7 причин, чому варто згадати Mi Banda 2 на Mi Banda 3\n31 maja Xiaomi представила нову версію Xiaomi Mi Band. На цей раз будуть доступні дві версії. Стандарт, який вже в продажу, і версія NFC, яка надійде в продаж лише у вересні. На жаль, незважаючи на вбудований NFC, платежі Google Pay не працюватимуть, тільки MiPay, що працює в Китаї. Mi Band 3 вже можна придбати за $ 35, друга версія коштує $ 20. Чи варто інвестувати в нову версію? Я представляю 7 причини, чому ви повинні це зробити.\nНовий, більший і яскравіший OLED-дисплей\nXiaomi Mi Band 3 має "єдиний" 0,78-дюймовий дисплей, але це приблизно 85% більший екран, ніж його попередник. Дозвіл 128 x 80, а щільність пікселів - XIUMX, PPI. Шрифти відображатимуться набагато краще, піксель зменшиться. Удосконалюючи програмне забезпечення, більш яскравий та більший екран не вплине на швидке відключення акумулятора. Витримує той же період часу, що і попереднє покоління.\n2. Сенсорний екран\nЗавдяки більшій площі екрану, Xiaomi міг ввійти на сенсорний екран. Дотик дозволяє швидко перемикати відображений вміст. Більше не натискайте ще раз, якщо хочете щось перевірити, і випадково ви натискали кнопку занадто багато разів, і вам доведеться натискати всі параметри з самого початку. Mi Band 3 представляє можливість перемикання екранів за допомогою лівого / правого жесту. Також був реалізований верхній / нижній жест.\n3. Впровадження чотирьох видів фізичної активності\nУ нас є одна з чотирьох категорій фізичної активності на вибір. Перший працює на відкритому повітрі, другий - на біговій доріжці. Також була представлена їзда та швидка прогулянка. Mi Band 3 може відображати курс навчання в режимі реального часу. Ви можете подивитися на такі параметри, як час активності, пройдений шлях, швидкість, пульс, все прямо з пов'язки. Можна запрограмувати групу вібрувати, коли ми подолаємо певну відстань, ми перевищуємо час або спалюємо певну кількість калорій.\nMi Band 2 був сертифікований IP 67, тобто захисний стрічковим стрічковим затиском. Ви можете піти під дощем, мити посуд, взяти душ. Однак ви не можете займатися водними видами спорту. Xiaomi не враховує гарантію, коли браслет Mi Band 2 перестає працювати під час плавання. У останній версії є банкомат 5, що означає, що ви можете пірнати під воду до метрів 50 без ризику. Ви можете піти з Mi Band 3 в пул без будь-якого ризику.\nІнший плюс - це можливість переглянути прогноз погоди в добу 3. Вам не потрібно зв'язатися з смартфоном, щоб перевірити, що ви можете очікувати завтра. Ви можете отримувати інформацію про погоду з будь-якої точки світу, ми визначаємо місце в додатку на вашому телефоні.\n6. Ім'я абонента, вміст повідомлення\nНоутбук Xiaomi Mi Gaming 3 з RTX 2060 буде представлений на серпні 4\nБраслет може вібрувати, коли ми отримуємо повідомлення або дзвінок. Вона може відображати ім'я абонента, якщо ви не хочете говорити, ви можете відхилити дзвінок. Що стосується вмісту, то ви можете переглянути останні повідомлення 5, отримані для парного смартфона.\n7. Краща, більш зручна застібка\nСиліконова стрічка виконана з більш дружнього матеріалу для шкіри, ніж дві. У деяких людей викликається сенсибілізація, три з них усувають цю недугу. Зловмис також був покращений, щоб уникнути небажаного відключення та втрати браслету. Xiaomi Mi Band 3 має три кольорові варіанти: червоний, чорний і синій.\nЯ нагадую вам про конкурс в якому ви можете виграти браслет Xiaomi Mi Band 3, Він закінчується сьогодні опівночібільше інформації можна знайти тут.\nМені вдалося придбати Mi Band 3 для $ 30,01 це найнижча ціна, яку я бачив до цих пір. Якщо ви хочете придбати нову групу Xiaomi, перегляньте рекламні пропозиції на веб-сайті Deals.PokolenieSmart.pl\nМіхал Червень 12, 2018\nЧервень 12, 2018 о 9: 37 am\nУ вас є англійська версія? На Алі всюди є інформація про те, що у них є китайська версія. Глобальний з'являється у вересні\nЧервень 12, 2018 на 4: 05 pm\nУ мене ще немає своєї.


«Місце для дракона» 📗 Юрій Винничук [скачати (завантажити) книгу безкоштовно] українською мовою в fb2, epub, rtf, txt, слухати аудіокнигу | KNIGOGO\nЖанри: Жахи і Містика, Список шкільної літератури 8 клас, 🎓 Шкільні підручники, Українське фентезі, Література 20 століття\nКороткий зміст книги «Місце для дракона» Юрія Винничука (анотація)\nЧи задумувалися ви коли-небудь, що відбудеться в нашому світі, якщо Добро і Зло поміняються місцями? За якими законами тоді житимуть люди та якою стане суспільна мораль? Талановитий український письменник Юрій Павлович Винничук зробив своєрідний літературний експеримент, змішавши фантастичні сюжетні перипетії з суворою реалістичністю та приправивши цю історію краплиною вражаючої містики.\nЙого книга «Місце для дракона» – прекрасний взірець гострої іронічної оповіді у казковому антуражі. Чи переможе на цей раз Добро? Хоча в моральних поняттях нелегко розібратися навіть героям твору, не говорячи вже про читача.\nПочинаючи читати онлайн цю неймовірну повість, знайомимося з дивним драконом на ім’я Грицько. Автор розбив вщент всі літературні шаблони та зробив зі свого казкового персонажа доброзичливого мрійника та романтика. Він не їсть м’ясо, милується красою природи, пише вірші та живе виключно за біблійними законами. Свою печеру Грицько перетворив на чудовий палац, і біля нього кожен може насолодитися красою та розмаїттям квітів.\nНа жаль, далеко не всі готові зруйнувати стереотипи та придивитися до чогось нового і світлого. Здавна склалася традиція знищувати драконів, і люди намагаються всіма силами віддати данину казковому героїзму. Чи вдасться драконові-метелику вижити серед підступних змов та інтриг, несамовитої боротьби за владу та кохання, ви дізнаєтесь, якщо вирішите скачати «Місце для дракона» Юрія Павловича Винничука.\nАвтор зображує в книзі дивні метаморфози, що мають місце в сучасному суспільстві. Люди, ставши на бік Зла, постають в уяві читача справжніми драконами-хижаками – жорстокими, егоїстичними, жадібними до влади.\nНеправильна казка стикнулася з неправильною реальністю, і це непорозуміння стало важливим життєвим досвідом для обох сторін. Казковий герой не розуміє людських законів, а люди не можуть осягнути інше обличчя дракона. Нерідко так буває в житті: вихід за звичний образ думок призводить до руйнації замість розкриття нових горизонтів.\nФілософську повість «Місце для дракона» ви зможете знайти на нашому сайті у форматах fb2, txt, epub та rtf. Цю книгу всі бажаючі отримують безкоштовно та без реєстрації.\nУ нас ви можете читати онлайн або скачати книгу «Місце для дракона» Юрія Винничука українською мовою повністю безкоштовно, без реєстрації та смс у різних форматах, як fb2 (фб2), txt (тхт), rtf (ртф), epub (епаб), що підходять для електронних книг, телефонів на ОС Андроїд (android), айфонів, ПК (компьютер), айпадів.\nСкачати безкоштово книгу «Місце для дракона» Юрія Винничука українською мовою\nВідгуки на книгу «Місце для дракона» Юрія Винничука\nОдна відповідь до “Місце для дракона”\nКнигу «Місце для дракона» мені довелось скачати для свого сина, оскільки вона з’явилась в шкільній програмі. Мойому здивуванню не було меж, твір виявився дуже цікавим і я з захопленням прочитала його разом з дитиною.


Хід будівництва ЖК "Альтаїр. Зоряне містечко" | Нерухомість від забудовників\nЖК Альтаїр. Зоряне містечко →\nХід будівництва ЖК Альтаїр. Зоряне містечко\nАдреса: Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55\nЖК Альтаїр. Зоряне містечко - Хід будівництва\nРозділ відображає динаміку будівництва житлового комплексу Альтаїр. Зоряне містечко. Виконання робіт представлене у вигляді новин, розміщених на часовій лінії в хронологічному порядку. Кожна новина висвітлює певний етап і за нагоди містить фотографії будівництва жк Альтаїр. Зоряне містечко. Для перегляду повного вмісту новини, необхідно натиснути кнопку "докладно".\nНовини про хід будівництва додаються самими забудовниками або модератором порталу. Як правило, інтервал публікації новин становить 2-3 місяці залежно від регіону та комплексу. Ми намагаємося висвітлити весь процес, починаючи від спорудження фундаменту і закінчуючи оздоблювальними роботами та благоустроєм території. Сподіваємося, що перегляд фото дозволить оцінити якість будівельних робіт жк Альтаїр. Зоряне містечко та прийняти рішення стосовно купівлі квартири.


Практикум самодопомоги - Радіо М\nЧи вміємо ми про себе подбати під час стресової ситуації? Якщо ні, то саме час навчитися. Про це йшлось в «Програмі YOU» з ведучою психологом Юлією Юр'євою.\nСтрес – це тиск. Коли ми потрапляємо в ситуацію, в якій у нас не виходить реалізувати наші елементарні потреби життя, виникає стресова ситуація, яка приводить до стресу. Існує 3 фази такої ситуації: перша фаза – це реакція тривоги, друга фаза – резистентності, і третя фаза – виснаження, після якої наступають наслідки: психологічні та соматичні хвороби.\nУявіть таку ситуацію. Ви пливете на кораблі та підіймається буря. Вас кидає у різні сторони, і у вас є 2 варіанти:\nВаріант № 1. Ви нічого не робите і тільки покладаєтеся на долю, на Бога або інших людей – що хтось ззовні вас вбереже від скель та смерті.\nВаріант № 2. Ви берете штурвал, і з труднощами, але вирулювати ситуацію.\nТакож зі стресом. Ви можете відпустити контроль над ситуацією, почнете плисти по «хвилях» і відмовитеся брати в руки кермо. А можете зробити залежні від вас дії: організуватися та системно підійти до подолання стресової ситуації та підтримки себе.\nПо-перше, потрібно усвідомити, що ви – доросла людина, і у вас є внутрішні сили вийти з цього стану самостійно. Не чекайте підтримки ні від держави, ні від чоловіка/дружини.\nПо-друге, потрібно взяти відповідальність за свій стан та організувати собі всебічну підтримку.\nПо-третє, потрібно говорити собі гарні, підбадьорливі слова. Якщо ви не знаєте, що сказати самому собі, подумайте, щоб ви сказали своїй дитині, опинившись б вона в такій ситуації. Після цього скажіть ці самі слова самому собі.\nПо-четверте, ви повинні знати, що людина складається з духу, душі та тіла. Коли ви заходите в стресову ситуацію, потрібно подбати про всі три складових вашого єства.\n1) Для тіла. Потрібно організувати правильний сон; лягати спати не пізніше 23:00. Стежити за своїм харчуванням. Кожен день робити фізичні навантаження. Багато ходити пішки. Раз в тиждень звільняти хоча б 1 день для відпочинку. Приймати ванни, робити комплексні релаксаційні техніки.\n2) Для душі. Відстежите думку, яка вас турбує і виснажує ваші сили та опрацювати її. Спланувати на кожен день приємні події. Практикувати арттерапію: малювання, ліплення, в'язання, танці, пісні або інше. Тобто все те, що висловлює ваш потенціал та допомагає винести назовні ваші переживання.\n3) Для духу. Молитися та читати Біблію, адже молитва – це розмова з Богом, а читання – пізнання Його характеру, любові та Його волі до людини.\nНаостанок, ведуча зробила висновок, що допомога перш за все самому собі – це не егоїзм, а життєва необхідність. Адже тільки тоді, коли ви будете в ресурсі, ви зможете допомогти іншим людям. Також Юлія побажала всім слухачам: «Дозвольте собі піклуватися про себе, любити себе і захищайте свої інтереси та якнайшвидше виходьте зі стресових ситуацій».


РОДНАЯ СТОРОНА. Фрагменты истории Побужья – Новый Город\nРОДНАЯ СТОРОНА. Фрагменты истории Побужья\nБагато зусиль до вивчення таємниць археологічних пам’яток Побужжя доклав старший науковий співробітник Інституту археології Національної академії наук України Микола Товкайло, який у 80-ті роки минулого століття очолював пошукові загоні науковців на берегах Південного Бугу поблизу Южноукраїнська. Пропонуємо до уваги читачів його розповідь про діяльність пошуковців та про цінні бузькі знахідки.\nСТАРОЖИТНОСТІ БУЗЬКОГО ГАРДУ ТА ЙОГО ОКОЛИЦЬ\nУрочище Гард, Гардовий острів, Паланкова балка, інші урочища є чи не останніми історичними ландшафтами, пов’язаними з історією Запорізької Січі. Під час будівництва гідроспоруд Ташлицької ГАЕС у 1980 рр. були повністю зруйновані запорізький цвинтар і табір у Паланковій балці, наполовину засипано Клепаний (Гардовий) острів.\nКрім описаних вище, в урочищі Гард та його околицях знаходяться багатошарові археологічні пам’ятки, що разом із старожитностями козацької доби репрезентують усі археологічні епохи від мезоліту до пізнього середньовіччя. Дослідити їх і зберегти для нащадків — завдання й обов’язок сучасних наукових і пам’яткоохоронних інституцій.\nУрочище Гард знаходиться за 2 км на південний схід від с. Богданівка Доманівського району Миколаївської області та за кілометр на південь від м. Южноукраїнська. Це глибокий і вузький каньйон з крутими скелястими берегами, по дну якого серед гранітних брил тече Південний Буг (давня українська назва — Бог), утворюючи тут великий поріг завдовжки понад 0,5 км. З лівого берега височать три великі скелі, що називаються Сова, Брама і Пугач. Навпроти скелі Пугач, посеред ріки розташований скелястий, порослий кущами та деревами острів Клепаний (давня назва його – Гардовий), яким і завершується один із найбільших на Південному Бузі порогів, а навпроти острова з правого берега впадає Сокурова (Гардова) балка. Нижче скелі Пугач і Клепаного (Гардового) острова з лівого берега знаходиться Паланкова балка, або Паланка, що є відгалуженням Сухого Ташлика, з яким вона з’єднується через сідловину за 300 м від його впадіння в р. Південний Буг.\nОсобливу роль Гарду в Запорозькій Січі засвідчують тогочасні документи. Як видно з донесення кошового Олексія Білецького від 4 серпня 1760 р., сюди, в Гард, кожного року в літній час із Січі та зимівників вирушав полковник з особливою командою для охорони кордону та дотримання порядку між рибалками й козаками, які мали перебувати тут протягом літа до осені. За топографічним описом 1774 р., влітку в Гарді завжди утримувалася команда до 500 чоловік, які жили в 50 куренях, двох хатах та 10 землянках; на зиму залишалася лише невелика залога. Завдяки розташованому тут риболовному заводу Буг вважався найкращим місцем для рибної ловлі в Запорожжі.\nЗа твердженням А. Скальковського, під гардами в Південній Україні розуміли місця влаштування риболовецьких споруд, отже, свою назву урочище отримало від розташованого тут з давніх часів риболовецького гарду. Щодо місцезнаходження Гарду дослідник, зокрема, зазначає: «Це місце було спочатку призначене лише для переправи через річку та рибальства в ній, але згодом, уже в XVII ст., перетворилося на найголовнішу прикордонну варту чи паланку».\nУслід за А. Скальковським опис Гарду подає Д. Яворницький, який особисто обстежив урочище. При цьому він спирався на складений 1742 року французьким інженером-підполковником Даніелем де Боскетом план Запорізького Гарду. За цими даними, у Гарді знаходився найвідоміший на Бузі рибний завод. У Паланковій балці розташовувався військовий табір козаків та запорізький цвинтар. Навпроти цієї балки у запорожців існувала також стара переправа (перевіз) через Буг, куди сходилося кілька великих транзитних шляхів, відомих під такими назвами: Чорний польський (Шпаків), Гардовий (Королівський), Січовий вищий, Січовий нижчий та Кер-ван-їоль. На одному з каменів Гардового острова стояла перша похідна церква в ім’я Покрови Пресвятої Богородиці, яка існувала вже в 1742 р. Власне риболовецькі споруди – Старий, або Козацький, гард – знаходилися в північному кінці острова, на місці порога. Ще один, Новий, або Архієрейський, гард був розташований трохи нижче гирла Паланкової балки.\nНаведені тут свідчення істориків підтверджуються археологічними даними. Початок археологічних досліджень Запорізького Гарду та його околиць поклала Бозька археологічна експедиція НКО під керівництвом Ф. Козубовського. Протягом 1930-1931 рр. вона досліджувала рештки військового табору і цвинтаря в Паланковій балці та відкрила деякі пункти зі старожитностями ХVII-ХІХ ст. Протягом 1979-1988 рр. археологічні дослідження в районі Гарду проводила Миколаївська експедиція Інституту археології АН України під керівництвом О. Шапошникової та за участю автора цієї статті. У результаті цих робіт було відкрито нові пам’ятки доби Запорізької Січі й добуто матеріали, що значною мірою розширюють історичні відомості про Запорізький Гард.\nЦе скелястий останець, що неглибокою промоїною, яка під час повеней служила протокою, поділяється на дві половини. По обидва боки від неї розташована низинна частина острова, замулена алювіальними відкладами піску і поросла травою, чагарником та деревами. За переказами місцевих жителів, тут росли столітні дуби, які були вирубані в 20-30-х роках минулого століття. Далі на південь і північ розташовані скелясті частини острова. Проміжки між гранітними брилами також заповнені відкладами алювіального піску, які утворюють тут невеликі задерновані площадки.\nПроведені в 1985-1986 рр. автором і М. Будником розвідки виявили в різних частинах острова матеріали, що свідчать про заселення і господарську діяльність на острові в часи Запорізької Січі. У шурфах, закладених у південній частині острова, на глибині 0,6-0,7 м було виявлено культурний шар ХУІІ-ХУІП ст. Матеріали (уламки гончарної кераміки, велика кількість риб’ячих кісток і луски) залягали в шарі гумусного супіску й перекривалися нашаруваннями річкового піску. Згідно з планом 1742 р., у цій частині острова знаходилися житла козаків, тоді як церква розміщалася по інший бік промоїни, у північній частині острова. Тут в одному з шурфів на захищеному від повені узвишші було виявлено залишки якоїсь споруди. Шари горілого дерева завтовшки 0,1-0,2 м, а під ним – обпаленої обмазки стін були перекриті нашаруваннями гумусного супіску коричневого кольору. У цьому ж місці залягали уламки гончарної кераміки, скла, багато кісток риб і тварин. Обмазка двох видів: безформні шматки обпаленої глини та міцні плитки завтовшки 2-3 см. Серед матеріалів знайдено також залізну підкову і крем’яний відщеп – деталь кресала.\nЗалишки ще однієї споруди було виявлено у північній частині острова, на одному з найвищих каменів, приблизно на тому місці, де на плані Де Боскета позначено церкву. Це місце є досить великою площадкою завдовжки 12 та завширшки 5-8 м, складеною з відкладів річкового піску й обмеженою з трьох боків (заходу, півночі та сходу) гранітними брилами й таким чином захищеною від повені; з півдня вона уривається. Сама площадка дещо похила зі сходу на захід, її поверхня задернована й заросла чагарником (терен, глід, шипшина). Південний край площадки розмитий, що й не дивно, оскільки камінь, на якому вона розташована, межує з низинною частиною острова, замуленою товстим шаром алювіального піску.\nУ 1987 р. тут було проведено розкопки (площа розкопу 84 кв.м), що дало змогу виявити характер розташованої на площадці споруди. Це прямокутна в плані будівля, орієнтована за сторонами світу. Південна її частина розмита повністю й не збереглася. Довжина цілої північної стіни – 7,5 м, розміри частково зруйнованих східної та західної стін – відповідно 6,0 та 3,5 м. Численні фрагменти обмазки стін і каміння залягали в шарі сірого гумусного супіску на глибині 0,6-0,7 м і були перекриті нашаруваннями білого та сірого піску. Шматки обмазки стін утворювали завали по периметру будівлі. Ширина цих завалів близько 1 м, товщина – до 0,15 м. Обмазку двох типів виготовлено з глини з домішкою піску.\nСеред шматків обмазки східної стінки будівлі, переважно з внутрішнього боку і особливо в північно-східному кутку, траплялося багато уламків кахлів, що датуються кінцем ХVII – ХVIIІ ст. Наявність кахляної печі свідчить про стаціонарний характер цієї споруди. Кахлі стінні прямокутної форми з невисокими прямими бортиками по краях та стилізованим рослинним орнаментом. Трапляються й карнизні кахлі. Оскільки матеріал дуже фрагментарний, то повного рапорту малюнка та розмірів кахлів встановити не вдалося. Висота румпи – 6-8 см. Знайдено також уламки гончарної кераміки від кількох горщиків, що датуються ХVII-ХVIII ст., та гутного скла, уламок точильного бруска, вістря стріли та підківки від чобіт. Цей перелік знахідок з розколу завершується невеликою колекцією кісток риб і тварин.\nУ цілому будівля може бути датована кінцем XVII – серединою чи третьою чвертю XVIII ст. Нижню дату визначено на основі датування кахлів. Верхньою датою могло бути розорення Гарду після знищення в 1775 р. Запорозької Січі.\nНа основі описаних решток стін будівлі можна реконструювати її як каркасну зі стінами, які заповнювали лозою, очеретом та обмазували з обох боків глиною. Такий спосіб конструювання стін застосовували для спорудження куренів Кам’янської та Олешківської Січей, а також хат у козацьких зимівниках. Взагалі подібні будівлі, що були характерними для лісостепової зони України, у XVIII ст. поширилися й у степу, їх називали турлучними. Між стовпами (шулами), що утворювали каркас, вертикально набивали кілки, які заплітали лозою чи перевеслами соломи, обмазували з обох боків глиною та білили. Були й інші варіанти: до шул кріпили горизонтальні жердини, до яких з обох боків прикріпляли вертикально поставлені снопики очерету; або шар очерету затискували горизонтальними жердинами. Останні могли переплітати лозою.\nПринциповим питанням є призначення будівлі. За підрахунками Д. Яворницького, на території Війська Запорізького було 44 церкви, 13 каплиць, 2 скити та одна молитовна ікона. Із загальної кількості 5 церков були похідними, їх виготовляли з грубого полотна і церати, і вони нагадувала намети, їх запорожці возили з собою в походи і встановлювали поблизу сторожових постів, рибних промислів чи інших місць, де ставали табором більш-менш численні загони козаків, і навіть у зимівниках. Проте головним атрибутом похідної церкви були предмети церковного культу – антимінс, іконостас, ікони, ризи, священні книги тощо, і, власне, саме вони підпадали під поняття «похідна церква». Похідні церкви могли встановлювати і в стаціонарних приміщеннях, як це було, наприклад, у Кальміуській церкві, збудованій з каменю й укритій очеретом. Отже, досліджену на Клепаному острові будівлю цілком могли використовувати для влаштування в ній похідної церкви. На користь цієї версії свідчать такі дані: розташування цієї споруди відповідає плану 1742 р., описам істориків та переказам місцевих жителів. Зазначимо, що на плані де Боскета житла козаків позначені у південній частині острова; орієнтація за сторонами світу, довгою віссю по лінії захід – схід; відносно невелика кількість побутових решток, чому не суперечить і розташована у північно-західному кутку будівлі кахляна піч.\nПісля знищення Січі у 1775 р. іконостас та антимінс із цієї церкви було перенесено в слободу Орлик (Єкатерининський шанець, Ольвіопіль, нині Первомайськ) у відбудовану в 1774 р. Варваринську церкву.\nМатеріал з Інтернету друкується зі скороченнями. У повному обсязі з ним можна ознайомитись на сайті http://gua.convdocs.org\n← За даними статистики\nDer Spiegel: Насколько безопасны атомные станции в Украине →


Це вам не обкрадений Шпак: схеми незаконного збагачення сім’ї екс-нардепа. ВІДЕО -\nPosted On Березень 28, 2019 Квітень 2, 2019 By ПРАВО I КОНТРОЛЬ\nЦе вам не обкрадений Шпак: схеми незаконного збагачення сім’ї екс-нардепа\nВсе, все, чтo нажил непoсильным трудoм, все же пoгиблo! 3 магнитoфoна, 3 кинoкамеры заграничных, 3 пoртсигара отечественных, куртка замшевая – три куртки. Боже мой, ну и домик у нас! То обворовывают, то обзываются, а ещё боремся за почётное звание «дома высокой культуры быта», — это же кошмар, кошмар!\nМасштаби «сімейного підряду» родини Шпаків просто вражають: згідно до висновків ревізії Державної фінансової інспекції України, порушення господарської діяльності підприємства призвели до збитків у сумі понад 350 мільйонів гривень тільки за кілька останніх років. Найгучніші приклади – у сюжеті Дарії Довженко на на інформаційному порталі “Стоп Корупції”.\nУ 2013 році НАК «Украгролізинг» провела тендер на виготовлення 35 комбайнів КЗС-15 «Сварог» на суму 92 млн грн. Переможцем стало ТОВ «ХК Інноваційні технології», хоча раніше товариство комбайни не виготовляло.\nТакі комбайни дозволили родині Шпаків заробити не один мільйон гривень. Техніку створювали з імпортних деталей (часто тих, що вже були у використанні) відомого закордонного аналогу New Holland CSX 7080. Вартість одного комбайну оцінили в 2,6 млн грн. А якщо б його просто експортували, це коштувало б вдвічі менше – близько 1,1 млн. Помножимо різницю в 1,5 млн на 35 комбайнів – отримуємо 52,5 млн грн в кишеню одіозної родини.\nЩе одна найнахабніша махінація: фіктивна фірма «Новий двір», яка, по суті, є невеликим сараєм, уклала договір на постачання доїльних апаратів. Підприємство отримало 3115 таких комплектів при тому, що потребувало не більше трьох. Тож 110 млн гривень було просто вкрадено!\nВгадайте, що об’єднує ці 2 схеми? Обидві компанії, з якими укладалися сумнівні договори, є частиною ТОВ «ВМВ груп». Власник товариства… Надія Шпак – мати Миколи Шпака, керівника НАК «Украгролізинг».\nЗгодом «ВМВ груп» переєрестрували на Ігоря Ільчишина, близького друга родини, який керує низкою інших аналогічних фіктивних підприємств. Саме вони частіше за інші компанії отримували щедрі кредити чи техніку, яка потім загадковим чином зникала.\nАпетити підприємливої родини були настільки небаченими, що діяльністю Шпаків зрештою зацікавилися комітети ВР і Державна аудиторська служба.\nЗа матеріалами “Стоп Корупції”\nPrevious post: Защитить детей Донбасса: Статус ребенка, пострадавшего от войны есть, механизма защиты – нет!\nNext post: Вдвічі більше, але без росіян: За виборами в Україні стежитимуть понад 2 тисячі міжнародних спостерігачів


Боже світло – Думки\nНові аеропаги для Слова\n10.02.2019 10.02.2019 patrykofm1 Коментар до Боже світло\n(понеділок V тижня Звичайного періоду)\nІ сказав Бог: «Нехай буде світло!» І настало світло. І побачив Бог світло, що воно добре та й відділив Бог світло і від темряви. Назвав же Бог світло – день, а темряву назвав ніч. І був вечір і був ранок – день перший.\nІ сказав Бог: «Нехай станеться твердь посередині вод і нехай вона відділяє води від вод!» І зробив Бог твердь і відділив води, що під твердю, від вод, що над твердю. Тож сталося так. І назвав Бог твердь – небо. І був вечір і був ранок – день другий.\nРозпочинаємо цикл читань з книги Буття, першої книги Біблії. В перших 11 розділах почуємо розповіді, що виходять за рамки простих історичних подій, бо будуть пояснювати механізми історію людства, пояснювати більш наше теперішнє, чим минуле.\nПерший розділ описує створення Богом всього того, що існує. Перший день це день створення світла. Автор цього розділу все дуже добре продумав і побудував свою розповідь – навіть кількість слів та виразів пораховані! Тому не випадково спочатку говорить про створення світла, а вже пізніше розказує про сонце, місяць та зорі, без яких, як відомо, не може бути світла чи зміни дня й ночі. Що ж він хотів сказати? Світло першого дня не залежить від небесних світил і, згідно з іудейською традицією, Бог заховав його до дня приходу Месії.\nІсусе, світло світу, нехай безустанно сяє Твоє світло над віруючими в Тебе! Розпорош темряву нашого світу!\nПереглянути всі записи автора patrykofm\nКатегорії Звичайний період\n1 thought on “Боже світло”\nСповіщення: Боже світло | CREDO\nNext Божий час\nТобі можна вірити?\nFollow Думки on WordPress.com


До 26-ої річниці Ніжинської поштової станції. Цікаві факти - Лента новостей Чернигова\nДо 26-ої річниці Ніжинської поштової станції. Цікаві факти\nНеймовірні простори України можна вивчати роками й так не пізнати весь спектр таємниць цієї древньої та величної держави. Багато з напрямків вже стали загальновідомими та улюбленими не лише українцями, а й іноземними туристами. Але більшість залишається невідкритими широкому загалу, і лише прискіпливі фанати української автентичності відшукують «родзинки» української самобутності.\nКак передает format.cn.ua, Кожен поціновувач невідтвореної самобутності має за честь відвідати наше старовинне містечко, яке лише декілька років тому стало жаданою Меккою для туристичного руху.\nХоча містечко невеличке й більшість цікавинок зосереджені у його центрі, та показати й розказати є що.\nНа перехресті двох центральних вулиць Ніжина знаходиться унікальний та затишний музейний комплекс «Поштова станція».\nЛілія Руденко завідувачка відділом «Поштова станція» зазначає: «На сьогодні Ніжинський музей «Поштова станція» має поціновувачів в усьому світі. Греки, американці, німці, китайці та багато інших країн світу чули й бачили цей невеличкий музейний комплекс, загадували бажання на дзвонику з кінської дуги, заглядали в інсталяцію поштового доглядача та вивчали макет поштової станції в час розквіту кінської пошти.\nУ 2018 р. Ніжинський музей «Поштова станція» відзначив своє 25-річчя, але сама поштова контора на території Ніжина у відреставрованому вигляді існує ще з 1787 року. На жаль, не залишилися спогади про дату започаткування поштового зв”язку на Ніжинщині, але відомо, що будівля пошти існувала з кінця XVII століття та була дерев’яна.\nДерев’яні конструкції пошти не пережили три пожежі, що були в Ніжині у XVIII столітті. Поштова станція в сучасному вигляді від початку була сімейним маєтком Клобукових, а після смерті голови родини її передали на потреби банківської контори. Після закриття контори будівля стала поштовою станцією».\nЖиття на Ніжинському поштовому дворі вирувало. Адже через Ніжин проходило два важливих міжнародних шляхи (Чернігівський та Московський напрямки), поштовий двір знаходився на їх перехресті.\nДивлячись на зручне розташування міста і станції зокрема, не дивно, що історія станції досить багата на цікаві особистості та події.\nТут зупинялися посли різних держав. Підтвердження цього ми постійно знаходимо в архівних документах. Зокрема, збереглися спогади про те, як до міста Н прибув турецький посол, який їхав з Криму у Москву і Петербург.\n«1742 рік запам”ятався ніжинцям саме таким візитом турків. Прибули вони до міста досить помпезно та розкішно, чим дуже здивували ніжинський люд. Велика кількість прислуги та рабів вражала своєю незвичайністю, а крам — красою. Прибувши до заїжджого двору турки натягнули свій намет, в якому й проживали. Також, на час перебування турецької делегації в Ніжині, населення було обкладене повинністю, а саме: постачання провіанту, надання підвод та забезпечення розваг для поважних гостей (ред.- скоріш мова йде про дівчат). Даний факт з історії записаний на сторінках щоденника Михайла Ханенка, тодішнього генерального хорунжого ніжинської старшини. Він також зазначав, що турки на поштовому дворі поводились досить зверхньо, навіть до Ніжинської старшини та самого Ніжинського полковника. Складалося враження, що не представники Османської імперії прибули до Гетьманщини, а Гетьманщина прибула до Османської імперії. Але найбільшим нахабством було викрасти декілька українських дівчат до османських гаремів та спалення декількох хат в селі Синяки», – розповідає завідувач відділу історії м. Ніжина Роман Желєзко.\nА що ж вабить туристів до Ніжинської поштової станції? Адже книга відгуків та пропозицій Ніжинського краєзнавчого музею відділу “Поштова станція” просто рясніє позитивними емоціями не лише відвідувачів-іноземців, а й наших земляків українців. Провівши невелике журналістське розслідування, ми дізналися, що музей відрізняється своїм підходом до взаємодії з відвідувачами. Тут можна не лише подзвонити у “дзвоник бажань”, а й відчути історію на дотик. Відвідувачі не хочуть бути свідками мертвої історії, дивитися на трупи з минулого, а хочуть бути інтерактивними учасниками історичного процесу. Музей – це не цвинтар.\nПотримати справжні речі того періоду: ліхтар конюха, металеву праску, покрутити маслобійку XIX століття і навіть сфотографуватися за справжнім письмовим столом станційного наглядача. Це все перетворює нудні музейні екскурсії на цікаву подорож в минуле.\nЩе один цікавий експонат вабить відвідувачів з різних країн. В першому залі з права на стіні висить карта Українських земель, які входили до Речі Посполитої в 1-й половині XVII століття. Автор цієї карти французький військовий інженер Гійом Левасер де Боплан, який на той момент знаходився на службі у польського короля. Бувши гарним картографом і маючи хист до будівництва неприступних фортець, зокрема Кодака, Бара, можливо доклав руку до перебудови Ніжинської фортеці. Чому ж ця карта має таку велику популярність серед відвідувачів? Приїжджаючи з усіх куточків України, і навіть із-за кордону, до землі своїх предків, для кожного святе сфотографуватися із картою, де зображений рідний населений пункт.\nБудучи єдиним в Україні музеєм пошти, який знаходиться в автентичному приміщенні, він вабить не лише емігрантів з українським корінням, а й іноземців. Ці люди бажають доторкнутися до чогось справжнього та самобутнього, й музей “Поштова станція” задовольняє цю потребу. Саме тут творилася історія поштового зв’язку одного з найбільших міст Лівобережної України у XVII –XVIII століттях.\nЛілія Журко, Нежатин


Уряд Сербії сформують партії, котрі були при владі і в 90-х роках\n29 червня 2012, 20:30\nГолова Соціалістичної партії Сербії Івіца Дачич\nБелград – Голова Соціалістичної партії Івіца Дачич отримав від президента Сербії Томислава Николича мандат на формування коаліційного уряду. Соціалісти мали б сформувати його разом із націоналістичною Сербською прогресивною партією, котру заснував і до свого обрання на пост глави держави очолював Николич. Йдеться про партії, котрі були при владі упродовж 1990-х років.\nУ повідомленнях інформаційних агентств зазначається, що партії Томислава Николича та Івіци Дачича свого часу запроваджували зовсім іншу політику, ніж та, за яку виступають останнім часом.\nСоціалістичну партію очолював Слободан Милошевич, котрого згадують не дуже добре. Адже в дев’яності роки, коли він був президентом, Сербія вела чотири війни. Дачич тоді був речником партії й беззастережно виступав на підтримку офіційної політики. Він очолив соціалістів вже після смерті Милошевича, згодом увійшов до коаліційного проєвропейського уряду.\nА Николич свого часу був заступником лідера ультранаціоналістичної Сербської радикальної партії Воїслава Шешеля, якого в Міжнародному трибуналі в Гаазі судять за обвинуваченням у скоєнні воєнних злочинів. Чотири роки тому Николич заснував Прогресивну партію, котра на виборах у травні здобула найбільше місць в парламенті. Прогресисти, так само як і соціалісти, виступають за продовження євроінтеграційних процесів.\nДачич: поважаю минуле, але дивлюся в майбутнє\nІвіца Дачич відкидає твердження про те, що Сербія повертається в минуле. Він каже: «Мене не цікавить небесна Сербія. Мене цікавить, як Сербія живе сьогодні і як житиме завтра. Я поважатиму наше минуле, але більше дивлюся в майбутнє. Ця влада і я як її перший міністр – не будемо повертатися в дев’яності роки. Якщо б я цього хотів, ми робили б це упродовж минулих років. Зрештою, все що я говорив і робив, здобуло легітимність на виборах у травні».\nНе всі в регіоні упевнені, що партії нової коаліції змінили свою колишню політику. Саме через це інавгурацію Николича три тижні тому бойкотували лідери сусідніх держав. Нелегко забути минуле. І в Сербії є чимало тих, хто Николича й Дачича називають псевдоєвропейцями та вовками, одягненими в овечу шкуру.\nБрюссель очікує, що новий уряд буде проєвропейським\nНиколич під час недавнього візиту до Брюсселя чітко виступив за європейську політику. Про це він говорив і в перебігу зустрічі з держсекретарем США Гілларі Клинтон тиждень тому на міжнародній конференції в Ріо-де-Жанейро.\nА Дачич нагадує що, як міністр внутрішніх справ, упродовж минулих чотирьох років найкраще співпрацював з колегами з Боснії і Герцеговини, Хорватії та Словенії. Це саме він бажає продовжити і на посаді голови уряду.\nКомісар у справах розширення Євросоюзу Штефан Філе зазначає, що створення коаліції є першим конкретним кроком, узгодженим із результатами виборів.\n«Ми вже висловили нашу думку й тепер є добра нагода ще раз висловити сподівання, що новий уряд стане проєвропейським. Тобто, сподіваємося, що нова влада буде спроможна тісно співпрацювати у численних питаннях, що стосуються процесу розширенням Євросоюзу, частиною якого є й Сербія», – каже Філе.\nІвіца Дачич запевняє, що новий уряд буде сформований найближчим часом – у першій половині липня.


Як продати стару іномарку за великі гроші? - frankivsk.one\nЯк продати стару іномарку за великі гроші?\nЯкщо вік машини перевищує 15-20 років, це не означає, що техніка перетворилася в даремний непотріб. Навпаки, з такою машиною можна заробити ще більше, ніж з новою. Пояснюється це тим, що сьогодні в усьому світі спостерігається тренд на покупку і відновлення старих машин дефіцитного класу.\nСтатус рідкісного автомобіля набуває техніка, яка перестає випускатися виробником. Це не обов’язково преміумні моделі. Такими можуть бути і бюджетні іномарки. Чим краще збереглася машина і її основні комплектуючі, тим більше можна заробити.\nМайданчиком для того, щоб продати авто, стане сайт AUTO.RIA. Це каталог з оголошеннями, в якому зібрана докладна інформація за доступними моделями і різними варіантами. Співпраця з AUTO.RIA зручна як комерційним дилерам, так і приватним користувачам. Тут стати перекупником, який може заробити на перепродажі, може кожен і навіть той, у якого немає досвіду в бізнесі.\nЩо потрібно знати про статус машини і що впливає на попит?\nАвтовласникові потрібно орієнтуватися на деякі базові параметри, щоб розібратися в тому, скільки можна отримати з машини. Головне пам’ятати, що перепродаж дефіцитної техніки – це завжди торг і певний час. Важливо не поспішати і набратися терпіння.\nВартість визначають кілька позицій:\nКількість активних моделей і рік випуску. Зрозуміло, що за машини, які перестали випускатися ще за вісімдесятих, можна виручити мільйони. Моделей з кожним роком стає все менше. Тому, по суті, це музейний експонат і справжній артефакт, за яким ведеться полювання.\nЗацікавленість європейських перекупників. AUTO.RIA зручний тим, що тут можна знайти як українських дилерів, так і зарубіжних. Якщо машина користується попитом серед європейських колекціонерів, прибуток збільшується в рази. Купівельна спроможність ринку вище, тому можна сміливо задирати цінник.\nОригінальність встановлених вузлів. Наявність рідного двигуна, що добре зберігся, – головна перевага. Така техніка завжди користується попитом і високо цінується. При бажанні можна продати не авто, а просто силову установку.\nВаріанти перепродажу на запчастини. Ще більше заробити можна, якщо продавати машину по окремих частинах. Так діють представники розбірок, які машину продають протягом декількох років, але за окремими компонентами. За підсумком виходить прибуток, який в рази перевершує той, який з’являється з угоди по реалізації цілої техніки.\nЯк правильно продавати техніку по запчастинах?\nРеалізація транспортного засобу по деталях може проходити в різних напрямках. Найпростіший спосіб – це знайти розбірку і віддати туди машину цілком. Менеджер компанії за такий варіант запропонує мінімальні гроші, але замість майстра самі розберуть машину і доставлять її на базу організації. Отримати кошти можна на карту або готівкою.\nТой, хто хоче отримати справжній прибуток з угоди, повинен враховувати деякі деталі. По-перше, потрібно самостійно виставляти деталі на продаж. Зробити це можна в тематичному розділі на сайті AUTO.RIA. Тут можна кожен окремий компонент сфотографувати і запропонувати на реалізацію.\nЦіни на товари виставляються за такими правилами:\nЯкщо в місті і регіоні немає аналогічних пропозицій, можна сміливо робити потрійну націнку. У потенційного покупця просто не буде вибору. Він буде змушений заплатити гроші, бо дешевих варіантів не знайде.\nНа потрібну вартість робиться невелика надбавка. Вона потрібна, щоб в майбутньому переконати користувача в вигідності покупки. Можна знизити ціну, але при цьому не втратити ні копійки. Покупець може переконатися в тому, що економить і погодитися на угоду.\nОрієнтувати оголошення за цінами потрібно не тільки на Україну, а й на Європу. Тому потрібно дивитися пропозиції з продажу аналогічних вузлів за кордоном. Це допоможе зрозуміти, скільки насправді коштує той чи інший компонент автомобіля.\nЯк поліпшити товарний вигляд?\nЗробити націнку можна навіть на старі автомобілі ВАЗ. Це буде невелика надбавка, але для неї не доведеться вкладати особливих грошей. Головне – презентабельно представити машину і зачарувати потенційного покупця.\nПерший і обов’язковий етап – це мийка та чистка салону. Важливо, щоб в машині при тест-драйві не було ніяких грязьових плям, патьоків, а також неприємних запахів. Якщо не хочеться витрачати багато грошей, можна помити машину своїми силами. Сьогодні через той же AUTO.RIA можна знайти миючі засоби та інструменти за доступними цінами.\nЩе одна важлива деталь – це схід розвал. Краще відрегулювати ходову частину у професіоналів. Завдяки цьому при тесті транспорт буде вести себе добре і слухняно і не викличе ніяких нарікань від потенційного клієнта.\nPrevious articleНа Прикарпатті стартував проєкт “Зміцнюємо громаду, об’єднуючи Україну”\nNext articleДва тарифи на газ замість одного-єдиного


Тест-драйв Smart Fortwo 2016 року. Огляди, відео, думка експертів на Automoto.ua\nЯк ми тестували Smart Fortwo 2016\nОгляд тест-драйву: Smart Fortwo 2016\nОфіційні дилери Smart в Україні (1)\nМає привабливу зовнішність\nДуже маневрений та спритний\nЗбільшені габарити додали простору салону\nМісця у салоні вистачає лише для двох людей, включаючи водія\nВідстає від більших автомобілів в плані практичності\nНе призначений для швидкісної їзди\nНинішнє третє покоління Smart стало більшим та постачається з тихішими і потужнішими двигунами, зберігаючи свою міську маневреність та практичність. Оскільки він пропонує лише два посадочних місця, до розряду просторих сімейних автомобілів його віднести неможливо. Сучасний Smart володіє дуже специфічною зовнішністю, яка вже здобула своїх шанувальників. Оригінальний Smart ForTwo з’явився у 1990 році, поступово нарощував свою популярність і тепер вважається майже повноправним міським мешканцем.\n$3 000 - $9 800\n$16 281 - $29 656\nНинішнє покоління даного автомобіля стало більшим та ширшим. Його довжина дозволяє йому бути дуже маневреним при паркуванні. Сучасний Smart отримав більш окреслені контури капоту та просторіший інтер’єр. У 2015 році увазі публіки була представлена модель з відкидним верхом. Якщо згадати, що існує і двомісний хетчбек, як би дивно це не звучало, то лінійку даного автомобіля можна вважати досить поширеною. ForTwo використовує скорочену версію тієї ж платформи (базова архітектура автомобіля), що і новий Renault Twingo. Довша версія платформи була використана при створенні Smart ForFour.\n41% Дорожні тести\nАвтомобіль Smart є, безумовно, найбільш компактним та маневреним автомобілем міського циклу з нині представлених. Не зважаючи на свої скромні габарити, він демонструє високі показники надійності та практичності.\nОчевидним недоліком автомобіля Smart є те, що він може вмістити лише двох людей. Крім того, він ніколи не зможе зрівнятись з повно розмірними автомобілями по параметрам вантажомісткості та комфорту пасажирів.\nДетально про автомобіль Smart\nВ середині даний автомобіль неймовірно кольоровий, з можливістю обрати обшивку сидінь в залежності від моделі. Місця для водія та єдиного пасажира достатньо. Місткість багажного відділення становить 260 літрів.\nНова центральна консоль та приладова панель відповідають сучасним вимогам покупців. Але пластикові елементи оздоблення все ж трохи здешевлюють загальну атмосферу. Розташований на приладовій панелі тахометр здається ненадійним. На відміну від нього, 7-дюймовий опційний екран навігаційної системи виглядає дуже доречно та сучасно, з легкою для використання системою меню.\nЯк ми тестували Smart Fortwo 2017\nЗавдяки доданим 110 мм ширини, автомобіль відчувається просторішим, ніж раніше. Автомобіль ForTwo зберіг традиційну «обрізану» стилізацію, але став більшим. При розробці останньої моделі, Smart відмовився від коробко-подібної форми. Капот став вищим та м’якшим. Додаткова ширина дозволила зосередити колеса по кутам, що покращило зчеплення з дорогою. Загальна довжина автомобіля становить 2.69 метра. Дверцята багажного відділення можна відчинити, навіть якщо простору позаду них обмаль. Діапазон відкривання основних дверей достатньо широкий, щоб забезпечити легку посадку та висадку. Контрастне забарвлення автомобіля лишається його фірмовим знаком, при трьох можливих варіантах тонування захисного каркасу.\nСалон ForTwo відповідає загальним тенденціям збільшення. Повністю оновлена приладова панель обшита текстурованою тканиною, а топові моделі можуть похвалитись і наявністю сучасного 7-дюймового екрану інформаційно-розважальної системи. Сидіння з підігрівом, місткі відсіки для зберігання особистих речей, панорамний дах та круїз-контроль - доступні покупцям в залежності від обраної ними Passion, Prime або Proxy комплектації. Базова модель запропонує: систему круїз-контролю, клімат-контроль та 15-дюймові литі диски коліс.\nКомпанія витратила чимало часу для удосконалення систем безпеки та загальної надійності автомобіля. За словами розробників, нова платформа робить маленький Smart майже таким же надійним, як і Mercedes C-Class, навіть при загрозі фронтального зіткнення.\nВ якості опції можна змінити забарвлення панелей з решітками радіатора, загалом покупець може обрати один із сорока наявних кольорів. Доступні додатки зможуть перетворити Ваш смартфон на центр контролю аудіо системою, джерелом відтворення звуку та миттєвої бортової навігації. Пакет «Premium» додасть медіа систему, яка включає супутникову навігацію та цифрове радіо, якими можна керувати через сенсорний екран. І аудіо, і медіа можна оновити завдяки JBL системі, яка забезпечує свого власника вісьмома динаміками і 240 ватами музики. Пакет «Comfort» додасть можливість налаштовувати рульове колесо та водійське сидіння по висоті. Список опцій поповнюють такі захисні системи, як: слідкування за розміткою та попередження про можливе зіткнення.\nСтара автоматизована механічна коробка передач була замінена на нову п’ятиступінчасту механічну. За бажанням можна обрати і опційну шестиступінчасту автоматичну з подвійним зчепленням. Дана коробка варта додаткових витрат, оскільки саме вона здатна зробити і так маневрений автомобіль ще спритнішим. Трициліндровий 0.9-літровий двигун на 89 кінських сил потужності є більш продуктивним, ніж 1.0-літровий на 70 конячок. При першому варіанті двигуна, відмітки у 96.5 км/год автомобіль досягає за 10.4 секунди і при механічній, і при автоматичній коробці. А другий варіант на 70 кінських сил, до тих самих показників, розжене автомобіль за 14.4 секунди на механіці і за 15.1 на автоматі. Доступні трициліндрові бензинові двигуни із розміщенням позаду демонструють показник на рівні 3.51 л/100км при 100 г/км викидів CO2. У будь-якому випадку, платформа із двигуном позаду має дивовижний радіус повороту на 6.95 метра, що дозволяє автомобілю віртуозно повертати задніми колесами і бути маневреним у межах міста. Заднє розміщення двигуна та привід на задні колеса були розроблені швидше для підвищення практичності, ніж для продуктивності. У 2016 році очікується поява повністю електричної моделі ForTwo.\nПерейти до оголошень Смарт Fortwo\nОфіційні дилери Smart в Україні\n$ 16 281-$31 740\n$ 0-$16 203\nРасход топлива - проверено Автомото 3.51 л/100 км\nНе хочется писать много, нудно и долго. Смарт является для меня неким контрастом, т.к. помимо него я достаточно много и долго эксплуатирую не самые маленькие автомобили: chevrolet tahoe, dodge ram, li...\nздравствуйте. Итак, у меня смарт. Уже почти 3 года. Вторая машина -бмв (чтоб острее чувствовать разницу)) авто досталось мне не в самом шикарном состоянии, но не так давно из германии. Пришлось перебр...


Чому зупиняються блоки АЕС і що робити з “зеленим” тарифом – Ukr Life\nЧому зупиняються блоки АЕС і що робити з “зеленим” тарифом\nОстаннім часом багато розмов ведеться навколо ситуації на ринку електроенергії. Атомні енергоблоки, які виробляють дешеву електроенергію, зупиняються, замість цього виробники дорогої “зеленої” енергії вимагають, щоб у них викуповували її в усьому обсязі за високим тарифом.\nМи розбиралися, як працює Енергоринок, чому відключили частину енергоблоків і що уряд хоче змінити в “зеленому” тарифі.\nЕкологічної енергії багато. Але дорого\nЯкщо описати ситуацію в українській енергетиці в двох словах, то виходить наступна картина. Спочатку держава вирішила простимулювати виробництво так званої “зеленої” енергії і ввела високі тарифи для виробників такої енергії. Люди і бізнес прикинули, що вкладення в цю сферу можна відбити за 6-8 років, і почали будувати сонячні електростанції. Здавалося б, добре, що такої екологічно чистої енергії стало більше, але з часом, коли потужності генерації зросли, постало питання про її вартість. Адже сонячна енергія коштує приблизно в 8-10 разів дорожче атомної.\nВиробники феросплавів, які потребують дешевої електрики, зараз лобіюють зміни до Закону, щоб знизити вартість тарифу. Власники ж сонячних електростанцій справедливо обурюються, що їм були обіцяні одні умови, під які вони брали кредити і робили інвестиції, а зараз їх хочуть погіршити.\nПаралельно з цим у зв’язку з кризою споживання енергії зменшилося до такої міри, що доводиться зупиняти блоки АЕС, але обмежувати виробництво “зеленої” енергії в уряді не наважуються. Кажуть, що не мають права за законом.\nЯк працює українська енергетика?\nДля того щоб зрозуміти, в чому проблема, спочатку згадаємо, як працює вітчизняна енергетика. Суть сучасної моделі енергосистеми України Така-всі виробники скидають вироблювану енергію в єдиний котел, з якого вона розподіляється по споживачах.\nВ Україні існують чотири основних види виробництва електроенергії-атомні електростанції( АЕС), теплові електростанції (ТЕС), гідроелектростанції (ГЕС) і відновлювані джерела електроенергії (ВДЕ), до яких відносяться вітряки і сонячні електростанції. Всі вони скидають вироблену енергію в єдину енергосистему України.\nНайбільша проблема будь-якої енергосистеми полягає в тому, що вироблену енергію практично неможливо запасти про запас – скільки споживачеві потрібно електрики в даний момент, стільки його і виробляють виробники. Вночі, коли всі сплять, споживання мінімально, і, навпаки, вдень, коли всі працюють в офісах і на виробництвах, працює електротранспорт, споживання зростає.\nНайбільше електроенергії в Україні виробляють атомні електростанції – в докризовий період було близько 54% від усього обсягу. І це найдешевша електроенергія. Однак проблема полягає в тому, що вони не можуть різко змінювати обсяги вироблення протягом доби. По суті, АЕС працюють на одному рівні – вдень і вночі. Щоб збалансувати споживання електрики населенням, навіть були введені денний і нічний, дешевший, тарифи – це мало б підвищити завантаженість АЕС вночі, що в свою чергу дозволило б їм виробляти більше електрики вдень.\nВранці, коли ми приходимо на робочі місця, включаємо комп’ютери і кондиціонери, готуємо собі каву, споживання електрики різко збільшується. У цей момент запускаються вугільні станції, які згладжують пікові навантаження. Вони виробляють всього 29% електрики в країні, але воно сумарно найдорожче.\nГідро – і Відновлювана енергетика не так передбачувана. У похмурі дні сонячні панелі виробляють енергії менше, ніж в сонячні дні, а на ГЕС навесні в повінь виробництво істотно вище, ніж влітку, під час посухи. Тому піки або провали цих видів генерації згладжують вугільні ТЕС і ТЕЦ.\nЩоб зберігався баланс в енергосистемі, диспетчери компанії “Укренерго” постійно стежать за виробленою і споживаною енергією і в разі необхідності просять додати або зменшити потужності блоків ТЕС.\nХто контролює українську енергетику?\nАтомна генерація входить до складу компанії “Енергоатом”, яка належить державі.\nТепловою генерацією керують кілька компаній. Найбільша з них-енергохолдинг ДТЕК, що належить Рінату Ахметову. ДТЕК експлуатує 9 з 14 теплоелектростанцій. Ще три входять до Державної компанії “Центренерго”, яку нещодавно безуспішно намагалися приватизувати. Дві залишилися знаходяться на непідконтрольних територіях Донбасу.\nВсі великі гідроелектростанції сконцентровані в компанії “Гідроенерго”, що належить державі.\nКомпаніями, що виробляють електроенергію з відновлюваних джерел енергії, володіють приватні інвестори. Причому основним гравцем у цьому секторі знову виступає ДТЕК Ріната Ахметова. З 7,1 ГВт зелених потужностей понад 1 гігават потужностей контролює ДТЕК.\nУ чому проблема “зеленого” тарифу?\nНаша країна, як і більшість розвинених держав, поставила перед собою мету – до 2050 року домогтися 100% використання “зеленої” енергетики-як заради економії, так і в ім’я порятунку екології. Для того щоб залучити інвестиції в цю галузь, був введений так званий “зелений” тариф, який повинен стимулювати інвесторів вкладати кошти в недешеве обладнання, що виробляє електрику за рахунок енергії сонця. Умови в держпрограмі були прописані такі привабливі, що займатися зеленою енергетикою вирішили як прості громадяни, так і великі бізнесмени.\nДержава зобов’язується викуповувати у приватних домогосподарств і підприємств електроенергію, вироблену з відновлюваних джерел енергії, за спеціальним тарифом. У минулому році він становив 18 євроцентів за 1 кВт/год. Виплати відбуваються в гривні за середньозваженим курсом. Термін дії “зеленого” тарифу закріплений законом до 2030 року.\nЦього року “зелений” тариф для сонячних електростанцій зменшився. Домогосподарства, які підключаться після 1 січня 2020 року, отримуватимуть 16,3 євроцента за 1 кВт/год, а з 1 січня 2025 року – 14,5 євроцента.\nЗгідно з офіційною статистикою, в 2018 році кількість “зелених” потужностей в Україні зросла в 2,8 рази. А в 2019 році спостерігався “зелений” бум. За п’ять років у цю галузь вклали близько 5 мільярдів євро, і станом на початок травня “зелені” потужності в Україні становили 7,1 ГВт.\nЗдавалося б, все прекрасно. Цілі, які поставили чиновники, досягаються-обсяги “зеленої” генерації зростають. Але, як виявилося, далеко не всі цьому раді. Адже така дорога енергія, коли потрапляє в загальний котел, робить дорожче всю українську електроенергію.\nУявіть, що ви готуєте суп. У рецепті написано, що потрібно взяти картоплю, моркву і цибулю. Причому пропорції не обумовлюються, основне завдання – щоб каструля була заповнена овочами. І ви можете зварити блюдо, використавши багато дешевої моркви (енергія АЕС) або додавши більше молодої картоплі (“Зелена” енергія), від пропорції інгредієнтів буде сильно залежати підсумкова вартість вашої каструлі продукту. Експерти кажуть, що вже зараз відбувається перекіс у бік дорогої молодої картоплі, тобто “зеленого” тарифу.\nНа цьому тлі почалися розмови, що якщо не зменшити кількість “зеленої” енергії, то доведеться підвищувати загальний тариф на електрику для населення. Адже такі дорогі інгредієнти енергетичного страви повинен хтось оплатити.\nЧому відключають блоки АЕС\nІ в такій ситуації в уряді вирішують ще більше зменшити виробництво дешевої електрики на АЕС, але зберегти виробництво дорогої “зеленої” енергії. Заради цього навіть відключають блоки атомних станцій.\nСтаном на 19 травня на атомних станціях України в роботі 9 з 15 енергоблоків. Як повідомляє сайт “Енергоатому” http://www.atom.gov.ua/ru/press_centr-19/novosti_kompanii-20/p/18_maa_atomnymi_stanciami_vyrabotano_175_57_mln_kvt_c_elektroenergii-46029, через балансові обмеження за минулу добу атомні станції України недовиработали 27,72 млн кВт-год електроенергії.\nЧому так сталося? Через кризу в країні споживання електроенергії впало. У зв’язку з цим Кабмін вирішив змінити енергобаланс країни. Причому уряд Дениса Шмигаля, який свого часу працював топ-менеджером в структурах ДТЕК (нагадаємо, що це найбільший виробник теплової та “зеленої” енергії), знизив прогноз виробництва електроенергії на всіх електростанціях країни, крім “зеленої” генерації і ТЕЦ. Так і хочеться сказати: “збіг? Не думаю!”.\nЗгідно з прогнозом профільного міністерства, в 2020 році загальне виробництво електроенергії в країні складе 143,9 млн кВт-год.це на 6,3% менше, ніж у попередній редакції річного балансу від Міністерства.\nНайбільше виробництво електроенергії має впасти на атомних і теплоелектростанціях. АЕС (-9,42%), ТЕС (-8,4%). Виробництво гідроелектростанцій має впасти на 8,4%. При цьому генерація на ТЕЦ і ВДЕ, навпаки, може зрости на 0,4% і 11%.\nСкорочення генерації дешевої атомної електроенергії в уряді пояснюють тим, що так прописано в законодавстві. Мовляв, Україна зобов’язалася викуповувати всю вироблену “зелену” енергію на шкоду іншим видам генерації. Мовляв, такі закони прийняли депутати минулих скликань.\n– Необхідність обмеження атомних блоків також пов’язана з тим, що згідно із законодавством, яке приймали парламентарі попередніх скликань, що мали певні лобі в цьому секторі, держава зобов’язана оплатити відновлюваної генерації “зелений” тариф незалежно від того, чи здійснюється виробництво або ми його обмежуємо, – заявила глава Міністерства енергетики та захисту навколишнього середовища Ольга Буславець в інтерв’ю “Інтерфакс-Україна”.\nЗа її словами, зараз ведуться переговори з найбільшими інвесторами в “зелену” енергетику, щоб якось вирішити цю ситуацію. В уряді розглядають варіанти зниження “зеленого” тарифу, введення повної фінансової відповідальності за небаланси, припинення будівництва нових об’єктів і надання системному оператору права безкоштовно протягом певної кількості годин обмежувати вироблення “зеленої” електроенергії.\nОднак такі зміни правил гри можуть дорого обійтися державі. Адже великі інвестори в “зелену” генерацію можуть звернутися в міжнародні суди з позовами проти держави. Подібна ситуація сталася в Іспанії, де висока частка дорогої “зеленої” електрики змусила змінювати принцип формування тарифів. Інвестори подали вже близько півсотні позовів і вже відсудили понад 300 млн євро по одинадцяти з них. Таким чином уряду доведеться компенсувати їх упущену вигоду.\nУ нас немає однозначної відповіді на це питання. Зрозуміло, що інвестори, які вклали мільярди євро в сонячні електростанції, хочуть, як мінімум, повернути свої вкладення. І будь-яке порушення взятих на себе зобов’язань з боку держави буде погіршувати і так не високий інвестиційний імідж України.\nЗ іншого боку, “вбивати” дешеву атомну енергетику на догоду екологічно чистою, але дорогою “зеленою” теж не вихід. Ми поки не настільки багата країна, щоб платити найвищі” зелені ” тарифи в Європі.\nЯк то кажуть, куди не кинь, скрізь клин. Подивимося, як уряд буде викручуватися з цієї непростої ситуації.\nДержпідтримка бізнесу: кому дістануться мільярди від уряду\nПідприємці вимагають від держави секторальної підтримки, а експерти кажуть, що допомагати потрібно тим, у кого є свій план виходу з кризи.\nPrevious Post:Розстріл на Житомирщині: у батальйоні Кульчицького поспівчували вбитим, але потім видалили пост\nNext Post:На” Слов’янському базарі “Україну представить переможниця” Х-фактора-10 ” Еліна Іващенко


Виготовлення декоративної плитки і її виробництво в домашніх умовах\nДекоративна облицювальна плитка вважається одним з найпопулярніших матеріалів для обробки приміщень як зсередини, так і зовні. Оформлення добре виглядає, захищає поверхню від механічних пошкоджень, забруднень. Але вибираючи натьний камінь, слід враховувати вагову навантаження і подбати про міцній основі. Інша справа штучний матеріал. Він має масу достоїнств: недорога ціна, легка вага, простий монтаж. До того ж виготовлення декоративної плитки є в домашніх умовах. Трохи терпіння, умінь і готова плитка, яку з успіхом можна застосовувати для облицювання не тільки внутрішніх поверхонь в будинку, але і викладки садових доріжок, інших площин.\nЩо таке штучна плитка?\nЦе матеріал, виготовлений із застосуванням різних матеріалів, що повторює за текстурою, відтінку і формі натьние плитки. Вибираючи, з чого робити елементи, слід визначитися з призначенням матеріалу: для внутрішніх облицювальних робіт застосовується облицювання на основі гіпсу, для зовнішніх – на основі цементу з різними наповнювачами. Крім іншого в склад може входити гравій, дрібний пісок, крихта каменю – добавки, що додають готовому виробу натьний рельєфний малюнок. Розмаїття відтінків нескладно домогтися різними пігментами, що додаються в основу в процесі виробництва.\nЩоб виготовлення декоративної плитки в домашніх умовах призвело до ідеального кінцевого результату, слід підготувати якісну форму для лиття. Можна купити форми, однак практичні і багаторазові коштують дорого, а пластикові ламаються, як правило, вже після першої ж партії. Тому набагато простіше зробити матрицю самостійно, наприклад, з силікону. Такі форми для виготовлення декоративної плитки прослужать не один рік, а додаючи різні компоненти, господар завжди зможе виготовити найрізноманітніші колекції декоративного облицювання.\nВиготовлення форми для декоративної плитки\nПроцес самостійного виконання матриць і облицювання особливо актуальний, якщо господар не знайшов плитки підходящої форми, кольору, розміру або ціна на продукцію виявилася непомірно високою. Для зразка все ж слід купити пару елементів з колекції, щоб на основі оригіналу зробити форми потрібних розмірів. Також для основи підійде натьний фактурний камінь, який сподобається по візерунку, відтінку. У ролі зразка не завжди може виступати саме уламок або плитка каменю, підійде, наприклад, зріз деревини, який попередньо потрібно поглибити.\nФорма може бути як одинарної, так і комплексної. Одинарні виготовити простіше, не потрібно габаритної опалубки, великої витрати силікону. З комплексними формами процес виробництва облицювання піде швидше – в партії буде більша кількість елементів.\nДля матриць потрібно зробити або знайти фанерний ящик, картонну коробку розмірами на 10-15 мм ширше і на 25-30 мм вище вихідного зразка плитки каменю, який взятий за основу. Якщо плашка облицювання невеликих габаритів, відмінний варіант – коробка з-під соку, обрізана по широкій стороні. Фольгірованние коробки володіють достатньою жорсткістю і добре витримають силіконову заливку. Можна навіть поєднати кілька коробок, зберігаючи зазор в 12 мм, герметично його закривши – це майбутні стінки форми. Для основи матриці підійде силіконовий герметик, поліуретан або двокомпонентний компаунд – склад, призначений саме для виготовлення матриць.\nВиготовлення форми з силікону\nСклад продається в тубах або відрах, а купувати слід саме той обсяг, який буде потрібно для виготовлення матриці. Як зробити опалубку – зрозуміло, тепер на внутрішні стінки коробки нанести жирну мастило (можна солідол) потім виконуються наступні дії:\nНа дно форми викласти исходник у вигляді натьного каменю, плитки з рівною поверхнею або будь-який готовий формат за яким буде готуватися форма.\nЗмастити исходник жирної субстанцією, щоб силікон після застигання легко відійшов.\nПорада! Якщо в якості зразка використовується гіпсовий варіант, то його потрібно попередньо покрити 2-3 шарами лаку, оліфи, чекаючи висихання кожного окремого шару.\nЗробити простий мильний розчин для змочування пензля, валика і шпателя – вони використовуються для нанесення і розрівнювання силіконової маси.\nСилікон з туби видавити в форму, нанести по всій поверхні зразка пензлем, змоченою в мильному розчині. Потрібно щоб силікон ліг щільно, без утворення повітряних зазорів. Склад краще не просто пропрасувати, а злегка прітрамбовать.\nЗаповнивши силіконом обсяг до потрібного рівня, поверхня вирівняти шпателем, також змоченим в мильному розчині.\nЗалишити матрицю зі складом до застигання. Поспішати з виїмкою форми не слід – чим довше простоїть матриця, тим якісніше вона вийде і витримає більшу кількість циклів використання. Для установки терміну полімеризації можна брати стандарт засихання – 2 мм на добу, тому процес займає тривалий час – все залежить від товщини і глибини шару.\nПорада! Щоб полімеризація не займала дуже багато часу, краще зайнятися виготовленням форми в теплий період, наприклад, влітку.\nЯк тільки матриця застигла, вона витягується з коробки, промивається від залишків мастила і після повного висихання, її можна використовувати, почавши виробництво декоративної плитки будинку.\nГерметик вибирається з урахуванням його технічних характеристик:\nЧас утворення поверхневої плівки після видавлювання з туби не більше 30 хвилин;\nСтандартна життєздатність складу не більше 8 годин;\nУмовна міцність на розрив МПа не менше 0,1;\nВідносне подовження при розриві не менше 300%;\nОпір текучості не більше 2 мм;\nВодопоглинання по масі не більше 1%;\nЩільність не більше 1200 кг / м3;\nДовговічність не менше 20 умовних років.\nСпираючись на дані, можна підібрати якісний силіконовий герметик, матриця з якого прослужить досить довго.\nВиготовлення матриці з двокомпонентного компаунда\nКупити спеціальний склад можна в господарському магазині. Розглянемо характеристики на основі популярного засобу «Сілагерм 5035». Це двухкомпонентное поліуретанове засіб, що використовується саме для приготування матриць. Підсумкові форми виходять якісними, міцними, рівними і відрізняються тривалим експлуатаційним ресурсом. Застосування складу показано як для матриць, так і для відливання інших будівельних матеріалів, архітектурних деталей, скульптур з гіпсу.\nВипускається «Сілагерм 5035» в бежевому тоні і розрізняється по твердості: 40 і 30 одиниць по таблиці Шора. Основні показники складу краще подивитися по таблиці:\nТвердість по Шору 30\nТвердість по Шору 40\nОсвіта поверхневої плівки не більше 40-50 хвилин після змішування Освіта поверхневої плівки не більше 40-50 хвилин після змішування\nЖиттєздатність не більше 60-120 хвилин Життєздатність не більше 60-120 хвилин\nУмовна міцність на розрив не менше 3,0-4,5 МПа Умовна міцність на розрив не менше 3,5-5,0 МПа\nВідносне подовження при розриві не менше 450-600% Відносне подовження при розриві не менше 400-600%\nУсадка не більше 1% Усадка не більше 0,8%\nВ’язкість 3000-3500 сПз В’язкість 3000-3500 сПз\nЩільність не більше 1,3 г / см3 Щільність не більше 1,07 г / см3\nЧасовий проміжок повного остигання складу становить не більше 24 годин. А ось для того щоб форма служила якомога довше, перед її заповненням слід змащувати матрицю зсередини спеціальним мастилом, наприклад «Типром 90». Продається компаунд в відрах 1,5 і 7,5 кг.\nДля процесу виготовлення матриці розглянемо приклад з компаундом Poly 74-29. Це склад від німецького виробника, вироблений в різних варіантах. При виборі складу слід звертати увагу на цифровий маркувальний код, його останні цифри. Вони підкажуть твердість матриці після повного застигання.\nОтже, домашній варіант як виготовити матрицю з компаунда Poly 74-29. Буде потрібно шаблон або исходник, пластикові панелі для збірки опалубки (товщина сенедвіч-панелей 15-20 мм), двосторонній скотч, технічний вазелін, ніж, кисть, рівень і м’яка тканина. Можна використовувати не тільки сендвіч-панелі, але і будь-який інший матеріал з рівною поверхнею і потрібної щільністю. Як исходника-шаблону також можна застосувати як стандартну плитку натьного облицювальний матеріал, так і будь-яку іншу форматну плитку потрібної текстури.\nПроцес виготовлення матриці:\nОпалубка робиться під розмір матриці. У прикладі дно виготовлено зі шматка ПВХ-панелей.\nНа дно опалубки укладається исходник, це може бути не один, а більше каменів, розкладати їх слід з відстанню не менш 10 мм і не більше 20 мм, а також брати до уваги товщину стінок опалубки, тобто кожен елемент відстоїть від іншого приблизно на 20 мм.\nМісце розташування початкових кодів на дні форми відзначається маркером, щоб після нанесення клейового складу можна було укласти фрагменти на місце, не збиваючи ширини заданого між ними простору.\nВихідні тексти прибрати, місце їх укладання промазати клеєм або використовувати двосторонній скотч. Клей наноситься тонко, щоб не виступав через країв шаблонних плиток.\nПісля вихідні знову закріпити на дні, причому зазори між каменем і дном форми закрити, щоб компаунд не потрапив під зразки. Для закладення використовується звичайний пластилін, розкатаний в тонкі смужки і щільно притиснутий до каменя і основи. Пластилін потрібно розгладити так, щоб він не виступав на межі країв зразка, інакше матриця буде з виступами.\nПоверхня початкових кодів покрити вазеліном або воском, розчиненим з уайт-спіритом. Промащувати слід все ділянки рельєфу.\nПісля обробки зразків встановити навколо них стінки опалубки. І тут є нюанс: стінки повинні бути висотою дорівнює двом висот шаблонного елемента.\nСкрутити стінки опалубки стягнути саморізами, струбцинами або спеціальним ременем.\nГотовий короб проізоліровать, замазуючи стики дна, стінок, кутові зазори. Це також можна зробити пластиліном, який відмінно тримає розчин компаунда. Потім обробити весь внутрішній простір опалубки, зразки розділової мастилом, наприклад Pol-Ease 2300.\nДати опалубці добре просохнути і можна заливати склад. Антиадгезивні мастила використовуються також в процесі приготування штучного каменю, але при цьому мастило наносять на матрицю перед заливкою гіпсової суміші.\nПросохле конструкція перевіряється на ідеальну горизонтальність.\nТепер можна заливати компаунд. Використаний в прикладі Poly 74-29 полимеризуется за 16-24 години, а от термін життєздатності становить всього 30 хвилин, тому діяти доведеться дуже швидко. Заміс проводиться тільки перед заливкою, змішується двокомпонентний склад в пропорції 1: 1, промішувати слід до повної однорідності складу. Замішувати можна як міксером, шпателем, так і іншим підручним засобом. Залишки невикористаного складу слід щільно закрити кришкою.\nВажливо! При використанні електродрилі не включати її на великі обороти – працювати на малих. Інакше суміш стане пористої через велику кількість повітряних бульбашок.\nМасу влити в опалубку так, щоб шар заливки над найвищою точкою зразка становив 7-10 мм.\nТепер трохи посувати коробом, щоб позбутися від залишків повітряних бульбашок в суміші. Дати коробці постояти 5-10 хвилин, а потім акуратно шпателем зібрати з поверхні бульбашки повітря.\nЗалишити форму до повної полімеризації. Поспішати не потрібно, матрицю витримують потім ще мінімум 2 доби.\nЧерез добу після заливки зняти ремінь, потім саморізи або струбцини. Потім акуратно шпателем пройтися по внутрішніх стінках, потихеньку «відсуваючи» поліуретан. Після такої процедури стінки легко знімаються.\nЗняття готової форми з зразків – останній етап. Обережно підняти край форми, потім акуратно зняти всю форму з початкових кодів. При якісної попередньої промазки на плитках не залишається слідів компаунда.\nТепер обладнання для виробництва колекцій штучного каменю повністю готове, можна приступати до виготовлення декоративного облицювання. Попередньо матриці обробляються антиадгезиви для спрощення процесу робіт.\nВиготовлення штучної плитки\nДля того щоб зробити плитку своїми руками допускається застосування найрізноманітніших складів. Розглянемо два варіанти: плитка для внутрішньої і зовнішньої обробки фасадів.\nВиготовлення гіпсової декоративної плитки\nЦей матеріал придатний для внутрішніх облицювальних колекцій і для створення декору зовнішнього типу. Гіпс є найпопулярнішим складом завдяки простоті використання, можливості додання будь-якого відтінку і високого ступеня зчеплення зі стіновими панелями. Для виробництва облицювального декоративного каменю буде потрібно інструмент і матеріали:\nпіддон або інша плоска поверхня для висушування продукції;\nрічковий митий пісок;\nпорошок лимонної кислоти;\nсуміш воску і скипидару;\nВсі процеси вимагають місця, тому слід звільнити робочу зону з ідеально рівною поверхнею і верстатом. Для виробництва великої кількості матеріалу підготувати стелажі для просушки.\nА тепер кілька порад для замісу гіпсу:\nДодавати потрібно сухий гіпсовий порошок у воду, а не навпаки.\nГіпсова суміш схоплюється гранично швидко, через 5-7 хвилин розчин буде «мертвим», тому якщо потрібно продовження життєздатності, до складу до застигання додається лимонна кислота з розрахунку на 1 кг гіпсу 0,6-0,8 г кристалічного порошку. Розводити лимонку потрібно в воді, потім розчин додавати в гіпсовий склад при замісі.\nГотувати склад потрібно в малих кількостях, особливо при використанні одиничної форми матриці.\nДодавання піску – необхідний елемент міцності вироби. Фракція піску 0,01-1 мм вибирається залежно від типу і виду штучного каменю.\nПісля замісу склад повинен мати консистенцію густої сметани, ліниво стікає з ложки, але ніяк не звалюється грудками.\nСтандарт складу: на 1 кг гіпсу 100 гр. піску, але можна міняти.\nУ ролі пластифікатора виступає клей ПВА, який також здатний трохи продовжити життєздатність складу.\nРозводити гіпс водою потрібно в пропорції 1,5: 1, причому в 1 літр води входить вся рідина, включаючи ту, в якій розлучена лимонка.\nВоду відразу наливають у відро і, при необхідності, додають пігмент – все потрібно як слід промісити.\nТепер можна засипати міру гіпсу, потім знову промісити.\nСлідом в відро відправляється пісок і заново перемішується.\nВажливо! Матриця готується перед початком замісу. Силіконову, пластикову промазати складом з воску і скипидару, поліуретанову промазати спеціальним складом.\nГіпсово-піщана плитка «Скала»\nЦей матеріал користується заслуженим попитом і популярністю. Штучний камінь з імітацією натьного малюнка добре підходить для декору внутрішніх і зовнішніх стінових панелей, нижньої частини фасаду, колодязних зрубів, інших поверхонь. Отже, декоративна плитка своїми руками, виготовлення поетапно:\nДля приготування матеріалу буде потрібно кілька компонентів. Дотримуватися дозування потрібно гранично точно, щоб вироби відповідали потрібним параметрам якості і міцності. Що потрібно:\n5 кг гіпсу ГВВС-16 (зважити);\n1,5 кг сухого піску крупнофракціонного;\n2 л води теплої (кімнатної температури);\n30 гр. чорного порошку-відтінку;\n45 гр. жовтого спеціального барвника-відтінку;\n400 мл води, в якій розлучена 1 щіпка лимонної кислоти.\nЗмішати воду і колір в відрі.\nВ гіпс висипати пісок, ретельно промісити суху суміш.\nУ кольорувати воду додати воду з лимонкою – в результаті вийде 2,4 л рідини, яку потрібно промісити.\nРідку суміш змішати з сухими компонентами і промішувати насадкою на малих обертах роботи дрилі не менше 5-7 хвилин.\nПідфарбувати форму сухим пігментом, завдаючи порошок пензлем на ділянки матриці локально. Наносити пігмент потрібно на краю, дно, так вийде фактурний малюнок на готовому виробі.\nНадлишки сухого пігменту струсити, для чого матрицю перевернути і злегка потрясти.\nВстановити форму на робочий стіл, краще підклавши під матрицю рівний фанерний лист такого ж розміру.\nПорційно викласти в матрицю розчин, заповнюючи всі крапки заглиблення рельєфу.\nПідняти форму разом з фанерних листом за один край і кілька разів струсити, щоб склад рівномірно розтікся по всьому складкам.\nПотім викласти залишки суміші, яка вже трохи підсихає, тому загальний обсяг виходить трохи вище краю форми – це нормально.\nВиклавши залишок, матрицю слід знову трохи потрясти (несильно), за допомогою переміщення фанерного листа. Швидко шпателем зняти надлишки розчину по верху.\nВерхню частину стінок очистити дуже ретельно, щоб після висихання складу плитки легко відділялися.\nЗалишилося відмити інструменти, щоб гіпс НЕ присох, і почекати 20-25 хвилин поки гіпсова суміш засохне. Перевірку висихання краще робити рукою – від плитки має йти тепло (термічна реакція). У процесі висихання складу потрібно знайти ще один лист фанери, розмірами з матрицю. Цей лист укласти поверх матриці, підхопити всю конструкцію за нижній лист і перевернути, щоб дно виявилося зверху. Обережно прибрати підкладку, матрицю захопити за куточок і зняти з готової продукції. Так на фанерному аркуші залишаються плитки штучного каменю, який зроблений своїми руками.\nФорму для виготовлення каменів також слід оглянути, очистити від залишків пігменту, суміші. Однак якщо процес приготування не закінчений, пігмент годі й вичищати, а ось сортування готової продукції виробляти обов’язково. Плитки з вадами відкласти, але не викидати – фрагменти добре підійдуть для облицювання кутів, інших непомітних ділянок. Як тільки потрібна партія буде готова, камені можна розкласти візерунком, підбираючи найвдаліший варіант. До речі, допускається підфарбовування в процесі викладення або перед нею. Колер наноситься кистями різної ширини, щоб вийшла мальовнича і «натьная» картина скельних уламків.\nПорада! Після облицювання матеріал покривається матовим лаком, особливо при зовнішніх роботах. Глянець додасть неприродність, тому лак з глянцем використовується рідко. Внутрішнє облицювання покривати лаком необов’язково.\nВиготовлення плитки з використанням цементу\nТакий склад більш широко застосовується, так як цемент вище за показниками міцності і практичності. Щоб зробити бетонний штучний декоративний матеріал буде потрібно:\nСірий цемент М200-М400 або портландцемент;\nПромитий сухий річковий пісок;\nКлей ПВА (можна без нього);\nЩо стосується робочого місця, то його теж потрібно підібрати з ідеально рівною поверхнею, стелажами для просушування продукції. А ось процес приготування декоративної плитки може відрізнятися: якщо камені у вигляді кругляків, то можна обійтися без форми, а для плиток потрібно матриця. Стандарт для складу суміші: 3: 1 (цементу 1 частина, піску 3 частини). Суха суміш промешівают і поступово додається тепла вода. Для підвищення пластичності вводиться ПВА в розрахунку 50 гр. на 1 літр піщано-цементного складу. В процесі замісу додається пігмент, а ось його кількість визначається тільки «на око», порційних підсипання і ретельно промешіванія.\nЯк зробити камінь для оздоблення стін або мощення доріжок?\nЗапропонована технологія виробництва декоративної плитки для доріжок і облицювання стін відрізняється лише тим, що для доріжок виготовляються блоки рівній поверхні і невеликим за глибиною рельєфом. Що потрібно зробити:\nГотовим розчином заповнити матрицю, періодично струшуючи її назад-вперед, щоб суміш рівномірно розтеклася по складкам.\nЯк тільки матриця заповнена до половини, по поверхні провести широким шпателем, збираючи надлишки розчину і зчищаючи його зі стінок – ця процедура потрібна при заливці в загальну форму.\nПри заливці одиночній глибокої матриці складу також укладається до половини, потім накладається армована сітка або прутки, а потім викладається інша частина складу – рівняти потрібно по верхньому краю форми.\nПісля того, як склад вже подост, але зберігає пластичність, на поверхні можна нанести штрихи (цвяхом, прутком) для забезпечення кращого зчеплення з поверхнею стіновий панелі.\nПерший етап підсушування займає не менше 12-24 годин. Потім готові вироби потрібно вийняти з форми, залишивши просихати ще 14 днів. Якщо передбачається вторинне використання матриці, форму потрібно промити мильною складом і просушити.\nГотовий камінь очистити від пилу, покрити фарбою потрібного відтінку, але тільки якщо колеровки в процесі замісу недостатньо. Варіант фарбування готової плитки складніше, якщо потрібно Партіонний схожість елементів за кольором.\nЗастосування стійкого лаку, яким покривається виріб після просушки, ефективно лише при зовнішньому декорі. Такий лак захистить матеріал від зовнішніх впливів і продовжить термін служби штучного каменю.\nНезважаючи на те, що керамічний матеріал можна застосовувати як завгодно, в моді імітація каміння. Штучний декор особливо подобається людям, що прикрашає свої присадибні ділянки альпійськими гірками або східними садками – тут без каменів не обійтися. Але щоб не тягнути важкі камені, пропонуємо зробити відмінну імітацію. Напрямок має назву «Арт-бетон» і щоб зробити красу потрібно:\nЦементний розчин (як зазначено вище);\nПінопласт товщиною 100-150 мм для вирізання форми;\nСкловолоконна армована сітка;\nГубка з поролону або поліетилен для формування текстури;\nКлей для пінопласту (монтажна піна або клей для плитки на цементній основі);\nНаждачний папір з зерном великої і середньої фракції;\nЯкісний атмосферне лак.\nТепер можна приступати до роботи:\nВирізати і склеїти пінопластові панелі потрібного розміру.\nЯк тільки форма висохла, вирізати з неї «камінь» – це може бути заготовка для круглого, трапецієподібного або будь-якого іншого зразка.\nОбернути форму стекловолоконной сіткою, повторюючи всі вигини майбутнього зразка, а ось фіксувати сітку можна також піною або клеєм для пінопласту.\nПриготувати цементний розчин. Замість замісу цементу і піску часто використовується плитковий клей на цементній основі, застосовуваний для робіт зовні або для складних підстав. Суміш в сухому вигляді продається в магазинах, і змушують її потрібно за інструкцією. Клейовий склад відрізняється пластичністю, тому простіше в роботі. А для додання пластичності цементно-піщаної суміші в неї додається ПВА (50 гр. На 1 літр суміші).\nПромісити склад нанести на пінопластову форму поверх армуючої сітки. Це краще робити не зовсім рівно, щоб «промальовувати» рельєф каменю. Але можна зробити «валун» гладким, для чого після нанесення складу пройтися по поверхні рукою в рукавичці або укласти поверх розчину пакет з товстого поліетилену і розрівняти всю сиру поверхню.\nЯк тільки основа покрита шаром товщиною в 15-20 мм, потрібно дочекатися підсихання складу. Це приблизно 30 хвилин.\nПісля того, як пройшло півгодини, можна надавати поверхні фактурний рельєф за допомогою губки, поліетилену. Просто прикладати поверх суміші, роблячи складки і горбики.\nЯк тільки суміш засохла, форму перевернути і закрити «дно». Дочекатися схоплювання, але не висохне «донного» ділянки, встановити зразок на рівну поверхню і трохи притиснути. Це допоможе зробити гладку поверхню для стійкості готової продукції.\nТепер не чекаючи повного висихання суміші, обробити поверхню наждачним папером – процедура проводиться через 3 доби після нанесення складу на армовану форму «каменю».\nЗалишається дочекатися повного висихання, що займає 10-12 діб. Але якщо склад цементу наноситься в кілька шарів, слід чекати висихання кожного шару перед нанесенням наступного. Як тільки досягається міцність, можна приступати до декору, попередньо очистивши форму від пилу, сміття, можна промити поверхню водою і дати просохнути. Фарбувати штучний камінь можна складом з балона або застосовувати акрилові фарби. Наносити колір слід двічі, щоб покрити рельєф по всіх зонах. А ось надання натьності залежить від обробки наждачним папером – поверхні складок висвітлюються, а заглиблення залишаються темніше, виглядає дуже красиво.\nПісля всіх процедур «камінь» знову промивається і просушується, а потім покривається лаком для захисту. Підновляти лакове покриття рекомендовано раз на рік, щоб попередити розтріскування і псування матеріалу. Розуміючи технологію виробництва, легко визначити декорування – камені, виготовлені самостійно можуть прикрасити не тільки стіни, але і клумби, а «валуни» добре приховують люки дренажних, водозабірних колодязів.\nТрохи про викладенні матеріалу\nЩоб готові вироби радували не один рік, для монтажу краще підібрати клей на основі того ж матеріалу, з якого виготовлені імітації. Якщо це гіпсова плитка, підійде клейовий склад на основі гіпсу, а кахель краще класти на кахельну клей, щоб забезпечити високі адгезивні властивості.\nКладка не завдасть складності, при використанні смуг-калібраторів з силікону. Ці смуги розділяють ряди облицювальної плитки і допомагають дотримати ідеальність швів. Видаляти калібратори потрібно в міру висихання розчину, зазори заповнюються затирання після того, як висохне клей, на який посаджені плитки.\nМожна користуватися безшовної технологією. Звичайно, шви залишаться, але вони будуть майже непомітними, якщо плитки підходять ідеально за розміром і рівності країв. Безшовна технологія не підходить для викладки декору різного формату, розмірів, форми. Варіант облицювання складний і вимагає попередньої розмітки площині перед тим як починати облицювальні роботи.\nВиробництво штучного каменю своїми руками – процес захоплюючий. І не має значення наявність досвіду, підготовки. Трохи терпіння і у новачка вийде ідеальний «валун» який відмінно прослужить не один рік, а процес виготовлення облицювальної плитки займе менше часу, якщо заздалегідь подбати про виготовлення не однієї, а кількох якісних матриць.\nВиготовлення декоративної плитки і її виробництво в домашніх умовах Ссылка на основную публикацию\nПідкладка на дерев’яну підлогу під лінолеум\nЛінолеум є одним з найбільш поширених матеріалів, які використовуються при ...\nТече душова кабіна: що робити і як усунути протікання\nЯкщо тече душова кабіна - це не діло. В своя час ми вже говорили про те, що, ...\nФундамент для будинку з піноблоків – Дізнайтеся як!\nФундамент для будинку з піноблоківБудівництво з піноблоків є досить ефективним ...\nЯк перестати постійно купувати речі, які не потрібні\nДля накопичення великої суми потрібно не тільки більше заробляти, але і розумно ...\nОбшивка звисів даху, найвигідніші матеріали для обробки карнизів даху і способи: Інструкція + Фото і Відео\nУ процесі зведення укладання покриття важливі два завдання: кінцевий вигляд, а ...


Зливи напрацювань S.T.A.L.K.E.R. 2 (2011) та реакція ex-гейм-дизайнера гри - SMNS Games\nЗливи напрацювань S.T.A.L.K.E.R. 2 (2011) та реакція ex-гейм-дизайнера гри\n07.06.2021 07.06.2021 MishaНовини\nОстаннім часом, чимало розмов, стосовно всесвіту S.T.A.L.K.E.R. пов’язані з масштабними “зливами” напрацювань проєкту часів 2011 року. У вільний доступ потрапили доволі цікаві матеріали, які ми вивчили і вирішили зібарти невеличку хронологію подій у одній статті.\nЩо саме потрапило до мережі і як це сталося\nЗа початок відліку подій можна взяти 25 травня, коли у спільноті “Вестник “Того Самого Сталкера”” був опублікований синопсис сюжету S.T.A.L.K.E.R. 2 (2011). Синопсис містив доволі стислий переказ того, що ми мали б побачити у грі, зразка 2011 року. Детальніше ознайомитись з напрацюваннями можна нижче та за посиланням.\nПерша сторінка синопсису\nВже 31 травня, у тій самій спільноті з’явилася ще одна невеличка, але цікава публікація. Цього разу аудиторії показали концепт-арти кабінету Стрільця (згідно з сюжетом скасованого S.T.A.L.K.E.R. 2, Стрілець мав стати співробітником НДІ ЧАЗ – прим. ред.)\nАле найцікавіше почалося вже 1 червня. Так, у перший день літа на форумі APPRO.ru, користувач з доволі іронічним нікнеймом Marcus Brutus виклав у відкритий доступ два архіви. У першому містилася різноманітна проєктна документація (документація по рушію X-Ray 2.0, таблиці балансу тощо), а другий архів містив працюючу збірку рушія X-Ray 2.0 з декількома скомпільованими локаціями, які можна дослідити.\nВарто зазначити, що ми теж трохи покопалися у матеріалах проєкту. Очевидним є той факт, що на момент компіляції цієї збірки (приблизно, зима 2011 року), розробники зробили доволі мало. Присутні декілька деталізованих локацій, декілька моделей NPC, а також чимала кількість мап, на яких тестували анімації, освітлення тощо. Ні про який готовий продукт, ба навіть альфа-версію, тут, ясна річ, навіть мови і не йде.\nВтім, якщо ви гадаєте, що це усі несподіванки, то ви помиляєтесь! Так, 6 червня, користувач форуму APPRO, Publius Casca виклав ще один архів, у якому містилися ще дві збірки. Щоправда, нічого цікавого у них не виявилось…\nРеакція екс-розробників на “злив”\nВже сьогодні, 7 червня, ex-гейм-дизайнер S.T.A.L.K.E.R. 2 (2011), Олексій Ситянов опублікував на своїй сторінці у Facebook допис, де зайвий раз підтвердив достовірність “зливів” і розписав декілька цікавих подробиць. Далі цитата:\nЄ тільки перший начерк синопсису, коли я тільки взявся за роботу за сценарієм СТ2. Настільки чорновий, що його не можна було показувати людями. Там навіть не вказані ключові учасники конфлікту, наприклад Омега. Навіщо його злили так що виникає відчуття, що це реальний синопсис, це цікаве питання.\nНайближче до фінального сценарію, який був в роботі – це те, що знаходиться в scenario.vsd. Швидше за все, тому що той, хто зливав, не розумів цінність цієї таблиці. а там багато всього.\nФуух… Але, насправді, навіть це ще не все, адже навіть зараз у різноманітних спільнотах триває робота з реверс-інжинірінгу збірок. Публікуються моделі, що не використовувались, але були наявні у архівах, а група ентузіастів продовжує розробку глобальної модифікації S.T.A.L.K.E.R. 2 OldConcept, яка базуватиметься саме на X-Ray 2.0. Ну а ми продовжимо слідкувати за ситуацією та інформувати Вас про найважливіші та найцікавіші події!\nНагадаємо, що на початку травня портал Gaming Bolt опублікував невеличке інтерв’ю з PR-менеджером GSC Game World, Захаром Бочаровим\nMini Cooper Сергія Григоровича на переході


Як повернути дівчину після сварки |ЯкПросто\nЗакохані сваряться завжди. Звичайно, сварки можуть бути різними, але вони неминучі, оскільки ви все одно залишаєтеся різними особистостями з уже сформованими звичками і уявленнями, які можуть не збігатися. Більшість сварок закінчується примиренням практично відразу після того, як почалися, але буває і так, що зупинитися ніхто з вас не зміг або не захотів, і дівчина в результаті пішла.\nПеречекайте якийсь час. Образа повинна пройти і у вас, і в неї. За цей час ви обидва подумаєте, чи є ваші протиріччя непримиренними і чи можна піти на поступки. Бажання піти на компроміс скаже про те, що ви готові переглянути й пом’якшити свою позицію і свої погляди заради іншої людини, значить, він вам небайдужий і справді потрібен. Зрозумівши це, починайте діяти.\nСьогодні піднести скривдженої дівчині букет квітів без того, щоб вам їм дали по голові, цілком можливо. Для цього існує служба доставки квітів, замовлення можна зробити по телефону або Інтернету. В букет можна вкласти записку, але радимо нічого в ній не писати, хіба тільки вказати свої ініціали або ім’я, щоб вона була впевнена, що квіти точно від вас.\nКартинно викинути ваш букет дівчина навряд чи зможе, тому що немає ніякого сенсу робити це при сторонню людину — кур’єрі. Відсутність пояснень дасть їй можливість засумніватися — просіть вибачення ви або просто хочете відзначити таким чином завершення ваших відносин. Зачекайте ще пару днів, щоб вона почекала пояснень і не отримала їх. Через цей час повторіть експеримент з букетом, але на записці вже можна замовити напис «Прости. Люблю ».\nПісля цього вже можна виходити на прямий контакт і попросити про зустріч. Поговорити вам треба в будь-якому випадку, навіть, якщо вона ще не пробачила вас. Коли розмова відбудеться, одразу розкажіть їй про те, як вона потрібна вам і як важко вам було всі ці дні без неї. Спокійно спробуйте пояснити свою позицію і дізнайтеся у неї, що саме їй не сподобалося настільки, що вона захотіла піти. Іноді люди просто не розуміють один одного, оскільки сприймають одне і те ж по-різному. Постарайтеся зрозуміти її і пообіцяйте, що не будете робити їй боляче. А тепер знову скажіть про любов і поцілуйте.


Купити перфоратор Stanley в Києві та Одесі, Харкові та Дніпрі | ціна, характеристики, відгуки\nЦіна 2044 - 3897 грн.\nПерфоратори Stanley - найвищий рівень світових галузевих стандартів\nВ ряду сучасних ручних електроінструментів перфоратор Stanley займає особливе місце, втілюючи головну ідею компанії-виробника: постійне прагнення досконалості. Всі професійні перфоратори Stanley, так само як і моделі побутового класу, створюються на рівні світових стандартів, а найчастіше реалізовані в них ідеї конструкторів і технологів компанії Стенлі самі стають галузевими стандартами, на які рівняються всі виробники електроінструменту в світі. Потужний перфоратор Стенлі - це завжди гарантована якість, надійність і безпека саме тому, що він родом з компанії Stanley!\nКомпанія Stanley: від лінійок зі слонової кістки до космічних програм NASA\nІсторія компанії Стенлі - цікава і захоплююча розповідь про те, як невелике американське підприємство, яке в далекому 1843 році почало випускати складні лінійки зі слонової кістки і дорогоцінних порід дерева, розвиваючись і вдосконалюючись, перетворилося на визнаного лідера з виробництва кращого ручного інструменту і високотехнологічного електроінструменту, забезпечуючи на чверть потреби світового ринку. Понад 150 патентів на винаходи інженерів Stanley, інструменти, що стали світовим стандартом, міжнародні премії «За неперевершену якість», участь в космічних програмах NASA, впровадження інновацій - надійна гарантія високої якості будь-якого інструменту компанії, в тому числі і перфораторів. Про особливості цих працьовитих американських агрегатів варто поговорити докладніше. Отже, який перфоратор Stanley вибрати?\nВибираючи електроперфоратор Стенлі, поставте собі кілька важливих питань:\nЯк часто буде використовуватися інструмент?\nДля роботи з яким матеріалом він буде застосовуватися найчастіше?\nЯкі операції і в якому обсязі йому доведеться виконувати?\nВідповідь проста: якщо перфоратор потрібний час від часу для нескладних свердлильно-довбальних робіт в масштабі домашнього ремонту або дачного будівництва, це буде модель побутового призначення. Потужності до 1000 Вт і сили удару від 1,2 до 3,2 Дж досить, щоб збити стару плитку, просвердлити дерев'яні, пластикові або металеві поверхні, виконати отвори і штроби в легкому бетоні і цеглі. Вага приблизно 3 кг дозволяє оператору довго тримати інструмент на витягнутих руках.\nПрофесійні моделі перфораторів Стенлі вирішують куди більш складні завдання і здатні довго і продуктивно працювати в екстремальних умовах. Їх потужність від 1200 Вт, висока частота удару, енергія удару від 15 Дж, вага понад 5 кг і розширений функціонал говорять самі за себе.\nНа це питання можна відповісти, виходячи з характеру і місця проведення робіт. Якщо умови дозволяють і об'єкти мають у своєму розпорядженні можливість електроживлення, то, зазвичай, обирають мережеву модель. Однак акумуляторні перфоратори Stanley будуть незамінні там, де доведеться працювати в автономному режимі, без розетки, на висоті. На сьогодні серед перфораторів Стенлі налічується безліч бездротових моделей, які не поступаються мережевим за робочими характеристикам і тривалістю роботи, - треба тільки обрати відповідну.\nВ яких режимах працюють перфоратори Стенлі?\nДля різних завдань використовуються різні режими роботи, завдяки яким інструмент може не тільки якісно творити, а й ефективно руйнувати. У кожному агрегаті є режим свердління та свердління з ударом, коли перфоратор працює як високопродуктивний дриль, здатний виробляти отвори в матеріалах будь-якої твердості. Крім того, у багатофункціональних моделях велику роль відіграє режим удару, який перетворює інструмент в ефективний відбійний молоток, спеціалізація якого - демонтаж різних конструкцій. Таким чином, за допомогою тільки одного перфоратора Stanley можна виконати точні технологічні отвори і прорізи різного призначення, демонтувати перегородки та ін.\nКрім традиційної форми корпусу перфоратора, де двигун розташовується горизонтально, в деяких моделях конструктори Stanley пропонують цікавий «діжковий» варіант, коли L-подібний двигун розміщуєтся вертикально. Не зменшуючи технічних можливостей агрегату, діжкоподібний корпус стає більш компактним, вага більш збалансованою. Як традиційний, так і інноваційний дизайн популярні у споживача, і в обох випадках вибір буде вірним.\nЯк гаранована безпека оператора?\nРобота з потужним ручним електроінструментом, яким доводиться долати опір твердих матеріалів, завжди пов'язана з небезпекою травмування. Щоб зробити інструмент повністю контрольованим, а роботу оператора максимально безпечною, перфоратори Стенлі оснащуються двома ручками з прогумованим покриттям, завдяки якому руки майстра не ковзають і міцно фіксують агрегат, вібрація помітно зменшується. Задня ручка істотно знижує силу поштовхів, а рухлива бічна рукоять забезпечує мобільність. Суттєву роль грає також наявність спеціальної захисної муфти, яка мінімалізує силу зворотнього удару у разі заклинювання бура.\nЯкі важливі функції, опції та оснащення передбачені в перфораторі Стенлі?\nСеред пріоритетних функцій, закладених розробниками, слід зазначити:\nелектронне управління процесами свердління та довбання;\nнаявність зручного курка для регулювання і контролю сили удару і свердління,\nможливість фіксації включення;\nреверс, який не тільки гарантує зворотній хід в разі необхідності, але і допомагає використовувати перфоратор як шуруповерт ;\nнадійну контролюючу систему індикаторів стану щіток.\nпрактично повне очищення повітря, що виходить від мікрочастинок, які з'являються в результаті робочих процесів, за допомогою інтегрованого екологічного НЕРА-фільтра.\nКрім того, інноваційні патрони SDS, якими оснащуються перфоратори Стенлі, підвищують загальну продуктивність інструменту, забезпечують антивібраційний ефект, розширюють вибір інструментального оснащення і спектр виконуваних завдань. Варто також додати, що всі перфоратори Stanley укомплектовані протиударним фірмовим кейсом, що гарантує успішне перевезення інструменту та його зберігання.\nЯк характеризують перфоратори Стенлі досвідчені користувачі?\nМайстри, які мають досвід роботи з інструментами різних виробників, позитивно оцінюють перфоратори Стенлі, підкреслюючи їх надійність і міцність, високу продуктивність, компактність і відмінну збалансованість, а також те, що вартість перфоратора повністю відповідає його якості і функціональним можливостям.\nДе придбати перфоратори Stanley?\nПридбати високопродуктивні перфоратори Стенлі можна в інтернет-магазині Megatool , де продають тільки оригінальні сертифіковані інструменти. У нас не потрібно побоюватися підробок або нечесної ціни - ми цінумо своє ім'ям і репутацію клієнтів. До послуг покупців - інформаційна підтримка, зручна форма оплати, швидка доставка, акції та знижки. Звертайтеся в Megatool, і перфоратори Стенлі, а також багато інших електроінструментів світових брендів стануть Вашими!