Флізелін Спектрум Fliz SF 85 (20 м.п.) Spektrum, Німеччина Київ, ці...\n> Оздоблювальні матеріали>Флизелин>Флізелін Спектрум Fliz SF 85 (20 м.п.) Spektrum, Німеччина\nФлізелін Спектрум Fliz SF 85 (20 м.п.) Spektrum, Німеччина\nФлізелін ремонтний SPEKTRUM Fliz SF 85 щільністю 85 г / м2 в рулоні по 20м виробництва Німеччини.\nManufacturer: SPEKTRUM Fliz (Германия)\nФлізелін Спектрум Fliz SF 85 призначений для обробки усередині приміщень.\nСкладається з поліефірних, целюлозних волокон і зміцнений полівініловим спиртом і акриловою дисперсією.\nФлізелін Спектрум Fliz SF 85 - це екологічний матеріал, який застосовується для запобігання мікротріщин у всіх житлових і нежитлових приміщеннях, а також дитячих кімнатах і медичних установах. Мікротріщини в штукатурці можуть з'являтися в зв'язку зі зміною температурного режиму (наприклад, будинок у зимовий час не опалюється) і особливо в новобудовах, при усадці будинку.\nРекомендується приклеювати флізелін Spektrum Fliz SF 85 готовим клеєм Бостік 76 Супер (Bostik Wall Super), клеєм Колорит Strong Adhesive, Капарол Капаколь GK.\nНаноситися безпосередньо під фарбування.\nФлізелін Спектрум SF 50г / м2 (20 м.п.), Німеччина\nФлізелін Спектрум 150 г / м2 Німеччина, 20 м.п.\nФлізелін Спектрум SF 65 Еко на паперовій основі (50...\nФлізелін Спектрум SF 50 г / м2 (50 м.п.), Німеччина\nФлізелін Спектрум SF 120 г / м2 Німеччина, 20 м.п.\nФлізелін Спектрум SF 65 Еко на паперовій основі...\nФлізелін Велтон 60 г / м2 Wellton Fliz (20м.п.), Німеччина\nФлізелін Велтон 60 г / м2 Wellton Fliz (50м.п.), Німеччина\nФлізелін Велтон 110 г / м2 Wellton Fliz (20м.п.), Німеччина\nФлізелін Велтон 130 г / м2 Wellton Fliz (20м.п.), Німеччина\nФлізелін Оскар 60 г / м2 (20м.п.) Oscar, Україна\nФлізелін Оскар 60 г / м2 (50м.п.) Oscar, Україна\nФлізелін Оскар 85 г / м2 (20м.п.) Oscar, Україна\nФлізелін Оскар 85 г / м2 (50м.п.) Oscar, Україна\nФлізелін Оскар 110 г / м2 (20м.п.) Oscar, Україна\nФлізелін Оскар 130 г / м2 (20м.п.) Oscar, Україна\nФлізелін Велтон 85 г / м2 Wellton Fliz (20м.п.), Німеччина\nФлізелін Велтон 85 г / м2 Wellton Fliz (50м.п.), Німеччина\nФлизелин < span> - це назва категорії прокладок нетканих папероподібний речовин, в основу яких входять модифіковані та немодифіковані, проклеєні і непроклеенние целюлозні волокна. Також можуть додаватися волокна поліестеру.\nПапір можна відносити до однієї з різновиду флизелина. Але папір на відміну від флізеліну завжди виготовляється з целюлозних волокон (немодифікованих хімічно). Папір тільки завдяки зовнішнім впливам, може досягти додаткових властивостей: білення, армування, гофрування, проклейка, мелірування і т.д.\nЩо таке флізелін, який можна купити в Києві, заглянувши в одну з категорій нашого інтернет-магазину\nФлізелін являє собою нетканий папероподібний матеріал, який має білий або бежевий колір. За рахунок особливої технології виробництва флізелін набагато перевагу в своїх властивостях звичайний папір. Він має більшу міцність до розривів, вогнестійкість, стійкість до зношування.\nВідповідно від класу хімічного перетворення волокон, які створюють флізеліновую матрицю, флізелін, купити який можна у нас, може бути не змочуваним і змочуваним водою, водорозчинних. Вироби з водонерозчинного флизелина стійки до води, при її контакті не втрачають форми, а при сушінні не стискаються. Ця підвищена міцність матриці робить флізелін особливо стійким до забруднень, тільки не змочуваним. Матеріал, по суті, не мнеться, при механічних впливах, просто відновлює первинну форму. Йому можна надавати будь-який колір, завдяки здатності добре сприймати неводні фарби.\nФлізелін - особливості виробництва\nВиготовлення флизелина має досить трудомісткий процес. На основі змінених целюлозних волокон, особливих добавок і рідини робиться паперова маса. Після, методом постійного лиття рідка основа виводиться в довгу стрічку, яка допрессовивается, якщо потрібно проклеюється, сушиться і скручується в рулони.\nУ будівельній індустрії флізелін випускається у вигляді рулонів, які мають ширину 30 см - 150 см. У роздробі він може бути у вигляді окремих смужок, листів, фігурних шаблонів.\nУ результаті низьких показників усадки при висушуванні і вологоємності, став широко використовуватися для виготовлення флізелінових шпалер.\nВінілові шпалери на флізелін купити в Києві - величезний вибір / оптимальна ціна\nНа сьогодні існує безліч брендів, які виготовляють шпалери вінілові на флізелін. Найпопулярнішим з них є флізелін Німеччина Spektrum.\nДо складу флизелина Спектрум входить целюлозні і поліефірні волокна різної довжини (як правило, 6 мм-10 мм), різного діаметру (в основному 10 мкм-11 мкм). Полотно даного виду флизелина укріплене акриловою дисперсією і перетвореним полівініловим спиртом. Його широко застосовують в житлових будинках, навчальних закладах, офісах для боротьби з дрібними сетеобразной тріщинами в шпаклівці, які виникають найчастіше від різних зовнішніх або механічних впливів (усадка стін будівель, перепади температури та інше).\nФлізелін Еко на паперовій основі є одним з підвидів флізелінових шпалер Спектрум. Фарбування флизелина даного типу здійснюється досить просто, мало того матеріал не потребує шпаклювання. Це відмінний, грамотно розроблений економ-варіант.\nТехнічні характеристики малярного флізеліну Еко:\n- Екологічно чистий матеріал.\n- Його використання замінює ґрунтовку стін і фінішне шпаклювання.\n- Флізелін Еко відмінно перекриває тонкі тріщини стін.\n- Його дуже зручно і просто клеїти.\n- Бамбукові полотна не включають ПВХ, тому нешкідливі, пропускають пар.\n- Повітропроникний, легкий, надійний матеріал, який тримає форму в мокрому вигляді, не дає усадки при сушінні.\nШпалери флізелін за доступними цінами тільки у нас!


Новий пам´ятник з´явився недалеко від Мосту закоханих\nУ Києві відкрили пам´ятник українсько-італійському коханню (ВІДЕО)\nНеподалік від столичного «Моста закоханих» з´явився ще один романтичний об´єкт\nЯк передає кореспондент «Коментарів», у вівторок, 7 травня, у столичному Маріїнському парку пройшов другий альтернативний «День всіх закоханих». Головними його героями стали італійський солдат Луїджі Педутто і українка Мокрина Юрзук. Їхня історія надихнула сучасних архітекторів на створення пам´ятника закоханим, розлученим війною, відкриття якого і відбулося під час заходу.\nГерої познайомилися в 1943 році в австрійському таборі для військовополонених. Їм було по 20 років, вони разом працювали на швейній фабриці. З часом невелика взаємна симпатія переросла в кохання. У 1945-му, після звільнення, Мокрина була змушена повернутися на батьківщину, Луїджі разом з нею не пустили. Після розставання Луїджі шукав кохану 60 років - до 2004-го. Пам´ятник відображує момент їх першої зустрічі після довгої розлуки.


Сім трендів з показів Тижня моди в Мілані / НВ\n26 вересня 2017, 10:30\n25 вересня - останній день міланського Тижня моди (Milan Fashion Week), що стартував показами італійських і зарубіжних дизайнерів 20 вересня\nІталійський Тиждень моди, яка проходить у визнаній fashion-столиці країни, - одна з чотирьох аналогічних модних подій так званої Великої четвірки (Нью-Йорк, Лондон, Мілан, Париж).\nПід час цього Тижня дизайнери презентували своє бачення модних тенденцій сезону весна/літо 2018. За останній тиждень в Мілані можна було подивитися модні шоу Gucci, Prada, Fendi, Versace, Dolce & Gabbana, Missoni, Marco De Vincenzo.\nНВ STYLE пропонує поглянути на останні модні тренди, які ми побачили на подіумах Тижня моди в Мілані.\nНайвідоміші дизайнери Міланського тижня повернули в покази елемент моди 50-х - спідницю-олівець. Модель різних забарвлень і фактур можна було побачити в колекціях SS 18 Gucci, Fendi, Max Mara і Prada.\nSalvatore Ferragamo, Bottega Veneta, Fendi Фото:\nЗабарвлення одягу tie-dye, відоме як "колір хіпі" й популярне серед підлітків в 90-і, надихнуло дизайнерів MFW. Технологія фарбування одягу пов'язана з популярним сьогодні хендмейдом і повертає в волелюбну атмосферу 60-х.\nMarco De Vincenzo. Фото: Kim Weston Фото:\nПір'я і квіти\nУ своїх весняно-літніх колекціях дизайнери використовували різнокольорове пір'я і об'ємні штучні квіти різних розмірів для прикрашання свого одягу.\nНепрозорість більше не є вимогою для одягу: новий тренд дозволяє грайливо показувати фрагменти спідньої білизни. Це і тонкі плаття Helmut Lang, яскраві пластикові тренчі Burberry, кардигани Emporio Armani.\nУ новому сезоні шкарпетки круто носити з усім. Головний любитель шкарпеток серед італійських дізейнеров Міучча Прада продовжила популяризацію цієї деталі вбрання. Різнокольорові, смугасті, прозорі й мереживні, завдовжки до литок і вище коліна - будь-якому варіанту знайшлося місце на подіумах Мілана.\nGucci, Prada Фото:\nГеометричний і поп-арт принти\nКлітка і смужка різних кольорів і масштабу, а також малюнок у стилі поп-арт - популярний гість на Тижні моди в Мілані. Дизайнери Marni, Ermenegildo Zegna радять звернути увагу на смужку і клітку, Versace захопився неоновими кольорами і принтами в стилі поп-арт. Причому принти радять як жінкам, так і чоловікам.\nЯскраві кольори + рожевий\nУ той час як більша частина дизайнерів замінює зимовий монохром життєрадісними однотонними нарядами яскравих кольорів (Marni, Versace, Salvatore Ferragamo), деякі все ще не відпускають тренд останніх сезонів - ніжно рожевий. Ermenegildo Zegna, Tom Ford одягають в рожевий чоловіків, а Versace, Sara Battaglia, Prada і Alberta Ferretti - жінок.\nLuisa Beccaria Фото:\nЧитайте також: Свято стилю. Кращі street style образи на Тижні моди в Мілані\nТеги: Мілан Gucci Prada Тренд Burberry Fendi Missoni Versace Salvatore Ferragamo Armani Tom Ford Max Mara Ermenegildo Zegna


За життя маленької мешканки Нової Маячки щосили боряться медики - ОлешкиNEWS\nЗа життя маленької мешканки Нової Маячки щосили боряться медики дитячої обласної лікарні.\nДівчинку, якій рік і 8 місяців, привезли вночі, одразу до реанімації. Фахівці підозрюють, що малеча отруїлася насінням дурману.\nРіч у тім, що якраз задля продажу посадкового матеріалу квіти та лікарські рослини розводить бабуся дитини, яка мешкає в одному будинку з молодою родиною.\nЯк розповіли в Олешківському ВП, сім’я характеризується дуже позитивно і в недогляді за дитиною помічена не була.\nПенсінерка просто залишила десь на видному місці свої торбочки із насінням. Необачністю бабусі скористалася маленька онука, яка вже навчилася ходити.\nЯкраз із цього періоду малеча починає пізнавати світ, і часто те, до чого тільки дістають рученята, перевіряється на зуб… Ввечері дорослі помітили в долоньці малої якість зернятка і їх одразу ж відібрали. Але, на жаль, частину насіння дитина таки встигла з’їсти.\nРезультат – отруєння. Вже згодом у малечі з’явилися ознаки не інакше, як наркотичного сп’яніння. Дурман, як відомо, викликає галюцинації, нудоту, сліпоту, судоми і т.д.\nЗараз дівчинка у вкрай тяжкому стані. Медики сподіваються, що маля вдасться врятувати, адже з ознаками дурманного отруєння маленькі пацієнти до них потрапляють час від часу і практика надання допомоги в таких випадках є.\nКлючові слова:головна, дівчинка, Лікарня, Нова маячка, Олешки, Отруєння


Home/Статті/Як на Android 10: перетворюємо ваш старий смартфон на сучасний\nGoogle зовсім недавно, нарешті, випустила останню версію своєї мобільної операційної системи, відомої як Android 10. На жаль, поки її отримали далеко не всі смартфони. Але деякі виробники вже повідомили про те, які з їх гаджетів отримають оновлення. При цьому є ймовірність, що власники деяких смартфонів так і не отримають Android 10. Але не варто засмучуватися, адже є способи отримати ряд функцій новітньої мобільної ОС навіть на старих пристроях. І зараз ми розповімо вам, як це зробити.\nБлокування роботи додатків\nОднією з самих практичних нових функцій Android 10 є «режим фокусування», який дозволяє блокувати відволікаючі додатки, коли вам потрібно зосередитися. Ви більше не зможете відкривати ці додатки, і телефон не отримуватиме повідомлення від них. Значки додатків будуть виділені сірим кольором, і якщо ви спробуєте запустити їх, телефон нагадає вам, що робота цих додатків припинена. Якщо у вас немає Android 10, то для цього вам доведеться завантажити програму для тимчасового блокування програм (вибачте за тавтологію). Найкраще підійдуть для цих цілей FocusMe і Freedom,\nЄдиним недоліком тут є те, що програми не безкоштовні. Зате покупка ліцензії дозволить вам провертати такі хитрощі не тільки на Android, але і, скажімо на вашому домашньому персональному комп’ютері, так як додатки вийшли не тільки в мобільному форматі.\nВикористання жестів Android 10\nПротягом багатьох років Android використовував ряд кнопок навігації, розташованих в нижній частині екрана. В Android 10 Google переходить на використання жестів. Тепер ви можете провести пальцем з одного краю екрана для іншого – це аналог кнопки «Назад». Або, припустимо, зробити свайп вгору в нижній частині екрана для того, щоб закрити програму (аналог клавіші «Home») і так далі. Привнесе ці функції на ваш смартфон додаток Navigation Gestures. При цьому програма дозволяє не тільки використовувати «вбудовані» жести, а й редагувати їх, привласнюючи їм нові команди.\nЗавантажити: Navigation Gestures\nВ Android 10 ви можете натиснути всього одну кнопку в настройках телефону, щоб включити темну тему. На щастя для всіх, хто не має Android 10, така можливість теж є. Правда для цього розробники повинні самі подбати про це. На даний момент більшість відомих додатків на зразок Facebook, Facebook Messenger, Slack, Twitter і багато інших мають можливість включення цієї опції в налаштуваннях. Просто перевірте додатки, встановлені на вашому смартфоні для того, щоб знайти потрібну функцію.\nДо того ж, для, так би мовити, «підтримки стилю» ви можете змінити шпалери на щось більш темне. А ще можна використовувати лаунчер, які замінять практично всі елементи зовнішнього вигляду пристрою. Деякі з них, наприклад, широко відомий Nova Launcher має дуже схожі на темну тему Android 10 оболонки. А Apex Launcher дасть вам можливість встановити не тільки темну тему, але і значки у відповідному стилі.\nЗавантажити: Nova Launcher\nЗавантажити: Apex Launcher


В даний час у всьому світі, і в Україні зокрема, розвивається приватне конярство. Число бажаючих утримувати коня для прогулянок верхи або зайнятися кінним спортом зростає. І тут же виникає питання: - а де утримувати коня? Віддати його на постій або будувати свою невелику стайню? Вибір за вами!\nКрім приватних аматорів, розвивається і кінний бізнес. Збільшений інтерес до верхової їзди і коням призводить до того, що багато баз відпочинку, пансіонати і санаторії, а так само приватні клуби створюють комплекси по утриманню коней та наданню додаткових послуг-кінних прогулянок на природі, навчання верхової їзди, обслуговування святкових заходів та весіль і просто оренда стаєнь.\nЦя тенденція і породила попит на новий продукт на ринку дерев'яного домобудівництва - будівництво стаєнь з використанням довго-прогінних дерев'яних балок перекриттів і кроквяних систем.\nКомпанія "Сучасні дерев'яні будинки" успішно освоїла напрямок по будівництву стаєнь від аматорських до великих конезаводів. Наше деревообробне підприємство має можливість виробляти клеєні дерев'яні конструкції довжиною до 24 м., а так само гнуто-клеєні конструкції до 24 м. Це дозволяє нам будувати комплекси з великими площами перекриттів, монтувати арочні і купольні конструкції.\nДерев'яні стайні і закриті манежі - це оптимальне рішення для утримання ваших улюбленців.\nФото дерев'яних манежей, стайнь\nПроекты дерев'яних манежей, стайнь


Сайт про моду » МОДА » Теплий одяг\nТеплий одяг - це гарантія комфорту, гарного настрою, впевненості в тому, що ви будете випромінювати енергію і дарувати посмішку, навіть, якщо «за бортом» справжня російська зима з її морозами і хуртовинами.\nТеплий одяг на зиму - як не уславитися «капустою»?\nСьогодні зручність може бути модним і красивим. Якщо ви хочете і взимку не відсиджуватися вдома, а вести активний спосіб життя, зустрічатися з друзями, займатися зимовими видами спорту, то варто звернути увагу на тенденції цієї зими:\nСвобода у фаворитах. Речі не по фігурі, але за душі - це те, що потрібно! Просторі речі, що дають вам можливість рухатися, а може, просто затишно закутатися і пережити «суворі часи» дуже актуальні.\nБагатошаровість продовжує тематику і пропонує жінкам поєднувати кілька улюблених кофтинок, комбінувати сукні та штани.\nМодна теплий одяг для жінок - це ще й перевагу стилю ретро. 40-60-ті роки популярні як ніколи - клітина і мінімалізм допоможуть відчути себе «своєю» в сучасному світі, в теж час поринути з головою в молодість своїх мам.\nКласика завжди залишається поза конкуренцією, тому ви сміливо можете використовувати у своїх луках пальто і светри з V-подібним вирізом.\nНайбільш теплий одяг для зими - це, звичайно ж, в'язані вироби. Вони не тільки виділяють вас, але і, дійсно, зігрівають. В'язані спідниці, сукні, брюки, светри чудово поєднуються з верхнім одягом, чобітьми і дутиками, особливо, якщо вони виконані нарочито грубувато.\nВерхня тепла зимова одяг для жінок\nЩоб зима запам'яталася не температурою, таблетками та візитами до лікаря, потрібно правильно вибрати зимовий одяг. Верхній одяг для жінок повинна бути теплою, перш за все. Але це не скасовує її привабливий зовнішній вигляд, від якого, в общем-то, буде залежати і ваш. Дизайнери рекомендують вибирати такі речі:\nпальто, але з приталеним подовженим силуетом, хутряною обробкою;\nкуртку, але в стилі мілітарі або з запахом, з геометричними або квітковими принтами;\nпарку, але виконану в класиці жанру - з глибоким капюшоном, облямованим натуральним або штучним хутром.\nСтильні забарвлення і тканини теплого зимового одягу\nЦієї зими, сніговій, пухнастою, неодмінно, веселою, просто не можна пройти повз одягу в смужку, причому, як вертикальну, так і горизонтальну, повз абстракції. Але, навіть якщо ви віддаєте перевагу однотонні речі, то незайвим буде доповнити їх брошкою або поясом.\nДо речі, і тепла натільний і верхній одяг часто виконуються з оксамиту, джинси, вовни - зносостійких, натуральних, ефектних тканин.\nРазом з "Теплий одяг" також читають:


Учені розповіли, як зробити понеділок щасливим днем - Радіо Максимум\nСтавтеся до вихідних, наче це – відпустка\nАмериканські науковці припустили, що регулярні дводенні перерви у роботі не настільки корисні для психіки, як стандартна відпустка. Люди звикають до них і не цінують вільний час, отримуючи менше задоволення. Водночас вони назвали секрет, який дозволить зробити понеділок щасливим.\nДослідники вирішили виправити проблему хронічної виснаженості та запропонували добровольцям ставитися до вихідних як до відпустки. Серія експериментів показала, що сила навіювання працює: вікенди учасників спостережень пройшли приємніше, а робочі понеділки стали щасливішими.\nУ дослідженні брало участь понад 440 людей, їх графік – повний робочий день. Спочатку вони заповнили анкети в п'ятницю і дали базову оцінку свого рівня щастя. Потім добровольців розділили на дві групи: перша мала ставитися до weekend як до відпустки, друга – як до звичайних вихідних.\nУ понеділок учасники повторно оцінили свій рівень щастя і відповіли на сім запитань про концентрацію на поточний момент протягом вихідних. Другий експеримент пройшов за схожою схемою, тільки вчені додатково попросили учасників детально описати свої вихідні.\nВиявилося, що ті добровольці, які поставилися до weekend як до відпустки, розслабилися й отримали більше задоволення від відпочинку, ніж інші. Вони витратили менше часу на роботу по дому. Їм було простіше та приємніше повернутися на роботу. Ця група добровольців також сказала, що більше цінувала момент – саме це і пояснювало їхнє щастя у понеділок.\nПри цьому вчені не впевнені, чи буде це все працювати, якщо ставитися до кожних вихідних як до відпустки. Тож спробуйте на собі. Цілком імовірно, що цей метод позитивно вплине на вас.\nЧитайте також: 2 перевірені способи зробити свого опонента однодумцем


ЗЕЛЕНСЬКИЙ ПІДПИСАВ ЗАКОН ПРО ЗАПОБІГАННЯ ТА ПРОТИДІЮ АНТИСЕМІТИЗМУ В УКРАЇНІ | Газета "Уманська зоря"\nЗараз на сайті: Користувачі: 0 Гості: 50\nПрезидент Володимир Зеленський підписав Закон «Про запобігання та протидію антисемітизму в Україні» № 1770-ІХ, який Верховна Рада ухвалила 22 вересня 2021 року. Про це повідомляє пресслужба Офісу президента.\nІмплементація цього закону сприятиме подальшому зміцненню культури толерантності в українському суспільстві.\nПідтримка Володимиром Зеленським цього закону засвідчує послідовну позицію Президента й нашої держави щодо недопущення в Україні такого ганебного явища, як антисемітизм.\nЗа порушення вимог цього закону передбачається цивільно-правова, адміністративна та кримінальна відповідальність.\nТакож зазначено про право на відшкодування матеріальної й моральної шкоди, завданої особі внаслідок антисемітизму та його проявів.\nЗакон визначає антисемітизм як «певне сприйняття євреїв, що виражається як ненависть до євреїв».\n— заперечення у праві самоідентифікації осіб єврейського походження;\n— заклик, приховування або виправдання вбивства чи заподіяння шкоди особам єврейського походження;\n— висловлення неправдивих відомостей, ненависницьких та таких, що озлоблюють, заяв про осіб єврейського походження;\n— публічні висловлювання, пов’язані із засудженням осіб єврейського походження як колективно відповідальних за реальні чи уявні правопорушення, скоєні однією особою або групою осіб незалежно від етнічного походження чи віросповідання;\n— заперечення факту переслідування і масового знищення євреїв під час Другої світової війни (Голокост);\n— виготовлення, поширення будь-яких матеріалів, що містять антисемітські висловлювання, а також публічне використання матеріалів, символів та зображень антисемітського змісту;\n— умисне пошкодження або руйнування будівель, інших споруд, що належать особам єврейського походження, єврейським громадам та громадським єврейським організаціям, а також релігійних або культових споруд (будинків) з мотивів антисемітизму;\n— умисне пошкодження, руйнування або осквернення місць поховань осіб єврейського походження, пам’ятників, пам’ятних знаків, присвячених особам єврейського походження, з мотивів антисемітизму;\n— нетерпимість до осіб неєврейського походження, які були ідентифіковані як особи єврейського походження;\n— заклики до антисемітизму.\nВідповідно до закону, усі види та прояви антисемітизму в Україні забороняються.


Прес-онференція відбудеться у вівторок, 26 листопада, об 10:00 у Житомирському прес-клубі реформ за адресою: Житомир, вул. Велика Бердичівська ,20 Гнатюк Арт Центр,(3-ій поверх).\nЧому в Новограді 50 активістів з плакатами прийшли до поліції і в центр міста\nБлизько 50 активістів із плакатами прийшли до відділку поліції, щоб дізнатися, як триває розслідування аварії, під час якої постраждав Вадим Баранніков.\nРосійський класик чи український герой: мешканці села на Житомирщині розсварилися через назву вулиці. ВІДЕО\nПетиція про проведення перерахунку оплати житомирянам за неякісне надання послуг «Водоканалом» підписана за 28 годин\nМенше ніж за 30 годин зібрала необхідну кількість підписів і тепер знаходиться на розгляді петиція житомирської громадської діячки Ірини Коцюби про проведення перерахунку розміру оплати мешканцям міста за неякісне надання послуг КП «Житомирводоканал» міської ради.\nЖитомирська міська рада перевірила якість асфальту на вулиці Покровській, але приховує результати?\nВідповідь на це питання шукали в ГО «Антикорупційний рух Житомирщини».\n7 червня активісти АвтоЄвроСили у Новограді-Волинському влаштували чергову акцію на дорогах.\n18 травня о 12:00 у 40 містах усіх областей України відбудеться масштабна загальнонаціональна акція “Україна питає: хто замовив Катю Гандзюк?”. Події також відбудуться у 9 столицях світу. У акціях планує взяти участь понад 1000 громадян. До акції у Києві приєднається тато вбитої громадської діячки - Віктор Гандзюк.\nПро це повідомляють активісти із Житомирської області в соціальних мережах.


ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АЛЬТЕРА — Код ЄДРПОУ 31043374\nКИСЛЯКОВА ОЛЕНА ВОЛОДИМИРІВНА\nАдреса: 54030, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Центральний район, ВУЛ.ВЕЛИКА МОРСЬКА, будинок 45/5, офіс 37\nУчасники та бенефіціари 31043374\nАдреса засновника: 54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Ленінський район, ВУЛИЦЯ 5 ЛІНІЯ, будинок 2\n12.11.2010 Ухвала суду Адміністративне 13375243 2а-5456/10/1470\n30.09.2009 Ухвала суду Господарське 4990566 5/218/09\n04.08.2009 Постанова Господарське 4332719 5/218/09\n20.06.2000 Змінився вид діяльності 14771 - ЕЛЕКТРОННА ПРОМИСЛОВIСТЬ (БЕЗ ВИРОБНИЦТВА СПЕЦIАЛЬНОГО ТЕХНОЛОГIЧНОГО УСТАТКУВАННЯ)\n20.06.2000 Змінилася адреса М.МИКОЛАЇВ, ЦЕНТРАЛЬНИЙ Р-Н ВУЛ. МАЛА МОРСЬКА БУД. 12\nОтримайте юридичну інформацію про контрагента "АЛЬТЕРА". Повноцінне досьє про контрагента допоможе власнику в виборі, співпрацювати з підрядником або не потрібно. Ці факти знаходяться у відкритих держреєстрах. Такий набiр даних отримують за допомогою ЄДРПОУ підприємства 31043374.\nЗа кодом підприємства, що називається номер запису в єдиному державному реєстрі, можна дізнатися, в якому місці знаходиться ця фірма - для "АЛЬТЕРА" це Миколаїв, в нашому довіднику на букву А. Юридична адреса підприємства 54030, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Центральний район, ВУЛ.ВЕЛИКА МОРСЬКА, будинок 45/5, офіс 37, а також більш докладні відомості можна отримати в повній версії нашої системи. За номером EГР на сайті містяться дані про фаундерів і тих, хто має право підпису, прізвища, імена та по батькові цих суб’єктів правової діяльності. Ключові особи цієї компанії - керівник Кислякова Олена Володимирівна, підписант Кислякова Олена Володимирівна, ліквідатор Тимофеєва Лариса Борисівна, а також засновники Кислякова Олена Володимирівна. У повній версії сайту доступні судові рішення по цій компанії, дані з податкового реєстру і сума статутного капіталу компанії. Форма власності компанії – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ Дивіться інші компанії в Миколаїв або в каталозі на букву А\nКП МАЛЕ КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "АГРОТОРГ"


Любко Дереш. Культ. Частина І: Розділ 8.\nУсе залишалось таким самим. Учні, викладання. Зимнішало, а дні коротшали. У квартирі було холодно, бо виключили ще й опалення. Не було світла, вулиці порожніли.\nЛьвівський поет-декадент Влодко Реланіум (в дещо інших колах більш відомий як Данко Еленіум), писав: "Настала та пора, коли надто холодно, щоб було тепло, та все ще надто тепло, щоб було дійсно холодно".\nГори, як завше, випромінювали вічність.\nЗмінювалося тільки місто. З плином часу вулиці просякали невиразним страхом. Так, напевне, ЦЕ приходило з вітрами з гір та з голодними запахами із далеких темних зірок.\nУ ніч, коли Банзаю приснилось останнє усвідомлене сновидіння про Бібліотеку (а це було в середу, 19 жовтня), він несподівано прокинувся посеред ночі. Банзай скинув із себе ковдру й тонкий коцик і виглянув надвір. Вуличку затопило ефірним холодом і крихким місячним світлом. Навколо місяця утворилося бліде, з відблиском, гало, яке віщувало негоду.\nБанзай глянув униз. Серце різко кольнуло й швиденько забилося. На вкритому інеєм хіднику стояв Корій і, задерши голову, дивився в небо. Несподівано погляд чоловіка перемістився із зірок на шибу, де біліло обличчя Юрка. Його очі майже фізично вчепились у того гачкуватими кігтиками. Банзай облизав губи. Під сонячним сплетінням палав вогонь.\nКорій повільно відірвався від асфальту й поплив угору повітрям прямісінько до Банзаєвого вікна. Навколо чоловіка, здавалося, загусала темрява, обволікуючи Корія у чорну рясу. Губи помітно ворушились, промовляючи нечутні слова. Він порівнявся з Юрком і хижо глянув йому у вічі. Банзай відчув, як його м'язи перетворюються на вогке дерев'яне волокно. Його спаралізувало.\nКорій посміхнувся. Білки його очей були чорними від крові. Свіжа чорна цівка збігала з вух по шиї за комір сорочки.\n– Вар'гар Йог-Сотот! СИЛА! Нарешті у мене! Гій'я Йог-Сотот! Гій'я вагх'лах! Вагх'лах Йог-Сотот! Ше все попереду! – вигукнув він. Пітьма остаточно заволокла його, наче павутина. Корія вже зовсім не було за нею видно. Темний кокон рвучко стрибнув у височінь, наче чорна комета.\nБанзай сидів на підлозі кімнати, притискаючись спиною до стіни. Він тяжко дихав, не відводячи погляду від вікна. Скрипнув паркет, і Банзай неголосно скрикнув. Його тілом тіпало на всі боки.\nОстанній тиждень був дуже напруженим, але позитивно. Тому що остання субота місяця – це День коледжу, та ще плюс річниця, п'ять років. Відразу після річниці – Гелловін, який тут був у пошані. Невідомо хто і невідомо якими методами випросив у пана Андрія дозвіл аж на 3 (три) вечірки: попсова дискотека, рок-сейшн та електронна трансова вечірка для габерів та синтетиків на кшталт Семпльованого.\nСам захід – День коледжу як такий – складався з різного роду сценок, всіляких декламувань віршиків та інших милих бздур. Банзаїв клас готував власний виступ. Семпл та Павук скооперувалися і готували окремий проект.\nДарця у цьому всьому участі не брала.\nОтож, остання субота відкривала концертом усю церемонію: того ж вечора – ґрандіозна дзіска-party для гопів, понеділковий вечір – tylko rock, вівторок – Гелловін та електронна альтернатива. Банзаю дуже кортіло дізнатися, який то такий номер готують Ті Двоє, тож він вирішив піти. Юрко був і сам не проти шокувати чимось таким публіку, навіть уже виношував певні думки, проте наразі це були всього лиш думки.\nП'ятниця завжди була кльовим днем. Особливо, коли все о'кей, завтра уроків немає, а лекції закінчились півгодини тому. Банзай був щасливим - для нього щастям було усе те, що не стосувалося нещасть. А наразі все й справді було о'кей: сни про Бібліотеку закінчилися (навіть якщо останній сон про Корія був ну просто жахливим), все, що він почерпнув ТАМ, успішно забулося, ззовні зимно, всередині тепло, їж кекс, май секс, як казав один мудрець, – і все складеться само собою.\nБанзай навчився тішитися моментом.\nВін вирішив трохи прогулятися перед тим, як повертатись у квартиру. Юрко попрямував до площі у середмісті, минаючи якусь кам'яну кобітку, що сиділа у йогівській позі Ваджрасана і символізувала скорботу матері за загиблими синами на Другій світовій (список наводиться). Аджна-чакра кобітки була необережно затулена невідомої породи квіткою, судячи з усього, цвітом беладонни. Він прямував у жовтий смуток парку.\nБуло повно холодного болота, над парком сіріло смурне небо, яке, здавалося, випромінювало депресію, меланхолію і тугу. Він уже вкотре думав про Дарцю, про те, що вона приходила до нього відтоді лише раз… Він сів на тверду лавку і закинув ногу на ногу. Все було майже як у "Jethro Tull": сіре шапіто неба, дівчатка (яких тут не було… тут узагалі нікого не було), що грають у бадбінтон, акваланг, мій друже, чи ти пам'ятаєш туманний мороз грудня?\n"Так, я пам'ятаю", – відповів собі Юрко.\nПочав накрапати дрібний дощ. Він устав і поплівся додому.\nУ суботу "Оленяча Шкура" вирувала від збудження. Банзай пропихався через юрми дітлахів у білих сорочках (чорних шкіряних "косухах"), напрасованих штанцях (подертих джинсах), які ганяли з букетами квітів у руках, носили у спортзал, де мало відбуватися дійство, парти й крісла, казав знайомим "Добридень" чи "Привіт" або ж просто тис невідомо чиї простягнуті ґраби. Його погляд натрапив на Дарцю, яка похмуро стояла поряд з іншими дівчатами. Дарця побачила його й помахала пальчиками, радісно посміхаючись. Так, ніби у них тепер була спільна таємниця – як то, власне, і було насправді. Дарця була одягнута в те саме, що й учора: запраний джинсовий комбінезон на шлейках та м'яка футболка на довгий рукав. Банзай знав по собі, що у такому строї було якраз супер: не зимно, не душно і вільно рукам.\nКоло вікна при спортзалі стовбичила група його майже ровесників, які робили тут невідомо що. Можливо, прийшли зустріти старих знайомих та відчути ностальгію за старими часами. Банзай підійшов до тусівки й привітався з кожним окремо. Він добре знав їх усіх – Ґаден, що не полінувався приїхати з утопічно-нереального містичного Баден-Ґадена – міста поетів, дармових гетер та антикваріату, Шкряб (він же д'Армограй), котрий розважав публіку необітницькою лірикою, Флойд Морфінський, Каспер, Несквік, Ржепа, Дімочкінс та Скід. Дімочкінс, представляючись, завжди говорив: "Привіт, мене звати Дімочкінс, я написав "ВОРС" і лабаю "Коноплю".\nЗрештою, кожен із вас знає, хто такий Дімочкінс. Дімочкінса знають усі.\nХтось пустив чутку, що на виступ має прибути сам Влодко Реланіум (чи то пак, Данко Еленіум). Про всяк випадок, шанувальники захопили зі собою по збірочці його поезій у прозі для автографа.\nТрішки потусувавшись зі старими друзями, Банзай зайшов до спортзалу. Відразу при вході стояла зграйка гопніків – пацанів та пацанок. Серед них була і Риба-Сонце. Поки Банзай стояв коло дверей, вишуковуючи очима вільне місце, почув, як говорить леґендарна Іра Коркуша:\n– А еті будуть? – Риба трохи відхилилася назад і зробила жест, що мав би імітувати рухи диск-жокея на вечірці, котрий крутить вінілову платівку. В Іри це дуже нагадувало дівочу мастурбацію. Банзай зайшов, його зауважили, і балачка відразу ж затихла. За спиною почув голос Риби-Сонце:\n– Фу, нєнавіжу єго. Как наркаман.\nЮркові замахав Діма, кажучи тим самим, що приготував містечко. Волею-неволею довелося сідати в один із передніх рядів, зарезервованих для викладацької еліти та ведунів.\nУсі повільно засмокталися у зал. На сцену вийшов пан Андрій; відкашлявшись, він промовисто замовчав.\nПан Андрій мовчав так довго, що, здалося, надумав повторити нашумілу п'єсу "3.24" (це коли піаніст нерухомо сидить перед фортеп'яном і виконує ТИШУ; ТИША, у свою чергу, виконується глядачами, їхнім бурмотінням, шепотом, плямканням, скреготом, рипінням крісел і т.д.); виявляється, він лише хотів, щоб усі заткнулися.\nНарешті стихло все, тільки було чути, як Дімочкінс тихенько підвиває свою "Коноплю" десь у задніх плебейських рядах.\nПочалася довга, занудна, патетична, еклектична та вельми безсенсовна промова, що місцями через невдало-гостру сатиру нагадувала викривальну філіпіку (учительки англійської мови, яких філіпіка викривала одну за одною, зривалися з місць і з плачами вибігали із спортзалу; пан Андрій лише знизував плечима, ніби кажучи: "Ох уже це жіноцтво!").\nПризерам олімпіад вручили по конвертику з батьками Хмелями всередині, чемних погладили по голівці, а нечемним, як то кажуть, добре дали по сраці.\nДалі почалися занудні й не дуже виступи різних класів, які збурили у Банзая емоції лише двічі.\nВперше – тоді, коли на сцену вийшло троє хлопців (добре відомий усім Юрко Ржепецький, автор слів, – серед них) і заспівало доброї повстанської пісні:\nДруга несподіванка була радше драстичною, аніж алеґоричною. Невеличкий хор хлопчиків переспівувався з невеличким хором дівчаток російською. "Падаждьом маю маму?" – запитували дівки. "Падаждьом. Тваю мать"… – відповідали хлопаки. Банзаю страшно захотілося кинутись на сцену й покусати зубами якомога більше співаків. Але так файно покусати, так, щоб потім шви накладали.\nПоки все точилося мляво, Банзай пригадував учорашній вечір. Роблячи вигляд, ніби щось гризе його у шию, Юрко постійно крутив головою, шукаючи очима Дарцю.\nНарешті почалось ВОНО. Ведунка-старшокласниця з 11-В оголосила, що зараз виступлять Роман Малаялам та Андрій Семпльований. Дівчина нахмурила чоло, потім трохи примружила очі, розбираючи назву номера:\n– Експериментальний… альтернативний танок-балет "Лісова пісня".\nПісля того буде читати свій вірш Андрій Семпльований.\nБанзай враз перестав крутитися і випростався у кріслі. Він весь перетворився у слух і зір.\nЗ динаміків захарчала зловісна музика. Це нагадувало звучання сотні включених дрельок, якими грають на електрогітарі. Юрко нутром здогадався, що то мила вуху Семпльованого "KMFDM".\nЗ-за куліс на сцену випливли Павук та Семпл, обидва переодягнені на містичних пост-панкових індустріальних створів – Чахлика Невмирущого та Вужика Вогнепального. Семпльований, що виконував роль Вужика, мав натягнутий на голову протигаз без фільтрової камери. Він люто крутив своїм хоботом, витанцьовуючи складні піруети. Павук, у довгій чорній накидці на голе тіло, почергово накладав на різні виступаючі частини тіла ґумовий жгут і прикидався, ніби робить собі укол брудним багаторазовим шприцом. Потім почав набирати з чашечки Петрі розведений водою кетчуп і порскати імітацією крові на Вужика, цілячись у скляні протигазові очі. Вони кружляли один навколо одного в експериментальному танку, а коли музика сягла апогею, перевернули столи зі шприцами та чашками Петрі й зникли за кулісами.\nВесь зал сидів кам'яно-тихо. Із заднього ряду почувся голос Дімочкінса:\n– Скід, маєш шось покурити?..\nПоступово барви повернулися на обличчя глядачів, і серця знову забились у тахікардійному ритмі. Але на сцену повторно з'явився Семпльований, правда, уже без протигазу та шприців.\n– Віршик називається… – він несміло м'яв папірці в руках, – ммм… Мантра порту Ґоа. Ода останньому бітнику. Гм-м-м…\nСемпльований набрав повні груди повітря і почав тягуче читати:\n– Веселись у подяку, як джміль у баку, або ніж у сраку, радій запаху смаку й гіркоті гаку, молись морфієм, колись торієм, синьою манною і дикою Ганною, що на світанні у голому вбранні відкрила волання мастурбування та підглядання, на крові гадання про дивні тарени й прозорі терпени; у жодному разі у вузенькому пазі ерекція сильна, рефлексія пильна у важкому полі, на Голгофі, в стодолі, радіти спермі на свинофермі, що з'їдає дітей, де гриби проростають, волають, літають, блукають, кінчають сивими соплями сонних сичів. Старий, це такий різновид і підвид мудаків, козаків і гопів, що гопіють, потіють, блукають, літають і лають, і лижуть, ковтають солодкі сунички кліторів дівчат.\nТішся днем, їздь конем, лютим шорохом, сипся порохом, гаком-баком-скаком безнадії (нею наповнена шафка №2 в кінці по коридору). Коаксил, мастодонт, імбецил, правий фронт. Волокно рудих світанків від жовтої брами і Барми і поганої карми, від наглої смерти і паскудного жертя, від холодного сексу і прокислого кексу (не їж кекси; крем – це застигла бича сперма, вона гірчить і погано пахне); бажанням нидіти й проханням сидіти, сідати й стояти, ловити й лапати, любити блювати й блювати любов'ю й застиглою кров'ю від застарілих внутрішніх кровотеч і банальних втеч навсібіч. На всі бач. Так. Я бач', як вони кохались у ванній, у зимному стіканні крові між її кахлевих ніг.\nВи всі – Анти-Ної, лиш я Гіпер-Каїн\nПорт Ґоа, візьми мене до себе. Від диких таїн смачних окраїн, ласі сідниці та лисі спідниці. Там сходяться її кахлеві ноги, як ножиці у пропасниці однокласниці, над прірвою і сонною видрою з мокрою гідрою, з гідрами днів у відрах дощів, нічних багатих плащів, що переслідують мене.\nтебе проковтне лисий пастух, що протух, як євнух, як сертак (все не так!). Волопас, гідропонік та просто мудак\nДімочкінс почав плескати лише третім. Його випередив Банзай. Знаєте, хто почав аплодувати першим?\nҐєник Брєвнов з 11-В.\nУ п'ятницю, коли почався дощик, на Банзая знову найшла меланохлія. Він відчував, як колір настрою переростає зі сиво-сірого до темно-сірого, а там\n(Корій, так само Корій)\nвже згущується у чорний. Банзай повільно брів порожніми, як після чуми, вулицями й тихо дякував, що зараз його ніхто не рухає і не чіпає. Завтра буде концерт, завтра побачить малявку Дарцю… Але не скоріше, ніж завтра. До завтра ще можна померти кілька разів.\nДощ наче зупинився у часі. Замість нього у повітрі повис липкий від сирості туман. Туману якимось чином вдалося згущуватись синхронно з Банзаєвою меланхолією.\nЗненацька Юрко зупинився і озирнувся навсібіч. У сірій емульсії топились навіть стіни будинків. Туман, як і час, розчиняє межі. Банзай глянув через плече. Якась заблукала тінь далеко від нього пірнула у мокру сірість. Попереду, здається, також промайнуло щось темне. Хідники встигли покритися тонкою сіточкою вологи, що осіла.\nТакого, звісно, не буває, але Банзаю видалося, що з вікон будинків за ним пильно стежать. Він повільно йшов далі, прислухаючись, як росте тривога. Навколо нього було лише відлуння від обцасів черевиків.\nВін озирнувся. Позаду нікого не було, але Юркові видалося, що саме в цю мить щось прошмигнуло попереду. Банзай повернувся навколо своєї осі, й котроїсь секунди серце заскочило до нього в голову й почало бити з середини по барабанних перетинках. Бо саме в ту секунду він не міг розпізнати вулиці, на якій знаходився. Банзая накрила повна дезорієнтація, наче він щойно випірнув зі сну в незнайомому місці. Не було зрозуміло, повертає вулиця, чи все ж таки йде прямо. Асфальтовий хідник видавався не пласким, а покритим нерівномірними зморшками та опуклими хвилями. Але мана відразу щезла, і Юрко впізнав вулицю Щорса. Туман приносив невідомо звідки надзвичайно низькі, тому й малопомітні вібрації, від яких свербіло в носі й сльозилися очі.\nВін знову озирнувся.\nБанзай пришвидшив крок і спробував заглибитись у себе.\n(тоді не так страшно)\nщоб налаштуватися на попередню прострацію, але відчуття\nзовнішньої обсервації не минало.\nЮрко глянув через плече і відразу ж прямо вперед. Дуже легкі тіні пропливли углиб туманної завіси. У сутінковому мороці поповз легесенький ефемерний шепіт. Хоча, безперечно, це все здавалося. Банзай пришвидшив крок (тепер він мало не біг) і рвучко відчинив двері до будинку. "Ехо! – подумав він. – Відлуння від моїх кроків у тумані заломилось і перетворилося на шепіт… на гуркіт… правда? Ну правда ж?"\nВін увірвався у студений коридор, освітлений однією кулястою лампою, що звисала з височенної стелі, і побіг крутими дерев'яними сходами, голосно гупаючи дубовими дошками. Зупинився коло ґотичного вітражу, що тягнувся барвистою вузькою смугою аж до піддашшя, і виглянув через прозоре скельце назовні.\nБанзай зайшов у квартиру, кинув під стіну вітальні наплечник. Одна зі стін у кімнаті, якій вдавалося водночас бути Юрковим кабінетом, спальнею, читальнею, бібліотекою та вітальнею, ішла навскіс – третій поверх у цьому будинку був уже мансардним. Ця нахилена стіна була обшита світлими лакованими сосновими дошками. Решту стін він обклеїв нотами з партитурою "Летючого голландця" Ваґнера: коли Банзай пересвідчився, що кімната таки потребує побілки, а грошей на шпалери нема, він використав листки з нотами для оркестру. У нахиленій стіні, та ще у стіні поруч, були невеличкі вікна (якщо дивитись на будинок іззовні, то ці вікна можна знайти десь посередині даху). Під нависаючою стіною стояло його ліжко, під іншим вікном – робочий стіл. Під третьою стояла книжкова шафа.\nБанзай пішов на кухню, зварив собі кави і закурив. Подумав, може то, розкурити кальян. Передумав і поставив грати платівку з "Креденсами" (сиріч "Creedence Clearwater revival"), куплену на вернісажі у старого знедоленого меломана. М'який ошпарок психоделу шістдесятих та древній рок-н'-ролець – власне те, що й потрібно у таку погоду, коли доводиться грітися на кухні при запалених пальниках газової плитки.\nВипив каву з молоком, з'їв канапку й сидів. Слухав музику.\nКвадранс по сьомій хтось постукав у його двері. Від нежданного звуку Банзай здригнувся. Останнім часом він став на диво лякливим.\nО тій порі надворі висів присмерковий туман. Знову постукали: у будинку, де Банзай винаймав помешкання, взагалі ніхто не мав дзвінків, хіба би інсталював собі сам.\nВін підійшов до дверей. За ними стояла Дарця Борхес. Юрко прочинив двері та здивовано закліпав. Дарця дивилася на нього з-під мокрого волосся сумними очима, з неї збігали малесенькі крапельки вологи. Від сирості волосся завилось більше, ніж звичайно. Дарця нагадала йому якогось безпритульного цуцика.\n– Давай, заходь, – промовив Банзай.\nДарця роззулася, кинула свій наплечник у коридорчику і зайшла в його кабінет.\n– Ух ти. Ну в тебе й кімната!.. – захоплено сказала вона і зробила те, що здивувало й добряче налякало Банзая. Вона не стала вивчати фурнітуру чи книжки; це Дарця зробила згодом. Першою справою вона підійшла до вікна у нахиленій стіні та виглянула на зовсім уже темну й наповнену туманами вулицю. Банзай зауважив, як напружувалось її лице, коли Дарця намагалася там щось розгледіти.\n– Бачила шось на вулиці? Шось… гм-м-м… не таке? – спитав він, стоячи у дверях.\nДарця стомлено посміхнулась, відганяючи усі його тривоги.\n– Нє-а, просто вже темніє. Нічого не видно за туманом. Страшно було йти до тебе.\nКухня у Банзая також була маленькою. Там була газова плитка, мушля для миття начиння, холодильник (такий, знаєте, низенький, округлий, старої конструкції), стіл та бамбетель з вишневою оббивкою. І одна шафа на посуд, муку та крупи.\nМала сіла за стіл, він дав їй горнятко чаю. Чай був міцний, кольору кори з ебенового дерева. Чай пахнув берґамотом, був гарячим і солодким; горнятко було великим, спеціально, щоб можна було випити півлітри чаю без доливання води та заварки. Це горня Банзаю зробили на замовлення: мало форму людського черепа, який люто шкіриться, з великим глиняним вухом на потилиці. Щоранку він пив із горнятка каву з молоком. Наразі Дарця лише з цікавістю розглядала пугар і гріла об нього долоні.\n– Будеш їсти яєшню? – поцікавився він.\nДарця зиркнула на білий плаский годинник на стіні (пів на восьму) і ствердно кивнула. Банзай підрахував, що шлях звідси до коледжу займає десь із півгодини. Дарця прийшла квадранс по сьомій, отже, вийшла іще до вечері в їдальні. А отже, мій непутящий Уотсоне, мала вже голодна.\nДарця нічого не розказала, просто пила чай, підносячи череп до рота обома руками, і розпитувала у Банзая про всілякі дрібнички. Тим часом він смажив шестияйцеву яєшню "Кольт", підсипаючи туди всіляких трав та жмені тертого твердого сиру.\nМала сама дала тарілки й сиділа далі в очікуванні.\n– Ти можеш заночувати у мене, – сказав Юрко обережно, думаючи про її наплечник та пожитки у ньому.\nВона широко посміхнулася.\n– А ти думаєш, нашо я сюди прийшла?\nДесь посередині їхньої трапези зникло світло. Дарця розповідала, які негоди привели її до Юрка. "Задрали, бляді", – ну дуже вже хотіла сказати вона у двох словах, коротко і зрозуміло, без прикрас, якби не.\n– Задрали. Закумарили, – підсумувала вона.\nЗвісно ж, мова йшла про гуртожитський соціум.\n– Я в тебе заночую до завтра, гаразд? – спитала вона вкрадливо, дивлячись на Банзая, що сидів поруч на бамбетлі; "Ніби я міг би тебе вигнати", – подумав він. Всередині все горіло. Дарця штурхнула його під бік ліктем, вимагаючи відповіді.\n– Угу, – закивав головою він, оскільки рот був напханий яйцем та плавленим сиром.\nПотім Дарця взяла до рук свічку і пішла разом із Юрком розглядати його вітальню. Вона дивилась на касети та платівки, підходила до шафи з книжками. Кафка, Іздрик, Берроуз (правда, Вільям, а не Едґар Райз), і Керуак, Маккена і Сковорода, Гроф, Уоссон, Перфецький, Бах, Маркес, Воннеґут і Андрухович, і Беккет, і Покальчук і купа інших.\nДарця сіла за його стіл і заявила, що збирається зробити зараз всі уроки. Банзай знизав плечима. Ліг на ліжко й милувався її обличчям у світлі свічки. А потім вчинив украй непедагогічно, запропонувавши:\n– Хочеш, можемо покурити кальян…\nДарця розвернулася на кріслі лицем до нього. Її очі запалали.\n– Ка-лья-н? – перепитала вона. Тут же зіскочила з крісла й стрибнула до нього на ліжко.\n– Давай! Банзайчику, давай покуримо… – вона пропхала руки між його спиною та ліжком, притискаючись у слабкому світлі до його грудей.\n– Ну давай, Банзайчику, давай… гашиш? Анаша? Давай, чуєш?\nБанзай обійняв її, і потік слів миттєво припинився. Дарця тепло дихала йому в губи. Він заглянув у її темні очі, очі лані, вогкі, блискучі очі, очі без дна, у яких дуже легко втопитися, очі без жодних запитань чи заперечень. У її очах він бачив щось, чого не було в погляді Солі: не прохання виграти її так, щоби потім було важко ходити, а лише бажання бути поряд із тим, хто не насміхатиметься, не кричатиме, не ображатиме її і не буде пробувати кривдити її й зачіпати за живе. Дарця проповзла по ньому вище, тягнучись устами до вуха.\n– Ну давай, гашиш, анашу, чи шо ти там маєш. Ходи, ну?.. – так само вперто нашіптувала вона, дихаючи прямісінько у вухо.\nІз театральним стогоном зітхнув (він просто кайфував від малої) і, вставши, поліз у шафу за кальяном. Дарця, збуджена, пішла за ним.\n– Оце він? – спитала Дарця шанобливо.\nЗовні кальян дуже нагадував лампу-торшер. Приблизно метр від землі, тонкий і вишукано високий, немов хлопчик-катаміт у гаремі старого педофіла, з дерев'яною різьбою по корпусу. На самому чубкові була металева чашечка для тютюну та вугілля. Унизу була велика скляна посудина, що за формою нагадувала хімічу колбу. У колбі (із товстим склом) була вода, в яку з дерев'яної верхньої частини заходила металева трубка. Колба наполовину була заповнена повітрям, і від того повітряного прошарку тягнувся металевий трубчатий отвір; у той отвір вставлявся довгий смугастий шланг (фактурою він нагадував покриття електрошнура до праски радянського зразка). На кінці шланга був довгий позолочений, прикрашений різьбленням мундштук.\nДарця сіла на п'ятки й розглядала кальян, водячи по ньому пальцем.\n– Ходи на кухню, – сказав Юрко. – Треба розпалити вугілля.\nВін витяг із паперового мішечка кавалок кам'яного вугілля, з полотняного – посріблені щипці. На кухні він над полум'ям нагрів кавальчик, тримаючи щипцями над пальником, аж поки той не став вишневим у кількох місцях.\n– Тримай, – сказав Банзай, коли вони вже знову були перед кальяном. Дарця слухняно взяла жарину і стала злегка дмухати на неї, підтримуючи червінь. Банзай тим часом натягнув на верхню чашечку фольгу з-під шоколаду. Фольга мала багато пробитих голкою дірок; із внутрішньої сторони до неї кріпився згусток якось масної липкої речовини.\nКоли фольга була щільно припасована згустком досередини, Банзай промовив:\n– Клади вуглинку на фольгу, тим розпеченим донизу. Будемо розкурювати.\nДарця поклала вуглинку, як Банзай і просив; він тим часом сів на підлогу, застелену жорстим твердим килимом, і почав що було моці втягувати в себе повітря через цибух. Коли закрутилася голова, він передав цибух Дарці.\nНарешті у темряві рознісся запах терпкого тютюну з яблуками. З вуглини завився стійкий димок. Поки мала ще тягнула, він відчинив вікно.\nКальян перенесли до ліжка, щоб можна було курити, сидячи на підлозі й опираючись спинами об його край. Банзай узяв із ліжка коцик – крім того, що з відкритого вікна тягнуло гірською зимною вогкістю, у квартирі було студено через відмикання опалення. Банзай накрив їх обох коциком і, тримаючи одною рукою мундштук, пояснював:\n– Просто так передавати цибух не можна. Треба скрутити шланг у кільце, – він показав, як. – І я мушу тебе двічі постукати по долоні. Так-во.\n– То чесно такий звичай є, чи ти сам придумав? – спитала вона з лукавим виразом.\nДарця притулила кінчик мундштука до губ і затягнулась. Розлився запах тютюнових яблук. Вона випустила дим ротом і передала шланг Юркові.\n– А де ти його взяв, Банзайчику?\n– В універі мав одного знайомого. З Дамаску. Гомік, розумієш? До мене замаланювався. А коли мав їхати додому, подарував його мені. Казав, що буде завжди любити…\nДарця наморщила носа. Він наморщив носа у відповідь і дав їй затягнутися з його рук. Таке, згідно зі словами Фаєза, гоміка з Дамаску, традиція цілком дозволяє.\n– А воно зовсім, ні крапельки не втикає?\n– Абсолютно. Максимум, шо ти відчуєш, – розслабленість у руках і ногах. То ж, блін, не гашиш.\nТак вони курили, говорили, просуваючись крізь час.\nБанзай розповів Дарці, що має на думці поставити у коледжі невеличкий перформенс. Спитав, чи вона б не хотіла взяти у ньому участі. Дуже б навіть хотіла, відповіла вона.\nДарця лягла, стягнувши на себе більшу частину коца, але Банзай не протестував. Вона поклала голову йому на коліна і розглядала засклений плакат Роберта Фріппа на обклеєній нотами стіні. Банзай гладив її темне волосся, пропускаючи його через пальці. (Воно завивалось на кінцях.)\nСерце її, як лютня: ледь торкнеш – і відізветься.\nПо гуркоту холодильника Банзай зрозумів, що з'явилося світло. Була без п'яти північ. Вони курили та говорили чотири години.\nДарця подивилася на нього.\n– Тобі сумно?\nВін знизав плечима. Була байдужість. Він ліг коло неї на розстелений коц. Зняв з її плечей шлейки комбінезона, дивлячись в очі. Темні очі, очі лані, очі без дна і без жодних запитань у них. Банзай міг чути, як голосно калатає її серце. Вона дивилася на Юрка, і Юрко бачив у ній дитину; бачив у ній свою доцю, яку хотілося\n[навіть не смій думати навіть не смій]\nвитрахати й виграти)\nпосадити на коліна й гладити по волоссю, що завивається на кінчиках. Юрко розстібнув ґудзики на футболці (чи то блюзці) на довгий рукав, зеленій, наче очі великого бога Пана. Дарця голосно втягувала повітря за кожним із розстібнутих ґудзиків. Темне (чорне) волосся, що завивалося на кінчиках, розсипалось коло її голови по квадратному коцу. Банзай відчував, як її тіло під коцом все теплішає, з кожним розстібнутим ґудзиком. Він відкрив блюзку, за якою була пара невеличких грудей під чорною тканиною бюстгальтера. Дарця лежала нерухомо, лиш невідривно дивилася на його обличчя, а Банзай обережно поцілував її у голі плечі. Скидаючи з них шлейки ліфчика, розстібаючи його у Дарці за спиною, оголюючи молочні перса. Все її тіло було кольору молока, матово-біле й тепле, лиш темніли невеличкі пипки, ще не здатні тверднути так, як у Солі. Він так само обережно поцілував її у ямку під шиєю і притулився губами до грудей. Він\n(серце її як лютня)\nхотів її, хотів сильніше, ніж будь-коли прагнув тіла Солі, тому що Соля ніколи не мала того, що було в очах Дарці.\nВін вдихав її запах, запах стиглого винограду й суниць, запах диму з кальяну,\nвін міг продовжити цілувати її, скинути з неї комбінезон і цілувати її тіло, допоки воно не займеться у нього під устами, він міг знайти губами її солодку суничку і цілувати її сто вічностей до ста смертей від спалахів у голові й тілі.\n(серце її як лютня ледь торкнеш і відізветься)\nІ Дарця слухняно лежала б, слухняно довірившись йому.\nвона прийшла до нього не як до коханця, а як до друга, який ніколи не насміхатиметься, не кричатиме, не ображатиме її і не буде пробувати кривдити її й зачіпати за живе. І він увірував, що у ній справді є лютня, з якою треба бути ніжним і обережним. Обережним, щоб не порвати струн. Він затулив її голе тіло м'якою зеленою блюзкою (кольору очей великого бога Пана) і легенько поцілував у губи. Дарця обняла його за шию й притисла до себе. Дуже тихенько, настільки тихо, що Банзай сам ледве почув, вона прошепотіла: "Дякую".\nБанзай дав Дарці одну зі своїх навмисне завеликих футболок. Футболка була білесенькою і хрумкою від свіжості. Дарця понюхала її: та пахла Банзаєм і легким запахом, що вона пов'язувала із літом, запахом чистих майок та випраних джинсів. Банзаєва футболка мала служити їй піжамою. Поки Дарця скидала джинсовий комбінезон, блюзку та ліфчик, Банзай стояв до неї спиною (хоч вона й сказала, що це зайве, проте чергове заворушення в паху йому ні до чого). Вона акуратно звісила весь одяг на єдине крісло в цілій квартирі і вимкнула світло.\nБанзай, що вже лежав у ліжку, відчув, як її тепле тіло ковзнуло по простирадлу і вмостилося у вигині його власного тіла. Потім Дарця повернулась до нього лицем і попросила обійняти її. Було направду зимно, надворі й у квартирі, тож Банзай обійняв її, зігріваючи та створюючи затишок. А згодом він заснув, також і в її обіймах, розкошуючи тілом однієї малої дівчинки, котра прийшла до нього як до друга, і котра носила у серці делікатну лютню.


Психологічний детектив про бажання бути іншим: недитяча «Пастка для Попелюшки» - Блог Yakaboo.ua\nПсихологічний детектив про бажання бути іншим: недитяча «Пастка для Попелюшки»\nСебастьєн Жапрізо — не лише французький письменник, а й сценарист та режисер, через що його книги виходять сповненими динаміки й екшну, розгортаючи неабиякий напружений відеоряд в уяві читача. Нефранкомовний світ лиш порівняно нещодавно почав відкривати для себе творчість Жапрізо, і ось, у видавництві «Рідна Мова» вже вийшов український переклад психологічного трилера з інтригуючою назвою «Пастка для Попелюшки» від Петра Таращука. А оглядачки блогу Yakaboo вже мають стосовно цього #ДвіДумки.\nЮлія Дутка: Словосполучення «психологічний детектив» дивно діє на мене — хочу собі кожну книжку, яку можна так назвати. Крім того, є у французькій детективній традиції щось таке, що викликає звикання: що Ґранже, що Бюссі неможливо припинити читати. Ось нове ім’я і нове приємне знайомство. Хоча «Пастка для Попелюшки» (а назва яка, назва!) більше психологічний роман, ніж детектив, творчість Жапрізо я не проти вивчити більш ґрунтовно.\nВіталіна Макарик: Мене теж насамперед зачепила назва і той факт, що я досі жодним чином не перетиналася із творчістю Себастьєна Жапрізо (якщо не враховувати фільму «Довгі заручини» з Одрі Тоту в головній ролі, знятого за однойменним його романом). Власне, більшість його романів були екранізовані, а сам письменник знаний у Франції також як кінорежисер та сценарист. «Кіношність» у літературі я люблю, тож… 🙂\nХочу бути нею\nВіта: Ця історія починається як казка про те, що буває, коли у феї не одна похресниця, а одразу три, але дві з них — неулюблені. Три дівчинки — До, Мі і Ля — дружили з дитинства і нетерпляче чекали приїзду тітоньки Мідоля. Правда, Ля дуже рано померла, тож ця історія зовсім не про неї. А До і Мі змагалися за прихильність тітоньки, втім, в одної, здається, геть не було шансів. А згодом дівчатка виросли, одна поїхала — і стала жити життям багатої спадкоємиці, «золотої дівчинки» з обкладинок глянцю. А на другу чекало безрадісне життя у рідному містечку або ж нудна робота і тісна квартирка у Парижі, якщо пощастить переїхати.\nАле що, якби улюбленою похресницею феї стала інша дівчина? Невже тоді її життя було б таким самим чудесним, як у тої, за ким вона потай слідкує? О, вона би точно зуміла скористатися всіма перевагами красивого життя значно розумніше і достойніше! Вона би стала кращою версією її, тієї другої.\nКажуть, коли дуже чогось хочеш, немає нічого неможливого. Особливо коли в дію вступає заздрість — потужне і руйнівне почуття. «Пастка для Попелюшки» — це історія про те, на що може перетворитися заздрість, виплекана з дитинства, до чого призводить бажання бути кимось іншим — до слова, цілком природне в певному віці, якщо ним не зловживати.\nОт тобі, Юлю, хотілося б побути кимось іншим?\nЮля: Побути англійською королевою, зіркою кіно, довгоногою моделлю або популярною тревел-блогеркою? Може, на кілька хвилин. Може, на кілька днів. Мало кому вдається не порівнювати себе ні з ким: навіть мантра, що завжди буде хтось, хто робить щось краще за тебе, не врятує від цього майже рефлекторного порівняння. Коли все не так, буває хочеться помінятись з кимось життям, щоб дізнатись, як воно в іншому світі, гламурному і багатому (з бідосею ніхто мінятись не хоче), в чужій шкірі, з можливостями, яких досі не мала і навіть уявити собі не могла.\nДо хотіла бути схожою на Мі, готова була б навіть померти заради того, щоб перевтілитись. Тож хто врешті перед нами — До чи Мі? Героїня не знає, хто вона, але хоче бути тією іншою, з якою себе не ідентифікує. Цей клубок настільки заплутаний, що простіше пошматувати його ножицями або ж викинути, ніж спробувати розібратись що і як.\nЩо ж героїня вибере — болісний шлях самопізнання чи нові спогади?\n«Є тільки одне божевілля, до якого ви могли б удатися, — заперечив Дулен. — Це була б думка: “Я маю ще вдосталь часу, щоб набути для себе нових спогадів”».\nЮля: «Хто я?» — лейтмотив цього роману (можна, зрештою, назвати «Пастку…» і повістю, адже обсяг не настільки великий), і тут він не стосується екзистенційних питань призначення чи місця у світі. Тут глибше — ідентифікація за спогадами практично стерта, риси обличчя і відбитки пальців не пережили пожежі, мова тіла розмита — ніби вона й не вона. То кого ми бачимо? Мі чи До? Не можу дати тут однозначної відповіді, бо це може бути будь-хто з них. Та, що вижила, — не та й не інша, вона симбіоз затуманеної свідомості однієї та широких жестів іншої. Вона й заплуталась, намагаючись знайти відповідь на це надважливе «Хто я?».\nА ви можете точно сказати, хто ви? Чи ваша відповідь на «хто я?» відповідає тому, що про вас скаже мама, друг чи колега? Людина щоразу інша в цих ідентифікаціях, але при цьому одна й та ж. Але не в цьому романі, тут маємо лише обрис, який можна наповнити будь-якими сенсами.\nВіто, як ти думаєш, хто ж вона?\nВіта: Після страшної трагедії, яка сталася з дівчатами, одна померла, а друга вижила, але тільки тілом. Її особистість проковтнула дуже сильна амнезія. Дівчина пригадує певні фрагменти з дитинства, але не пам’ятає ні родичів, ні друзів, ні кавалерів, ні обставин недавнього життя. З одного боку — це болісний момент, коли не можеш пригадати себе. З іншого — це чудовий шанс почати життя з чистого життя. Особливо, якщо ти не та, ким збираєшся бути: через амнезію, опіки й пластичні операції ніхто не здивується, що ти поводишся якось інакше. Але що, якщо ти саме та, хоча й не пам’ятаєш себе? Хто ти — До чи Мі — залежить лише від того, що розкажуть тобі люди і як ти вирішиш сама. Бо всередині ти не почуваєшся жодною з них і водночас ними обома.\nСебастьєну Жапрізо вдалося майстерно заплутати не лише читачів, але й самих героїв. Хто вона — та, що вижила? Хто всі ці люди з її оточення? Кому можна вірити, кому — довіряти? Головна героїня роману, ця умовна Попелюшка у чарівних черевичках тітоньки Мідоля, почувається як жертва ґазлайтинґу, ефект якого підсилено втратою пам’яті. І скидається на те, що ким би вона не виявилася, в очах світу вона буде винною, до того ж через плутатину в особистості втратить останній подарунок тітоньки Мідоля. А може, навпаки? Може ця остаточна втрата себе і буде для неї звільненням?\nВіта: Здавалося б, дуже жіноча історія про стереотипно жіночу заздрість та її руйнівні наслідки. І справді, сюжетом тут рулять жінки: заможна і владна «фея-хрещена», її помічниця і «няня-наглядачка» для розбещеної Мі Жанна, «бідна родичка» До… Чоловіки тут не головні, але несуть приховану загрозу. Лікарі явно чогось не договорюють. Кавалери дозволяють собі надто багато і мають замашки тиранів. Незнайомці виявляються знайомими з минулого життя носіями небезпечних таємниць. Ні — від чоловіків, які на перший погляд здаються неважливими, не варто чекати нічого хорошого.\nНе кожній Попелюшці судилося зустріти прекрасного принца, декотрі (які надто ж самі не настільки невинні і чисті, як казкова героїня) приречені на лиходіїв. Жапрізо ніби попереджає: якою б ти багатою, розумною, впливовою, яскравою і хитрою не була, шанс на те, що уже десь чатує чоловік, який готує на тебе пастку, досить високий. Тому стережися, Попелюшко.\nЮля: «Пастка для Попелюшки» — жінкоцентрична та фемінна, та роль чоловіків тут, хоч і другого плану, часто епізодична, та все ж важлива. Їхня присутність — загрозлива, це та сама «Пастка для Попелюшки», мишоловка з омріяним сиром, те, що хочеться і колеться. Загроза розкриття чи відповідь на всі запитання? Автор вміло тасує жіночих та чоловічих персонажів, щоб створити мозаїку, яка змінюється залежно від кута зору. Три героїні — надзвичайно близькі, а от мсьє, які опиняються в кадрі, здається, хочуть порвати, розрубати міцні зв’язки між панянками, розвести їх в різні кути рингу і зіткнути в бою.\nВ якийсь момент починає здаватись, що саме чоловік має відповісти на те єдине запитання, яким є головна інтрига історії, бо жінки хочуть залишити цю загадку за собою, леліють таємницю та тримають свої карти близько до серця, щоб ніхто не міг підгледіти, чи не ховається там якийсь несподіваний козир. То хто ж поставить крапку? Звісно, чоловік, — сам автор.\n«У наступні дні я була кимсь, кого пересували, годували, котили по коридорах, хто відповідав «так», заплющуючи повіки один раз, і «ні» заплющуючи двічі, хто не хотів кричати, але горлав, коли міняли пов’язки, хто намагався передати очима запитання, які гнітили його, хто не міг ані говорити, ані ворушитись; я була твариною, якій очищали тіло кремами, а дух уколами; була річчю без рук і обличчя: ніким».\n«Ти не могла б, не захотівши, досягти такого великого прогресу за три дні! Як ти можеш ходити, як вона, сміятись, як вона, розмовляти, як вона, якщо не пам’ятаєш себе?».\nЮля: Шанувальникам психологічних романів і детективів, які змушують ламати голову упродовж всього тексту.\nВіта: Любите плутанину? Захоплюєтеся історіями, розплутати які вам автор пропонує самотужки? Цінуєте небанальні романи зі складною структурою? Тоді «Пастка для Попелюшки» — якраз для вас!\nВіта: Якщо вас напружують короткі і заплутані історії або ви взагалі не любите детективів.\nЮля: Шанувальникам однозначних романів і фіналів, які ставлять жирну крапку.\nЮля: «Я дозволила тобі піти» Клер Макінтош і «Крижані близнята» С.К. Трімейна.\nВіта: Історія про те, що пам’ять може помилятися, — «Темні кутки» Гіліян Флінн.


Баканов підтримує продаж SIM-карт за паспортом | Новини України - #Букви\nБаканов підтримує продаж SIM-карт за паспортом\nГлава Служби безпеки України Іван Баканов вважає, що SIM-карти потрібно продавати за паспортом.\nП’ятниця, 15 листопада 2019, 00:10\nТак Баканов прокоментував часті випадки повідомлень про мінування в ряді регіонів України.\n“Більшість таких повідомлень дійсно надходить з окупованих територій, але не всі: трапляється, що і з підконтрольної Україні території. Потрібні зміни в законодавство, які не всім припадуть до смаку: продавати SIM-карти за паспортом. Якщо карта буде продана за паспортом, вийти на “мінера” буде простіше “, – сказав він.\nАле, за словами глави СБУ, і це не розв’яже проблему повністю, оскільки багато повідомлень надсилають електронною поштою.\n“Це дуже складне питання. Я, з одного боку, розумію, скільки ресурсу витрачається на реагування на такі повідомлення. З іншого боку, я навіть не хочу уявляти ситуацію, коли правоохоронні органи перестануть реагувати на них. Адже якщо хоч одне з них виявиться правдивим, то наслідки будуть непоправні”, – додав він.\nЗараз для придбання SIM-карти в Україні документи не потрібні.\nПредставники партії “Слуга народу” зареєстрували в Парламенті законопроєкт № 1083 про електронні комунікації. У документі виписаний механізм контролю за постачальниками послуг зв’язку, а також клієнтами цієї галузі. Зокрема, українців зобов’яжуть реєструвати SIM-карту з паспортом. Відповідний проєкт закону знаходиться у вільному доступі.\nТеги: Іван Баканов, СБУ, паспорт


У Миргороді працює “Школа успіху 2018” – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Полтавщина > У Миргороді працює “Школа успіху 2018”\nУ Миргороді працює “Школа успіху 2018”\n27-29 серпня у Миргороді працює “Школа успіху 2018”. Перший день другого профорієнтаційного форуму проходив у Миргородському краєзнавчому музеї. Після знайомства перед учасниками виступила Марина Усик – автор проекту “Миргород – місто-еко-торбинок”.\nВона поділилася власним досвідом участі в міській програмі ініціатив “Місто активних громадян”, завдяки якому змогла втілити свою мрію – виготовити та поширити серед жителів міста еко-торбинки. Марина переконана, що в курортному місті необхідно мінімізувати використання пластикових пакетів.\nА ще учасники дискутували на різноманітні теми: можливості для молоді, виводили формулу успіху та малювали мрію. Про це повідомили у миргородській міській раді.\nДругий профорієнтаційний форум «Школа успіху 2018» стартував. Організатор, керівник та ідейний лідер «Школи успіху 2018» Арсен Шумейко вже кілька років очолює «Молодіжний парламент Миргорода» і прагне активізувати школярів, створити більше можливостей для їхнього розвитку та самовдосконалення. Пройшовши навчання в освітньому проекті Благодійної організації Klitschko Foundation «Школа Успіху – School of Success», він вирішив організувати локальну «Школу успіху» в місті. Окрім цього, Арсен є учасником Малої академії наук, амбасадором у Klitschko Foundation, членом МММГО «За нами майбутнє».\nЦього року проекту «Школа успіху» допомагає міська програма “Місто активних громадян”.\nНа Полтавщині пограбували листоношу\nНацбанк відкриває набір відразу на два типи стажувань для студентів


Головна Сторінка » Формула і розрахунок напруги на ділянці електричного кола\nАвтор Zavrq На читання 8 хв Переглядів 203 Опубліковано 06.12.2021\nЕксперимент і закон Ома\nДля того, щоб з’явився електрострум повинна бути виконана робота. Її кількісною характеристикою є напруга. Для ділянки електричного кола формула для її розрахунку була виведена фізиком Симоном Омом. Це базовий закон, що дозволяє не тільки зв’язати фундаментальні величини описують струм, але і зрозуміти фізичний сенс різниці потенціалів.\nПісля того як Вільям Гільберт встановив, що у фізичному тілі існує якась матерія, яка вміє взаємодіяти з речовинами в іншому провіднику, почався бум вивчення електрики.\nБуло встановлено, що в матеріалах існують частинки, що володіють енергією. У вільному стані через їх хаотичного переміщення тіло знаходиться в енергетичній рівновазі.\nАле якщо їх рух упорядкувати, то виникає явище, назване електричним струмом. Викликати ж їх спрямований рух можна зовнішньою силою. Носії заряду умовно розділили на два види — позитивні і негативні. Перші назвали протонами, а другі — електронами.\nДля опису руху елементарних частинок вели два поняття:\nсила струму – величина, що визначає кількість зарядів, що пройшли через поперечний переріз матеріалу за одиницю часу;\nнапруга – робота потенційного характеру, що забезпечує перенесення елементарної частинки з однієї точки тіла в іншу.\nЗа допомогою цих характеристик стало зручно досліджувати електрику. Прийнято вважати, що якщо під дією сили пробний заряд переміститься з одне точки в іншу, то досконала робота буде дорівнює зміні енергії частинки, тобто потенціалу. Визначити який можна як відношення енергії заряду до його величини: φ = W/q. для однорідного поля це значення постійне.\nОскільки напруга — це робота, то одно воно буде різниці потенціалів в початковий момент часу і кінцевий:\nU = φ1 — φ2 = A/q\nу міжнародних одиницях величина вимірюється в вольтах (В) або джоулях, поділених на кулон (Дж/Кл). Отже, при русі позитивної частинки з зарядом в один кулон в напрямку дії силових ліній в 1 Дж напруга дорівнює вольту.\nЗалежно від виду струму зміни потенціалу може бути двох видів:\nзмінним – амплітуда значення змінюється за синусоїдальним законом, носії заряду періодично змінюють свій напрямок руху;\nпостійним – величина залишається незмінним протягом тривалого часу.\nДля вимірювання різниці потенціалів використовують вольтметр. Цей прилад підключають паралельно до вимірюваних точок. Пристрій володіє великим опором, тому не впливає на проходження струму. Наочно ж побачити, як змінюється форма сигналу можна за допомогою осцилографа. На величину напруги впливає матеріал, з якого виготовлений провідник, навантаження, температура.\nУ 1799 році вивчаючи результати експериментів Гальвані італійський вчений Вольт, припустив про можливість появи електрики при зіткненні двох металів. Його теорія отримала назву»Контактна Електрика”. Однак, проводячи досліди фізик, виявив, що простого зіткнення двох тіл недостатньо. Він з’ясував, що для виникнення струму необхідно побудувати замкнутий ланцюг. При цьому потрібно використовувати два роду провідників і сполучний елемент.\nКонструкція вченого отримала назву»вольтів стовп”.\nСкладалася вона з наступних елементів:\nтканини з сукна просоченої підсоленою водою.\nВольт використовував мідь як основу. На неї він уклав тканину, а зверху накрив цинковою платівкою. Виготовивши кілька таких блоків, він з’єднав їх між собою, використовуючи знову ж в якості роздільника сукно. Через круглої форми частин конструкція нагадувала собою листковий пиріг у формі стовпа. До нижньої і верхньої пластин Вольт підключив гальванометр Ампера. У підсумку він зміг спостерігати відхилення стрілки. Тобто зміг отримати напругу.\nВиміряти його величину фізик не міг, оскільки існуючі на той час прилади не вміли визначати точне значення потенціалу. У своєму виступі перед Вченою радою Вольт пояснював появу електроструму ефектом виникнення електрорушійних сил, що з’являються при зіткненні різних матеріалів. Тканина ж була потрібна для перешкоджання утворення зустрічного потоку носіїв заряду. Так був винайдений перший джерело електричної енергії – гальванічний.\nТворіння Вольта набуло широкого поширення. На базі його конструкції інші вчені проводили свої експерименти, застосовуючи різні матеріали і розділяє їх рідина.\nНадалі було встановлено, що струм виникав через перетворення хімічної енергії в електричну. “Вольтів стовп”, став відправною точкою для відкриття теплових, світлових і магнітних дій електроструму. Вивчення зміни потенціалу носіїв заряду при їх русі в електромагнітному полі.\nГеорг Симон Ом був експериментатором. Вивчаючи відкриття Вольта, він прийшов до висновку, що в матеріалах Існує щось, що перешкоджає проходженню електричного струму. Це величина отримала назву»втрата сили”. Свій закон він вивів емпіричним шляхом у 1826 році. Для вимірювання сили струму фізик використовував крутильні ваги Кулона, а в якості джерела енергії»вольтів стовп”.\nНа базі цих приладів Ом зібрав найпростішу електричний ланцюг. З’єднуючи пристрої дротом різної довжини, він виявив зміну характеристик струму. Досліджуючи, як змінюється електрострум від розмірів провідника Ом вивів наступну формулу:\nX = A /(b + L)\nx – величина, що визначає зміну струму (сила I);\nL – довжина провідника (опір R);\na – електрорушійна сила (напруга U);\nb – коефіцієнт значення якого залежить від джерела енергії (внутрішній імпеданс приладу).\nСучасна інтерпретація закону Ома звучить так: – сила струму в замкнутому контурі прямо пропорційна падінню напруги на його кінцях і обернено пропорційна опору:\nзвідси випливає, що напруга на ділянці ланцюга дорівнюватиме:\nТаким чином, вдалося пов’язати силу струму з різницею потенціалів через опір.\nЯкий же буде імпеданс в тому чи іншому випадку залежить від виду кристалічної решітки і геометричних розмірів провідника, температури. Річ у тому, що при русі носіїв заряду відбувається їх зіштовхування з іншими частинками. В результаті енергія втрачається, а значить, знижується сила струму і напруга. За замовчуванням опір визначається так:\nR = p * (L/S)\np — постійна величина, що залежить від роду матеріалу,\nL — довжина провідника,\nS — ширина.\nВимірюється імпеданс в омах.\nЗнаходження залежності напруги від інших величин дозволило вести таке поняття, як вольт-амперна характеристика. По суті, це графік залежності, на якому показують, як змінюються значення величин. Зображують його в декартовій системі координат. По осі абсцис відкладають напруга, а ординат — силу струму.\nСлід зазначити, що визначення напруги за законом Ома справедливо тільки для ділянки ланцюга. Іншими словами, в замкнутому контурі, в якому немає джерел струму з ЕРС. Тобто на ділянці описуваним якимось опором, але при цьому без урахування внутрішніх параметрів генераторів енергії.\nЗнаючи закон Ома, можна знайти за формулою як напруга, так струм або опір. Для завдань початкового рівня цього знання буде достатньо. Але для високої складності необхідно розуміти, як розраховується опір активних і реактивних елементів. Ось два приклади, для школярів сьомих класів, рекомендованих до самостійного їх вирішення.\nПросте завдання. Електричний ланцюг складається з джерела живлення і двох послідовно включених резисторів 5 Ом і 10 Ом. Знайти різницю потенціалів на кожному елементі при струмі в ланцюзі один ампер. Обчислюватися потрібне напруга для кожного елемента буде за простою формулою: U = I * R. звідси: U1 = 1 * 5 = 5 в, U2 = 1 * 10 = 10 в.\nПриклад складного завдання. Обчислити напругу Uab на послідовно з’єднаних конденсаторах С1 = 10мкф і С2 = 20 мкФ і паралельно підключеному до них резистору R = 10 Ом якщо відомо, що при замиканні сила струму, зростає в п’ять разів. Діюча ЕРС джерела живлення становить: E = 50 в.\nРозв’язання задачі потрібно виконувати в наступній послідовності:\nЗнайти падіння різниці потенціалів на реактивних елементах. Оскільки при послідовному з’єднанні напруга складається, то можна записати: U = U1 + U2, де: U1 = C2 * U / (C1 + C2), U2 = C1 * U / (C1 + C2).\nВиконати обчислення струму, що проходить через конденсатори. За законом Ома: I = E / (R + r). Оскільки падіння на резисторі можна визначити за формулою: U = I * R, то з урахуванням того, що при струмі короткого замикання опір дорівнює нулю, можна записати: I0 = E / r.\nЗа умовою сила струму змінилася в n разыв. Значить: (R + r) / r = n. звідси R = r * (n — 1).\nОтримане R потрібно підставити в формулу для струму: I = E / r * n. тоді: U = (n — 1) * E / n.\nВиведені вирази тепер можна підставити в формулу знаходження різниці потенціалів на конденсаторі: U1 = E * ((n — 1) * C2 / n * (C1 + C2)) = 50 в * (4 * 20 * 10-6 Ф / 5 (20 * 10-6Ф + 10 * 10-6 Ф)) = 50 в * (80 * 10-6 Ф / 150 * 10-6 Ф = 0,53 * 50 в = 26,5 В і U2 = E * (n — 1) * C1 / n * (C1 + C2) = 50 в * (4 * 10 * 10-6 Ф / 5 (20 * 10-6 Ф + 10 * 10-6 Ф)) = 50 в * (40 * 10-6 Ф / 150 * 10-6 Ф) = 13,3 в.\nСлід зазначити, що обчислювати напругу можна і в автоматичному режимі. Для цього слід скористатися так званими онлайн-калькуляторами. Це сайти з інтуїтивно зрозумілим інтерфейсом вимагають від користувача лише введення вихідних даних.\nКінетична і потенційна енергія — опис, формули розрахунків\nЕнергія – це фізична величина, яка проявляється


В Аграрній партії я побачила чесність, порядність та професіоналізм, – депутат Миронівської ОТГ - AgroParty\nГоловна › Регіональні новини › В Аграрній партії я побачила чесність, п...\nВ Аграрній партії я побачила чесність, порядність та професіоналізм, – депутат Миронівської ОТГ\nТетяна Прокопік – корінна жителька міста Миронівка Київської області, працівник фельдшерського пункту, який обслуговує жителів сіл Нова Миронівка і П’ятихатки, а ще віднедавна депутат місцевої об’єднаної територіальної громади від Аграрної партії України.\n– Нещодавно у Миронівці була створена ОТГ. Як це вплинуло на діяльність і функціонування Вашого фельдшерського пункту ?\n– Працювати і не зупинятися. Стояти на своєму, аби вирішувати проблеми. Слухати думку людей, тому що депутат не може всього знати. Ніколи не падати духом.


Рекламна підтримка - обов 'язкова умова успішного просування товару або послуги. Однак не всякий рекламний захід може дати бажаний результат і окупити витрати. Грамотне проведення ефективної рекламної акції вимагає серйозної підготовки.\n1. По-перше, чітко визначте мету та ідею вашої рекламної акції. Це може бути перше інформування про новий товар з рекламою його унікальної властивості, оголошення про початок сезонних розпродажів з неординарними знижками. Привід для рекламної акції - відкриття додаткового магазину-філії торговельної мережі з паркуванням автомобілів або підтримка сприятливого іміджу фірми-рекламодавця у зв 'язку з перемогою в конкурсі, пам' ятною датою тощо.\n2. Сплануйте територіальне "охоплення" вашим рекламним заходом: чи буде воно локальним ("точковим") або регіональним.\n3. Уточніть для себе переваги за інтенсивністю (тривалістю) рекламного впливу на потенційних споживачів, співвіднісши їх з фінансовими ресурсами.\n4. Вивчіть особливості своєї цільової аудиторії - потенційних клієнтів. Корисно завжди мати на увазі і представників т. зв. "контактних аудиторій" - тих посередників, які не є покупцями товару, але побічно впливають на його реалізацію.\n5. Розробте тексти рекламних звернень (послань). Визначіться з вибором засобів реклами:ЗМІ, "наружка", мала поліграфія, пряма поштова розсилка, інше.\n6. Розробте рекламний бюджет. Зрозуміло, "розмах" рекламної акції залежить від коштів, асигнуваних на її організацію. При цьому рекламодавець завжди сподівається, що "порожнього пострілу" не буде, а витрати окупляться. На жаль, гарантувати, що ефект буде адекватний витратам, ніхто не може. Найпевніше покладатися на здоровий глузд і облік всіх обставин поточної маркетингової ситуації.\n7. Виберіть відповідальних за проведення рекламної акції. Делегуйте співробітникам, задіяним у заході, необхідні повноваження для вирішення всіх його завдань. Прийміть рішення про залучення до проведення акції фахівців сторонніх організацій, якщо в цьому є необхідність.\n8. Складіть покроковий план проведення акції із зазначенням термінів, графіка використання коштів.


Львову представили нового заступника начальника міліції області та очільника міліції міста (ФОТО) | Корупція Інфо\nЛьвову представили нового заступника начальника міліції області та очільника міліції міста (ФОТО)\nСьогодні, 24 лютого, т.в.о. начальника ГУМВС України у Львівській області полковник міліції Руслан Домніцак представив особовому складу нового заступника начальника ГУМВС України у Львівській області полковника міліції Сергія Зюбаненка та нового начальника Львівського міського управління міліції підполковника міліції Павла Гарасима.\nПро це повідомляє ІА Корупція інфо із посиланням на ВЗГ ГУМВС України у Львівській області.\nПредставлення відбулось у приміщенні Головного управління МВС України у Львівській області. Окрім керівників служб та підрозділів ОВС Львівщини, на представленні були присутні міський голова Львова Андрій Садовий та прокурор Львова Андрій Гнатів.\n«Я особисто переконався, що Сергій Зюбаненко є порядним чоловіком та професіоналом своєї справи. На посаді заступника начальника міліції Львівщини він буде куратором штабу та кадрової роботи. Крім того, займатиметься питаннями матеріально-технічного забезпечення», – зазначив під час представлення Р.Домніцак.\nА.Садовий, коментуючи нові призначення, заявив, що у теперішній непростий час головне – це безпека. Тому у Львові новий начальник міліції міста може розраховувати на максимально тісну співпрацю з органами міської влади.\n«Час складний і, безперечно, місто завжди допомагало і допомагатиме правоохоронним органам. Але ця дорога має бути не з одностороннім рухом – місто розраховує на взаємність. Вимоги до правоохоронців у львів’ян дуже прості – це якісна робота та відчуття безпеки. Треба максимально використовувати ресурс громадськості, тому що безпеки забагато не буває», – зазначив А.Садовий.\nА.Гнатів побажав новопризначеним керівникам успіхів у роботі на нових посадах і особливо відзначив роботу С.Зюбаненка на попередній посаді керівника міліції Львова.\n«Це достойна і професійна людина. У непрості часи він впорався з усіма викликами», – зазначив А.Гнатів.\nС.Зюбаненко та П.Гарасим подякували присутнім за довіру та пообіцяли надалі гідно служити українському народу та сумлінно виконувати свої службові обов’язки.\n«Для мене сьогоднішнє призначення – честь. Я зроблю все, щоб виправдати цю довіру до мене. Я відчуваю, що на цій посаді зможу зробити більше для людей і маю чіткий та скоординований план дій на майбутнє», – зазначив С.Зюбаненко.\nНа Львівщині затримали чиновника, який вимагав 20 тис. грн хабара\nНа вул. Петлюри незаконно зрізали дерева (фото)\nФатальна ДТП на Львівщині: Фура на швидкості врізалась у два мікроавтобуси, є жертви\nУ Львові на Чупринки збили велосипедиста (ФОТО)\nЯк Садовий агітував у Кернеса\nАктивісти затримали шахраїв, що збирали гроші «на АТО»\n“Після прийому невідомих таблеток”: У Львові дочка накинулась на матір і намагалась її задушити\nУ Львові автомобіль перекинувся в кювет, є загиблі та важкопоранені\nНа Стрийській Suzuki Baleno збило мотоцикліста, постраждалий у важкому стані\nУ Дрогобичі невідомий збив 10-річну дитину та втік\nХоче як Зеленський: Садовий запропонував нові реформи у міській раді. У президента ідея аналогічна\n“Це просто вигадки”: Загороднюк розказав про стосунки з Коломойським. В усьому винен тато?


Мешканці Дніпра будуть з теплом: у будинках замінюють трубопроводи центрального опалення - Інтернет-видання «Дніпро.Головне»\n/ Новини, Суспільство / Мешканці Дніпра будуть з теплом: у будинках замінюють трубопроводи центрального опалення\nМешканці Дніпра будуть з теплом: у будинках замінюють трубопроводи центрального опалення\n17.11.2020 13:47 -\n«Трубопровід опалення в цьому будинку був у аварійному стані. Раніше тут часто відбувалися пориви, встановлювали відповідні хомути, оскільки на той момент це було доцільним. А зараз вже чергові такі роботи не вирішать проблему. Тому було прийнято рішення цілком замінити 40-метровий трубопровід, як той, що подає теплоносій, так і «обратку». Урешті, буде безаварійна робота системи центрального опалення, і ця комунальна проблема мешканців вже не турбуватиме», – підкреслив майстер аварійної служби Ростислав Шетик.\n«У нас часто були пориви на цій трубі, а відтак – перебої з опаленням. Часто батареї були ледь теплими, оскільки в системі були такі проблеми. Приємно, що не ставлять в черговий раз хомути, а цілком замінюють трубу. Тому сподіваємося, що тепер будемо з якісним теплом і не переживатимемо за те, що можуть пориви трапитися взимку. Вдячні, що міська влада турбується і вирішує комунальні проблеми жителів», – підкреслила пані Ірина.\nТеги: Дніпро, опалення, теплопостачання


Літо бере реванш в Одесі: чого чекати 25 липня. Politeka\n25 Липня 2019, 07:00 Читать на русском\n25 липня порадує одеситів і гостей міста пляжної погодою\nУ четвер в Одесі буде переважно сонячно, але іноді хмари будуть показуватися на небі. У місті буде без істотних опадів.\nТемпература повітря вночі складе 17-19 ° С, вдень 27-29 ° С.\nВ Одеській області синоптики обіцяють мінливу хмарність. Без істотних опадів.\nРаніше ми повідомляли, літо цього року примхливе і вміє здивувати своїм непостоянством.Опять частина країни буде мокнути, а частина насолоджуватися ясним сонячним днем.\nДорофєєва ошелешила інтимним фото з Позитивом: "Дочекалися... Вагітна?" Каменських без макіяжу насмішила зовнішнім виглядом: "Ого, копія своєї собаки" Молоду племінницю принцеси Діани застали з 60-річним мільйонером: інтимні фото Туристки з Києва потрапили в біду у центрі Львова: подробиці свавілля\nПівнічно-західний вітер дме зі швидкістю 5-10 м / с.


Салат з гарбуза на зиму, приготований в сезон дозрівання цього овоча, надає можливість урізноманітнити стіл в холодну пору року не тільки смачним, але і корисним стравою. Лікарські властивості гарбуза відомі здавна. Вона не лише легко засвоюється організмом, але і зберігає величезну кількість вітамінів, біологічно активних речовин, мікроелементів. З кулінарної точки зору незаперечне достоїнство гарбуза — м’якість смаку, що дає можливість виявити повний букет використовуваних спецій.\nРедакція Smach.com.ua підготувала невеличку добірку рецептів приготування гарбуза на зиму. А також розповість, як вибрати овоч і як зберігати заготовки. Нижче можете ознайомитися з цією інформацією.\nЯк вибрати гарбуз\nГарбуз на зиму — рецепт з овочами\nГарбуз, маринована на зиму\nСалат з гарбуза на зиму: «Пальчики оближеш»\nСмачний овочевий салат з гарбузом на зиму\nОвочеве рагу з баклажанами і кабачками на зиму\nСалат з гарбуза на зиму\nЗберігання салатів з гарбуза\nДотримуючись елементарних правил підбору помаранчевого овоча, можливо зварганити на зиму цікаві та корисні заготовки. Сладостнее є овочі округлої форми і середнього розміру, підійдуть екземпляри від 2,5 до 4 кг.\nШкірка повинна бути щільною, гладкою без темних плям, видимих дефектів. Чим темніше колір овоча, тим пахучіше і смачніше він буде. Недоспілий плід в основному несмачний, а переспевшего м’якоть пухка. Хвостик у гарбуза не повинен бути мокрим, зривають його сухим і темним.\nПлід відмивають, відрізають гострим ножем хвостик і денце. Ріжуть плід навпіл, очищають насіння і волокна, зрізають товсту шкірку. Нарізають овочі на частини, як сказано в рецепті.\nПрийоми приготування смачних салатів з гарбузом на зиму:\nпри варінні гарбуз укладають тільки в киплячу воду;\nдля того, щоб овоч не розварився, його ріжуть кубиками середнього розміру;\nдодаткові інгредієнти, добре гармоніюють з гарбузом: морква, перець солодкий і гіркий, часник, зелень;\nможна замість томатів використовувати томатну пасту або вносити їх одночасно;\nвикористовують прянощі: корицю, мускатний горіх, кардамон, гвоздику, запашний перець, лавровий лист, корицю, імбир; для гострих салатів: коріандр, кумін, чилі.\nДомашня гарбуз без нітратів більш корисна, ніж та, яка придбана в магазині.\nГарбуз м’якоть — 1 кг.\nПерець солодкий — 3 шт.\nГорошок зелений — 1 ст.\nЧасник — 8 зубчиків\nЦукор — 300 гр.\nСіль — 50 гр.\nМасло рослинне — 50 гр.\nОцет 9% — 200 гр.\nПерець чилі за смаком.\nЧас приготування: 120 хвилин;\nКількість порцій: 7;\nЧитайте також: Японські пельмені: 5 смачних страв\nПідготуйте необхідні інгредієнти. М’якоть гарбуза наріжте кубиками. Воду доведіть до кипіння, всипте сіль, цукор, покладіть гарбуз і варіть 10 хвилин.\nПерець очистіть від насіння і плодоніжки, наріжте кубиками і додати до гарбуза. Часник, петрушку дрібно наріжте і відправте в каструлю.\nДодайте горошок, рослинне масло, оцет і прогрійте суміш при слабкому кипінні 10 хвилин. Гарячу масу розлийте по чистим, сухим банкам і відразу укупорьте.\nДайте охолонути при кімнатній температурі, потім зберігайте в холодильнику. Через 3 доби закуска з гарбуза готова до вживання.\nГарбуз — 500 гр.\nОцет 6% — 3 ст. л.\nЧас приготування: 80 хвилин;\nПідготуйте необхідний набір інгредієнтів. Добре вимийте і стерилізуйте банки з кришками будь-яким зручним для вас способом.\nОчищену гарбуз наріжте кубиками середнього розміру. У каструлі закип’ятіть воду, додайте цукор і апельсиновий сік. За бажанням, і для більш вираженого апельсинового смаку і аромату, можна додати ще і цедру апельсина.\nРозмішайте і знову доведіть до кипіння, кристали цукру повинні повністю розчинитися. Невеликими порціями проваріть гарбуз 2-3 хвилини на невеликому вогні в підготовленому маринаді.\nЗ допомогою ситечка дістаньте гарбуз і наповніть нею стерильну тару. Маринад, в якому варився гарбуз, знову закип’ятіть і влийте оцет. Зніміть з вогню і розлийте по банках до самого верху.\nБаночки накрийте кришками і закатайте. Переверніть догори дном і перевірити на герметичність. Укутайте консервацію теплим пледом і залиште до повного охолодження. Після чого перенесіть в темне прохолодне місце.\nГарбуз чудово поєднується з овочами. Салати з неї не тільки викликають апетит, але і дозволяють насолодитися смаком і ароматом інших інгредієнтів, включених у страву.\nГарбуз — 1 кг\nПерець солодкий — 450 гр.\nПомідори — 400 гр.\nЦибуля ріпчаста — 350 гр.\nМорква — 250 гр.\nЧасник — 2 зубці\nТоматна паста — 50 гр.\nОцет столовий 9% — 2 ст. л.\nЦукровий пісок — 1 ст. л.\nЧорний перець — за смаком.\nКількість порцій: 6;\nВсі овочі помиємо, очистимо: з перців видалити насіння і хвостик, а у помідорів — жорстку плодоніжку, з гарбуза — насіння. Наріжемо їх всі невеликими, приблизно одного розміру, кубиками по-окремо.\nВізьмемо широку товстостінну каструлю, наллємо частина масла і обсмажимо спочатку цибулю — 10 хвилин. Потім моркву — теж 10 хвилин, потім перець, слідом — помідори і в самому кінці — гарбуз. Кожен овоч гаситься за 10 хвилин і доливається потрібну кількість масла.\nТепер додамо цукор, сіль, томатну пасту, перець, всю масу перемішаємо і тушкуємо 10 хвилин. Додаємо подрібнений часник, тушкуємо ще 3 хвилини. Додаємо оцет, все перемішуємо і вимикаємо вогонь.\nГарячий овочевий салат з гарбузом розкладаємо по стерилізованим банкам і закатуємо звичайним способом. Після того, як банки охолонуть, їх потрібно буде витримати в перевернутому вигляді і загорнувши в ковдру — добу, закуску-салат можна помістити в темне прохолодне місце.\nЧитайте також: Шарлотка на сметані: 7 рецептів досконалості\n800 гр. гарбуза без насіння і шкірки;\n300 гр. помідорів;\n400 гр. солодкого перцю;\n200 гр. моркви;\n80 гр. томатної пасти;\n8 часточок часнику;\nпо пучку петрушки, кропу і кінзи;\n45 гр. солі;\nпо ½ ч. л. перцю чорного і духмяного;\n2 ст. л. оцту.\nЧас приготування: 90 хвилин;\nОвочі підготувати і нарізати стандартним чином. В чаші блендера змішати томатну пасту з дрібно порубаним часником, зеленню, сіллю, цукром і спеціями.\nПочати обсмажувати овочі поступово, один за одним, починаючи з лука. До злегка золотистого цибулі додати моркву, через 10 хвилин солодкий перець, а ще через стільки ж часу помідори.\nОстанніми додають шматочки гарбуза, вони повинні злегка розм’якнути в процесі гасіння, але не втратити форми.\nНарешті, в овочеву суміш влити томатну пасту з прянощами і спеціями і пропарити ще хвилин 5-10. Додати оцет і готовий салат розкласти по стерильним ємкостей.\nсолодкий болгарський перець — 1 кг;\nбаклажани — 1 кг;\nгарбуз — 0, 5 кг;\nпомідори — 1 кг;\nморква — 0,5 кг\nцибуля — 0, 5 кг\nрослинна олія — 1 стакан\nтоматне пюре — 200 гр.;\nКількість порцій: 8;\nГотувати заготівлю почнемо з досить тривалого процесу підготовки овочів. Ретельно їх миємо і даємо обсохнути.\nУ сковороді в частині соняшникової олії обсмажуємо цибулю і моркву, попередньо порізані. В глибокий сотейник перекладаємо засмажку з цибулі і моркви.\nНарізаємо кубиками кабачки, баклажани і гарбуз. Болгарський перець ріжемо кільцями, так швидше, але можна і кубиками. Додаємо всі компоненти в сотейник, заливаємо рештою олією.\nПомідори ріжемо на невеликі скибочки, але краще перемолоти в блендері. Помідорну суміш додаємо в рагу і тушкуємо овочі на маленькому вогні, приблизно, 60 хвилин.\nПотім додаємо томатне пюре, солимо і коригуємо на смак цукор, якщо треба, додаємо. Мені подобається додавати в це блюдо крім помідорів ще й томатне пюре, це приносить особливу смакову нотку. Варимо овочеве рагу з баклажанами і кабачками ще хвилин 30-40.\nГаряче овочеве асорті розкладають по стерильним банкам і закривають. Перекиньте низом догори і випробуйте на герметичність. Заворотите консервацію теплим пледом і залиште до повного охолодження. Після чого можна переносити в темне холодне місце.\nЧитайте також: Піца на сковорідці: 7 найбільш швидких рецептів\nМорква — 150 Гр.\nПерець болгарський — 150 Гр.\nЦибуля — 150 Гр.\nПомідор — 700 Гр.\nЧасник — 7-9 Зубчиків\nСіль — 0,5 Ст. л.\nЦукор — 0,25 Ст.\nРослинне масло — 0,25 Ст.\nГарбуз вимийте і обсушіть, зніміть шкірку, видаліть волокнистий внутрішній край з насінням. Поріжте гарбуз шматочками невеликого розміру.\nОчистіть цибулю і поріжте півкільцями. Болгарський перець промийте і висушіть, розріжте, видаліть хвостик і насіння, порізати шматочками.\nОчистіть моркву і часник, поріжте шматочками або пластинками тонко. З помідорів зніміть шкірку і м’якоть пропустіть через м’ясорубку або блендер.\nСкладіть всі інгредієнти салату, додайте сіль, цукор і масло рослинне. Варіть на повільному вогні з моменту закипання 40 хвилин. За хвилину до кінця варіння додайте оцет і перемішайте.\nРозкладіть салат в стерилізовані баночки, накрийте кришками і закатайте. Зберігайте в прохолодному місці.\nБездоганним приміщенням для зберігання банок з гарбузовим салатом служить льох або підвальне приміщення. Воно повинно бути сухим, темним, з оптимальною вентиляцією. Температура повітря від 6 до 9 градусів тепла.\nДля економності місця можна вибудувати полиці або стелажі, підходять піддони. Взимку вмістилище слід оглядати. Прибирати з’явилася цвіль, перевіряти банки, щоб не було здуття кришок і не змінився колір продукту.\nГарбузове салати можуть зберігатись в даних умовах до 12 місяців. Корисні властивості вироби зберігаються до 6 місяців від дати закупорювання банок. Можливо тримати вдома у коморі при кімнатній температурі, але термін зберігання банок скоротиться.\nЯк видно нічого складного немає в приготуванні гарбуза на зиму. А такі заготовки будуть для вас як паличка-виручалочка в зимовий час. Готуйте разом з сайтом Smach.com.ua і насолоджуйтеся смачними стравами. Кулінарних вам успіхів!