, пропускаючи її через серце, емоції, темперамент. Ейдотехніка задіює резерви правої півкулі головного мозку, сприяє розвиткові образної пам’яті, образного мислення, творчих здібностей.\nЕйдетичні образи – це наочні образи.\nУ сучасній школі учням для запам’ятовування і переказу пропонується великий обсяг інформації. Працюючи з дітьми, вчителі, зазвичай, спираються на логічне мислення й механічну пам’ять. Але ефективність таких методик невисока.\nЕйдотехніка – сукупність найбільш ефективних та перевірених протягом багатьох років як авторських, так і класичних прийомів запам’ятовування; технологія з обробки, зберігання та відтворення інформації .\nПам’ять – один із основних процесів психіки людини, та основа, на якій творить мозок; це розумова діяльність людини, її мислення.\nЯкщо ми своєю фантазією окрасимо необхідну нам інформацію, то витягнути її зі своєї памяті буде набагато простіше, адже всі «речі», які там зберігаються, будуть кольоровими та незвичайними».\nЕйдетизм являє собою специфічний вид пам’яті, заснований на зорових образах і враженнях. Змістова детальність відтворення, наочність, емоційно-чуттєва насиченість відтворюваного образу практично не уступає образу, що сприймається. Ейдетичний образ є суб’єктивним, яскравим, візуальним. Тому ейдотехніку ще називають «жива» пам’ять.\nМіцна пам’ять пов’язана саме з уявою, а не з зазубрюванням. Запам’ятовування через силу, безкінечні повтори дають зворотний ефект.\nЕйдетична пам’ять триваліша. Ви зможете відтворити те, що запам’ятовували, і через місяць, і через рік.\nТренування та покращення пам’яті є, звичайно, ведучою метою розвитку ейдетичних здібностей. Але до цього можна додати і розвиток уяви, фантазії, творчого мислення, покращення концентрації уваги. Взагалі важко уявити успішну людини без добре розвинутої образної пам’яті.\nЕйдотехніка – не чергове новомодне породження ХХІ століття. Ще давні греки вважали, що людина думає, мислить ейдосами – образами. У її розумі, як на восковій табличці, виникають відбитки – образи того, про що вона думає, говорить, і в такому вигляді утримується в пам’яті. Тому втрата образу (за асоціацією – його стирання) здавна характеризує забування.\nУперше термін «ейдетика» був озвучений німецьким психологом Е.Йєншем, а поширення і глибокого вивчення набув у дослідженнях видатного психолога О.Р.Лурії, який поділив методики запам’ятовування на два основних напрямки:\n2) ейдетика (методи, засновані на конкретно-уявному мисленні) .\nУрок літератури повинен бути уроком радості, пізнання, відкриття, уроком розвитку уяви й емоційної сфери. За допомогою ейдотехніки будь-яка інформація запам’ятовується легко, із задоволенням, у позитивному настрої. Емоційно забарвлені заняття словесності, наповнені рівною мірою вербальною та образною інформацією, – це уроки, на які потребує сучасна школа.\nІЗ ПОСТУЛАТІВ ЕЙДЕТИКИ\nПам’ять розум не замінить, але сприятиме його формуванню.\nПовторення – мачуха навчання.\nОдин раз побачити краще, ніж сто раз… повторити!\nВідношення до себе подібне до малювання – не розфарбовуйте себе в похмурі тони.\nЕйдосфера – простір для розвитку.\nНа уроках літератури з використанням ейдотехніки, дітей стимулюю яскраво описувати об’єкти, давати веселі визначення, придумувати «портрет», «біографію», наприклад, обкладинкам, «оживляти» назви книг.\nЯкщо дитина любить малювати, прошу її, щоб вона уявила та намалювала, якого кольору радість, самотність, тиша. А інший учень, який постійно слухає на перервах і уроках mp3-плеєр, нехай спробує відтворити, як звучить небо у різних своїх проявах. Іноді питаю в учнів, яке на смак сонячне світло або як пахне місячне сяйво.\nЗастосувати свої ейдетичні здібності, людина зможе, наприклад, прийшовши до картинної галереї, де зможе почути звуки картини, яка їй сподобалася, у неї можуть виникнути тактильні відчуття, вона відчує смак і запах зображеної художниками атмосфери, у неї пробуджується інтуїція.\nЗупинимось на деяких методах і прийомах ейдотехніки, які можна використовувати на уроках як української, так і зарубіжної літератури.\n1. Метод Цицерона, або метод місць. Доведено, що пригадування інформації пов’язується з місцем її виникнення. Жоден з давніх ораторів і філософів не промовляв із конспектом у руках, бо вони знали і постійно вдосконалювали техніку запам’ятовування. Цицерон для запам’ятовування використовував власний будинок. На стінах, стелі, дверях своєї оселі він розвішував тези промов.\nМетод місць базується на зорових асоціаціях: потрібно ясно уявити собі предмет, який необхідно запам’ятати, і поєднати його образ з образом певного місця, який легко «виймається» з пам’яті. Записування вчителем матеріалу на дошці, вивішування плакатів і схем на стінах класного кабінету допомагають учням легко пригадати інформацію уроку, тим більше, якщо вона була незвичайна, фантазійна, казкова.\n2. Метод Аткінсона. Це метод запам’ятовування іншомовних слів, заснований на використанні ключових слів або фонетичних асоціацій. Засвоюючи іноземні слова, учні уявляють у зв’язку з їхнім звучанням щось смішне, цікаве, незвичайне. Тому одразу відпадає необхідність у зазубрюванні.\n3. Метод запам’ятовування цифр та чисел. Цифри та числа треба розфарбувати уявою. Кожну цифру учень перетворює в образ, який вона йому нагадує. Є.В.Антощук пропонує наступні асоціації:\nМалюємо в уяві лебедя, що грає на саксафоні – і отримуємо рік народження постмодерніста М. Павича.\nУявляємо Ф.М. Достоєвського, який наливає собі в чашку з чайника бублики – і маємо кількість років, прожитих письменником .\nГоловне при запам’ятовуванні чисел уявляти усіх дійових осіб живими і змушувати їх у незвичайний спосіб спілкуватися між собою.\n4. Ланцюговий метод будується на асоціативних зв’язках. Виклик у свідомості одного уявлення веде за собою цілий ланцюг асоціативних вражень.\nЗапамятовуючи які-небудь речі за допомогою свідомо підібраних асоціацій, можна прискорити процес їх пригадування у потрібний момент.\nМожна попросити учнів викликати в уяві асоціації до іменників «радість» і «горе», потім спробувати скласти різноманітні словосполучення, поєднуючи слова з першої колонки зі словами другої колонки. А вже потім від цих асоціацій перейти до аналізу головних тем і символіки назви твору.\n5. Метод поєднання вербального апарату з роботою уяви. Необхідно за 60 секунд назвати 60-100 будь-яких героїв. Потрібно називати ті предмети, що з’являються в уяві; деталізувати їх, розглядаючи; не поспішати, бо це викликає емоційне напруження.\n6. Метод узгодження фантазії та уяви з умінням чітко висловлювати, промовляти власні думки. Потрібно навчитись, не зупиняючись, говорити на будь-яку тему упродовж 5 хвилин. Для цього знадобиться уся фантазія, яскрава уява та вигадка.\n7. Метод парадоксальних перетворень. Потрібно написати список будь-яких предметів (близько 30) і до кожного слова вигадати, уявити і записати якість, якої не може бути. Вигадка обов’язково повинна бути веселою, яскравою, анекдотичною. Наприклад:\nКішка – з рюкзаком. Папір – шоколадний.\nКорова – з хоботом. Капелюх – хлібний.\n8. Акровербальний метод («акро» – край, «вербо» – слово). Складання віршиків, жартівливих фраз, у яких зашифрована яка-небудь інформація.\nЦей метод заснований на креативному перетворенні «сухої» інформації на «живі» тексти. Це може бути, наприклад, «шифрування» навчального матеріалу у вірші, пісні або анекдоти.\n9. «Зрощення мотивів». Створення взаємодії між індивідуальною свідомістю та основною ідеєю твору.\nХудожній твір, як і музична симфонія, складається із багатьох мотивів (від іт. motive – основа, рухаючи сила), що вростають один у другий. Але завжди є основний мотив, який напряму пов’язаний із головною ідеєю і причиною створення явища в мистецтві.\nВиділяючи основний мотив, учитель шукає у свідомості учня пов’язаний з ним архетип, який поєднує індивідуальну свідомість і художню систему на основі активізації відновлюючої уяви. Такі точки зіткнення є завжди. Треба лише віднайти цю спільність, емоційно породнити учнів з книгою.\n10. «Авторське напуття». Робота з авторським вступом: заголовком як «ім’ям» і «знаком» твору, передмовою, епіграфом, списком діючих осіб у п’єсі, авторськими ремарками, навіть першими абзацами тексту.\nВідомо, як ревно і уважно відносяться художники слова до заголовку твору, до імен головних героїв. Свідомо або несвідомо, ці орієнтири ніколи не даються автором випадково, вони завжди несуть у собі певний смисл, пов’язаний з основною ідеєю. Письменник немовби вказує нам шлях подальшого слідування за його «образним полем».\n11. «Пошук смислу». Пошук смислу ситуації за даним образом, виводиться абстрактний смисл образної системи. Дуже важливий, коли зустрічаєшся з письменниками, які залишають учням у своїх творах простір для власних думок, міркувань та висновків.\n12. «Ефект присутності». Створення у свідомості учнів образних картин, пов’язаних із актуалізацією різноманітних рецепторів (зорового, слухового, тактильного тощо).\n13. «Доповнення образу». Пізнання логіки образу. Відомо, що письменник вносить у текст твору далеко не все, що він знає про образ. Образи мистецтва живуть у його свідомості самостійним життям і, як правило, сприймаються художником як об’єктивні, незалежні від його свідомості явища.\n14. «Бачення-символ». Формування у свідомості учнів узагальненого, осмисленого образу, тотожного індивідуальній інтерпретації художнього твору (ілюстрація, вірш, міні-твір). Це дає можливість учням побачити множинність індивідуальних інтерпретацій одного і того ж твору. Символічний образ створює в них відчуття невичерпності, багатогранності мистецтва слова.\n15. «Діалог з мистецтвом». Ознайомлення учнів з різноманітними тлумаченнями, даними художниками, скульпторами, композиторами та ін. Таким чином, відбувається, з одного боку – здійснення міжпредметних зв’язків, з іншого – продовження розуміння художнього твору на наочно-чуттєвому рівні.\nУсе більшого поширення на уроках літератури набуває така цікава творча форма роботи, як складання конспекту.\nЯк відомо, у кожної людини працюють в різній мірі три механізми пам’яті: слухова, зорова, рухова. І якщо в процесі навчання всі вони цілеспрямовано використовуються, то рівень засвоєння нового матеріалу підвищується.\nЕйдос-конспект (ЕК) – це роздуми, породжені образністю тексту, що супроводжуються створенням власних образів на основі цитат твору.\nПоєднуючи в собі опорний конспект (теоретичні знання) та ілюстрації до твору, ейдос-конспект задіює логічне і образне мислення.\nЕК являє собою складне ціле:\n- образний малюнок (можливо, графік), що складається з фігур, кольорів, картин, які виявляються асоціативно у свідомості читача в процесі інтерпретації;\n- чітке обґрунтування кожного елементу висловлюванням з тексту;\n- формулювання назви конспекту як головної думки, сприйнятої та сформульованої читачем;\n- формулювання висновку, повязаного з назвою; твір-інтерпретація тексту (роздум на основі даного) .\n1 частина: тема, цитатний матеріал, що породжує образ (малюнок, схему, поєднання кольорів, фотографію) – з лицевого боку.\n2 частина: коментар з теми (розгорнуте судження, що дає тлумачення свого бачення теми і образів у творі) – зі зворотного боку.\nЕйдос-конспект – це особисте тлумачення і власне бачення теми та образів художнього твору учнем. У середніх класах він допомагає робити зримими метафору, уособлення або порівняння. Поступово ЕК ускладнюється, обов’язковим стає формулювання ідеї твору.\n«Кольорове оформлення – важлива деталь ейдос-конспекту. Правильно оформлений конспект зачаровує, загострює увагу на головному, тобто впливає на учня своїми естетичними і психологічними якостями» .\nЕйдос-конспект цікавий тим, що може показати глибину розуміння тексту учнем.\n- художні: в основі – малюнок, фотографія або колаж Ліна Костенко «Чайка на крижині», Тютюнник «Климко», Богдан Лепкий «Мишка» і цей перелік можна продовжити безкінечно);\n- графічні: наближені до опорних схем-конспектів, але в основі схеми лежать образи (опорні таблиці для вивчення української мови);\n- колірні: в основі – символіка кольору. Малюнок може виконуватися у вигляді кольорограми з поступовою зміною кольорів, їхнім взаємопроникненням і навіть з виходом за межі обмеженого простору (кола, еліпса тощо). Важливо, щоб учень не шукав тлумачення символіки кольору в довідниках чи енциклопедіях, а керувався своїми емоціями, почуттями, прислухався до голосу внутрішнього «я».;\n- асоціативні: надання конкретних форм образного втілення символа або абстрактного поняття, скажімо, щастя, мудрості, натхнення, творчості, яке вимагатиме від учня креативності мислення, уміння переносити властивості одного предмета (явища) на інші на основі тотожності або контрасту. Візуалізувати можна авторські образи і ті, що народжені в уяві читача, тобто асоціативні («У зручний для вас спосіб презентуйте своє розуміння художнього образу … за поезією …»).\n- комбіновані: поєднують у собі різні види: малюнок і колір, схему і образи, авторські та читацькі образи;\n- цифрові: створені на комп’ютері.\n- допомагає побачити образ, створений автором, очима учня (зазвичай діалог письменника і учня скритий від учителя);\n- дозволяє перевірити рівень сприйняття твору, а інколи і творчості, адже коментар до ейдос-конспекту розкриває глибину розуміння тексту;\n- потребує від учня самостійної роботи у виборі тем, образів, навчає його пошуковій діяльності;\n- розвиває творчі спосібності учня, інтегрує різні види мистецтва.\nКольорові опорні конспекти не тільки роблять різноманітними та більш емоційними форми проведення уроків, але й сприяють глибокому та послідовному засвоєнню матеріалу, служать підмогою для закріплення умінь і навичок, розвитку мовлення [Додаток Б].\nПереваги використання методики ейдотехніки:\n- Пам’ять – розширення можливостей, об’єму пам’яті.\n- Уява, фантазія – збагачення словесної і образної уяви, багатогранність сприйняття світу.\n- Творче мислення – вміння рішати будь-яке завдання легко, оригінально, із задоволенням.\n- Структурність – один блок містить декілька тем.\n- Лаконічність – максимум закодованої інформації при мінімумі візуальних або графічних знаків.\n- Швидкість – здатність швидко знаходити рішення та генерувати ідеї.\n- Увага – розвиток об’єму та тривалості уваги, вміння помічати деталі, без напруження їх пригадувати.\n- Гнучкість – застосування різноманітних підходів для рішення завдання;\n- Відчуття – розвиток не тільки зорової пам’яті, але й слухових, тактильних відчуттів.\n- Інтерес – ейдотехніка пробуджує пізнавальну активність, бажання розвиватися, бачити свої успіхи.\n- Емоційна сфера – використання уяви та яскравих образів розвиває позитивні емоції та відношення до життя. Радість навчання, так само, як і радість праці, робить дитину здоровішою: коли людина перебуває в стані радості, позитивної напруги, в її організмі виробляється природний стимулятор, який сприяє підвищенню імунітету і працездатності.\n- Самооцінка – ефективність ейдотехніки надає можливість кожному побачити свої здібності, таланти і результати, розвиває впевненість у собі. Учень стає більш працездатним, краще вчиться.\nЕфективність ейдотехніки побудована на ФОРМУЛІ:\nУ своїй роботі я дотримуюсь певних порад:\nЯкщо хочете щось запам’ятати – уявляйте.\nУсе, що побачили, почули, відчули, уже запам’яталося.\nНе думайте словами, думайте образами.\nНе сваріть себе за невдачі, краще замисліться та зробіть висновки.\nХваліть себе, навіть за маленькі успіхи.\nУроки не вчіть, а вигадуйте та уявляйте з їх приводу щось цікаве, незвичайне, а тому приємне та легке під час пригадування.\nНе вчіть вірші куплетами.\nНе бійтеся забувати, якщо уявили.\n10. Перед тим як заснути, уявляйте себе здоровим, щасливим та розумним.\n11. Прокидайтеся із задоволенням.\n12. Те, що вивчаєте, не повторюйте більше 2-3 разів; якщо в цьому є потреба, зробіть це через 2-3 години.\n13. Не напружуйтесь, навіть стискаючи кульову ручку під час записування інформації (дуже важко уявляти те, про що пишеш).\n2.3. Хмарні технології на уроках української та зарубіжної літератури.\nСьогодні уявити життя без комп'ютера, Інтернету та IT-технологій практично неможливо. Сучасні діти не уявляють себе без Інтернету з його соціальним спілкуванням та інформаційними ресурсами. Ми спостерігаємо, як росте покоління візуалів, для яких головним джерелом інформації є зоровий ряд. Усе це пояснює необхідність використання нових світових інформаційних розробок на уроках української та зарубіжної літератури. Однією з інновацій в освітньому процесі, використовуваному в сучасному світі, є хмарні сервіси.\nМасштаби впровадження хмарних технологій стрімко зростають. У галузі освіти твориться справжня революція. Тепер, щоб учитися, педагогу не обов'язково стояти біля дошки. Вчитися можна скрізь: у приміщенні та на відкритій місцевості, під деревом, на борту морського чи повітряного судна. Для цього потрібно лише підключитися до мережі Інтернет. Ми стаємо свідками швидкого впровадження хмарних технологій і сервісів у системі середньої і вищої освіти та розбудови єдиного інформаційного простору.\nХмарна технологія – це технологія, яка надає користувачам Інтернету доступ до комп’ютерних ресурсів сервера і використання програмного забезпечення як онлайн-сервісу.\nУсі дані слід розмістити на віддаленому сервері в Інтернеті, і надалі з будь-якого комп’ютера, який має підключення до мережі, можна опрацьовувати свої дані, використовуючи потужності віддаленого сервера, достатньо мати підключення до Інтернету та будь-який браузер, встановлений на комп'ютері.\nНеобхідні компоненти для роботи в «хмарах» – це Інтернет, комп’ютер (планшет, мобільний телефон, нетбук) та навички роботи з Інтернетом та веб-застосунками.\nМожна виділити два напрями організації навчального процесу, управління навчальним закладом або методичною роботою засобами хмарних технологій, які були визнані спільнотою вчителів-словесників – це сервіси Google та Microsoft.\nНаразі Google-сервіси набирають все більшої популярності у навчально-виховному процесі будь-якого навчального закладу.\nВеб-інструменти дозволять урізноманітнити форми і методи організації навчання та спілкування між педагогами, педагогами та учнями, педагогами, учнями та їх батьками, оптимізувати методичну роботу вчителя, зроблять навчання ефективним та цікавим.\nВикористання новітніх технологій на уроках літератури сприяє підвищенню якості освіти, формуванню предметних та метапредметних знань, умінь, навичок, розкриттю здібностей учнів, підготовці до життя у високотехнічному конкурентному світі.\nУ своїй урочній та позаурочній діяльності я використовую різні можливості інформаційно-комунікаційних та хмарних технологій.\nАктивно використовую можливості сайтів LearningApps.org – різноманітні інтерактивні вправи, ThingLink – інтерактивні картинки, Simpol – сервіс опитувань, Padlet – інтерактивна дошка, Glogster - соціальна мережа, що дозволяє користувачам створювати вільні інтерактивні плакати.\nВважаю, що впровадження хмарних технологій неможливе без сервісу Google. Це, перш за все, Google Drive – безкоштовне хмарне сховище даних, що дозволяє користувачам зберігати свої дані на серверах в хмарі і ділитися ними з іншими користувачами в Інтернеті. Хмарне сховище сумісне з Диском, Gmail і Google Фото, тож ви можете зберігати файли, вкладення електронної пошти й фотографії безпосередньо на Диску.\nGoogle – прикрасний помічник учителя. За допомогою форми можна проводити різні опитування, вікторини, створювати анкети, тести. Усі результати упорядковані в електронній таблиці, яку з легкістю можна скачати чи дивитися онлайн. Робота з Google формами може бути як фронтальною, так і індивідуальною, підходить для дистанційного навчання. Уже більше року є користувачем Google+, соціальної мережі від компанії Google, користуючись якою можна дізнаватися педагогічні новинки, переймати досвід колег, ділитися своїм наробками.\nЯк би ми не контролювали учнів в Інтернеті, не забороняли, ми ніколи не досягнемо успіху. Тому, щоб хоч якось коригувати діяльність учнів у мережі, ми повинні бути там присутні, і дати їм хоч якусь альтернативу "стрілялкам", "страшилкам", тобто навчальний матеріал подавати у цікавій для дітей формі. Це можуть бути відкриті презентації, які можна переглянути безпосередньо на блозі і запам'ятати потрібну інформацію, це можуть бути інтерактивні вправи у формі пазлів, логічних пар, кросвордів, рухомих таблиць, карт тощо [Додаток В].\nНавчальний матеріал можна подати у формі відео, аудіо, що теж полегшить виконання навчальних завдань для учнів.\nРезультати практичної реалізації досвіду:\nУ використанні нових технологій немає нічого страшного і непереборного, їх вимагає суспільство, вони знаходять відгук в учнів, формують когнітивні, інформаційні та діяльні компетенції.\nПроцес формування образного мислення школярів – це свідоме спрямування образної розумової діяльності індивіда на якісні зміни, пов’язані зі створенням успішного продукту. Обдарованість, особливо літературна, вимагає постійного включення особистості у творчий процес з метою активізації і вдосконалення її духовних сил.\nФормування образного мислення можливе за умови вдосконалення змісту навчально-виховного процесу, використання таких форм, методів та засобів навчання творчо сприймати художнє слово, які стимулювали б якісні зміни в процесі мислення.\nОбразне мислення сприяє всебічному розвитку учнів, покращенню їх пам’яті. Це допомагає працювати творчо і цікаво, а для дитини такий урок стає найулюбленішим.\nЗ опорою на образи учні краще сприймають інформацію – це є їх підтримкою у складних процесах розуміння, запам’ятовування та згадування, протягом уроку зберігається розумова активність, розвивається уява.\nРозвинута уява допомагає в різних життєвих ситуаціях: швидко вийти зі стресового стану, зняти пригнічений настрій, подолати перезбудження, сконцентрувати увагу.\nУ процесі формування образного мислення необхідними є індивідуальний підхід та розгалужена система індивідуальних завдань з урахуванням особливостей учнів. Розвиток творчого мислення потребує системи методів, прийомів, видів діяльності учнів, що відповідають природі літератури як виду мистецтва.\nСпецифіка художньої літератури як виду мистецтва визначає методи і прийоми викладання шкільного курсу літератури. Тому методи викладання літератури тісно пов’язані з методами аналізу художнього твору: евристичним, дослідницьким та репродуктивним.\nЗалежно від проблеми, яка вирішується, словеснику необхідно володіти такими якостями: терпінням, доброзичливістю, делікатністю, індивідуальним підходом тощо. Учені стверджують, що реалізація творчих здібностей особистості безпосередньо пов’язана зі сприйманням та творенням мистецтва слова, яке, будучи засобом збереження і передачі раціонального та емоційного досвіду людства, вимагає від індивіда високого рівня сформованості образного мислення. Учні середніх класів ще не готові самостійно аналізувати твори літератури, тому на цьому етапі починається формування образного мислення. У старшій школі під час вивчення монографічних тем формування образного мислення тісно пов’язане з творчою діяльністю.\nЧасто пам'ять людини порівнюють із пам’яттю комп’ютера, яку можна розширити поліпшити швидкодію тощо… На щастя, пам'ять людини організована таким чином, що ані перевантажити її, ані визначити межі її не можливо. Виявити межі пам’яті й виміряти її можливості означає те саме, що виміряти океан за допомогою відра. Кількість інформації, яку відтворює той, хто опановує технологію школи ейдетики набагато збільшується. Таким чином, практично в мить змінюється самооцінка кожного учня, виникає впевненість у своїх силах і легкість сприйняття будь-якої інформації.\nШкола ейдетики представляє нову освітню технологію, що дозволяє кожному учню комфортно та легко здобувати нові знання у будь-якому віці, отримуючи задоволення від реалізації своїх здібностей.\nДо елементів ейдотехніки звертається майже кожен словесник, підсвідомо відчуваючи необхідність використання наочних образів, створення ілюстрацій до художніх творів, що вивчаються, тощо. Але все-таки важливе свідоме використання технології, її методів, володіння алгоритмом роботи з ейдос-конспектами.\nМетоди ейдетики сприяють розвиткові нового життєвого і художньо-естетичного досвіду учнів, дозволяють відтворювати яскравий наочний образ протягом тривалого часу, розширюють не тільки межі пам’яті, але й можливості дитини бачити світ по-іншому – у всій його різноманітності кольорів, запахів, звуків.\nМаючи досвід роботи в «хмарах», спостерігаю ряд переваг:\nОбразне мислення підвищує мотивацію навчання, так як воно веде до співпраці і спільної творчості учня і вчителя. Спробувавши його прийоми, стає цікаво і захоплююче! Скількирізних емоцій вихлюпують діти в такому творчому пошуку. Сила методу в його простоті! Бо кожна дитина особлива, талановита, обдарована. Кожна дитина має свій потенціал можливостейі сферу діяльності, в якій може стати лідером. І чим раніше він усвідомлює і відчує свої здібностіі таланти, тим більше у нього шансів досягти успіху.\nНе слід забувати, що основа пам’яті – уява. Від чого ж залежить розвиток уяви молодших школярів? Насамперед – від зацікавленості дитини. Яскраві образи, нестандартні порівняння зрозумілі дитині, запам’ятовуються набагато краще, ніж багаторазове повторювання незрозумілих понять. Фантазія дітей така унікальна, яскрава, часом відкривається з несподіваного боку, змушуючи вирувати нашу уяву. Та й кілька хвилин на уроці здорового, доброго гумору підвищують бажання працювати як учителя так і учня.\nМи живемо у час болісної зміни ціннісних орієнтирів, навколо буяє буревій соціальних протиріч. Як знайти у цьому світі місце молодій людині? Ясно одне, що до знань, вмінь, навичок з предмету або професії необхідні такі особисті якості, як гнучкість мислення, вміння діяти у незнайомій ситуації, нести відповідальність за рішення та вчинки.\nЯ вважаю, що важливим є те, щоб мої вихованці йшли по життю з вогником любові та радості у душі. Тоді, по тихеньку, загальними зусиллями, учень перетвориться із посудини, яку треба наповнити, у факел, який треба запалити.\nПрацюючи над формуванням образного мислення з дітьми, розумієш слова Монтесорі: «В уяві, створюючи образ, ми проектуємо майбутні події. Хто про що думає, в більшості випадків те і отримує...» [2, с. 316].\nАйзенварг Л.Г., Айзенварг М.Л. Эйдетика [Электронный ресурс]. – Режим доступа: http://do100verno.com.ua/blog/tag/10\n2. Антология мировой философии в 4-х т. – Т.1. – М.: Мысль, 1969. – 575с.\n3. Антощук Є.В. Швидка педагогічна допомога від «Української Школи Ейдетики». 8 уроків з техніки ефективного запам’ятовування будь-якої інформації. – Вінниця, 2002.\n4. Аристотель. Сочинения: В 4-х т. – Т.1. – М.: Мысль, 1976. – 550с.\n5. Арнхейм Р. Искусство и визуальное восприятие. – М.: Прогресс, 1974. – 392 с.\n6. Бакуревич О. Литература и театр. Опыт работы литературного театра в общеобразовательной школе. – http//lit.1september.ru\n7. Бахтин М.М. Литературно-критические статьи. – М., 1986. – С. 464.\n8. Бесєдіна А. Вплив методів і завдань ейдетики на розвиток особистості учня // Рідна школа. – 2009. – № 2-3. – С. 61-62.\n9. Бугайко Т. Ф. Українська література в середній школі : курс методики / Т. Ф. Бугайко, Ф. Ф. Бугайко. – 2-ге вид., доп. й перероб. – К. : Рад. шк., 1962. – 392 с.\n10. Волощук Є. Вивчення зарубіжної літератури в 11 класі. – К.: Освіта, 2012. – 207 с.\n11. Головацкая Н. Анализ поэтического текста с помощью эйдос-конспекта. – http//lit.1september.ru\n12. Коваленко В. М. Формування образного мислення в обдарованих учнів основної та старшої школи засобами художньої літератури : автореф. дис. на здоб. наук. ступеня канд. пед. наук : спец. 13.00.02 «Теорія і методика навчання (українська література)» / Коваленко В. М. – К.: Освіта, 2016. – 32 с.\n13. Костюк Г. С Навчально-виховний процес і психічний розвиток особистості. – К.: Рад. школа, 1989. – 608 с.\n14. Лосев А.Ф. Музыка как предмет логики. – М.: Изд. автора, 1927. – 262с.\n15. Маканина С. Применение компьютерных технологий на уроках русской словесности. – http//lit.1september.ru\n16. Марко В. Основи аналізу літературного твору // Дивослово. – 1998. – №10. – С.38 – 41; №12. – С.37 – 42.\n17. Матюгин И. Ю., Рыбникова И. К. Методы развития памяти, образного мышления, воображения. – М.: Эйдос, 1996. – 62 с.\n18. Наукові основи методики літератури: Навчально-методичний посібник // За ред. Н. Й. Волошиної. – К.: Ленвіт, 2002. – 344 с.\n19. Ніколенко О. М. Проблеми аналізу художнього твору на уроках зарубіжної літератури//Всесвітня література в середніх навчальних закладах України. – 2003. – №3. – С.31 – 34.\n20. Новіков Б. В. Творчість як спосіб здійснення гуманізму: Монографія. – К.: НТУУ КПІ, 1998. – 310 с.\n21. Ситченко А. Навчально-технологічна концепція літературного аналізу: Монографія. – К.: Ленвіт, 2004. – 304 с.\n23. Уліщенко В. Бачу серцем, споглядаю, мислю образно!//Українська мова і література в середніх школах, гімназіях, ліцеях та колегіумах. – 2009. – №5. – С.28 – 38.\nУліщенко В. Метод ейдетики в інтерсуб’єктному навчання української літератури // Рідна школа. – 2011. – № 7. – С. 33-37.\nХарьковская Школа Эйдетики Анастасии Никитиной [Электронный ресурс]. – Режим доступа: http://eydetica.kh.ua/\nЭйдетика в современных технологиях обучения [Электронный ресурс]. – Режим доступа: http://neuch.org/interest/jejjdetika-v-sovremennykh-tekhnologiyakh-obucheniy\nОнищенко Анастасія, 8 клас\nРобота з ейдос-конспектами – складова комплексного аналізу тексту художнього твору.\nПриклади завдань, які підводять учнів до створення власних ейдос-конспектів:\nЗавдання 1. Прочитайте вірш вголос та запишіть свій перший емоційний стан після прочитаного. Можете зафіксувати його у вигляді будь-якого зображення (малюнок, графік, геометрична фігура, пляма одного або декількох кольорів та под.).\nЗавдання 2. Якщо ви зафіксували отримані емоції у вигляді зображення, спробуйте відповісти на питання: чому ваше зображення такої форми, що це символізує? Чому ви обрали такі кольори, що це для вас означає?\nЗавдання 3. Спробуйте розбити вірш на «тематичні», або «описові», блоки-сегменти, читаючи вірш повільно.\nЗавдання 4. Дайте назву кожному уривку, використовуючи слова з тексту вірша.\nЗавдання 5. Спробуйте зобразити (як в завданні № 1) провідний настрій кожного уривка. Поясність значення форми і кольору вашого зображення.\nЗавдання 6. Дайте відповідь на питання: чи змінюється настрій вірша від висловлювання до висловлювання? Опишіть ваші спостереження та зміну настрою у вірші.\n«Хмарка» - хата Кайдашів\nКожевнікова Світлана Євгенівна


Чи можна пити воду під час тренування? Худеем і тренуємося правильно | vidpo.net\nПитання, чи можна пити воду під час тренування, цікавить багатьох, саме тому, що більшість людей дуже смутно уявляє, як працюють м’язи і судини під час занять спортом.\nЩо відбувається з організмом під час тренувань?\nДля того щоб виправити ситуацію, давайте розберемося, які процеси відбуваються в організмі під час фізичних навантажень.\nМ’язи, скорочуючись, виділяють тепло.\nЩоб захистити себе від перегріву, організм збільшує тепловіддачу. Відбувається підвищене виділення поту. Чим більше навантаження, тим більше кількість поту виділяється.\nПід час тренування розширюються судини, тому повинен збільшитися обсяг крові в серцево-судинній системі. Певний об’єм рідини організм черпає знову ж з м’язів.\nДодаткова рідина потрібно для того, щоб швидко доставити глікоген з печінки та інших органів і вивести з організму продукти розпаду і токсини, які утворюються в результаті надмірних навантажень.\nПри інтенсивних тренуваннях організм може втратити від 1 до 3 літрів рідини, що обов’язково призведе до підвищення в’язкості крові. При цьому м’язи і мозок потребують поживних речовинах і кисні. Щоб забезпечити ними організм, серце працює інтенсивніше, прокачувавши згуслу кров.\nЯк бачите, наш організм гостро потребує додаткового кількості рідини під час фізичних навантажень. Особливо це стосується силових видів спорту, бігу, волейболу, баскетболу, тенісу. Просто необхідно пити воду під час тренування з боксу. Це вбереже вас від надмірних навантажень на серце, прискорить процеси спалювання жиру, допоможе утримати контроль над собою.\nЯк прибрати живіт, які вправи будуть найефективнішими? Читайте про це тут.\nЧи потрібно пити воду під час тренування в тренажерному залі?\nУявіть ситуацію: літо, спека, тренування в тренажерному залі. Температура повітря досягає + 35 ° С. Звична картина. Чи не правда? Як почуватиметься людина в цій ситуації? У нього неодмінно почне прискорено битися серце, підвищиться температура тіла, будуть плутатися думки. Чи варто говорити, що за таких умов інтенсивність тренування неодмінно знизиться.\nЩоб не сталося зневоднення, потрібно обов’язково випити 1-2 склянки води за пару годин до тренування і в процесі тренування вживати рідину в помірних кількостях.\nПити воду під час тренування в тренажерному залі необхідно не тільки влітку, а й взимку, навесні і восени, адже при будь-якій температурі фізичні навантаження спричиняють втрату рідини.\nСаме тому у великих фітнес-центрах розміщені системи з питною водою.\nЧи потрібно пити воду під час тренування для схуднення?\nЛюди, які худнуть, часто свідомо скорочують вживання води, так як існує думка, що втрата рідини сприяє загальній втрати ваги.\nЦе, дійсно, так. Якщо пропотіти в спортзалі, а після закріпити результат в сауні, то ви зможете скинути пару зайвих кілограмів і показники вагів вас порадують. Але дуже скоро організм поповнить вміст рідини. Знущання над своїм тілом не тільки не принесе користі, а й зашкодить.\nТому краще худнути поступово, розрахувавши втрату кілограмів на кілька місяців вперед. Це буде гарантією того, що вага не повернеться практично миттєво. Так що пити воду під час тренування для схуднення можна і потрібно!\nДізнайтеся, чи корисна сауна після тренування: рекомендації професійного тренера допоможуть не нанести шкоди здоровьюА скільки взагалі води потрібно випивати в день і чи замінить її сік, чай або кава? Читайте в цій статті\nСкільки потрібно пити води під час тренування?\nКількість вживаної рідини залежить від інтенсивності та тривалості тренування. Пам’ятайте, що завжди потрібно орієнтуватися на власні відчуття, відчуття спраги і загальне стану організму.\nСлід знати, що вам завжди хочеться випити води більше, ніж потрібно. І якщо ви будете пити до тих пір, поки повністю не зникне спрага, то вип’єте набагато більше, ніж потрібно. Зайва рідина обов’язково негативно вплине на серце, булькання в животі не додасть настрою, а також знизить інтенсивність тренування.\nТому пити треба часто, маленькими порціями, при цьому затримуючи рідину в роті.\nПід час тренувань краще вживати звичайну питну воду. Вона повинна бути обеззараженной, негазованої і кімнатної температури. Не варто пити на тренуваннях лимонади. Вони не втамовують спрагу (іноді підсилюють) і погано впливають на організм.\nПісля інтенсивного фізичного навантаження пити воду можна і потрібно. Адже таким чином ми відновлює водний баланс. Але, як і під час тренування, не варто вживати багато води за один раз.Максімальное кількість рідини, яке може засвоїти наш організм – 1000 мл. Так навіщо перевантажувати його? Краще пити часто, але маленькими дозами.\nТОП-10 найдорожчих футболістів у світі 2013\n« Як заварити чай Пуер, щоб розкрити всі відтінки смаку та аромату.\nЯк швидко схуднути без шкоди своєму здоров’ю? »


Команда Зеленського – Кандидатури на основні посади буде представлено після інавгурації, заявив сценарист Слуги народу - 112 Україна\nЗеленський не представлятиме кандидатів на основні посади до інавгурації, - сценарист "Слуги народу" Костюк\nЗа його словами, відповідних осіб мають перевірити спецслужби та громадські активісти\nОбраний президентом України Володимир Зеленський не представлятиме до інавгурації свою команду, зокрема кандидатів на основні посади. Про це заявив сценарист "Слуги народу" Юрій Костюк в інтерв'ю "Українській правді".\nУ відповідь на запитання, коли планують представити команду Зеленського, зокрема кандидатів на посаду керівника СБУ, ГПУ, Міноборони тощо, Юрій Костюк сказав: "Тільки-но команда зайде в Адміністрацію президента, з'явиться доступ до певної інформації".\nВін підтвердив, що до інавгурації ці прізвища не планують називати.\n"Ми не можемо назвати голову СБУ чи, наприклад, генпрокурора, тому що одна справа – назвати цю людину, а інша – призначити. Ми зараз не маємо ресурсів повноцінно перевірити людей так, як це повинно бути: перевірити, чи мають вони родичів у Росії, яким є їхній бекграунд, яка реально їхня біографія", - пояснив Костюк.\nВін висловив позицію, що кандидатів на згадані посади мають перевірити не лише представники спецслужб, а й громадські діячі.\n"Сьогодні громадські активісти мають у суспільстві великий рівень довіри і знаходять скелети у шафі краще, ніж будь-хто. Тому коли буде повноцінна перевірка, тоді цих людей можна буде називати", - додав сценарист "Слуги народу".\nНовини за темою: Представники, радники та експерти: Хто є мозком команди Зе та чим ці люди займаються поза виборами президента\nНагадаємо, 18 квітня Володимир Зеленський представив членів своєї команди в ефірі телеканалу "1+1".\n112.ua розповідав все, що відомо про експертів і радників із команди Зеленського.\nЯк відомо, 30 квітня Центральна виборча комісія оголосила офіційні результати президентських виборів. Переміг Володимир Зеленський із результатом 73,22% голосів виборців.\n#Зеленський #Володимир Зеленський #Костюк #команда #команда Зе\nАндрій Богдан голова Адміністрації президента України, в ток-шоу "Пульс" на "112 Україна", 21.05.2019 21:42 21.05.2019


ОІ-2016. Підсумки 13-го дня - Korrespondent.net\nОІ-2016. Підсумки 13-го дня\niSport.ua, 19 серпня 2016, 11:24\nНове досягнення Усейна Болта, золото Юрія Чебана та інші події змагального дня\nБлискавичний Усейн Болт знову всім довів, наскільки він крутий. Ямаєць хоч і не побив свій же світовий рекорд (19,19), але виграв 200-метрівку з явною перевагою. Він загравав перед публікою весь час до забігу. Здавалося, ніби вся Ямайка приїхала на Олімпійський стадіон в Ріо. Болт вирвався вперед відразу і лідерство не упустив, пробігши дистанцію за 19,79.\n«Я номер один», - кричав він у камеру. Так і є. Вісім медалей з ОІ та всі золоті! Це був останній індивідуальний забіг легенди на Іграх. Залишилася ще естафета. У цю ж категорію можна віднести Ештона Ітона, якого з легкістю можна величати Усейном Болтом багатоборства. Американець став третім в історії багатоборцем, кому вдалося захистити олімпійський титул.\nПісля стількох невиправданих очікувань і надій українські вболівальники потихеньку здалися, і в перемогу Юрія Чебана вірили тільки зовсім відчайдушні. Тим більше, напередодні з ним трапилася неприємна історія. За регламентом проходить по два переможці півфіналів і два найкращих з третього місця. Комп'ютер дав якийсь збій і вніс ім'я Чебана в фінал В, а чеха Фуксі в А, хоча той приїхав четвертим, але з часом краще, ніж в українця. Юрій, нічого не знаючи, пішов здавати допінг-тест. Після повернення зрозумів, що його визначили не в той фінал, але тренера Олексія Мотова, який повинен був вирішувати це питання, біля озера вже не було. За правилами, він повинен залишатися зі спортсменами до прояснення всієї ситуації. Чебан взяв все в свої руки, поки не побачив, що він стоїть в головному фіналі. Ну яка медаль після такого? Нервування, слабкий результат... Ан-ні! Як же одесит стартанул! Всі 200 м наш каноїст не упускав лідерства, хоча відстань від суперників була мізерною, а на фініші він перекинувся у воду. Це золото!\n«Мої результати завжди йдуть по наростаючій, - пояснив Чебан. - У мене відкрилося друге дихання після того, як напередодні задовольнили мій протест. Я виграв на подседі - викрутився, перед фінішем виштовхнув ніс човна. Це дало мені запас в два гребки. Човен трохи зупиняється, ти відкидається назад на корму і відразу ж прискорюєшся. Тут не втримав баланс, сильно відкинувся назад, щоб човен пішов вперед, і випав».\nКаное теж було твором мистецтва. У жовто-синіх кольорах і козаком. За словами Юрія, на ньому повинні були бути церква і щит, але не встигли домалювати. Чебан повідомив, що ця Олімпіада для нього остання. Він став третім в українській збірної, хто вигравав медалі на трьох Іграх - після Інни Осипенко-Радомської і Ольги Харлан.\nНаталія Синишин та Валентин Дем'яненко виграли перші олімпійські медалі для своєї нової батьківщини - Азербайджану. Наталя поїхала з України в 2012 році, коли програла конкуренцію за Ігри Тетяні Лазаревій, а також не могла допроситися однокімнатної квартири. Хоча борчиня навіть жодного разу не ставала чемпіонкою світу. За Україну вона виграла дві бронзи ЧС, два золота, срібло і бронзу ЧЄ. В Азербайджані уродженка Львівщини ставала чемпіонкою Європи, а вчора поклала у скарбничку бронзову медаль Олімпіади у ваговій категорії до 53 кг, здолавши венесуелки Аргуелло.\nІсторія Валентина Дем'яненка схожа. Тільки в Ріо він їхав виключно за золотом. Черкащанин програв конкуренцію в збірній України... Юрію Чебану, не ладив з тренерами і пішов в багатий Азербайджан. Дем'яненко приїхав слідом за Юрієм, а обличчя в нього було таким, як у Лавіллені після програшу Тьяго да Сілві.\nПеред Олімпіадою тренер збірної України зі стрибків у воду Тамара Токмачева обіцяла, що Юля Прокопчук може не отримати бронзу на вишці. Спочатку Юля ледь протиснулася в півфінал, виступивши навіть гірше від колеги по команді Анни Красношлик, а в півфіналі обидві дівчини залишилися за бортом заповітних топ-12. Якщо ж дебютантці Ігор Красношлик можна пробачити так виступати, то для Прокопчук це справжній провал, адже Олімпіада для неї далеко не перша, а саме в цьому сезоні Юля набрала відмінну форму.\nМногоборець Олексій Касьянов, як і вболівальники, чекав від себе багато чого, але нічого не вийшло. Після першого дня він йшов сьомим, а вчора вранці все у нього не склалося. Українець досить сильний в бігових дисциплінах, а в метальних - слабенький. Тому відриватися йому треба було саме на доріжці. Прибігши 110 м з бар'єрами п'ятим, Касьянов від розчарування махнув рукою і здався. У метанні диска він зробив три заступи і більше на змагання не вийшов.\nРефері, які віддали скандальні перемоги російським боксерам Володимиру Нікітіну та Євгену Тищенку, дискваліфіковані AIBA. Під гнів організації потрапили алжірка Хейра Сиди Якуб, яка обслуговує бій Євген Тищенко - Василь Левіт, і поляк Маріуш Горан, який відпрацював на зустрічі між росіянином Володимиром Нікітіним і ірландцем Майклом Конаном.\nЯк же радів Киргизстан єдиній медалі на Іграх - бронзі важкоатлета Іззата Артикова. Виявилося, що рано. Його допінг-проба виявилася позитивною на стрихнін. Його медаль анульована і передана кубинцеві Луїсу Маскере.\nУ неприємну ситуацію потрапив бронзовий призер у веслуванні на каное Сергій Тарновський. Колишній українець, а нині молдаванин, не пройшов допінг-тест ще до Олімпіади. Що робити з його медаллю, поки не вирішили, але в двійці з братом він вже не виступить.\nАмериканські спринтери шокували уболівальників, не потрапивши у фінал в естафеті 4х100 м. Фелікс передавала паличку Гарднеру перед другим етапом, але в метушні її впустила. У підсумку збірна США прибігла останньою в своєму півфіналі і не кваліфікувалася. Дами розсердилися і подали протест, мовляв, їх штовхнула бразилійка під час передачі. Протест задовольнили. Бразилію дискваліфікували, а американкам дозволили перебігти естафету... Так вони і пробралися в фінал. Зате українки без будь-яких поступок суддів пройшли туди безпосередньо! Марія Рємєнь, Олеся Повх та Єлизавета Бризгіна знову поборються за нагороди!\nРідні брати Алістер і Джонні Браунлі з Великобританії виграли золото і срібло в тріатлоні. Старший Алістер став дворазовим олімпійським чемпіоном, а молодший Джонні, крім срібла в Ріо, має бронзу Лондона.\nВостаннє рідні брати брали золото і срібло в 1960 році. Ними були італійці Раймондо і П'єро Д'Інцео з кінного спорту.\nУсик показав підготовку до бою під пісню Цоя1895\nБіжи, страждай, кайфуй. Як влаштовані марафони417\nСюжетФутбол: Італія - Україна 1:1. Онлайн215\nІваненко виграла для України золоту медаль юнацької Олімпіади\nУсик показав підготовку до бою під пісню Цоя\nСюжетФутбол: Італія - Україна 1:1. Онлайн\nЩе дві жінки звинуватили Роналду в зґвалтуванні – ЗМІ


Відгуки ТОВ «Стар Телеком» про роботу Групи компаній А4\nВідгук компанії ТОВ «Стар Телеком»\nКомпанія "Стар Телеком" з 1998 року є ексклюзивним дилером одного з провідних українських операторів мобільного зв'язку компанії Київстар. На сьогоднішній день компанія надає клієнтам послуги за чотирма основними напрямками:\nПродаж мобільних телефонів, модемів 2g, 3g і аксесуарів;\nОптовий і роздрібний продаж товарів передплаченого сервісу: карток поповнення рахунку, стартових пакетів; контрактні та корпоративні підключення абонентів до мережі одного з провідних операторів мобільного зв'язку в Україні - компанії Київстар електронне поповнення рахунків абонентів.\nТоргова мережа компанії Стар Телеком надає клієнтам послуги в 18 областях України і налічує понад 70 власних та франчайзингових магазинів, продовжуючи непреривноnразвіваться як в кількісному, так і в якісному відношенні. Раніше використовувана облікова система Бухгалтерія 7.7 перестала відповідати збільшеним вимогам компанії, і її керівництвом було прийнято рішення про створення нової інформаційної системи, функціонал якої би повністю відповідав масштабам і сфері діяльності компанії.\nЯк компанії-виконавця була обрана Група компаній А4, який має багаторічний досвід реалізації успішних проектів автоматизації, в тому числі в телекомунікаційних і торговельних компаніях.\nОсновою нової системи став програмний продукт Управління торговим підприємством від торгової марки 1С: Підприємство.\nКомпанія А4 впоралася із завданням успішно і у встановлені терміни. 07.05.2014 р Система була введена в промислову експлуатацію.\nАвтоматизовано 25 робочих місць. На сьогоднішній день в системі працює 25 користувачів. В результаті реалізації проекту автоматизації були автоматизовані наступні ділянки робіт:\nбухгалтерський і податковий облік, в т.ч. формування регламентованої звітності.\nВ ході проекту були автоматизовані роздрібні салони з підключенням фіскальної техніки і скануючого обладнання, реалізована інтеграція торгових точок з корпоративної обліковою системою. викладачами сертифікованого центру компанії проведено якісне навчання персоналу замовника.\nКомпанія Стар Телеком планує продовжувати співпрацю з Групою компаній А4 надалі і рекомендувати партнерам.


ЖК Одеська Чайка (Сахарова), Одеса - актуальні ціни на квартири від офіційного забудовника Платинумбуд\nНовобудови УкраїниНовобудови ОдесиЖК Одеська Чайка (Сахарова)\nЦіни від забудовника ЖК Одеська Чайка (Сахарова)\nАдреса ЖК Одеська Чайка (Сахарова)\nАдреса м. Одеса, вул. Сахарова\nКількість квартир 1080 (секції 1-8)\nПлоща квартир 38,13 - 89,69 м2\nЦіни на квартири ЖК Одеська Чайка (Сахарова)\n1-кімнатні від 543 000 грн 38 - 53 м2 14 300 - 15 600 грн/м2\n2-кімнатні від 770 000 грн 56 - 78 м2 13 800 - 15 600 грн/м2\n3-кімнатні від 1 340 000 грн 90 м2 14 900 грн/м2\nХід будівництва ЖК Одеська Чайка (Сахарова)\n2 будинок (секція 4) — збудований\n2 будинок (секція 5) — збудований\n2 будинок (секція 8) — в проекті\n2 будинок (секція 9) — в проекті\nЖитловий комплекс Одеська Чайка (Сахарова) розташований на окремій упорядженій території площею 3,5 Га. Проект включає варіанти з однією та двома кімнатами, які порадують відмінним плануванням. Передбачені місця під побутову техніку і сучасні меблі, а ще засклені балкони. Для економія місця забудовник побудує на кожному поверсі зручні комори. Тут можна зберігати спортивне обладнання, велосипеди, дитячі іграшки.\nПередбачено будівництво трьох висоток зі своєю інфраструктурою. Кожна будівля має десять поверхів. Мешканці не будуть почувати себе відрізаними від благ цивілізації і зможуть заощадити свій час. Поруч побудовані супермаркети, є будівельні магазини, маса розважальних закладів.\nНа території ЖК облаштують дитячий майданчик, встановлять спортивні містечка, зроблять лаунж-зону для відпочинку біля зелені. Також підготують дороги і пішохідні тротуари, що сподобається молодим родинам і власникам авто.\nКупити квартиру в ЖК Одеська Чайка (Сахарова) від забудовника пропонують винятково із цегельними стінами. Девелопер зробив ставку саме на цей екологічний матеріал. Стіни із цегли відмінно тримають тепло всередині приміщень у зимові місяці та не продуваються вітром. А влітку також зберігається оптимальний мікроклімат та у квартирах не дуже душно.\nПерші кілька секцій вже здані в експлуатацію. Нерухомість доступна для придбання: продаж квартир у ЖК Одеська Чайка (Сахарова) можливий із чорновим оздобленням напряму у девелопера або на вторинному ринку із вже виконаним дизайнерським ремонтом.\nВідгуки про ЖК Одеська Чайка (Сахарова)\n13 800 - 15 600 грн\n1 будинок (секція 1) — введено в експлуатацію в 4 кв. 2016\n1 будинок (секція 2) — введено в експлуатацію в 2 кв. 2017\n1 будинок (секція 3) — введено в експлуатацію в 2 кв. 2017\n2 будинок (секція 4) — введено в експлуатацію в 2 кв. 2019\n2 будинок (секція 5) — введено в експлуатацію в 4 кв. 2019\n2 будинок (секція 6) — 2 кв. 2020\n2 будинок (секція 7) — 4 кв. 2020\n2 будинок (секцїя 8) — 2 кв. 2022\n2 будинок (секцїя 9) — в проекті\nвід\t479 000 грн\nм. Одеса, вул. Бехтерева, 23\nм. Одеса, вул. Академіка Сахарова / вул. Висоцького\nм. Южне, 2-й мкрн, вул. Іванова


ІСТОРІЯ МЕДВИНА | Медвинська громада с.Медвин, Білоцерківський район, Київська область\nМедвинська громада » Контакти » Картка громади » ІСТОРІЯ МЕДВИНА\nСело Медвин центр сільської ради, розташоване на півдні Богуславського району Київської області за 27 км від районного центру і за 29 км від залізничної станції Богуслав. Село простяглося з півночі на південь на 5 км, із заходу на схід - на 4 км. Населення складає 2845 осіб.\nМедвин розташований в межах Придніпровської височини / середні висоти від 100 до 200м над рівнем моря / на вододілі річок Росі та Гнилого Тікача. Переважають горбисті древньоерозійні рівнини з сірими та темно-сірими лісовими грунтами, залишками дубово-грабових лісів та яружно- балкові зсувні ландшафти, серед яких зустрічаються незначні площі з чорноземними грунтами.\nСело ділиться навпіл річкою Хороброю, яка бере початок біля урочища Свята Гора і впадає в річку Рось. На території села є багато ставків та безіменних струмків.\nЗа народними переказами на місці сучасного Медвина, за часів Володимира Святославовича було велике місто з кам”яними будівлями, обнесене високим оборонним валом та глибоким ровом. Як тоді називалося місто - невідомо. В ньому було сім церков, багато ремісничого люду, про що свідчать назви окремих частин села та урочищ: Свята Гора, Тістове, Шевське, Митниця, Винниця, вул. Червінська.\nПід час татаро-монгольського нашестя жителі познімали дзвони з усіх церков і разом з іншим добром спустили в глибоку криницю біля Святої Гори, та засипали землею. Татари спустошили місто і воно стало називатися «Сам-городом» або «Пуст-городом», бо в ньому не залишилося нікого живого. Довгий час Сам-город був пусткою, заклятим місцем, де водилася нечиста сила, поки баба Касянка не «оборала» Сам-город чорним півнем і прогнала всю нечисть.\nЛише через сто років до нього знову повернулися люди і знайшли погреба з вином та медом, які були наповнені ще за часів Володимира. Напившись, порозбивали бочки, і вино змішалось з медом потекло в річку, і наповнило її так, що мед з вином можна було черпати з річки відрами, Звідси іф пішла назва села Мед-вино, а пізніше - Медвин. Річка Хоробра, по якій текло вино і мед, за легендою, колись була повноводною, а назву свою дістала від хоробрих оборонців своєї землі, яким часто доводилося оборонятися від ворогів.\nШляхом візуальної археологічної розвідки знайдені поселення трипільської культури в ур. Тотохи, Венгелкове, Тістове та в центрі села біля сільської лікарні. В урочищі Грибів Яр знайдені численні уламки посуду багатоваликової кераміки. На південний захід від села Медвин, поблизу с. Писарівни в 70-х роках ХХ ст.. під час земляних робіт було знесено частину насипу одного з групи курганів і виявлено поховання ямної культури бронзового віку.\nРанньозалізний вік представлений у Медвині ранньоскіфськими поселеннями ( ур. Свята Гора, ур. Тотохи, ур. Грибів Яр, ур. Тістове ), які були виявлені експедицією Інституту археології НАН України під керівництвом Г.Т.Ковпаненко.\nНа околицях села розташована значна кількість курганів та курганних груп. Досліджено більше 30 курганів скіфського часу в Гірчаковому лісі експедиціями Інституту археології НАН ( керівник Ковпаненко Г.Т.) та музею історії Богуславщини ( керівник Левченко Б.М. ).\nРанньослов’янський період Медвина представлений пам”ятками черняхівської культури ( урочища Мацаєве та Тістове).\nРеальних свідчень про те, що на території села існувало місто в період Х – ХІІІ ст. не виявлено. Не виявлено також і слідів слов’янського городища чи міста про існування якого говориться в легенді та деяких джерелах . Поки що тут виявлено лише кілька поодиноких знахідок періоду Київської Русі, це пояснюється відсутністю проведення детальних археологічних досліджень на території самого села\nПерші документальні свідчення писаної історії, в яких згадується Медвин, відносяться до 1520 року. Це - « Благодартвенный адрес богуславского приказа данный медвинскому купцу Ярошину за похвальное управление делами», з якого видно, що Медвин на початку ХІУ ст.. був пригородом Богуслава і залежав від нього в господарських справах.\nВ 1362 році Медвин захопило Литовське князівство, а з 1569 року потрапив під владу шляхетської Польщі разом з м. Богуславом.\nЯк видно з люстрації 1615 р. населення Медвина не виконувало повинностей на користь Богуславського замку, а відбувало тільки військову службу.\nЗа королівськими привілеями 1620 і 1655 рр. Медвин дістав магдебурзьке право. Місто мало власні землі і управлялося обраними старостами і суддями.\nПоблизу Медвина в урочищі Черкес - долині Остапом Шашкевичем 1546 (26) року було розбито татар та відбувалися бої між селянсько – козацькими загонами під проводом С.Наливайка (1596 р. ) (8), П.Павлюка і К.Скидана (1637) та польсько-шляхетськими військами.\nМедвин , як значний населений пункт був позначений на карті Біплана, виданої в 1650 році. На карті Сапсона д”Аббеля тих часів Медвин також позначений як значна фортеця півдня Київщини.\nВеликого значення набуло місто Медвин під час визвольної війни 1648 – 1654 рр. Медвин став сотенним містечком Корсунського полку, був добре укріпленим і обнесений ровом, мав три церкви. Козаки і міщани з Медвина брали участь у походах і битвах під керівництвом Богдана Хмельницького. В 1654 році мед винці прийняли підданство російського царя і в ньому був розміщений козацький загін ( залога ) для боротьби із шляхтою. Присягу на вірність в першій половині січня 1654 року приймав російський посол, князь Василій Горчаков. В честь нього був насаджений ліс, який і зараз носить назву «Гірчаків».\nПісля визвольної війни продовжуються бої за українські землі. Так, 21 жовтня 1664 року польська шляхта на чолі з Чернецьким та гетьманом Тетерею обложили в Медвині війська воєводи Косагова, лубенського полковника Григорія Гамалії та полковника прилуцького Лазаря Горленка, що направлялися до Умані. Протягом 4-х тижнів тривала облога. Втративши в боях під Мед вином велику кількість військ вбитими і полоненими, польсько-шляхетські загони відступили.\nПісля Андрусівського перемир’я 1667 року Медвин залишився за шляхетською Польщею.\nВ 1654 році біля Медвина козацькі полки на чолі з гетьманом Лівобережної України Іваном Самойловичем вщент розбили війська татар та брата гетьмана Правобережної України П.Дорошенка - Григорія , які дотримувалися протурецької орієнтації, Медвинці відкрили ворота козацькому війську на чолі з І. Самойловичем в лютому 1674 р. і оголосили себе підданими Росії.\nНаселення Медвина брало активну участь у визвольній боротьбі на Правобережній Україні під проводом богуславського полковника Самійла Самуся. В 1685 році місто було визволено з-під гніту польської шляхти козацьким військом Самуся.\nПісля Прутського миру 1711 року Медвин загарбала Польща. Польський уряд скасував права міста на самоврядування. Жителі Медвина поступово закріпачуються. За люстрацією 1763 року 157 медвинських дворів сплачували богуславському старості чинш, житній осип, ставкове, поколісне та інші платежі. Лише 4 незакріпачені і 5 слобідських дворів були звільнені від повинностей.\nЖителі Медвина всіляко боролися проти кріпосницького гніту. Вони брали активну участь у гайдамацькому русі. В 1743 році в його районі діяли гайдамаки на чолі з Гнатом Голим. В 1768 р. через Медвин пройшов загін гайдамаків на чолі з Максимом Залізняком. У серпні 1777 р. Медвин у складі Богуславського староства був подарований польським королем Станіславом Понятовським племіннику С. Понятовському. За люстрацією 1789 року населення було повністю закріпачене.\nПісля другого поділу Польщі (1793) , Медвин увійшов до складу Росії. У 1799 році він разом з Богуславським ключем був проданий князем Понятовським графу Браницькому. У 1845 році в Медвині було понад 800 дворів та 2675 ревізьких душ, в т.ч. 2455 кріпаків та 220 вільних. Населення займалося землеробством, садівництвом, бджільництвом.\nПрагнучи здобути волю, населення не раз піднімалося на боротьбу проти гноблення. Особливої гостроти вона набула в 1855 році під час Київської козаччини. Саме з Медвина почалось у Канівському повіті селянські заворушення. 13 березня 1855 року селяни зібравшись біля церкви, примусили священика Левицького записати їх у козаки. Одним із активних учасників цього руху був селянин Дорофей Рак, який був висланий до Сибіру. Відбулися заворушення в Медвині і в зв’язку з реформою 1861 року. В травні місяці 1861 року мед винці відмовилися відробляти панщину і стали самовільно кидати роботу. Призвідників було жорстоко покарано різками.\nВ 1871 р. Медвин став волосним центром, На той час у місті було п’ять водяних млинів, цегельний та винокурний завод. У 1900 році було вже два кінно-приводних млина, 45 вітряків, 2 цегельних заводи, 9 кузень. Налічувалося 8887 десятин землі, з яких 3905 належало графу Браницькому, 101 церквам, 4876 селянам.\nЧасто згадується Медвин у матеріалах революції 1905-1907 років. На початку 1905 року тут з’являються прокламації Київського комітету РСДРП, а також заборонена література 19 травня 1905 року відбувся страйк в Медвинській економії, де висувалися економічні вимоги, Страйк придушений силою, 13 активних селян віддали до суду. Відомо, що з травня 1906 р. в Медвині діяла революційна організація, коаліційна за складом, члени якої належали до різних груп - партії «Бунду», соціал-демократи, члени РСДРП та інші.\n12 квітня 1907 року відбувся багатолюдний мітинг, в якому брало участь більше тисячі селян с. Медвин та Хиженець. Був вироблений план підготовки та проведення збройного повстання, Початок повстання був призначений на другий день паски. В село прибули каральні урядові загони. Після того як карателі покинули село, медвинцями була спалена економія.\n21 травня селяни Медвина, Сидорівки та Щербашенець зібралися на мітинг біля с.Щербашенці. Селянські сходки не припинялися і в наступні дні. У вересні біля Медвина знову повинен був відбутися мітинг селян, але власті знову прислали каральний загін і мітинг не відбувся. В кінці жовтня медвинська революційна організація припинила своє існування, а найактивніших учасників - Тимченка Оксентія С., Ковтуна Р.К., Шевченка В.А., Салату І.М. було заарештовано. В листопаді 1907 року кинули за грати ще 83 учасників революційних подій ї заслали їх до Олонецької губернії.\nВ 1900 році населення Медвина становило 9967 осіб. Діяла медична приймальна палата, аптека, було однокласне сільське училище, дві церковно - приходські школи. В 1910 р. було відкрите чотирикласне міське училище, сільський банк, поштово - телеграфне відділення.\nПодії 1917 року в Києві та Петрограді мали відгук і в Медвині, В жовтні 1917 р. були припинені всі польові роботи в економії графа Браницького. Селяни, керовані земельним комітетом ( Оксентій Тимченко, Ничипір Буря ) захопили поміщицькі землі і почали їх розподіл. З цього часу економія перестала існувати. Повністю був знищений і пограбований маєток Браницьких в Турчиному лісі. Почалися самовільні вирубки Гутянського лісу Медвинської волості.\nВ березні 1918 року Медвин захопили німецькі окупанти, був встановлений жорстокий окупаційний режим. В травні 1918 р. - гетьманська влада. Розпущено всі земельні комісії, комендант повіту Неграш наказує селянам обрати делегатів до гетьмана П.Скоропадського, який має дати «накази».\nВідомі виступи медвинських селян проти окупаційної режиму німців. В червні 1918 р. за участь у повстанні та агітації проти німецьких окупантів в Каневі був роз- стріляний житель Медвина Григорій Дубина. В липні в 1918 р. в Медвині деякий час перебували загони більшовиків із Звенигородського району. Роззброєні урядник та вартові.\nУ вересні 1918 р. в Медвині Таращанський більшовицький загін. Після скинення влади гетьмана П. Скоропадського, в грудні 1918 р. Медвин опинився під владою Директорії. В січні 1919 р. в Медвині проходить серія єврейських погромів, організованих місцевими добре озброєними селянами та пізніше надісланими для охорони січовиками.\nПісля переходу влади до більшовиків в квітні 1919р. в Медвині та Ісайках створена «Самостійна республіка» під керівництвом прапорщика Коломійця те есером Пирхавкою, колишнім членом Українських установчих зборів. Повстанці протестують проти більшовицького ладу та запровадженої продрозверстки. Був захоплений Богуслав, вбито 50 ) червоноармійців, захоплені заручники. Загін повстанців нараховував кілька тисяч чоловік, За допомогою інтернаціонального полку угорця Рудольфа Фекете та батальйону Київського повітового військкомату Медвинське повстання було розгромлено.\nЗнову в Медвині влада більшовиків. В червні 1919р. були створені комітети бідноти. Проте з початку вересня 1919 р. до січня 1920 р. село перебувало в руках денікінців. Після визволення села від денікінців було створено волревком ( Тимченко О., Буря Н., Гриб А., Голосний И.) У травні 1919 р. встановлена влада поляків, в червні 1920 р. знову до влади прийшли більшовики.\nВ серпні 1920 р. Медвин охоплений повстанням проти більшовицької влади. Приводом до повстання стали сільські збори 18 серпня 1920 р., які проводив політком 2-го Канівського продзагону Косагов. Була негайно запроваджена продрозверстка - надзвичайно велика сума продовольчого податку та мобілізація до червоної армії. Збори були дуже бурхливі, продзагонівці поводили себе дуже зухвало. На запитання: « На який фронт буде мобілізація, коли війна закінчена?», була відповідь: « На колчаковский Сибирский фронт!»\n- Чому такий великий податок? Це ж треба у людей все забрати!\n- Мы из вас душу вытрясем, а соберем!\n- Чому представники виступають російською мовою?\n- Это вам не петлюровщина! Заставим забыть этот язык, а научим говорить\nбольшевицким русским языком!\nПродовження зборів було перенесено на другий день, Продзагін на чолі з Косаговим повернувся в Богуслав, На їх місце був направлений другий загін із 5 осіб. Вночі терміново був створений повстанський комітет на чолі з сотником Хомою Лебедем (Сидоренко), начальником штабу Миколою Василенком та пропагандистом сліпим бандуристом Антоном Петюхом (Митяй). За даними обласного архіву керував повстанням полковник Неграш. На другий день були заарештовані продзагонівці і місцеві члени волревкому. На ранок 26 серпня стало відомим, що всі вони були розстріляні. Повстанком оголосив повстання, віцну «совєтській власті». Повстанці почали озброюватися ( біля 300 гвинтівок, 3 кулемета). З навколишніх сіл - Дмитренок, Гути, Хиженець, Боярки прибували невеликі загони вояків. Повстанці робили «вилазки» в найближчі населені пункти - Луку, Ківшовату, Бране Поле, Вільхівець, Стеблів. Знищували мобілізаційні картки, забирали хліб продрозверстки.\nЗ Києва дано розпорядження Таращанському прополку зробити військову розвідку в Медвині, Невеликий більшовицький загін, оминувши повстанську варту, заскочив у село, спалив церкву, садибу священика і відступив із села.\nСеляни героїчно захищали своє село від місцевих більшовицьких груп, Лише кадрова дивізія зламала опір селян і оволоділа селом. 10 - 13 жовтня 1920 р. закінчилась операція оточення Медвинської республіки. Медвин був підпалений, згоріло біля 600 хат, захоплений повстанський прапор. Вцілілі загони повстанців відступили до лісу. Кілька днів ходили більшовики по хатах, шукали бандитів та найбільше їх цікавив домашній скарб. Після сплати великої контрибуції та введення військової влади в селі, прибула секція Губчека. Всіх підозрюваних відправлено до м. Сміли, де засідав військовий трибунал, звідти ніхто не повернувся.\nПовстанські загони переформувалися і діяли невеликими силами біля Лисинки, Стеблева та сусідніх з Медвином районах. Саме в цей час більшовики перекидали свої з”єднання на врангелівський фронт і біля Медвина був розбитий один з обозів 1 Кінної армії Будьонного. Вся провина впала на медвинців. В перших числах жовтня загін кіннотників Будьонного заїхав у село. Скликали всіх чоловіків з села, відібрали молодих, віком від 18 до 35 років, загнали у приміщення біля 80 осіб і оголосили ультиматум - повернути награбоване. В разі не виконання ультиматуму заручники будуть знищені.\nКолона заручників була виведена за село і біля урочища Ковтунів лісок порубана. Кільком чоловікам вдалося врятуватися. Вночі місцеві жителі розібрали вбитих і поховали на сільських кладовищах. Всі ці події відбувались напередодні Покрови.\nНа місці страти мед винці насипали курган і встановили дерев’яний хрест, який у 30-х роках ХХ ст.. був замінений на гранітний пам’ятник. Цей пам’ятник зберігся до наших днів. Прочитати про видатні персони, місця та подіїї Медвинсько повстання можна на сайті присвяченому 100-й річниці Медвинського повстання.\nРозрізнені повстанські загони маневрували біля Медвина під командою отамана Цвітковського до літа 1921 року, поки добровільно здалися до рук більшовиків. Отаман і його заступники були заарештовані і розстріляні.\nЗ червня 1921 року в Медвині почала діяти волосна рада, виконком якої очолив В.М.Салата. Головою комнезаму був В.Н.Василенко. В 1921р. створений партосередок, а незабаром комсомольська організація. В 1923 р. Медвин став центром району.\nВ період НЕПу тут виникають перші сільськогосподарські кооперативи:\nВ 1922р. - «Червоний сівач» та «Світанок», в 1923 році ще 6 СОЗів. В 1929 р. організований сільськогосподарський кооператив «Комунар». На цей час, крім 9 сільсько-господарських, існували кредитний, садово-огородній, промисловий та споживчий кооперативи.\nУ грудні 1927 р. 15 з’їзд ВКП(б) ухвалив перехід до колективізації і прискорення індустріалізації. Постановою ЦК ВКП(б) 5 січня 1930 р. Україну було віднесено до групи регіонів, які повинні були завершити колективізацію до весни 1932р.\nПочалося посилене створення швидкісними методами колективних господарств. Одночасно здійснювалося масове розкуркулення, повернення до продрозверстки періоду комунізму.\nВесною 1931 року в Медвині було колективізовано 32% селянських дворів, а на кінець 1932 року в колгоспах вже об’єднувалось 67% дворів і усуспільнено 56% землі .\nВ газеті «Шлях колгоспника», яка випускалася в Богуславі, за 1931-1932 рр. зустрічаються ряд публікацій, які характеризують тогочасні події в Медвині. Велика кількість публікацій зречень батьків дітьми, виконувалися і перевиконувалися заготівельні плани, організовуються хлібні валки (в 1931р.,три валки- 1700, 3000, 1000 пудів; в 1932р. теж три валки- 21, 27, 30 підвід).\nВ1929р. в результаті об’єднання кооперативів « Червоний сівач» та «Комунар» створенний колгосп « Комунар», а в 1931 р. створенні ще два колгоспи « Червона зірка» та ім.. Сталіна.\nНаселення чинило опір насильницьким діям – робили замахи на буксирні бригади, окремих активістів по хлібоздачі, які активно допомагали знаходити прихований хліб.\nСуворо каралися владою ті працівники, які не могли виконати план хлібозаготівлі. Так були виключені з партії секретар Медвинського парткому Козубенко та голова сільської ради Кузнєцов.\nВ 1932 році Медвин на « Чорній дошці» - не виконує плану хлібозаготівель. Почався масовий голод населення. Про ті жахливі часи збереглося дуже мало документальних матеріалів, але залишилась людська пам’ять.\nЛюди розповідають, що вмирали цілими вулицями, бували випадки людоїдства та трупоїдства. В липні 1933 року була створена ще одна червона валка – 250 пудів хліба, в період найбільшого посилення голоду. В цей час запрацювала в Медвині МТС.\nПочалися масові арешти голів колгоспів, голів сільських рад, селян, як саботажників ( заарештований голова сільради Мороз, секретар партосередку Скоренко, голова колгоспу Мєдвєдєв).\nЗараз важко встановити точну кількість людей, які загинули від голоду. Десь біля 14% населення померло за 1932-1933 рр. В музеї історії Богуславщини зберігаються списки жертв голодомору 1932-1933 рр. Медвинців нараховується більше 400 осіб. (http://victimsholodomor.org.ua/kiev/)\nНа весні 1934р. колективізація в Медвині була завершена. На 1934 рік у Медвині діяло 4 колгоспи: « Комунар», « Червона зірка», ім.. Сталіна, ім.. ХVII з’їзду ВКП(б) та МТС.\nПісля геноциду, застосованого до селянства, в1932-1933 рр. почався наступ на інтелигенцію та культурних діячів. Так репресовані були бандуристи Миколенко Захар і Салата Дмитро, вчителі Проценко Овсій та Касьяненко Хтодось та ін. Всього за часи сталінських репресій було репресовано більше 100 осіб.\nВ 1940 р. в Медвині працювала лікарня, пологовий будинок, аптека, діяли середня, дві неповні середні та початкова школи. В кожному колгоспі були клуби, крім того працював колгоспний будинок на 200 місць з стаціонарною кіноустановкою, радіовузол. В центрі села був відкритий колгоспний парк з літнім кінотеатром, працювала бібліотека.\n27 липня 1941р. Медвин був окупований німецько - фашистськими загарбниками. Вони зруйнували приміщення тваринницьких ферм, клуб, бібліотеку, спалили багато житлових будинків. Фашисти закатували 228 жителів села, силою вивезли на каторжні роботи до Німеччини 470 юнаків і дівчат.\nНаприкінці 1941 року в селі виникла підпільна група у складі 13 чоловік (керівник Кокоша А.А.). У серпні 1943 підпільна група , що діяла в селі влилася до складу 6 батальйону з’єднання партизанських загонів Київської області.\nНа фронтах Другої світової війни билися 1007 жителів с. Медвин, 522 медвинці загинули смертю хоробрих, серед них Тищик Є.К. якому посмертно присвоєно звання Героя Радянського Союзу. На вшанування пам’яті загиблих в центрі села споруджено меморіальний комплекс.\n27 січня 1944 року Медвин був визволений. Багато жителів села безпосередньо допомагали радянським воїнам, підносячи боєприпаси на передову лінію фронту. Колгоспник Ф.С. Митяй виступив ініціатором збору коштів на танкову колону «Колгоспник Богуславщини».\nПісля війни поступово піднімаються з руїн господарства, відновлюють роботу колгоспи, працюють всі школи. В 1948 році дав свою першу продукцію новозбудований Медвинський плодоконсервний завод. В 1950 р. чотири колгоспи Медвина та колгосп села Дібровка було об’єднано в один укрупнений колгосп.\nНа головній вулиці села міститься громадський центр села - середня школа, лікарня,\nПоліклініка, аптека, будинок культури, магазини, пошта, адмінбудинок, базарна площа. Сформована центральна площа - в центрі її пам’ятник односельчанам які загинули під час Великої Вітчизняної війни та пам’ятний знак на честь Медвинського антибільшовицького повстання 1920 року, а біля школи - пам’ятник Т.Г. Шевченку.\nРодом з с. Медвина відомий кінорежисер Денисенко Володимир Терентійович, лауреат Державної премії (1979р.) ім.. Т.Г.Шевченка, заслужений діяч мистецтв, народний артист України; брати Юрченки: інженер-будівельник Петро Григорович (під його керівництвом будувався Київський залізничний вокзал та паркова споруда «Аскольдова могила! В Києві) та архітектор Павло Григорович. Народився в Медвині Герой Радянського Союзу - Тищик Євген Костьович, Герой Соціалістичної Праці - Василенко Федір Павлович; заслужений діяч мистецтв (1998 р.), диригент Василенко Василь Якович; Левченко Борис Митрофанович - історик, краєзнавець, заслужений працівник культури УРСР.\nСьогодні в селі діють дві церкви: Успенська ( УПЦ Київського патріархату) та Миколаївська (УПЦ Московського патріархату), ПОСП «Медвинський», ППП «Агро поліс», сільськогосподарська фірма «Медвин-Сад» та працюють фермерські господарства Маринченка М.С. і Плаксуна М.В.\nВікіпедія. Медвинське повстання\nМапа памятних місць