Про жорстокі розстріли, голодні роки і старовинні пісні – "Баба Єлька" побувала у Кримках | Перша електронна газета\nПро жорстокі розстріли, голодні роки і старовинні пісні – “Баба Єлька” побувала у Кримках\n22.12.2019 09:15 Соціум, Фото\n© фото Майкла Ендрюса\nЩо ви знаєте про село Кримки, що в Олександрівському районі? Будемо відверті: до експедиції “Баби Єльки” у це село ми не знали нічого, як і про сотні інших сіл Кіровоградщини. Агенткою у Кримках стала Настя Павлівна Зеленько – давня подруга проєкту із Розумівки, яка й порадила етноволонтеркам послухати пісні у виконанні кримківських народних співачок.\nПро подорож “Баби Єльки” розповідає “Нова Газета”.\nПісля експедиції у Кримки нам написав Костянтин Драч – священник, який займається дослідженнями цього краю. Нині він мешкає на Київщині, проте його дідусь і бабуся жили у Кримках, тож малим він сходив тут усі усюди.\nОтець Костянтин розповів легенду про заснування Кримок. За його словами, село засноване у часи набігів кримських татар: нібито на місці, де нині розташоване село, раніше ріс старезний ліс, а в деревах було багато дупел. Щоб залишитися непомітними і підстерегти татар, загін козаків вирішив сховатися у цих дуплах, а знаком, що пора вилазити із сховку, буде вигук «Крим-ки!». Козаки перерізали чужинців, а на цьому місці заснували поселення.\nПерші відомості про Кримки у літературі датовані 1780 роком (спогади про перший храм та його священників).\nВеду кладовищем брата і рвемо такі вишні зелені. Так хочеться їсти… Ми його поїли, але ми голодні, ми не наїлися. Рвемо зелені вишні, ми радувалися вишням. Вдома агрус тоже тільки одцвітеться, тільки трошки підріс – ми його об’їдаємо. Вакація жовта і біла – їмо. Какіш ото катали – оце наша була їда. І кукуруза, щось там мама приготовила якусь кашу. Оце таке ми їли.\nГолодували дуже. А чого ви голодували? Мабуть, шо война була, та ми стали такі бідні. Терпіли, та й усе. Терпимо, бідненькі, так живем, та й усе».\n«Зачинили їх у церкві, подержали, не знаю, днів два чи три. Прийшла сусідка та каже: ідіть туди в садок, і там нам видно, як їх вели. Душ сорок чи більше йшло наших батьків, таких, як мій батько. Вобшім дивимося, ідуть гущою, багато-багато чоловіків. А ми вилізли на грушу, отако стала я, дві гілляки товсті, стала я ногами і дивимося туди. Коли батько нас побачив і махає: до свіданья. А я собі: до свіданя, до свіданя. Оце таке я бачила…» – пригадує бабуся.\nКоли чоловіків вивели з села, місцеві жителі дізналися, що на вечір село палитимуть. Рятуючись від загибелі, мама разом із трьома дітьми вирішила йти у Ясинуватку. Там переночували у першій хаті і повернулися в рідне село – ховати батька, якого вбили разом з іншими чоловіками. У селі досі є братська могила, у якій поховано близько сорока розстріляних односельців.\nНасамкінець ми на кілька хвилин забігли в гості до Ганни Марківни Коломієць – роздивитися на вишивки. Вже вечоріло, місто кликало нас своїми домашніми клопотами, а ми не хотіли виходити з цієї хати. Як же тут тепло, затишно, вишивано… Так і хотілося залізти на лежанку, обійняти кота, який розлігся поміж мережива і подушок, і слухати спогади бабусі Ганни.\nЧитайте також: Супермузей, затоплені села і фантастичні люди – “Баба Єлька” побувала в Захарівці


Подарунки своїми руками – 20 ідей з інструкціями та майстер-класи на будь-який привід | Поради\nПоради 12 Січня 2019 181 0\nПодарунки своїми руками вручають тільки самим близькому і дорогим людям. Краще відбирати для таких презентів легкі ідеї, які не заберуть багато часу, не зажадають особливих навичок, але будуть досить оригінальними і креативними.\nЗалишається тільки розібратися в тому, як зробити подарунки своїми руками, які матеріали та інструменти для цього потрібні.\nЛегкі подарунки своїми руками\nОригінальний браслет для дівчинки\nРомантична листівка з побажаннями\nКрутий дизайн USB-флешки\nАроматний скраб, зроблений самостійно\nМилий чохол для планшета\nСумка з унікальним зображенням\nКружка, на якій можна малювати крейдою\nОлені і пиво\nКрута картина з ниток і цвяхів\nЯлинка для любителів чаювання\nСамий затишний плед\nЛегкі подарунки не обов’язково означають дрібнички або сувеніри. Можна змайструвати і практичні речі. Наприклад, чайну суміш, яку можна упакувати в полотняні мішечки, зшиті або навіть вишиті. Або зробити нескладні речі: чохол для смартфона, для якого достатньо стандартних навичок володіння голкою. Можна змонтувати підставки під кружки (костери), зібрані з пазлів, наклеєних на картонну основу.\nСвоїми руками в подарунок виготовляють брелоки, нескладні прикраси, шкатулки для біжутерії і безліч інших цікавих речей.\nПрості гарні подарунки володіють однією важливою перевагою: людині, якій вони адресовані, такі речі демонструють любов і турботу, оскільки це означає, що хтось витратив чимало часу і сил на те, щоб зробити таку річ, вклавши в неї шматочок своєї душі.\nМало хто знає, що можна зробити з таким простим матеріалом, як кольорові шнурки. Але володіючи навичками плетіння, з них можна сплести красивий браслет.\nДеякі вважають, що такі браслети підходять тільки для дітей. Але їх можуть носити і дорослі — наприклад, відразу по кілька штук, в поєднанні з джинсами або яскравими літніми сарафанами. А сплести такі прикраси можуть навіть діти, потренувавшись у техніці макраме.\nДля браслета, сплетеного тільки з шнурків, спочатку потрібно підібрати матеріал. Краще всього використовувати 2 контрастні кольори — наприклад, чорний і червоний. Шнурки потрібно правильно відміряти — необхідні відрізки в 4 рази довше, ніж обхват зап’ястя. Оскільки це синтетичний матеріал, то потрібна запальничка для його оплавлення.\n1 шнурок (наприклад, червоний) складають у 2 рази. На одному з кінців зав’язують вузол в техніці макраме. Потім з цієї сторони його підводять, просовують туди чорний шнур і зав’язують міцний вузол, після чого починають плести, пропускаючи чорний шнур через складений червоний і фіксуючи кожне таке переплетення вузликами.\nПотім з’являється щільний вузол на другому кінці плетіння, шнурки обрізають до потрібної довжини, після чого залишається тільки обпалити краю чорного відрізка.\nОригінально зроблений браслет стане гарним подарунком. Для таких виробів можна використовувати самі різні матеріали. Наприклад, красивий і незвичайний браслет роблять з 3 половинок від застібок-блискавок. З них плетуть косички так, щоб було добре видно металеві зубці застібки. Обидва краї такої кіски затискають кріпленнями, потім до неї прилаштовують застібку.\nДівчинці можна змайструвати і браслет з англійських шпильок, на які нанизують багато кольорового бісеру. Потім їх закріплюють на 2 тонкі гумки і зав’язують кінці.\nЩоб здивувати подарунком, втілюють в життя інші цікаві рішення, причому з тими ж застібками-блискавками, наприклад, насадивши на них заклепки — вийде рокерський браслет. Можна нашити відрізки металевого ланцюжка.\nПеред святами деякі шукають майстер-клас, який дозволить зробити романтичну листівку з побажаннями. Особливо ця тема популярна для Дня святого Валентина.\nЯкщо поки немає ніякого досвіду, можна обмежитися красивою аплікацією, зробивши її з готових елементів для скрапбукінгу — вони продаються у магазинах. А замість традиційних побажань підібрати гарні вірші про кохання. Їх можна написати від руки, використовуючи техніку леттерінг, тобто перерисовывая кожну букву. Або роздрукувати на папері красивим шрифтом в рамочці або віньєтці і акуратно вставити в листівку.\nМожна вибрати для такого подарунка прикольний дизайн, використовуючи гудзики, з яких буде викладено сердечко (їх наклеюють на папір за допомогою термоклея). Красиво виглядає дизайн, для якого використовуються свічки для іменинного торта з сердечками, намальованими над ними замість полум’я. Можна взяти для прикраси ажурні паперові серветки, намистини і багато іншого.\nРекомендується прикрасити листівку мініатюрними сердечками в техніці квілінг. Для цього знадобиться спеціальна папір, вже порізана на смужки, і спеціальний інструмент. Якщо його немає, можна витягнути стрижень з пастою з кулькової ручки і закрутити смужку навколо нього, фіксуючи сердечко (це один з базових елементів техніки) з допомогою клею.\nКомп’ютерна флешка незвичайного дизайну — не тільки красивий, але і практичний подарунок. Корпус роблять з дитячих кубиків від конструктора Лего: потрібно взяти кілька штук, співпадаючих по довжині і ширині, але не обов’язково — по висоті. Також будуть потрібні плоскогубці, складаний ніж, суперклей, наждачка і сама флешка.\nДеталі від конструктора Лего попередньо потрібно підготувати. Для цього складаним ножем з блоків підрізають всі внутрішні перегородки, які тільки будуть заважати, а потім їх можна акуратно відламати за допомогою плоскогубців.\nОсновою корпусу є високий елемент, кришкою — низькопрофільний. При цьому останній теж потрібно попередньо обробити. У торці слід обов’язково зробити отвір для самого USB-коннектора, а плата вкладається в цеглинка Lego. Потім обидві частини корпусу акуратно склеюються. Можливо, корпус потрібно додатково відполірувати.\nЩе кілька варіантів оригінального оформлення флешки:\nСтворити корисний скраб з вишуканою ароматичної композицією можна і в домашніх умовах.\nкокосове або мигдальне масло — 50 мл (5 ст. л.);\nвітамін Е — 0,5 ч. л. (доведеться видавлювати з аптечних капсул);\nекстракт ванілі — 0,5 ч. л.;\nефірне масло лаванди — 15 крапель.\nГотовий скраб потрібно помістити в скляну банку. Але для початку перераховані вище компоненти перемішують у досить глибокій мисці. При бажанні можна покласти в суміш кілька свіжих квіток лаванди. Скляна банка повинна закриватися герметично.\nАле потрібно пам’ятати, що навіть при таких умовах довго скраб зберігатися не буде, максимум — 2 місяці, оскільки до його складу не входять консерванти.\nПодарунок роблять не тільки своїй половинці, але і близькому родичу.\nнабір столових серветок з малюнком, нанесеним акриловою фарбою за трафаретом;\nгуртки або миски з однотонної кераміки, розписані вручну;\nневеликий брелок з полімерної глини або шматочка шкіри, прикрашеного вишивкою;\nгорщик для рослини, оздоблений вручну в техніці декупаж або просто декорований з допомогою мотузки);\nнабір солодощів домашнього виготовлення;\nдекоративна подушка з вишитою або пов’язаної вручну наволочкою.\nТакий практичний предмет — відмінний варіант презенту на свято, причому на будь. Чохол для планшета можна пов’язати із синтетичної пряжі, зшити зі шкіри, тканини або м’якого фетру. Головне, знати розміри і не забувати про припуски на шви.\nТобто потрібно зробити кишеню прямокутної форми. Застібатися він може на гудзик, липучку або блискавку. Лицьову частину чохла декорують бісером, вишивкою, аплікацією.\nЯкщо матеріал недостатньо щільний, доведеться робити кишеня з 2 шарів, а між ними покласти тонкий поролон або синтепон.\nНапередодні свят усі починають міркувати, який подарунок можна зробити своїми руками.\nКрасиві свічники можна зробити з скляних банок. Деякі техніки декорування досить складні, і з ними може впоратися тільки дорослий. Інші прості і не вимагають особливих навичок.\nНаприклад, можна зробити фото-підсвічник зі скляної банки, приклеївши на її поверхню вподобані фотографії і покривши їх зверху лаком для декупажу.\nФотографії приклеюють так, щоб вони не займали всю поверхню банки, інакше, коли гніт, згораючи, буде опускатися нижче, його світло видно не буде.\nДекоративна подушка — один з кращих варіантів подарунка на будь-яке зі свят. Існує безліч ідей для її виготовлення. Наприклад, наволочку можна зробити зі старого светра, залишивши гудзики або інші оригінальні елементи декору.\nМожна нанести на тканину малюнок за допомогою трафарету. Або зшити клаптикову наволочку в дусі полотен сучасних майстрів.\nЗабавна ідея — подушка у вигляді сови. Покрокова інструкція для неї досить проста. Для початку потрібно побудувати викрійку. Сова малюється схематично: практично круглий тулуб і голова з 2 витягнутими вушками. Окремо малюють викрійку очей, крил і дзьоба, хоча ці деталі будуть зроблені у вигляді аплікації. Викрійку будують з урахуванням припусків на шви.\nдосить щільна бавовняна тканина 2 квітів;\nфетр, з якого будуть зроблені очі і дзьоб;\nнитки, голки і шпильки для шиття;\nнаповнювач (краще всього брати холлофайбер);\nінші матеріали для оздоблення: тасьма, а для зіниць сови можна взяти чорні намистини.\nЗ тканини вирізують окремі деталі: спинку і лицьову сторону подушки, крила, дзьоб, очі. До лицьовій стороні пришивають всі декоративні елементи, попередньо розмічені для них місця. Це очі, дзьоб (вони повинні бути по центру), крила (внизу з боків).\nОбидві половини майбутньої сови складають лицьовим боком всередину і зшивають, залишивши внизу відносно невеликий отвір для подальшої набивання. Потім наволочку вивертають, набивають холлофайбером і зашивають отвір потайним швом.\nАроматне мило можна зробити в домашніх умовах:\nВзяти в якості сировини якісне дитяче мило.\nНатерти на дрібну тертку і розплавити на водяній бані.\nДодати трохи кориці або ваніліну. Якщо хочеться отримати кольорове мило, то потрібно додати трохи спеціального пігменту. Це робиться вже в самому кінці процесу.\nКоли маса повністю готова, в неї додають 3-7 крапель ефірного масла апельсина або лимона (на 100 г основи). Потім наливають у форму і дають їй застигнути.\nБудь-яку сумку (шкіряне, тканинну) можна прикрасити оригінальним малюнком, використовуючи спеціальні маркери і акрилові фарби по тканині. Щоб малюнок вийшов акуратним, потрібно зробити трафарет, за допомогою якого зображення буде переноситися на тканину.\nПри необхідності спочатку це робиться з допомогою олівця, потім йдуть в хід маркер чи фарби. Такі художні матеріали містять у своєму складі термозакрепляющиеся з’єднання і смоли, тому рекомендується їх просушити феном, а потім пропрасувати зображення через шар тканини.\nЯкщо хочеться швидко змайструвати сувеніри, краще братися не за великі предмети, а за дрібниці — гуртки. Причому якщо для предметів, якими не планують користуватися за призначенням, можна брати акрилові фарби, то для кухлів, з яких будуть пити, використовуються спеціальні маркери для кераміки. Можна зробити малюнок і перманентними маркерами, але їх випускають в обмеженій колірній гамі.\nПопередньо поверхню гуртки потрібно знежирити. Малюнок потрібно вибирати простий, і для початку його потрібно нанести олівцем, щоб легше було поправити.\nПісля кухоль поміщають в холодну духовку і нагрівають до +150°С, а потім залишають остигати прямо в духовці. Таку ємність можна наповнити цукерками або солодощами перед тим, як вручити адресату.\nСтильний і оригінальний подарунок — зробити кухоль, на якій можна малювати крейдою.\nмалярський скотч і фарба, яку використовують для шкільних дощок (грифельна фарба).\nПотрібно підготувати кухоль, закривши малярським скотчем всі ті області, які не мають бути зафарбовані. Обідок, якого людина торкається губами, коли п’є з чашки, зафарбовувати не варто.\nНаступним кроком йде фарбування. Наносити склад найкраще в добре провітрюваному приміщенні. Фарбу наносять у 2-3 шари. Перед нанесенням кожного з них потрібно почекати як мінімум 5 хвилин, щоб попереднє покриття встигла підсохнути. Потім малярний скотч знімають, а кухоль залишають на балконі сохнути на добу.\nКращі подарунки на Новий рік своїми руками — символи свята, тобто ялинкові іграшки і самі ялинки.\nВ магазинах можна знайти безліч цікавих варіантів, але самі цікаві і креативні — створюються вручну домашніми майстрами. Найпростіший варіант — ялинка з фарбованих шишок, які приклеюють до міцному картонному конуса основі. Можна зв’язати виріб з строкатої пряжі, зробити з бісеру, блискучою новорічної мішури або солоного тіста.\nНе менш цікавими можуть бути новорічні іграшки на ялинку. Щоб зробити красиві кульки, знадобиться пінопластова або пластикова основа.\nЕфектні кульки виходять з фігурних паєток (наприклад, у вигляді метеликів, зірочок, сердечок, приколотых шпильками до пінопластової основі), крученого шнура, мережива, клаптиків тканини з забавним малюнком.\nВ якості основи для ялинкової іграшки можна взяти навіть грушоподібні лампочки і декорувати їх акриловими фарбами, паєтками, тасьмою.\nПриятелеві на Новий рік можна подарувати коробку хорошого пива. І пляшки при цьому бажано прикрасити.\nОлені, на яких мчить Санта-Клаус, давно стали невід’ємним атрибутом свята. Так що пляшки можна «перетворити» в оленів, наклеївши на кожну пластикові оченята (вони продаються в магазинах рукоділля і призначені для м’яких іграшок, але й на склі їх можна зафіксувати за допомогою термоклея).\nЧервоні круглі носи-помпони можна знайти готові в тих же магазинах. Роги роблять з пухнастою дроту-синіли, яку обкручівают навколо пробки.\nБагато хто пам’ятає вироби, які робили в школі з дрібних цвяхів, ниток і щільного картону. Така техніка називається изографикой. Для неї можна використовувати не тільки картон, але і будь-яке інше тверде підставу.\nЦе може бути дерев’яна дощечка — з неї виходить декоративне панно. Можна брати спіл широкого деревного стовбура, дошку.\nПоверхню треба попередньо підготувати: зачистити наждаком і покрити лаком або акриловою фарбою. При бажанні на таку основу можна натягнути відповідний за розміром шматок тканини.\nЗображення вибирають готове. Це можуть бути зовсім прості малюнки (зірка, дзвіночок, сніжинка, ялинка) і більш складні (Дід Мороз, олень, сова тощо).\nРоздрукований ескіз поміщають на основу так, щоб контури зображення не виступали за її межі. Потім в будь-яку крапку на контурі забувають перший гвоздик, але так, щоб він виступав над поверхнею на 2/3 довжини. Щоб не травмувати пальці, його можна притримувати длинногубцами. Кількість цвяхів безпосередньо залежить від складності картини. Нитки краще підбирати різного кольору і товщини, але новачкам можна обмежитися і одним тоном.\nГвоздики забивають через рівні кроки. Потім папір з ескізом обривають по краях і в центрі, нитку закріплюють під капелюшком будь-якого з цвяшків і починають хаотично обмотують навколо інших цвяхів, вибираючи ті, що знаходяться на протилежній стороні.\nМалюнок вважається готовим, коли весь простір заповнений нитками. При бажанні композицію можна доповнити намистинами.\nТаку ялинку можна спорудити з різних матеріалів. Перший варіант — взяти конус з картону і обклеїти його чайними пакетиками (упакованими у фірмові конвертики з паперу або фольги, щоб не зіпсувати сам чай).\nДругий варіант — це ялинка з цукерок. Вони важать більше, тому конус краще брати з щільного картону або пінопласту. Також знадобляться цукерки в яскравих і красивих фантиках, пухнаста ялинкова мішура і термоклей (тобто клейовий пістолет). Для верхівки такої ялинки беруть красивий бант або іграшку у формі зірки.\nДекорувати ялинку починають від основи конуса. Спочатку потрібно перевірити, якої довжини шматок мішури знадобиться для таких цілей. Потім цей шматок відрізають, приклеюють біля основи, обмотують мішурою конус в 1 ряд.\nНаступним рядом приклеюють цукерки. Робити це треба акуратно, щоб клей не потрапляв під обгортку солодощів, інакше вони просто стануть неїстівними. Потім продовжують по черзі приклеювати ряди мішури і цукерок по черзі до самої верхівки, яку прикрашають бантом або будь-якою іншою іграшкою.\nЛюбительки в’язання можуть зробити оригінальну ялинку із залишків пряжі, укладені в невеликі клубочки. Причому вона може бути зроблена як з ниток одного кольору і фактури, так і з різнокольорових ниток різної товщини.\nНа ялинку такого типу беруть картонний або пластиковий конус. Клубочки фіксують за допомогою термоклея. Багато ниток на таку ялинку брати не потрібно. Щоб клубочки були досить великими, щільними, їх намотують на складені в кілька разів серветки. Бажано зробити клубочки різного розміру, щоб ялинка вийшла більш рельєфною.\nПриклеювати клубки починають від основи конуса і поступово рухаються вгору. Між клубками будуть видні просвіти, але їх можна декорувати яскравими намистом. На верхівку можна помістити зірку, яку попередньо обмотують пряжею.\nМожна спекти різні види печива і зібрати їх в красиву бляшану коробку. Або приготувати домашні трюфелі різних видів або інші цукерки. Хтось рекомендує дарувати і готові солодощі, просто красиво оформивши їх. Наприклад, різні цукерки, драже, кольорові цукерки типу M&m’s можна упакувати в скляну банку, а зверху прикрасити бантиком з оригінальної тасьми або прикріпити іменну бирку з побажаннями.\nМожна солодкий набір дарувати у великому боксі, поклавши туди банку какао, кави або чаю, самостійно зібраний мікс із солодких спецій (їх купують в пакетиках і кладуть у коробочки поменше або пересипають в баночки), а також печиво і цукерки домашнього виготовлення.\nРозмір пледа для дорослої людини — 160х160 див. Його можна пов’язати з окремих смуг — всього їх має бути 8. У кожній потрібно періодично міняти кольору пряжі, щоб вона візуально ділилася на квадрати (20х20 см).\nКраще всього заздалегідь скласти колірну схему, тоді надалі буде простіше працювати. Потім смуги зшивають голкою для трикотажу. Рекомендується зв’язати тонкі смужки гумкою і пришити їх по краях пледа, щоб полотно не згорталося.\nСмуги в’яжуть спицями, візерунок може бути будь-яким, хоча краще взяти лицьову гладь або будь-який інший простий малюнок. Головне тут — зміна кольорів.\nЇстівні подарунки — не просто красиві пряники і печиво, хоча декор тут теж має значення. Це солодощі, які принесуть користь чи не зашкодять, оскільки не містять фарбників і консервантів.\nНаприклад, можна приготувати англійську тоффі-карамель. Для цього знадобиться:\n125 мл вершків високої жирності;\nБеруть каструльку або іншу зручну ємність з товстим дном, наливають туди вершки, всипають цукор, постійно перемішуючи, додають мед і масло. Варять суміш на повільному вогні протягом 15 хвилин, не припиняючи помішування.\nПовинна вийти карамель красивого світло-коричневого відтінку. Потім невисоку прямокутну форму змащують маслом і вливають в неї гарячу масу. Коли вона застигне, її можна розрізати на шматки і викласти на пергамент у красиву коробочку — вийде міні-набір тоффі-карамелі, який презентують друзям або родичам.\nЄ і більш корисні цукерки. Для них беруть:\n10-12 в’ялених плодів інжиру;\nблизько 50 г тертого чорного шоколаду;\n70 г (1/3 чашки) лляного насіння;\n1 ст. л. арахісового масла і стільки ж меду.\nВсі ці інгредієнти перемелюють в блендері до стану однорідної маси, з якої потім скачують кульки або конуси. Їх ставлять в холодильник на півгодини.\nБудь-які цукерки домашнього виготовлення потрібно красиво упакувати. Для цього можна використовувати картонні або бляшані коробки, але тільки на дно обов’язково покласти пергаментний папір. Для льодяників або рахат-лукуму можна брати скляні банки.\nWordPress: 11.8MB | MySQL:66 | 0,576sec


Оскільки займенники не виражають конкретного значення, а виступають у ролі замінників членів речення, вказуючи на особу чи предмет, тому слід обережно вводити їх в текст. Це особливо стосується займенників третьої особи він, вона, воно і вказівних займенників цей, ця, це. Може виникнути неясність, якщо ці займенники співвідносяться за родом і числом з кількома іменниками. Найчастіше помилка полягає в тому, що з тексту не зрозуміло, якого слова стосується займенник, а це вносить у текст двозначність. Наприклад: 1) Коли Петренко познайомився з Степаненком, він (?) був уже начальником відділу. Хто був начальником відділу, Петренко чи Степаненко? Тому речення потрібно скласти так. Познайомившись з Петренком, Степаненко вже 90був начальником відділу. Або: Степаненко вже був начальником відділу, коли познайомився з Петренком.\nБільшість ділових паперів оформляється від імені установи, підприємства, організаці ї . Проте, займенник ми в цій ситуаці ї опускається. Документи, як правило, починаються дієсловами у першій особі ножини: просимо…, надсилаємо…, повідомляємо… Особовий займенник ми використовується в документах для пом’якшення категоричності вимоги чи наказу. Паралельно вживається форма третьої особи: Дирекція просить…, завод повідомляє…, фірма надсилає…, дирекція повідомляє…, ректорат зобов’язує. . .Для підкреслення поваги, ввічливості в усному й писемному професійному мовленні вживається займенник Ви (у заявах, запрошеннях, офіційних листах, приватних листах, адресованих старшій за віком особі) : Прошу Вашого дозволу на поїздку…, Одержав Вашого листа. При займеннику Ви дієслово-присудок вживається у множині : Ви сказали, Ви повідомили.\nЗайменник Ви (Вам) (наприклад: Надсилаємо Вам для ознайомлення…) теж можна уникати, що створить загальне враження строгої об’єктивності викладу, типової для ділового стилю: Надсилаємо для ознайомлення.\nПроте бувають ситуаці ї , в яких наявність чи відсутність займенників Ви, Вас, Вам, Вами змінює спрямування й тональність висловлювання. Так звороти типу пропоную з’явитись, прошу уточнити, вимагаю притягти до… виражають більш категоричну й безапеляційну вимогу, ніж ці самі звороти з особовими займенниками Вам, Вас, Вами. Наприклад: Пропоную Вам з’явитись; Прошу Вас уточнити. Введення у текст особового займенника пом’якшує категоричність вимоги.\nЯкщо більшість документів оформляється офіційно від третьої особи і не містить займенника, то в особових документах чи при адресуванні певній особі вживається особовий займенник я (в автобіографіях, дорученнях, розписках) .\nЗайменник я в офіційно-діловому, науковому та публіцистичному (крім тих випадків коли є відтінок автобіографічності) стилях замінюється авторським ми з метою залучити слухача (читача) до участі в міркуваннях, а також, коли є потреба пом’якшити категоричність висловленого ( . . . у процесі дослідження ми прийшли до таких висновків) .\nДійова особа в реченні , виражена особовим займенником, повинна стояти у називному відмінку, а не в орудному: мною запроваджено – я запровадив, нами запропоновано – ми запропонували, ними переказано – вони переказали, вами доведено – ви довели.\nНе рекомендується використовувати у документах вказівний займенник це при переліку. Наприклад, у такому контексті : Доповідачі говорили і про недоліки, і про досягнення. Це слід врахувати в подальшій роботі (з протоколу) . Незрозуміло, що слід врахувати: позитивне, чи негативне? 91Директор звільнив Петренка з займаної посади і призначив на його місце Остапенка. Це (?) рішення не схвалюють у колективі . Яке ж рішення не схвалюють у колективі , про призначення Остапенка чи про звільнення Петренка?\nПрисвійний займенник свій не вживається у діловому документі , оскільки він, як правило, дублює вже наявне у тексті слово. Наприклад: Петренко В.П. не справився зі своїми обов’язками диспетчера.Вживання присвійного займенника свій може, деколи, спричинити двозначність у тексті , наприклад: Представник митниці наказав депутатові віддати свій паспорт. У даному реченні займенник свій може стосуватися як іменника представник, так і іменника депутат. Тому щоб внести ясність, речення слід змінити: Представник митниці наказав, щоб депутат віддав свій паспорт.\nЗайменники усякий (всякий), будь-який, кожний є близькими (синонімічними) , але не тотожними за значенням. Займенник усякий вживається з відтінком узагальнення (У нашому класі є всякі учні) ; будь-який має значення такого, якому не віддається перевага у виборі , який завгодно на вибір (Мене влаштує будь-який квиток) . Кожний (кожен) – означає виділення будь-якого предмета з кола однорідних. Наприклад: Кожний документ в кінці року здається в архів.\nУ деяких випадках займенники усякий (всякий), кожний, будь-який можуть заміняти один одного без будь-яких смислових змін, наприклад: Кожна (або всяка) людина прагне бути щасливою; Президент зможе відповісти на будь-яке (всяке) запитання (заміна можлива) .\nЗайменник усякий (всякий) вживається переважно у розмовному мовленні , та художньому стилі . Наприклад: У всякого своя доля і свій шлях широкий (Т.Шевченко) .\nЗайменник будь-який дуже часто під впливом російської мови замінюється прикметником любий. Наприклад: Завтра ми надамо вам любу (треба будь-яку) інформацію з питань, що належать до нашої компетенці ї.\nДля уникнення зайвого паралелізму, у діловому мовленні перевагу слід надавати займеннику їхній, а не їх (від – вони) : їх обладнання – їхнє обладнання, надійшли їх пропозиці ї – надійшли їхні пропозиці ї , еалізовано їх продукцію – реалізовано їхню продукцію.\nНа означення особи перевага надається вживанню займенника який (-а, -і), а на означення предметів, дій, явищ – що: студент, який навчається…; юрист, який захищає…; контракт, що був підписаний…92Прикметник окремий іноді вживається замість неозначеного займенника деякий (окремі підприємства, окремі студенти) . Не можна забувати, що основне значення слова окремий – це «незалежний». Наприклад: Не виконали план окремі підприємства міста. Як зрозуміти цю фразу: деякі , певні чи самостійні , незалежні?\nНеозначені займенники, зокрема ті , у яких є частки аби-, казна- , хтозна: абихто, казна-хто, хтозна-що, абиякий вживається у розмовному мовленні . Займенники будь-хто, будь-який, будь-що зустрічаються у художньому і публіцистичному стилях.\nНе вживаються у документах і архаїчні форми вказівних займенників: тая, тую, ті ї , цяя, ці ї , теє, такая, такеє, отакий та інші , що надають мові експресивного забарвлення: І там степи, і тут степи, та тут не такі ї (Т.Шевченко) .\nУ документах вживаються тільки нормативні форми займенників: у чиїм – у чийому, мойого – мого, твойого – твого, сі – ці , цеї – цієї , сей – цей та ін. Перші приклади є розмовними, діалектними.


Функція HARMEAN - Підтримка Office\nУ цій статті наведено синтаксис формули та описано, як у програмі Microsoft Excel використовувати функцію HARMEAN.\nПовертає середнє гармонічне сукупності даних. Середнє гармонічне — це обернена величина середнього арифметичного обернених величин.\nСинтаксис функції HARMEAN має такі аргументи:\nЧисло1; число2; ... Число1 обов’язкове, наступні числа необов’язкові. Від 1 до 255 аргументів, для яких потрібно обчислити середнє. Замість аргументів, розділених крапкою з комою, також можна використовувати один масив або посилання на масив.\nСереднє гармонічне завжди менше за середнє геометричне, яке, в свою чергу, завжди менше за середнє арифметичне.\nАргументи можуть бути числами, іменами, масивами або посиланнями, які містять числа.\nПідраховуються логічні значення й числа у вигляді тексту, які внесено безпосередньо до списку аргументів.\nЯкщо аргумент, який є масивом або посиланням, містить текст, логічні значення або пусті клітинки, ці значення ігноруються; проте, враховуються клітинки, які містять нульові значення.\nАргументи, які є значеннями помилки або текстом, який не можна перетворити на числа, призводять до помилки.\nЯкщо будь-яка точка даних ≤ 0, функція HARMEAN повертає #NUM! значення помилки #NUM!.\nРівняння для середнього гармонічного:\nСереднє гармонійне сукупності даних, які містяться у клітинках A2:A8.


Купити квартиру на вторинному ринку: 4 нюанси, про які потрібно знати\nЯкі сюрпризи приховує вторинне житло: 4 нюанси, про які потрібно знати\n12 березня 2021, 11:59 Читать новость на русском\nЯкі сюрпризи приховує вторинне житло: 4 нюанси, про які потрібно знати / novostroy\nКупуючи квартиру на вторинному ринку, необхідно зважити всі за і проти, щоб незабаром не пошкодувати про покупку.\nЯкі нюанси можуть виникнути з квартирою на вторинному ринку – розповіла дизайнерка інтер'єру Анна Пашковська.\nЧитайте Розташування вікон у новобудові: що врахувати, купуючи квартиру\nОсобливості квартир на вторинному ринку\nУ будинках сталінської споруди найчастіше є газовий стояк, який не можна перекривати. Це пов'язано з тим, що до нього повинен бути доступ працівникам газової служби. За словами дизайнерки інтер'єру, здебільшого газовий стояк знаходиться в середині кухні. Для того щоб його заховати, використовується фальшфартук. Він на 10 см візуально збільшує кухню, проте дозволяє заховати труби.\nЯкщо батареї не змінювалися і ремонт робиться в холодний сезон, то варто бути готовим до такої проблеми як "людський фактор". Керуючий компанією опалення може затягувати момент перекриття гарячої води і виклик сантехніка. Однак якщо у вас стоять вентелі, то такої проблеми не виникне,\n– пояснила Анна Пашковська.\nПри цьому вона підкреслила, що у старих квартирах ремонт краще робити в літній час.\nВторинне житло має свої сюрпризи / Фото hata\nЦікаво Як підібрати ідеальні кольори для стін у квартирі: інструкція від дизайнерки інтер'єру\nУ старих будинках є чавунні стояки, залізні труби та інші нюанси. Дизайнерка інтер'єру рекомендує відразу ж міняти комунікації, щоб уникнути протікання. Однак потрібно враховувати, що навіть якщо ви замінили комунікації у своїй квартирі, це не виключає можливість затоплення зверху. За словами Анни Пашковської, у такому випадку краще зробити натяжні стелі.\nРемонт у вторинному житлі завжди виходить дорожчим. Йдеться про такі прості речі як наявність (а у нашому випадку – відсутність) вантажного ліфта. Вам необхідно зрозуміти, що всі будматеріали, сміття і т.д. робочим доведеться заносити вручну, тому вартість ремонту автоматично зростає,\n– роз'яснила Анна Пашковська.\nТому, купуючи квартиру на вторинному ринку, потрібно враховувати, що всі ці маніпуляції і роботи вимагатимуть чималих додаткових витрат.


Афера з паспортами Росії: жителів «ЛДНР» ошукали на мільйони рублів | FaceNews.ua: новости Украины\nАфера з паспортами Росії: жителів «ЛДНР» ошукали на мільйони рублів\n23.05.2019 13:13 (Обновлено 23.05.2019 в 13:17)\nЯк я вже багато разів писав, фейкове російське громадянство дійсно можуть отримати мешканці "ДНР" та "ЛНР", але зовсім не звичайні смертні. Заради картинки для ТБ завезли до кількох пунктів прийому документів багатьох бюджетників, забрали у них ксерокопії та сказали приходити з цілим пакетом паперів наступного разу. Тоді, мовляв, й почнеться подання заяв.\nАле у головах жителів окупованих територій паспорт Росії є квитком у хороше життя, тому "наживку з'їли". Дотепер біля паспортних столів тусять десятки людей, які вірять у те, що їм нададуть громадянство, почнуть платити чималі пенсії та й взагалі насиплять грошей.\nАле місцеві "чиновники", як їм і казали в Донецьку, дійсно почали збирати пакети документів від людей. Потім – направляли їх заяви до окупованих обласних центрів, де папірці навіть не надсилали у Ростов. Просто внесли до комп'ютерів прізвища бажаючих отримати книжечку з "куркою" (ці списки, доречі, є у наших спецслужб), та запакували у сміттєві пакети. Зрада? Авжеж. І це ще не все. Справа у тому, що з кожного заявника здирали так звані "пошлины" (мито – Прим. ред.) – від 1000 до 1500 рублів. Чимала сума за мірками "ДНР" та "ЛНР", де у середньому люди отримують три тисячі "дерев'яних" на місяць.\nБільше того, найзаможніші "громадяни" квазіутворень вирішили взяти хитрощами та напряму хлинули до Ростова, де й подали документи. Там з них "за послуги" взяли 3500 рублів, але всім без виключення відмовили. Грошей назад, звісно, не повернуть, як і любов до Путіна, який їх знову "кинув". До того ж, дуже знатно.\nАле й на цьому не можу завершити. "Паспортисти" "ДНР" досі збирають списки мешканців, які мріють стати росіянами та поїхати з окупованих територій до РФ. Але, щоб знизити кількість незадоволених відмовами та втраченими грошима, всім у черзі одразу ж повідомляють, що документи не приймають у кількох категорій людей: безробітних, студентів та пенсіонерів.


Як зробити укол собаці самостійно: покрокова інструкція\nКожен власник собаки стикався з ситуацією, коли тварина заради однієї ін’єкції доводиться возити на інший кінець міста, а то і в сусідній населений пункт. Але ці маніпуляції можна проводити самостійно. Головне — освоїти техніку і виконувати всі правила. Знаючи, як зробити укол собаці, можна не тільки заощадити час і гроші, але і врятувати друга в разі отруєння або в інший екстреної ситуації, коли зволікання неприпустиме.\nУміння зробити укол — навичка, без якого заводчику не обійтися\nПопередньо тварина заспокоюють погладжуваннями, спокійною розмовою. Процедуру краще проводити після прогулянки і годування, коли у пса найбільш розслаблений стан.\nУвага! В інструкціях до деяких препаратів висуваються умови щодо часу доби або стану, прийому їжі, тому попередньо слід уважно вивчити інструкцію і порадитися з лікарем.\nОдні собаки добре переносять процедуру, на відміну від інших. Власникам неспокійних тварин потрібно попросити допомоги у близьких, щоб потримали собаку. Це має бути людина, з яким вона знайома. Помічник розташовується біля голови тварини і погладжує його по грудях і боках так, щоб попередити ривок. Брутальна поведінка неприпустимо, оскільки переляк утруднить внутрішньом’язову ін’єкцію.\nНамордник попередить травмування господаря та його помічника\nДля набору ліки потрібні:\nспиртові серветки або вата, просочена спиртом;\nкульку з вати;\nліки, розчинник до нього;\nшприц, бажано з двома голками.\nДля собак вагою до 5 кг беруть інсулінові шприци, якщо не потрібно колоти в’язкі олійні розчини, які не пропускає така голка, або дозування ліків не перевищує 1 мл В інших випадках віддають перевагу інструменту ємністю 2-3 мл. Для представників великих порід використовують шприци 5-10 мл, але голку намагаються взяти тонший (наскільки дозволяє препарат).\nПеред ін’єкцією ретельно миють руки і їх обробляють антисептиком, наприклад, хлоргексидином. Заборонено торкатися до голці.\nУважно вивчають інструкцію до препарату і готують розчинники. Холодні рідини підігрівають, опустивши флакон у теплу воду (близько 40 °С) або залишають на деякий час при кімнатній температурі. Це знизить больові відчуття у тварини і не допустить ускладнень. Вивчають також дату виготовлення препарату, щоб впевнитися у його придатності, перевіряють цілісність упаковки, відповідність концентрації призначеної ветеринаром.\nПеред використанням уважно вивчають інструкцію до препарату\nУвага! В розчинах, готових до застосування, не повинно бути осаду, а колір повинен відповідати описаного в інструкції. В іншому випадку використовувати препарат заборонено.\nДалі перевіряють шприц. Тріщини на корпусі, пошкодження голки неприпустимі. Якщо вказаний термін придатності, то після його закінчення виріб не використовують. Тип і ємність шприца повинні відповідати ліків і його дозуванні, але при цьому бути трохи більше.\nПри необхідності препарат перемішують, покатывая флакон між долонями рук. Струшувати ємність не потрібно, щоб повітря не потрапив в рідину.\nДалі діють в такому порядку:\nЗ флакона знімають металевий ковпачок.\nКришку протирають спиртовою серветкою.\nГолкою протикають кришку або зрізають лезом скляний верх.\nНабирають необхідну дозу.\nБагато ліків представлені у вигляді порошку, і перед застосуванням їх треба розвести. Тоді спочатку набирають розчинник у шприц, потім вводять його в ампулу з порошком і розмішують, поки засіб повністю не розчиниться.\nДивіться також: Як мити лапи собаці після прогулянки: основні правила\nЗ шприца потрібно видалити все повітря\nДалі необхідно перевірити, чи не потрапив всередину повітря. Для цього злегка постукують по шприцу нігтем. Якщо повітря в рідині, він піднімається до поверхні. Потім тиснуть на поршень, доки з голки не з’явиться кілька безперервних крапель рідини.\nВідео — Як розводити препарати\nПідшкірне введення ліків\nПідшкірна ін’єкція найчастіше робиться в холку. Це область на тілі собаки, де сходяться лопатки передніх кінцівок. Місце має багато переваг: тут неможливо зачепити великі кровоносні судини і нерви. Це зводить до мінімуму вірогідність травмування тварини. В цілому, підшкірне введення невеликих доз можливе на будь-якій ділянці шкіри, де можна відтягнути шкірку. Недоліком цього способу є те, що активні речовини порівняно довго всмоктуються при такому введенні і повільно надходять у кров. Тому в екстрених випадках підшкірні ін’єкції не дуже ефективні.\nЦе цікаво! Щоб відвернути увагу від болю, під час підшкірної ін’єкції людина, яка допомагає тримати собаку, повинен взяти її двома пальцями за складку під пахвою.\nПопередньо місце уколу дезінфікують. Шкіру на холці збирають «будиночком» і вводять голку за напрямом хребта, ближче до основи сформованої складки, під кутом 90° до неї. При правильних діях голка ніби провалюється, а рідина з шприца вільно витікає.\nПравильний захват шкіри\nУвага! Шприц при всіх ін’єкціях витягують під тим же кутом, під яким вводили. До місця проколу шкіри прикладають стерильну вату і злегка притискають.\nВідео — Підшкірний укол собаці\nВнутрішньом’язова ін’єкція собаці\nКоли стоїть вибір між внутрішньом’язовим і підшкірним введенням, то новачкові краще вибрати підшкірне, особливо коли зовсім немає досвіду в проведенні такого роду процедур. Дуже часто внутрішньом’язові ін’єкції закінчуються кульгавістю, особливо якщо мова йде про представників дрібних порід. До того ж, існує ймовірність абсцесу. Якщо задня кінцівка пошкоджена, то ін’єкцію роблять в плече передньої кінцівки.\nМісця на тілі для уколу внутрішньом’язово\nМісце ін’єкції дезінфікують медичним спиртом. Шприц розташовують під кутом 90°. Різким рухом вістря голки встромлюють в м’яз на глибину близько 5 мм і акуратно вливають препарат, чинячи тиск на поршень. М’яз не змінить положення, якщо вільну руку розміщують під стегном. Хворобливі уколи вводять повільно, з однаковою швидкістю.\nПісля уколу вихованця заохочують улюбленим ласощами, а якщо це заборонено умовами терапії, то ласкавими словами і погладжуванням.\nУвага! Одноразова доза препарату, що вводиться таким способом, не повинна перевищувати 5 мл навіть для представників великих порід. Якщо треба ввести велику дозу, її ділять на дві частини і колють в різні м’язи.\nВідео — Внутрішньом’язове введення препарату\nВнутрішньовенна ін’єкція через катетер\nЦей спосіб вважається найбільш ефективним в інтенсивній терапії, і це головна перевага. Однак без встановленого в тілі собаки катетера зробити це самостійно, не маючи спеціальних навичок, досить складно.\nЯкщо собака знаходиться на лікуванні, і для прийому в лапі встановлений катетер, завдання спрощується. Перед тим, як колоти ліки, переконуються, що пристрій не змістилося і знаходиться в кровоносній судині. Це перевіряється за допомогою введення невеликої дози розчину хлориду натрію. Якщо поршень рухається туго, а поруч з місцем, де встановлено пристрій, що утворюється припухлість, значить, препарат не можна колоти. Потрібно спочатку замінити катетер.\nДивіться також: Як навчити собаку команді Лежати!: ефективні методи\nЛіки зручно вливати через катетер\nЗ катетера знімають ковпачок і приєднують до нього шприц з розчином. Для промивки в отвір вливають 2-3 мл розчину, ще 2-3 краплі — в порт. Потім під’єднують наповнений медикаментом шприц і повільно вводять препарат.\nУвага! Лікарські засоби запроваджуються дуже повільно. Висока швидкість введення препарату може викликати блювоту у тварини.\nПісля кожного введення пристрій промивають фізіологічним розчином.\nВідео — Як тваринам внутрішньовенно вводити препарати через катетер\nПомилки при ін’єкціях\nОдна з найпоширеніших помилок — погано закріплена голка. Голка «вистрілює», коли натискають на поршень шприца. Особливо часто це відбувається, якщо вводять в’язкі рідини — наприклад, масляні вітаміни, антибактеріальні препарати тощо\nЛюди, раніше не робили ін’єкції, можуть занадто глибоко ввести голку і проколоти шкірну складку наскрізь. Щоб цього не сталося, укол роблять не в вершину утвореного трикутника, а майже в самому його підставі.\nПравильне і неправильне напрямок уколу\nЩе одна помилка — застосування тупого інструменту. Дуже часто одну голку беруть і для проколу кришки флакона з ліками, і для подальшого введення препарату. Цього робити не потрібно, оскільки тварина відчуває біль сильніше, ніж зазвичай. Щоб укол приніс мінімальний дискомфорт, слід використовувати дві голки. Ветеринари також не рекомендують змішувати в одному шприці два препарату.\nУвага! Не всі лікарські засоби сумісні. Введення з одного шприца різних засобів може призвести до алергічної реакції у собаки.\nВідео — Як розчиняти порошкові препарати\nПеред тим, як колоти препарат, необхідно дізнатися, який саме спосіб введення передбачений для того або іншого препарату.\nТаблиця 1. Як вводять деякі препарати.\nВид або назва ліки\nМасляні розчини Внутрішньом’язово, підшкірно\nКошти дратівної дії Вводяться тільки внутрішньовенно (необхідно уточнити в інструкції)\nВітаміни Не рекомендується вводити внутрішньом’язово, оскільки вони викликають біль\nСуспензії Не вводяться підшкірно через ризик утворення інфільтратів\nУвага! Треба дотримуватися обережності при внутрішньом’язовому введенні олійних розчинів, виключаючи попадання у кровоносну судину. Крапля такого препарату в кров’яному руслі викликає масляну емболію і загибель тварини.\nТому перед вливанням ліки перевіряють, чи не потрапила голка в кровоносну судину. Після проколу тканин поршень трохи тягнуть на себе. Якщо в шприці виникає кров, то обирають інше місце для ін’єкції.\nНедотримання правил проведення подібних маніпуляцій загрожує ускладненнями. Причому вони трапляються навіть у людей з досвідом.\nУ собаки може з’явитися кульгавість. Зазвичай ускладнення проявляється після болючих уколів, під час прийняття яких тварина навіть скигле або виривається. Також може бути зачеплений нерв.\nЯкщо кульгавість довго не проходить, слід звернутися до лікаря\nЩоб поліпшити стан, місце ін’єкції кілька разів в день обережно масажують розтираючими рухами за годинниковою стрілкою і в зворотному напрямку. Якщо в місці уколу вискочила ґуля або через два дні стан не нормалізувався, необхідна допомога лікаря.\nУ тканинах, де вводили укол, іноді утворюється інфільтрат, тобто, в цій зоні накопичуються клітинні елементи з домішкою крові і лімфи, іноді — гною.\nПомилки, які викликають це явище:\nвливання препарату в одне і те ж місце на тілі тварини;\nігнорування норм асептики і антисептики;\nнеправильне вилучення голки при роботі з дратівливими речовинами;\nвливання дратівної препарату під шкіру або в сполучну тканину;\nвикористання холодних препаратів, особливо суспензій, а також маслянистих розчинів, биолекарств.\nДивіться також: Як привчити цуценя до поводка: покрокова методика, вибір аксесуара\nЩоб уникнути такого ускладнення, необхідно постійно змінювати місце вливань, не колоти під шкіру засоби дратівної дії. Перед використанням склади нагрівають, особливо масляні, щоб уникнути спазму судин і прискорити розсмоктування розчину. Інфільтрат розсмоктує йодна сітка або тепло.\nДопоможе йодна сітка\nУвага! Можна гріти пошкоджене місце, якщо опухлість стає більше, свербить. Це привід для звернення до ветеринара.\nПри цьому ускладненні в шкірі утворюється порожнина, де скупчується гній. Також ймовірно розвиток флегмони — гнійно-дифузного запалення.\nПідшкірний абсцес у собаки\nДля різних ліків використовують різні шприци\nОсновні причини ускладнення ті ж — порушення норм асептики й антисептики, а також вливання ліки в пухку тканину. Щоб не допустити абсцесу, слід:\nвикористовувати для кожного засобу новий шприц;\nзастосовувати ліки з ампул, які розкриті безпосередньо перед використанням;\nобробляти місце ін’єкції спиртом при внутрішньовенному, внутриартериальном, внутрішньокісткового введення.\nНа початковій стадії абсцес лікують короткими новокаиновыми блокадами, вдаються до інших можливостей фізіотерапії. На останніх стадіях використовують хірургічні методи, очищають порожнину гнояка від гною.\nДовідка. Коротка новокаїнова блокада — це знеболювання, при якому ліки вводять навколо запаленого місця.\nЦе процес, при якому відбувається руйнування і відмирання тканин, що супроводжується утворенням пухирців, виразок. Собака в місці ін’єкції відчуває біль, розвивається набряклість і синюшність шкіри.\nНекроз нерідко утворюється після неправильного введення дратівливих речовин. Щоб не допустити цього, слід перевіряти прохідність катетерів, через які вводяться препарати.\nЯкщо при внутрішньовенному введенні препарат вилився під шкіру, то намагаються шприцом витягнути розчин, а місце ураження обколюють новокаїном. Ефективна міра — прикладання холодного компресу.\nПрикладання льоду — дієвий метод\nЗазвичай відбувається у відповідь на введення неякісного, простроченого препарату або гіперчутливості до цього засобу у тварини. Щоб цього не допустити, перед введенням роблять пробу на чутливість. Якщо виникли симптоми різкої алергічної реакції — наприклад, судоми, порушення дихальної діяльності, то введення засоби припиняють, застосовують антигістамінні препарати.\nТак називають ускладнення, при якому в кров’яному руслі виявляються речовини, чужорідні для цього середовища, зазвичай масло і повітря. Вони викликають закупорку судин, порушення кровообігу, порушення дихальної функції. Це може призвести до смерті.\nобробка Н2О2 (перекисом водню) місця уколу;\nпопадання голки шприца з ліками в просвіт судини;\nвведення у вену маслянистого препарату.\nЩоб цього не сталося, необхідно витісняти з інструменту повітря, не обробляти місце введення ліків перекисом водню і перевіряти, чи не проколений чи посудину.\nЯкщо порушувати правила введення препаратів, можуть виникнути й інші ускладнення — наприклад, флебіт і парафлебит — відповідно запалення вени і оточуючих її тканин. Також імовірна ліподистрофія, стан, при якому на тілі утворюються ямки через руйнування жирової тканини в місцях, куди здійснювалися ін’єкції. Щоб уникнути цього, необхідно чергувати місця ін’єкції.\nДосконале освоєння технік і дотримання елементарних правил допоможе уникнути небезпечних наслідків.\nУ собаки випадають зуби — причини та способи лікування\nЯк чистити зуби собаці: огляд щіток і спеціальних паст\nЧим обробити рану у собаки: види і способи лікування ран\nЯк подружити собаку з кішкою в квартирі: поради та рекомендації


Улла Кріґул у Львові | Збруч\nНепересічною для українського мистецтва подією запам’ятався липень 2021 р. У стінах Львівського органного залу пройшла Третя органна резиденція. Вона стала першою для більшості учасників. А для деяких із них виступи на майстер-класах стали першими відкритими концертами на творчому шляху.\nНе зважаючи на те, що в Україні збереглось не так мало діючих органів і в деяких містах навіть активно навчають на них грати, все ж існує хибна думка, що орган не є актуальним та цікавим у наш час інструментом.\nМолодь руйнувала цей стереотип, демонструючи впродовж тижня своє щире захоплення органною музикою та знайомлячи публіку з прекрасними творами.\nУчасниками резиденції стали молоді органісти з усієї країни. Лекції та майстер-класи їм проводили органісти світового рівня – Улла Кріґул, Міхал Шостак, Глина Булибенко, Надія Величко. Кожен з учасників мав змогу поспілкуватися із запрошеними гостями в різних форматах: на ранкових зустрічах, де в теплій та дружній атмосфері можна було отримати відповіді на нагальні питання; на майстер-класах, які дали змогу кожному учасникові конференції продемонструвати своє вміння, отримати цінні поради щодо роботи над обраною програмою; ну і, звісно ж, на концертах, де не тільки учасники, а й гості органного залу змогли познайомитись ще краще із музикою різних стилів та епох.\nЗа мануалом – Улла Кріґул, одна з найвідоміших молодих органісток Естонії.\nЕкватором Органної резиденції став концерт органістки, яка напружено працювала з усіма учасниками впродовж майстер-класів – Улли Кріґул. Орган – найбільший музичний інструмент, який переважно відділений від слухачів своєю монументальністю, звичною консервативністю та строгістю, цього разу заспівав людським голосом: місцями зовсім тихим та ніжним, місцями так, як можна говорити легше наодинці, у мерехтінні власних думок, а місцями – проникливо та щемливо.\nЗвучала музика ХХ-ХХІ століття: «Симфонія для органа» А. Уйбо, «Літанія» Ж. Алена, «Молитва» А. Калейса, твори французьких композиторів – М. Дюруфле та М. Дюпре. Завершувався концерт світлим піднесенням – прелюдією і фугою М. Дюруфле оп.7. Слухачі не відчули часу, забули про простір. Звучання органа залежить навіть від таких незначних факторів, як зміна погоди, чи кількість людей в залі, тож можна вважати, що кожен під час того концерту став частинкою цього інструмента.\nУлла Кріґул – одна з найвідоміших молодих органісток Естонії, репертуар якої охоплює як барокову, так і сучасну музику.\nУлла закінчила Талліннську музичну середню школу 1997 року як піаністка і продовжила навчання в Естонській музичній академії у класі фортепіано Іварі Іллі в 1997-1999 роках.\nУ 2000 році за порадою вчителя почала опановувати орган. Спочатку це був майже вимушений крок, однак згодом інструмент став невід’ємною частиною життя Улли Кріґул.\nСпеціалізовану органну освіту отримала в Естонській академії музики і театру під керівництвом професора Андреса Уйбо, а в 2006 році здобула ступінь магістра.\nУже за рік після того Улла Кріґул разом зі скрипалькою Марі-Лійс Уйбо випустили альбом Bernsteinstraße (Musica Delicata) з музикою естонських композиторів Арво Пярта, Ерккі-Свена Тюра, Уло Кріґула, Естер Мегі, Андреса Уйбо й Артура Каппа та латвійського композитора Іманца Земзаріса. Згодом Улла як студентка за обміном навчалась у Відні в Університеті музики та танцю у професора Мартіна Газельбока.\nЦя органістка, як ніхто інший знає, наскільки важливими для молодих музикантів є майстер-класи та можливість отримати різноманітний досвід, оскільки сама неодноразово ставала їхньою учасницею. Свою професійність Улла доводила на різних конкурсах: Національному фестивалі молодих перекладачів Con Brio (2002), міжнародному конкурсі органістів у Гданську (2003) та конкурсі Мікаєля Тарівердієва у Калінінграді (2005). Щороку Улла Кріґул представляє нові концертні програми, важливою в яких є також сучасна естонська органна музика Арво Пярта, Ерккі-Свена Тюр, Уло Кріґула, Естера Мегі, Андреса Уйбо, Артура Каппа.\nЗвертається органістка і до творчих співпраць: із співачками Маргаритою Войтес, Кеді Плаас, Арете Керге, Іріс Оя та співаками: Тінісом Каумманом, Айном Анжером, піаністом Іштваном Матясом, трубачем Індреком Вау, саксофоністом Вірго Каріласі Маріаті, гобоїстом Ліісом Уйбо та ансамблем YXUS.\nВажливою складовою творчості Улли є органна імпровізація та створення нових аранжувань, виконання медитативної музики з використанням органа та гонга.\nЯк солістка та камерна органістка Улла виступала у всіх основних естонських церквах, а також з концертами відвідувала різноманітні органні фестивалі: Tallinn International Organ Festival, Tallinn Bach Music Festival bachFest, International Contemporary Music Festival Afekt and Leigo Lake Music Festival. Вона також мала гастролі у Фінляндії, Швеції, Австрії, Латвії, Росії та Україні. Тепер Улла Кріґул є органісткою Таллінської фінської конгресії Святого Петра, а також працює концертмейстером у музичній школі Георга Оца.\nУлла Кріґул стала дбайливою наставницею на цей тиждень для учасників резиденції. Органістка була втішена складом учасників. Попри те, що переважна їх частина навчається не так давно, Уллу вразив рівень підготовленості, а також змістовність цікавих програм, що їх привезли музиканти.\nУ розмові Улла відзначила, що хоч в Естонії і існують схожі проекти, проте вони не є такими масштабними та не охоплюють таку кількість цікавого для молодих людей матеріалу: лекцій з самопрезентації, маркетингу, екскурсій.\nУчасникам резиденції Улла бажає йти за своїм серцем та доносити музику до слухачів.


За атомною енергетикою – майбутнє, і це означає, що ми повинні працювати в одній команді (ІНТЕРВ’Ю) | ОП "Атомремонтсервіс" ДП НАЕК "Енергоатом"\nЗа атомною енергетикою – майбутнє, і це означає, що ми повинні працювати в одній команді (ІНТЕРВ’Ю)\n– Сьогодні одна з профспілок, що реально діють, – це профспілка працівників атомної енергетики і промисловості. Як Вам вдається так побудувати роботу, щоб почути і голос первинних осередків, і не загубитися в різноманітності їхніх голосів?\n– Відповідь проста. З моменту створення, а саме з 1992 р., коли фактично створювалася профспілка працівників атомної енергетики і промисловості, ми в основу поклали принцип двох ланок. Ми маємо центральний апарат і первинні організації. Проміжні профспілкові інстанції нам не потрібні, тому ми дуже оперативно реагуємо на будьяку інформацію знизу. За такої структурної побудови ми зуміли ще й сконцентрувати профспілкові кошти – членські внески, а це 1% від заробітної плати.\n— Головна турбота профспілки – це люди. Турбота про соціальну інфраструктуру, про те, як і в яких умовах працюють люди… адже це стоїть на першому місці?\n— Природно, саме про це ми намагаємось розповісти нашим державним мужам. Адже «атомка» – це донор економіки. А зараз, на жаль, галузь опинилася в дуже складній ситуації. Ми втрачаємо можливості розвиватися і вкладати нові засоби та технологічні можливості у підвищення безпеки. Що стосується інфраструктури, то треба говорити відверто. У нас не просто створювалися і будувалися міста, де базовим підприємством була АЕС. Біля станції будували об’єкти культури і спорту, медичні і освітні установи. Навіщо? Це структури, які гарантують певний рівень безпеки експлуатації об’єкту підвищеного ризику. Бо коли працівник станції приходить на зміну знаючи, що він не має проблем з тим, аби влаштувати дитину до дитсадка чи відправити до школи, отримати якісне медичне обслуговування – це і є частина безпеки. А це найголовніше.\n– Тоді хочу уточнити у Вас, як Ви ставитеся до Законопроекту No3131?\n– Його виносили на розгляд до Верховної Ради 29 разів. Законопроект прийняли в першому читанні, але до відпустки депутатів на літні канікули в другому читанні не прийняли. Сподіваємося, його розглядатимуть восени. Проект закону дуже простий. У тарифі були передбачені гроші на капітальне будівництво, за рахунок якого підприємство, тобто атомні станції, виконували програму «Житло». У цілому натепер побудовано 275 квартир. Це сумарно по всіх майданчиках в Енергодарі, Нетішині, Южноукраїнську, Вараші. Два з половиною роки будинки стоять. Охороняються, освітлюються, опалюються, але не заселяються. Чому? З однієї простої причини. Державне підприємство без рішення не може передати це житло. Притому передати не безкоштовно, а під позики, під кредити. На десять років. Ми таким чином прив’язуємо людину до місця роботи. Проста, законна річ. Ось прийшла молода людина після вишу до нас. Його ще десять років треба готувати. А ми таким чином зацікавили його, і як фахівець він росте. Законопроект дозволяє державному підприємству на законних підставах передавати це житло працівникові за гроші. Людина працює, живе у квартирі, заводить сім’ю, потихеньку гроші виплачує, а ми маємо можливість за ці кошти будувати інше житло. Все просто. Ми вирішуємо і цю соціально значущу проблему.\n– Сьогодні атомники не мають проблем зі своєчасною виплатою зарплат, вірно? У вас все дуже чітко працює. Питання в іншому. Як стимулювати зростання зарплат? На Вашу думку, який повинен бути тариф для атомників?\n– Подивімося трішки на перспективу – і не на два три роки, як пропонує уряд, а на десять. Адже у нас лише один блок може будуватися п’ятьсім років. Останні розрахунки – це 71,5 коп. кВт/год. Тим більше що ми зараз переживаємо момент переходу на альтернативне паливо.


Ідеї для відпочинку: безкаркасні меблі – кращі помічники для релаксу | Bruni\nІдеї для відпочинку: безкаркасні меблі – кращі помічники для релаксу\nВідпочинок потрібен абсолютно кожній людині. Є люди, які віддають перевагу сходити у паб, деякі знімають напругу, відвідуючи дискотеки, а хтось релаксує під час читання книги. Якщо ви віддаєте перевагу проводити вільний час вдома, тоді обов’язково придбайте зручне крісло-мішок для відпочинку.\nЩо врахувати тим, хто наважився купувати крісло-мішок\nКоли купуєш Біг Бег, обов’язково подумайте, у якій з кімнат і де саме він буде знаходитись. Вирішіть, який наповнювач підходить вам більше за все. Обирайте матеріал виробу, враховуючи наступні фактори:\nНаявність дітей вдома;\nНаявність тварин вдома;\nЧастота використання крісла-груші.\nЯкщо ви відповідально підійдете до покупки, Бін Бег прослужить вам не один рік.\nКрісло-груша для кальянної\nЦілком можливо, що Бін Бег потрібен не для особистої зручності, а для бізнесу. Якщо ви дорожите своїми клієнтами, тоді необхідно дуже ретельно підійти до питання закупки. Які крісла-груші краще за все можна обрати для кальянної?\nВ першу чергу – це повинні бути Бін Беги з підвищеним рівнем комфорту та щільності. Моделі з подвійним наповнювачем просідають набагато повільніше інших, що важливо при частому використанні.\nОбов’язкова наявність потрійного шву та люверсів. За рахунок металевих кілець відвідувач буде відчувати себе на «хмарці». Потрійний шов збільшує термін експлуатації у декілька разів.\nЩо відносно тканин, то краще за все зупинити вибір на кожзамі. По-перше, на ньому не залишається плям, і будь-яке забруднення можна видалити за допомогою вологої ганчірки. По-друге, кожзам зношується набагато повільніше інших тканин.\nМає безпосереднє значення і форма крісла. Бажано, щоб у нього була невелика «спинка».\nДобре, якщо на кріслі будуть «кишеньки» з боків, щоб клієнт зміг покласти туди свій телефон, планшет або інші речі. Приємною дрібницею стануть спеціальні гудзики для пледа або подушки.\nБінбег для зони відпочинку\nЯкщо ви не байдужий роботодавець і у вашому офісі є зона для відпочинку підлеглих, тоді розмістить там крісла-мішки. Адже це так чудово на перерві з чашечкою кави розслабитись в комфортному та м’якому Бін Бегі.\nВченими доказано, що якісний відпочинок підвищує ефективність на роботі. Яку модель обрати щоб вона підійшла умовам офісу? Беріть крісло-грушу середньої компактності. Головне, обрати такий Бін Бег, сидячи в якому спина буде відпочивати. З тканин краще за все підійде Оксфорд. Він дуже приємний на дотик та достатньо щільний, щоб довго прослужити в офісі. Скільки коштує крісло-груша для зони відпочинку? Насправді, розкид цін дуже великий. Важливі: розмір, матеріал та наповнювач виробу.\nБезкаркасні меблі для відпочинку на природі\nТут все доволі просто. Тканина обов’язково повинна бути водонепроникною. До таких відносяться оксфорд, кожзам та еко-шкіра. У внутрішнього та зовнішнього чохлах обов’язково повинні бути блискавки. На природі все дуже швидко забруднюється, а змінні чохли дають змогу випрати їх. Також при наявності блискавки ви можете досипати наповнювач самостійно. Стосуючись розмірів – це особисто ваш вибір. Якщо ви плануєте виїжджати на природу, тоді беріть таке крісло, яке поміститься у машину. При необмежених можливостях, звісно ж, краще брати найбільшу модель, щоб відпочивати з максимальним комфортом.


— Гей, Кантію, піди до короля і скажи, що все готове, — наказав пан Годрі найближчому щитникові.\n— Король вже тут, — відповів голос Річарда Горпа.\nЗверху на бляхи та кольчугу пан Річард вдягнув товсто підбиту опанчу, прикрашену трьома метеликами-бражниками проти поля попелу та кістки. Поруч із ним крокував король Станіс, а далі, намагаючись не відставати, поспіхом шкандибав Арнольф Карстарк, спираючись на ціпок тернового дерева. Князь Арнольф знайшов їх вісім днів тому. Північанин привів з собою сина, трьох онуків, чотири сотні списників, чотири десятки лучників, з тузінь кінних латників, маестра та клітку круків… але харчів лише стільки, щоб прогодувати своє власне рушення.\nДо Аші вже дійшла звістка, що Карстарк насправді не був князем — лише каштеляном Карголду, поки законний володар перебував у полоні в Ланістерів. Кощавий, зігнутий і покручений, з лівим плечем на півстопи вищим за праве, Арнольф мав жилаву шию, сірі скошені очі та жовті зуби. До повного облисіння йому лишалося кілька білих волосин; розгалужена борода була тут біла, там сіра, але всюди неоковирно кошлата. У посмішці його Аші відчувалося щось кисле і гірке. Та все ж, якщо чутки не брехали, саме Карстарк мав сісти правити на Зимосічі, якщо їм вдасться її узяти. Колись у далекому минулому дім Карстарк відщепився пагоном від дому Старк, до того ж князь Арнольф першим зі значкового панства Едарда Старка оголосив підтримку справі Станіса.\nСкільки Аша розуміла, Карстарки трималися старих богів півночі — тих самих, яких поділяли з Вулями, Нореями, Кремінцями та іншими верховинними родами. Вона спитала себе, чи не прийшов Арнольф подивитися на спалення лише тому, що Станіс наполіг показати йому силу червоного бога.\nПри появі Станіса двійко прив’язаних до паль чолов’яг почали благати про милість. Король послухав мовчки, зціпивши щелепи. Потім мовив Годрі Паринові:\nВелетнева Смерть здійняв руки.\n— Господи Світла, почуй нас!\n— Господи Світла, оборони нас, — заспівали королевині люди,— бо ніч темна і повна жахіть!\nПан Годрі підняв голову в напрямку неба, що швидко темніло.\n— Дяка Тобі за сонце, що зігріває нас. Ця молитва — Тобі, Господи, же повернув би його нам і освітив дорогу до наших ворогів.\nСніжинки танули на його обличчі.\n— Дяка Тобі за зірки, що наглядають за нами уночі! Молимося, же розірвав би Ти запону, яка ховає їх, же вшанувалися б ми перед їхнім ликом!\n— Господи Світла, оборони нас! — молилися королевині люди. — Віджени й не підпусти сю свавільну пітьму!\nНаперед виступив пан Корліс Шеляг, обіруч стискаючи смолоскипа. Він змахнув ним по колу над головою, роздмухуючи полум’я. Один з приречених тоненько заскиглив.\n— Ра-Гльоре, Господи Боже! — заспівав пан Годрі. — Нині віддаємо тобі чотирьох злих і негідних. Невинні й правдиві серцями, віддаємо їх Твоїм чистим вогням, же випалили б пітьму з їхніх душ. Хай лукава плоть горить і чорніє, а дух звільняється і летить очищеним до Твого світла. Прийми їхню кров, о Господи, і розтопи крижані кайдани, що скували Твоїх вірних слуг. Почуй їхній біль і даруй силу нашим мечам, же пролили б кров Твоїх ворогів. Прийми жертву і покажи нам шлях до Зимосічі, же знищили б і покарали невірних.\n— Господи Світла, прийми сю жертву! — залунала ще сотня голосів.\nПан Корліс підпалив перше вогнище своїм смолоскипом, тоді пхнув його у дрова в підніжжі другого. Закурилися перші цівочки диму. Бранці закашлялися. Визирнули, наче боязкі діви, язички полум’я, застрибали, затанцювали від дрів до ніг. І за кілька ударів серця обидві палі охопив вогонь.\n— Він був мертвий! — заверещав хлопець-плаксій, коли полум’я лизнуло йому ноги. — Ми знайшли його мертвим… благаю… так хотілося їсти…\nВогонь доповз йому до яєць. Коли запалало волосся навколо прутня, благання злилися у один довгий вереск, де вже не чути було слів.\nАша Грейджой відчула жовч у шлунку. На Залізних островах вона бачила, як жерці її власного племені перетинають горлянки робам і віддають їхні тіла морю, щоб ушанувати Потоплого Бога. То був похмурий, брутальний звичай… але не брутальніший за те, що коїлося перед її очима.\n«Заплющ очі, — казала вона собі. — Затули вуха. Відвернися. Тобі не треба це бачити.»\nКоролевині люди тим часом співали якийсь псалом Ра-Гльорові, та за вереском Аша недочувала слів. Жар вогню бив їй у обличчя, але тіло трусила холодна пропасниця. Повітря загусло від диму і смороду смаленої плоті; одне з тіл ще смикалося у розжарених кайданах, що припинали його до палі.\nЗрештою вереск припинився.\nНе сказавши ані слова, король Станіс закрокував геть — мабуть, назад до усамітнення у своїй вежі. «До сторожового вогню, — здогадалася Аша, — шукати у полум’ї відповідей.» Арнольф Карстарк посунув був за ним, але пан Річард Горп узяв старого за плече і повернув у напрямку «довгого дому». Глядачі почали потроху розходитися, кожен до свого вогню і тієї жалюгідної вечері, яку міг знайти.


Марина Бех-Романчук в Instagram похвалилася фігурою у купальнику — дивитись фото - Телеграф\nСекс-символ українського спорту засвітила нове тату у бікіні (фото)\nНовина оновлена 22 листопада 2021, 20:22\nЛегкоатлетка все гарнішає та гарнішає.\nВідома українська стрибунка у висоту Марина Бех-Романчук, яка нещодавно зробила тату, показала свою фігуру в бікіні, не забувши й про нове татуювання.\nГарячим знімком спортсменка-красуня поділилася на своїй сторінці в Instagram.\nНа фото Марина позує біля басейну у відкритому купальнику зеленого кольору, демонструючи своїм підписникам нове татуювання на стегні. За словами самої спортсменки, це тату допоможе їй йти по життю до всіх намічених цілей.\n"Довгоочікуваний вихідний. Як його краще провести в купальничку біля басейну чи ліниво весь день у ліжку? Що вибереш ти?" — запитала у своїх фанатів спортсменка.\nЗа три години знімок зібрав понад 16 тисяч лайків та сотні коментарів, де фанати відзначали красу легкоатлетки: "Вогонь", "Красива", "Супер". Додамо, що на сторінку Марини підписано понад 400 тисяч підписників, яких спортсменка часто радує спокусливими знімками.\nНагадаємо, Марина одружена з українським плавцем Михайлом Романчуком, який на Олімпійських іграх у Токіо виграв "срібло" та "бронзу". Марина також брала участь в Іграх, але не зуміла зачепитися за медалі у своєму виді спорту.\nРаніше "Телеграф" повідомляв, що Марина Бех-Романчук знялася у кліпі гурту "Антитіла".\n#Легка атлетика #Стрибки у висоту #Марина Бех-Романчук


Нащадки готів на київських пагорбах - Соціум - dt.ua\nНащадки готів на київських пагорбах\n5 жовтня, 2007, 12:14 Роздрукувати Випуск №37, 5 жовтня-12 жовтня\nЯк і будь-яке велике місто, що з давніх-давен лежить на перетині торгових шляхів, Київ притягував до себе представників різних народів та всіх відомих релігій...\nЯк і будь-яке велике місто, що з давніх-давен лежить на перетині торгових шляхів, Київ притягував до себе представників різних народів та всіх відомих релігій. У нашій столиці залишилося багато історичних назв, які свідчать про те, що тут колись мешкали і татари, і половці, і печеніги, і скандинави, і греки, і німці. Щодо останніх, то про їхню присутність у Києві нагадує назва однієї з вулиць у самому центрі — Лютеранської.\nЯк свідчать документи, перші німецькі колоністи мешкали на торгово-ремісничому Подолі, а лютеранська громада, стараннями Г.Ф. Бунге, сформувалася у 1765 році. У другій половині ХVIII століття Київ переживав не найкращі свої часи. Один із очевидців тоді написав: «Коли ви наближаєтесь до Києва, то місто це являє собою ландшафт рідкісної краси. Особливо вражають церкви із зеленими і навіть визолоченими банями, які розміщені на високих горах. Але чари зникають, коли ви опинитеся всередині цього жалюгідного міста. Усе, що доставляється водою — ліс і товари, — необхідно везти з Подолу у верхні частини міста, в яких іноді не вистачає питної води. На Подолі через глибоку багнюку вулиці вимощені припасованими брусами, а якщо в суху погоду виникає пожежа, то вогонь легко охоплює і будинки, і вулиці… При найменшому дощі або відлизі робиться непролазна грязюка, а пилюка влітку нестерпна». Відомо, що Катерина ІІ певний час виношувала план перенесення столиці імперії до Києва. Проте на її запитання про враження від Києва англійський посланець Фіц-Герберт відповів: «Якщо сказати правду, то це незавидне місце , — бачиш тільки руїни та хатини».\nТож зрозумілим видавалося бажання Катерини ІІ підвищити добробут міста з допомогою іноземців, зокрема німців. Завдяки німецьким поселенцям у Києві з’являються хороші, на кшталт тодішніх європейських, ресторани і трактири, виникають нові ремесла і промисли. Бунге заводить добре облаштовану приватну аптеку. 1767 року в будинку того ж таки Бунге було проведено перше богослужіння, тоді ж завели метричну книгу, до якої вносили всіх наших земляків-німців. І першим у книзі був записаний майбутній міністр освіти Російської імперії Л.Х. Лівен. У 1857 році було освячено кам’яну кірху на Липках, і згодом вулицю, на якій вона містилася, назвали Лютеранською. Німецька громада, що гуртувалася навколо свого храму, всіляко сприяла підтриманню традицій, збереженню мови і культури німців на чужині. Проте більшість їх приживалася, пускала коріння і ставала справжніми російськими німцями. Серед них такі видатні постаті російської історії, як А. Струве, Й.-Г. Шедель, батько і син Шлейфери, У. Брадтман, О.Шілле, Ф. Шмідт, Ф. Остен-Сакен, Ф. Мерінг та багато інших.\nПро все це мовою фотографій розповіли Ігор та Родіон Вінниченки. Фотовиставку «Німці у Києві: від 1765-го...» відкрито в амбасаді Німеччини у Києві.


Друзі мимоволі. Чому Порошенко і Медведчук вигідні президенту Зеленському - СБУ.ua\nДрузі мимоволі. Чому Порошенко і Медведчук вигідні президенту Зеленському\nВже цієї неділі пройдуть парламентські вибори. Друге і третє місця розділять абсолютно полярні за своїми ідеологічними настановами партії, проросійська "Опозиційна платформа" Медведчука і вкрай права "Європейська солідарність". Чи корисні вони новій владі? Розбиралася "Спілка блогерів України".\n16 лип. 2019, 10:40\nПарламентські вибори, призначені на цю неділю, визначать політичний ландшафт нашої країни на найближчі роки. По всій видимості, першу трійку партій за підсумками голосування складуть "Слуга народу" Зеленського, "Опозиційна платформа" Медведчука і "Європейська солідарність" Порошенка. Партія нинішнього українського президента, партія кума російського президента, партія колишнього українського президента.\nХарактерно, що лідери двох партій, що займають полярні ідеологічні позиції, є водночас лідерами антирейтингів: до полум'яного патріота Петра Порошенка негативно ставляться понад 70% опитаних українців, до вірного друга Москви Віктора Медведчука – понад 55%. І при всьому при цьому вони обидва вкрай потрібні один одному. І президенту Зеленському, звичайно.\nВся справа в тому, що жорстка проросійська позиція грає на руку Порошенку і підтримує його націоналістичну позицію, яка, в свою чергу, тримає мобілізованими виборців Медведчука. Ситуативна зв'язка Порошенко-Медведчук сформувалася ще до президентських виборів, які Порошенко мріяв виграти у проросійського кандидата.\nПрезидент Зеленський, що атакується з обох боків, вже встиг викрити цей неформальний союз: "І так звані проєвропейські, і так звані проросійські політики, всі вони прекрасно і мирно живуть один з іншим по сусідству у відомому селі під Києвом". І при цьому у президента Зеленського є хороші умови для вбудовування в такий союз.\nУ порівнянні з Петром Олексійовичем і Віктором Володимировичем чинний президент – зразок всенародної любові. У всякому разі, зараз. Однак низький антирейтинг Зе компенсується якістю цього антирейтингу.\nНенависники нового президента часто відчувають до нього антипатію на емоційному рівні. Це створює ризик масових протестних виступів. Ризик внутрішньої дестабілізації. Потенційний ризик нового Майдану.\nІ хоча наявних супротивників Зе для цього явно недостатньо, однак справжня загроза виникне, якщо до нинішніх викривачів Зеленського приєднаються інші активісти. Якщо новий президент, подібно до Януковича, об'єднає проти себе активну частину українського суспільства.\nІ тут на допомогу Зеленському приходить Порошенко, який активно розколює активістів. Для одних він – неперевершений український лідер, для інших – барига, якого знаважають, і скрепоносец.\nОстанні роки правління Порошенка фактично зруйнували колишнє цивільне суспільство. А Петро Олексійович в ролі головного опозиціонера-патріота – це гарантія того, що в найближчій перспективі зруйнована єдність не відновиться.\nЩо цікаво, така позиція в цілому влаштовує і самого Порошенка. Для особистого політичного виживання йому не потрібне консолідоване громадянське суспільство – колишньому гаранту досить обмеженого, але вірного фан-клубу.\nСвій фан-клуб є і у Медведчука. Адже прокремлівська опозиція в Раді – це фон, на якому президент Зе мимоволі буде виглядати патріотом. Це можливість грати на контрасті. Можливість заспокоїти більш помірковану і ліберальну частину українських пасіонаріїв: Зеленський – не чужий, бо чужий у нас – Медведчук. Прокремлівська опозиція в Раді – це можливість маневрувати.\nЗавдяки цьому поки Медведчук буде асоціюватися з "капітуляцією", Зеленський буде грати на "компроміс". Можливість натиснути на патріотичну громадськість, ставши добрим слідчим: на роль злого слідчого ідеально підходить кум Путіна. Прокремлівська опозиція в Раді укупі з порошенківською опозицією в тій же Раді – це можливість зайняти гарну позу над сутичкою двох крайнощів.\nВ теорії Зеленський, Медведчук і Порошенко можуть сформувати таке ж тріо, як оруелівські Океанія, Євразія і Остазія, що взаємно підпирають один одного в постійній боротьбі. Ймовірно, саме це і стане змістом української політики на найближчі роки.\n#Віктор Медведчук #Володимир Зеленський #Петро Порошенко #Парламентські вибори\nTelegram-війни: компромат на директора ДБР Романа Труби 11:52 21.11.2019


Сила через радість — Вікіпедія\nРекламний проспект одного з культурних заходів KdF\n«Сила через радість» (нім. Kraft durch Freude) KdF — державне об’єднання нацистської Німеччини, основним завданням якого була організація дозвілля населення. KdF була складовою частиною німецької трудової спілки — Німецький робітничий фронт (нім. Deutsche Arbeiterfront (DAF). Основна діяльність організації припадає на передвоєнні роки: 1933 — 1939 рр. В складі KdF були відділи, які відповідали за організацію подорожей, відпусток та загального дозвілля робітників Третього Рейху.\nОрганізація «Сила через радість» була заснована 27 листопада 1933 року як складова частина Німецького Робітничого Фронту. Ідеологом та засновником KdF був лідер Робітничого Фронту Роберт Лей. Основною ціллю об’єднання була організація дозвілля робітників Німеччини. Лей підрахував, що пересічний німецький робітник в середньому мав 3700 годин вільного часу і поставив на меті низку заходів для кращої організації дозвілля. Основою ідеології об’єднання було сподівання, що щасливий працівник працюватиме краще, що сила робітничого класу надходитиме з почуття радості і задоволення — звідси і така назва об’єднання.\nВ діяльності KdF існувало декілька напрямків, основним з яких була організація доступних міжнародних круїзів. Для цієї цілі був побудований ціла флотилія круїзних кораблів, флагманом котрих був комфортабельний лайнер «Вільгельм Ґустлофф». В рамках цієї програми пропонувалися круїзи по узбережжю Норвегії, Іспанії, Італії, а також в Балтійському морі та узбережжям Німеччини та Данії. Ідея надання оплачуваних відпусток робітникам була досить новою концепцією в тогочасній Європі, і в Німеччині на таке право могли розраховувати навіть тимчасові робітники. В цій галузі німецький робітник завдяки програмам KdF вигідно відрізнявся від робітників інших країн. Вартість квитків для німецького робітника на комфортабельних кораблях круїзного флоту була тільки третиною від вартості таких круїзів в інших країнах. Близько 20 млн чоловік (майже чверть населення країни) скористалися послугами цієї програми для відпочинку. Окрім круїзів німецький робітник міг розраховувати на дешеві квитки та тури до численних курортів Німеччини. Також були побудовані спеціальні місця відпочинку під егідою KdF в різних мальовничих місцях Німеччини.\nХоча організація круїзів була однією з найпопулярніших заходів KdF, її діяльність також поширювалася на організацію менш значимих заходів, таких як екскурсії, концерти, вистави та різні культурні програми. За власним визнанням, тільки мистецькі виставки в рамках програми відвідало більш як 2.5 млн чоловік. Близько 22 млн відвідало вистави та концерти організовані KdF. Керівництво KdF сподівалося таким чином виховати продуктивнішу та освічену робітничу силу Німеччини.\nІншою, досить успішною програмою KdF було надання можливостей для придбання персональних автомобілів широким загалом робітничого класу країни. Для цієї цілі був спроектований автомобіль Фольксваген (нім. Volkswagen) («Народний автомобіль») і розроблена система заходів для полегшення умов придбання цього автомобіля майже кожним робітником. Ціна на новий Фольксваген «Жук» була встановлена 990 марок — приблизно заробіток робітника за 35 тижнів праці. Навіть при такій низькій ціні була розроблена система передоплати, за якою робітник платив 5 марок щотижня і при виплаті 750 марок отримував ордер на отримання машини. Ця програма, однак не була здійснена оскільки з початком Другої Світової Війни завод був перепрофільований на випуск військової техніки замість автомобілів для населення. Зараз автомобіль Фольксваген залишається одним з найкращих і більш доступних автомобілів Європи.\nВідділ преси і пропаганди\nВідділ відпусток та подорожей\nВідділ покращення робочого місця\nВідділ самодопомоги та облаштування побуту\nНародний відділ та відділ Батьківщини\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Сила_через_радість&oldid=17568875\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 20:19, 7 лютого 2016.


Купити Жіночі кеди за доступною ціною від компанії EtorPlus\nВідмінна взуття для занять спортом і міських прогулянок — жіночі кеди від компанії ETOR. Вони не тільки зручні, але і стильно виглядають. В асортименті представлені як класичні білі і чорні моделі, так і більш оригінальна взуття незвичайних забарвлень. Великою популярністю у наших клієнтів користуються шкіряні кеди на платформі. Пропонуємо ознайомитися з усім модельним рядом і підібрати взуття за своїм смаком. Гарантуємо оригінальність продукції — наша компанія є офіційним представником турецького бренду ETOR в Україні.\nБілі, чорні і кольорові кеди, моделі на платформі\nМало хто знає, що сучасні жіночі кеди різних моделей можуть дуже сильно відрізнятися між собою. Компанія ETOR любить приємно дивувати своїх клієнтів, тому випускає взуття у величезній різноманітності стилів і фасонів. Але всю продукцію об'єднує і кілька важливих переваг:\nпершокласні натуральні матеріали;\nУвазі гостей нашого сайту представлені шкіряні кеди в різних кольорах. В наявності є білі і чорні, жовті і рожеві моделі, з перфорацією і без. Це річна та демісезонне взуття для дівчат, які цінують легкість і зручність на своїх ногах. В кедах з натуральної шкіри можна гуляти по вулиці, ходити на роботу, займатися різними дійствами. Моделі на платформі чудово підійдуть невисоким жінкам. Їх підошва ефектно виглядає з повсякденним стилем одягу. Турецька взуття добре зарекомендувала себе в Європі, Азії, Америці та інших частинах світу. В Україні у неї також є безліч шанувальників. Замовивши кеди ETOR у нас на сайті, і ви швидко зрозумієте причини їх високої популярності.\nШкіряні жіночі кеди від турецького бренду ETOR\nЯкісне взуття — не тільки важливий елемент зовнішнього вигляду, але і запорука впевненості в собі, відмінного самопочуття і готовності до активних дій. Шкіряні жіночі кеди ETOR дарують тільки позитивні відчуття своїм власницям. У нашому інтернет-магазині ви можете придбати їх за мінімальними для українського ринку цінами. Якщо вподобана вам модель тимчасово відсутня на складі, ми в найкоротші терміни доставимо її з Туреччини саме для вас. При наявності взуття, можлива її відправлення день у день. Для цього потрібно оформити замовлення до обіду. У каталозі є кеди великих розмірів.\nКеди Etor 6906-7404-1 білі\nКеди Etor 6906-7404 білі\nКеди Etor 6109-42374 білі\n2 875 грн.1 455 грн.\nКеди Etor 6109-52124-0264 сині\n2 875 грн.1 499 грн.\nКеди Etor 6109-42374-013 чорні\nКеди Etor 5799-206 білі\nКеди Etor 5882-7100 сині\nКеди Etor 5075-1462 чорні\n3 145 грн.1 999 грн.\n-29%Залишилось 8 днів\nКеди Etor 5112-1453 сині\n3 145 грн.2 235 грн.\nКеди Etor 6109-52124-582-04 білі\n2 875 грн.2 012,50 грн.\nКеди Etor 5111-1462 блакитні\nКеди Etor 6109-52124-725 сірі


Влада Абхазії погрозила Грузії, військові дії Абхазії, вторгнення до Грузії, відносини Грузії і Обхазіі — ВКурсе.ua новини України\nНовини / Політика / Влада Абхазії погрозила Грузії\n[Влада Абхазії погрозила] Грузії\nВлада Абхазії погрозила проведенням спецоперації в контрольованому Грузією районі Верхньої Абхазії. З відповідною заявою виступив міністр закордонних справ невизнаної республіки Сергій Шамба.\nГлава зовнішньополітичного відомства Абхазії зажадав від Тбілісі звільнення абхазьких громадян, захоплених 20 вересня 2007 року. В інтерв'ю абхазькому телебаченню він заявив наступне: «Ми наполягатимемо на тому, щоб було проведено відповідне розслідування.\nКомандир грузинського підрозділу, який застрелив цих людей, повинен бути покараний, наші полонені повинні бути повернені».\nС.Шамба також підкреслив, що якщо Грузія ухилятиметься від видачі громадян Абхазії і ухилятиметься від розслідування, тоді, очевидно, будуть прийняті інші рішення.\nНагадаємо, за версією Сухумі 20 вересня на межі з Грузією відбулося зіткнення. Озброєне угрупування вторглося з сусідньої території і напало на прикордонний пост поблизу гори Ходжал в Ткварчельському районі, де розташовувався тренувальний табір прикордонних сил. В результаті нападу з абхазького боку вбиті двоє, є поранені.\nЗа інформацією МВС Грузії, диверсійна група з Сухумі планувала серію диверсій на дорозі у Верхній Абхазії, яку 27 вересня повинен був відкрити президент країни Михайло Саакашвілі. Двоє членів групи, включаючи її керівника, ліквідовані, семеро затримані. МВС Грузії оприлюднило їх прізвища\nвійськові дії Абхазії\nвторгнення до Грузії\nвідносини Грузії і Обхазіі


Що таке опера? - Сборник эссе\nОпера, являє собою тісний сполучник музики й театру, взаємно один одного що збагачують. Завдяки виразній силі музики вплив драматичного добутку й гри акторів в опері нескінченно зростає. І навпаки: музика здобуває в опері надзвичайну конкретність, образність. Як сказав Чайковський: «Опера й саме тільки опера зближає вас із людьми, ріднить вашу музику з теперішньою публікою, робить вас надбанням не тільки окремих кружків, але при сприятливих умовах - усього народу».\nУже в дуже далекі часи, на зорі існування драматичного мистецтва, у людей виникло бажання підсилити за допомогою музики вплив театрального добутку. Велике значення в грецькій трагедії займала музика, а точніше - хоровий спів у супроводі музичних інструментів. Хор виражав основну ідею добутку. Театральні добутки з музикою були відомі й у середні століття. Але вони відрізнялися від опери тим, що в них спів чергувався зі звичайним розмовним мовленням, у той час як у сучасній опері з початку й до кінця співається\nОпера в тім виді якої вона є сьогодні виникла біля чотирьохсот років тому в Італії. Творцями цього нового жанру були поети й музиканти, що схилялися перед античним мистецтвом. Опера швидко завоювала, у кожній країні вона придбала особливий національний характер. Творцем першої класичної опери в Росії за назвою "Іван Сусанін" з'явився найбільший композитор Глинка\nАрія є однієї з основних частин опери. Арія складніше за формою, чим пісня, і це обумовлено самим її призначенням в опері. Арія служить характеристикою того або іншого героя. Арія не тільки виражає вже дозріле почуття, але й самий процес його формування, вона показує, як у душі людини відбувається боротьба протилежних почуттів і як одне з них перемагає. У музиці ця боротьба знаходить вираження в речитативно-декламаційній вступній побудові, що передує арії у власному розумінні слова. Музика повинна виразити вже, що оформилося почуття. В опері арія звичайно має ясну закінчену форму: куплетну, трьох приватну, рондо. Нерідко арія складається із двох контрастних по характері музики частин\nОднак дія опери неможливо передати тільки чергуванням закінчених арій. У таких моментах опери, де діючі особи саме діють, соверщенно не потрібна така закінченість форми, яка цілком доречна в арії. Вона гальмувала б розвиток дії. Такі моменти звичайно не мають закінченої музичної композиції, окремі фрази героїв чергуються з вигуками хору, з оркестровими епізодами. Для цього широко використається речитатив , тобто декламаційний спів\nЗвичайно різанням грані між речитативом і мелодійним співом ні, речитатив у таких випадках відрізняється наспівністю, і тому так легко й вільно вливається в арію або ансамбль. Але буває й речитатив дуже наближений до розмовного мовлення, що значно відрізняється від всіх інших оперних форм. Такий речитатив називається "сухим" речитативом. Для приклада можна упомнуть оперу Россіні "Севильский цирюльник", де більша частина речитативів виконується за старою традицією під фортепіано\nБагато російських композиторів приділяли велику увагу речитативу, особливо це ставиться до Даргомижскому й Мусоргскому. Прагнучи до реалізму в музиці, до найбільшої правдивості музичної характеристики, вони бачили головний засіб для досягнення цієї мети в музичному перетворенні мовних інтонацій. Речитативи в добутках Мусоргского відрізняються особливою психологічною виразністю, у них розкривається внутрішній щиросердечний вигляд героя. Для приклада можна взяти його добуток "Борис Годунов", де речитативні інтонації в партії пануючи Бориса, повні величезної внутрішньої напруженості, схвильованості, дуже відрізняються від стриманих, спокійних інтонацій партії літописця Пимона\nРечитативи й арії є основними засобами індивідуальної характеристики героїв опери. Іншим яскравим засобом характеристики героїв є ансамбль. Ансамблі в опері бувають різні по кількісному складі: від двох голосів до десяти. Звичайно в ансамбль з'єднуються голоси різного діапазону й тембру. Як правило ансамбль передає одне почуття, що охоплює декількох героїв, у такому випадку окремі партії ансамблю не протиставляються, а як би доповнюють один одного й часто мають подібний мелодійний малюнок. Але може бути ансамбль, що поєднує музичні характеристики героїв, почуття яких різні й навіть протилежні\nХорові епізоди займають досить велике місце в опері. На прикладі опери "Євгеній Онєгін" ми можемо бачити, як різноманітна буває трактування оперних хорів. У першій картині опери ми чуємо пісню, що виконує хором, селян, що вертаються з польових робіт: "Болять мої швидкі ноженьки з походушки ". У ній хор виступає як єдине ціле, пісня ця - узагальнена характеристика селян. І зовсім інакше трактований хор у першій картині другої дії, у сцені балу в Ларіних. Хор гостей тут - це не тільки "тло" у картині садибного побуту, це - активний учасник дії. Тому хор трактований тут уже не сумарно, він індивідуалізований, у деяких моментах він розділяється на окремі групи, що перекидаються репліками за адресою Онєгіна. Різний характер викладу хорових епізодів найтіснішим образом пов'язаний з участю хору в розвитку дії. Приклад максимальної індивідуалізації хору ми знаходимо в музичній драмі Мусоргского "Борис Годунов", де з хору народу, що просить Бориса прийняти царський вінець, виділені не тільки окремі групи, але навіть окремі персонажі, що одержують лаконічну, але влучну музичну характеристику. Репліки окремих персонажів розкривають щире відношення народу до подій, підневільний характер їхнього звертання до майбутнього паную\nТепер прийшов час згадати про значенні інструментальних епізодів(танцювальні епізоди й увертюра) вопере.\nТанці в опері є не тільки видовищем, але й одним із засобів музично-драматургічного розвитку. Для приклада можна взяти танці із другої дії опери Глинки "Іван Сусанін", де засобами танцювальної музики Глинка дає тут влучну характеристику польської шляхти\nУвертюра, на зорі існування опери, мала досить скромне призначення: призвати увагу слухачів до спектаклю, що починається. Пройшовши тривалий шлях розвитку, увертюра стала тим, чим вона є в класичних оперних добутках, - стислим, конспективним музичним вираженням основної ідеї опери. Тому в увертюрі часто звучать найбільш значні музичні теми опери. Розглянемо для приклада увертюру до опери Глинки "Руслан і Людмила". В увертюрі до "Руслана" такими провідними темами, найбільше широко розвиненими й затверджуваними композитором, є саме тема радості народу й тема любові. Вони мають велику яскравість, опуклістю, їхній зміст доступний слухачеві, що ще не чув опери й не єднальне звучання цих мелодій з певним персонажем або ситуацією. Основна її тема, з якої й починається увертюра, - це тема народної радості. Вона пролунає у фіналі опери, у хорі, що славить Руслана, що звільнило наречену, викрадену злим чарівником. За цією стрімкою, що летить уперед музичною темою треба широка протяжна мелодія, що пролунає в опері в арії Руслана. Це тема любові Руслана до Людмили, його надії на щастя\nЯкщо просто перелічити основні музичні образи увертюри, то можна сказати що вона дійсно виражає основну ідею опери. Але в увертюрі має значення не тільки відбір музичних тим, але і їхнє розташування й розвиток. Важливо, яка саме з музичних тем опери є в увертюрі основний, визначальний весь характер музики, важливо, наскільки широко розвиває її композитор. Отже, увертюра як би викладає основну ідею опери в узагальненому, лаконічному й закінченому виді. Тому вона може виконуватися окремо від опери, у концерті, стаючи тоді як би самостійним симфонічним добутком на тему опери. У спектаклі ж увертюра як би вводить слухача в мир музичних образів опери. А потім, коли завіса піднімається, ці образи стають не тільки чутними, але й зримими, здобувають конкретність, визначеність\nКрім опери, існують також інші форми з'єднання драми з музикою. Це й спектаклі із вставними музичними номерами (німецький зингшпиль, французька комічна опера, оперета). На ґрунті естрадних театрів Бродвея народився жанр мьюзикла .\nМьюзикл - це драматичний спектакль, до межі насичений музикою, що включається в дію набагато активніше, в опереті. Виконавці мьюзикла повинні бути рівною мірою й акторами, і співаками, і танцюристами. І це ставиться не тільки до артистів, що виконують провідні ролі, але й до артистів хору. Мьюзикл , що спочатку був як тільки розважальний жанр, швидко розвивався й уже в 50-і роки досяг розквіту й завоював популярність. Композитори звернулися до сюжетів із класичної літератури. Так, з'явився мьюзикл на сюжет комедії У. Шекспіра "Приборкування перекірливої" ("Цілуй мене, Кэт" К. Портеру), на сюжет п'єси Б. Шоу " Пигмалион " ("Моя прекрасна леді" Ф. Лоу ). По романі Ч. Диккенса створений "Оливер" Л. Барри . Радянські композитори теж звернулися до жанру мьюзикла . Наприклад, уже трохи в Московському театрі йде п'єса А. Вознесенська "Юнона й Либонь". Існує ще й такий жанр, ще більш насиченою музикою, як жанр рок-опери . Рок-опера виникла наприкінці 1960-х рр. у США як різновид мюзиклу. З рок-опер найбільш відомий "Ісус Христос - суперзірка" Л. Э. Уэббера .\nТепер дійсно стає зрозуміло, як широкий і величезний коло виразних засобів, який розташовує композитор в опері. І неспроста опера - це один із самих популярних музичних жанрів. Розуміти оперну музику може будь-яка людина, цьому допомагають слова й сценічна дія, а музика підсилює враження від драми, виражаючи із властивої їй лаконічністю те, що іноді важко передати словами. Саме для того щоб спілкуватися з народом, дуже часто й зверталися композитори копере.\nЕсли домашнее задание на тему: » Що таке опера? оказалось вам полезным, то мы будем вам признательны, если вы разместите ссылку на эту сообщение у себя на страничке в вашей социальной сети.\nПредыдущее эссе: Исторические вехи в истории украинского народа\nСледующее сочинение: He was a Philosopher\nМузика опери «Ніч перед різдвом» передає іскрометні веселощі й смуток, радості й надії її персонажів, прекрасно зображує українську природу. В\nБіографія Вольфганг Амадей Моцарт . Закордонні композитори Класична Музика\nЖиття геніального австрійського композитора Вольфганга Амадея Моцарта (1756 - 1791) дивна й незвичайна. Його яскравий, щедрий талант, постійне творче горіння\nМистецтво – художній аналіз. Література XIX століття\nВ образотворчому мистецтві в першу чверть XIX століття (архітектура, живопис, скульптура) не спостерігається такого розквіту, як у художній літературі, але\nЙозеф Гайдн Останній період життя й творчості . Закордонні композитори Класична Музика\nЙозеф Гайдн Останній період життя й творчості В 1791 році, коли Гайдну було вже близько 60 років, умер, старий князь естерхази.\nЖанр комічної опери в російської драматургії другої половини 8 у М Апопов, «Анюта»; Я Бкняжнин «Несчастие від карети»; А Оаблесимов «Мірошник – чаклун, ошуканець і сват» Комічна опера як жанр літератури сентименталізму\nІспит: Російська література 18 століття Комічна опера - драматичний добуток у жанрі комедії з музикою у вигляді вставних арій, дуетів, хорів,


Сьогодні Росія як ніколи потребує нові технології, структурному та в технічному відновленні виробничого апарату. Це великого вкладу науку й величезних капітальних вкладень. Але саме це передбачено програмами реформ. Йде процес згортання як наукового потенціалу, і інвестиційних процесів. Тепер ми думаємо однакові входитимуть у світовий ринок, до світової економіки, шагнувшую в постіндустріальну епоху, маючи у своєму промисловому парку Росії устаткування, відпрацьоване вже 6-10 лет-28%, 11-15 років - 21%, понад п'ятнадцять лет-16%. Рівень зношеності основних виробничих фондів 1990 р. оцінювався у 49,8%. Середній коефіцієнт вибуття активній частині устаткування, становлячи 2,5-3% на рік, не покриває терміни як морального старіння, а й фізичного зносу, не забезпечує технологічно параметри точності, надійності, якості, безпеки, екологічної чистоти. Через війну, при більшому парку устаткування проти США, ми мали 1994 року лише 17,8% від США обсягу ВВП душу населення (в 1913 року європейська Росія 21,8%); у продуктивності праці у промисловості й у сільське господарство співвідношення нижче більш, ніж у 2 разу. У цьому аналіз показує, що внаслідок внутрішньої і до зовнішньої політики, воздействующей для проведення реформ, прискорено руйнується потенціал п'ятого технологічного способу життя й заморожені науково-технічні напрацювання шостого укладу, що є базою нового етапу НТР.\nРозглядаючи специфічні особливості формування структури ТУ, вчені який завжди пов'язують його з критеріями технічного рівня виробництва, характеристиками базисних інновацій одного чи іншого етапу становлення та розвитку технологічного способу виробництва, що включає зміну напрямів вдосконалення, поколінь, моделей техніки, джерел енергії й інші зміни. Не завжди враховується, що технологічна багатоукладність складається під впливом багатьох чинників, недостатній чи невчасний облік яких призводить до деформаціям їх структури, до нераціональної системі виробництва, технологічним криз й у остаточному підсумку, до їх зниження соціально-економічної ефективності відтворення.\nНа етапі загального спаду виробництва, хронічного економічного і фінансової кризи, на жаль, стратегія виживання, а чи не розвитку, стає домінантою російської. На всі пропозиції про коригуванні курсу науково-технічної й соціально-економічної діяльності уряду РФ, орієнтації в розвитку наукомістких деяких галузей і підприємств, відповідь один - немає інвестиційних ресурсів. Звідси збереження орієнтації на застарілі технології у межах четвертого ТУ, що у своє чергу придушує можливості становлення та розвитку п'ятого ТУ, хоча на основі технічного переоснащення рахунок коштів амортизації, а навіть про сегментних, точкових прориви у окремих напрямах шостого ТУ.