www. gazeta.lviv.ua 02 АКТУАЛЬНО\nПікетуючи владу: як актор Олег Цьона дізнався про своє високе звання під час акції протесту\nКазус Димінського: чому маленький українець зважився боротися проти всесильного олігарха?\n29 березня 2012 року 13 (662) Читай своє! Рекомендована ціна — 1 грн.\nСвітло й тіні Львова У підсвіченні сакральних споруд міста, яке мало б вабити око, переважає нефаховість й еклектика. Вартісна для міської скарбниці\nМрії Міфічних Мільйонерів Чому українці досі танцюють на граблях фінансових пірамід?  12-13 ТЕМА\nідсвічення собору святого Юра, що його помпезно влаштували торік і за яке місто цьогоріч має викласти 299 тисяч гривень, через кілька місяців доведеться... демонтувати. Прокладені без належних погоджень кабелі заважають реставраційним роботам. — На замовлення церкви ми виконуємо проект пониження рівня обходу церкви до його історичної позначки. Безпосередні роботи плануємо почати в травні. Однак нині на глибині 10 см від поверхні пролягає кабель підсвічення. А понизити рівень ми повинні на 20-30 см. Це потрібно не лише для повернення пам’ятці первісного вигляду, а й для правильного прокладання мереж та уникнення замокання\nпам’ятки. Під час виконання робіт заберемо прокладені кабелі, — говорить Лідія Горницька, головний архітектор реставраційних робіт на соборі Юра, керівник майстерні №3 інституту «Укрзахідпроектреставрація». За словами архітектора, проблеми виникли через те, що проект освітлення пам’ятки не обговорили з архітекторами та належно не погодили. Л. Горницька стверджує, що документація не відповідає чинному законодавству, адже щонайменше мала пройти адаптацію в інституті «Укразахідпроектреставрація», який є генпроектувальником на об’єкті, й обговорення під час спеціалізованої ради в Києві. Однак на практиці жодного обговорення не відбулося.\n 20 ЖИТТЯ реклама\nУ Сокалі згоріла колонія. В’язні не повтікали  Олександр Сирцов\nберезня на даху Сокальської виправної колонії виникла пожежа, внаслідок якої згоріло 144 квадратних метри перекриття. Про це «Газету» повідомили в ЦГЗ Головного управління МНС у Львівській області. Для боротьби з вогнем залучили 18 пожежних автомобілів. На щастя, внаслідок інциденту ніхто не постраждав — в’язнів евакуювали. В Сокальській виправній колонії утримують засуджених до довічного ув’язнення. За інформацією обласного управління міліції,\nніхто з в’язнів не втік. Евакуацію завершили до прибуття пожежних, отож вогнеборці змогли взятися за виконання своїх обов’язків. «Коли прибули на місце пожежі, людей у будівлі вже не було, і ми розпочали гасити вогонь», — повідомив Віталій Туровцев, заступник начальника ЦГЗ Головного управління МНС у Львівській області. Ліквідувати пожежу вдалося трохи більш ніж за чотири години. Сокальська виправна колонія №47 розташована в селі Жвирка, поряд із Сокалем, у колишньому римсько-католицькому монастирі отцівбернардинів. Будівля є\nпам’яткою архітектури початку XVII століття. Раніше там зберігали чудотворну ікону Сокальської Богоматері, монастир постійно відвідували прочани. 1951 року після обміну територіями значна частина Сокальського району увійшла до складу України, відтак монахів із їхньої обителі прогнали, натомість там створили притулок для перестарілих. Однак невдовзі — 1958-го — у будівлі колишнього монастиря розмістили виправну колонію. Нині вона є однією з восьми виправних установ України, де утримують засуджених до довічного ув’язнення.\n29 березня 2012 року 13 (662)\nНа ремонт закриють чергову ділянку Привокзальної Водіям, яким доводиться проїжджати через район Привокзальної, доведеться терпіти чергові тимчасові незручності — завтра на ремонт закриють ділянку від вулиці Короткої до Чернівецької. Це роблять у рамках реконструкції вулиць Городоцька — Чернівецька — Залізнична, повідомили «Газету» у прес-службі ЛМР. Це означає, що для руху буде закрито одну смугу вулиці Чернівецької, тож транспорт, у тому числі маршрутні таксі, які курсують на головний залізничний вокзал, зможуть їхати лише однією смугою вулиці Чернівецької. Ремонт мають завершити до 1 червня.\nТеатр імені Курбаса сказав «Досить!»  Ярина Коваль\nикориставши як привід Міжнародний день театру, працівники Львівського академічного театру імені Леся Курбаса спільно з людьми, які їх підтримали, біля приміщень міської ради та Львівської ОДА провели акцію протесту під гаслом «Досить футболити культуру!» «Залишковий принцип фінансування, несправедлива диференціація розподілу коштів між театрами, жалюгідний стан приміщення театру, створення умов, у яких більшість творчих театральних колективів ледь зводять кінці з кінцями… Іще декілька років такої «футбольнокультурної» політики й український театр як мистецтво опиниться за крок до зникнення», — йшлося у зверненні протестувальників. Інакше кажучи, мова про перегляд ставлення офіційної влади до культури загалом і в кожному окремому випадку. Бо, скажімо, вирішення конкретних проблем (що їх «курбасівці» публічно озвучили під час відповідної акції приблизно вісім місяців тому) не зрушилося з мертвої точки. Так, якщо на 2012 рік театр ім. Л. Курбаса просив затвердити йому\nГолова профкому театру ім. Л. Курбаса, актор Олег Цьона. Фото: Марія Білецька (2)\nрічний бюджет у 3 млн. 824 тис. грн., то отримав тільки 1 млн. 734 тис. грн. Відповідно, як наслідок: актори отримують зарплату вдвічі меншу за ту, з якою могли би більшменш нормально жити. До того ж є низка інших проблем, за вирішення\nСтепан Бандера. Третя черга  Фотофакт Історія будівництва пам’ятника Степанові Бандері у Львові отримала несподіване продовження. Цього тижня монумент знову був у риштуванні — робітники завершували монтаж елементів, який не встигли здійснити до дати офіційного відкриття другої черги пам’ятника. Вочевидь, ідеться про третю чергу будівництва, от тільки не відомо, чи цього разу відбудеться офіційне відкриття. Нагадаємо, 13 жовтня 2007 року, напередодні Дня Покрови Пресвятої Богородиці, у\nЛьвові офіційно відкрили пам’ятник С. Бандері, точніше — його першу чергу — скульптуру Провідника ОУН. Загальна висота статуї становить сім метрів. Відтак майже п’ять років тривала епопея зі спорудженням колон, які символізують чотири періоди національно-визвольної боротьби українців й утворюють тріумфальну арку. Висота арки — 30 метрів. Урешті-решт цьогоріч 1 січня до 103-ї річниці з дня народження Степана Бандери було урочисто відкрито пам’ятник. Тепер з’ясувалося, що не весь. Фото: Тадеуш Білецький\nяких навіть не бралися. На жаль, таке ставлення до культури не лише у Львові, а й інших містах держави. Тож не випадково акцію підтримали в Луцьку, Харкові, Києві, інших містах України. У мерії кажуть: Львів — єдине місто в Україні, де діють п’ять муніципальних театрів і на фінансування яких із міського бюджету виділяють 10 млн. грн. Серед них і академічний театр ім. Леся Курбаса. Як зауважив у розмові з «Газетою» начальник управління культури ЛМР Андрій Вороновський, оскільки держава не надала належних коштів навіть, щоби профінансувати освіту та медицину (бракує грошей на зарплати працівникам цих галузей приблизно на три місяці), то про дофінансування\nнадбавок академічному театру вже не йдеться. Хоча додав, що солідарний із працівниками театру щодо вимог до органів державної влади належно фінансувати культуру й інші галузі гуманітарного блоку. «Вважаю, що акція минула успішно, — прокоментував дійство вже після його завершення голова профкому театру ім. Л. Курбаса, актор Олег Цьона (якому, до слова, цими днями указом президента присвоєно звання заслуженого артиста України). — Хоча б тому, що публічно сказали те, що хотіли. І сподіваємося, що нас почули. Думаю, такі акції та навіть радикальніші (якщо жодної реакції на них не буде) — дзвін, який постійно звучатиме не тільки в нашому місті».\nНедрібниці життя  Олександр Сирцов\nовсякденністьскладається здебільшого з дрібниць, які тішать або засмучують. Прорвало каналізаційний люк, сморід стоїть на кількадесят метрів, однак комунальників не видно. Телефонуєш у міську диспетчерську: щоби достукатися туди, треба набратися терпіння та часу, а його хронічно бракує. Врешті, як і повідомити про засмічене після зими подвір’я... До речі, про смітники — вони тільки в рекламах сміттєвих фірм і буклетах міської ради виглядають, наче писанки. Насправді до смітників добираємося через багно. Однак усе це не до порівняння із транспортними проблемами. У дощ дістатися до зупинки неможливо. Через забиту зливну каналізацію дорога стає невеликим озерцем, а водії автівок, поспішаючи, обливають перехожих із ніг до голови брудом. Куди на них поскаржитися? Уже на зупинці починаєш розуміти: головне — сісти в потрібний автобус, адже його водій може зупинитися, а може й ні. Може це зробити за 200 метрів до чи після облаштованої зупинки. І не обов’язково, щоб автобус чи тролейбус був переповнений — водій відстав від графіка, тому, ігноруючи зупинки чи змінюючи маршрут, його надолужує. Коли потрапиш у салон, то й тут варто очікувати несподіванок. Правило заборони розмовляти по мобільному поширюється винятково на пасажирів. У переповненому автобусі можна натрапити на пасажирів з велосипедом (реальний факт), або принаймні з купою клунків. Ну, а ввечері — пасажир напідпитку, кілька разів приземлившись на асфальт, завалюється в «маршрутку». Діставшись центру, пробираєшся до місця праці, оминаючи припарковані на тротуарі автівки. Водії, припаркувавшись на хіднику, переконані, що саме пішоходи повинні поступитися їм дорогою. Увечері зіштовхуєшся ще з однією проблемою — власники приватних обійсть (здебільшого) вва-\nжають, що найкращий спосіб позбутися накопиченого за зиму сміття — спалити його. Міська влада запевняє, що активно бореться з незаконним спалюванням, і навіть складає десятки протоколів на паліїв. Можливо, воно й так, однак кількість підпалювачів чомусь не меншає. Можливо, річ у тім, що суто адміністративні методи боротьби є неефективними: якщо суспільство це сприймає, то з ревізорами завжди можна домовитися. Декілька років тому здавалося, що проблема пасивного куріння не піддається вирішенню. Кав’ярня і цигарка стали ледь не синонімами. Однак змінилися суспільні настрої, питання почали висвітлювати ЗМІ, інтернет-форуми, врешті люди, які потерпають від пасивного куріння, почали об’єднуватись у громадські організації… Проблему хоч і не вирішили остаточно, однак прогрес помітний. До речі, нещодавно у Верховній Раді утворилася міжфракційна група, яка ставить за мету обмежити куріння у приміщенні парламенту. Важливо, щоби при цьому суспільний тиск не слабшав — й Україна позбудеться сумнівного лідерства у списку «тютюнових держав». Та к о ж н е щ од а в но в інтернеті почали об’єднуватися пішоходи, аби звільнити від автомобілів хідники, на черзі — об’єднання пасажирів громадського транспорту, покупців супермаркетів, яким набридло, що їм реалізують неякісні товари. З одного боку, все це дрібниці життя, а з іншого — саме вони займають левову частку наших буднів. І, на щастя, нині маємо змогу об’єднатись, аби разом вирішити «дріб’язкові» проблеми, які кожен окремо ніколи не розв’яже.\nУкраїну заллє, а на Заході буде сухо Через сильні опади, які очікують у квітні, в Україні спостерігатимуть чимало стихійних метеорологічних явищ. Як повідомляє УНІАН, про це розповіла завідувач відділу кліматичних досліджень і довгострокових прогнозів погоди Українського науково-дослідного гідрометеорологічного інституту МНС і НАН Вазіра Мартазінова. За її словами, з кінця першої декади та а до середини квітня в Україні пройдуть сильні зливи. «Їх супроводжуватиме багато стихійних метеорологічних явищ — град ді посилення вітру». Водночас на Заході України очікують суху погоду, кількість опадів буде нижчою за норму.\nФірташа запросили на Львівщину  Олександр Сирцов\nа комунальні борги у львів’ян забиратимуть телевізори, мікрохвилівки та пральні машини. Саме ці прилади найчастіше вилучають, аби погасити борги мешканців перед ЛКП. За інформацією пресслужби Львівської міської ради, трохи більш ніж 15 тисяч городян заборгували за комунальні послуги майже 60 мільйонів гривень. — Якщо мешканці є платоспроможними та свідомо не платять без поважних причин, до них застосовуватимуть примусові заходи: арешт майна (машин, квартир тощо), відключення від електроенергії, заборону виїзду за кордон. До роботи з боржниками нині\nзалучено всі служби міста: соціальний захист, МЦЗ, податкову, ДАІ, виконавчу службу тощо, — розповідає заступник начальника управління економіки ЛМР Христина Пак. Зокрема, цьогоріч лише в лютому накладено арешт на майно 300 неплатників за комунпослуги. Здебільшого йдеться про автомобілі та помешкання.\n— Якщо особа має великий борг (ідеться про суму більш ніж три тисячі гривень) за житлово-комунальні послуги, подаємо до суду. Після рішення суду справу передають у виконавчу службу про примусове стягнення боргу. Далі компетенція виконавчої служби — описувати та забирати майно. В нашому районі накладено близько ста арештів на квартири, власники яких не можуть нічого зроби-\nти зі своєю власністю. Сім помешкань нині готують до продажу на аукціоні. За виручені кошти погасять заборгованість, — розповів «Газеті» Руслан Кандибор, голова Франківської районної адміністрації Львова. По роз’яснення, яке майно можуть утратити мешканці Львова та за які борги, «Газета» звернулася до виконавчої служби міського управління юстиції.\nУ більшості випадків громадяни реагують на наш візит агресивно Розмова з Олександром Бойком, начальником Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції — Чи багато маєте справ щодо примусового стягнення боргів за комунальні послуги? — Найбільше справ щодо несплати комунпослуг у Сихівському та Шевченківському районах. Ідеться про тисячі справ у кожному з них, адже це великі «спальники», де живе найбільше львів’ян. До прикладу, в Галицькому районі Львова лише 100 виконавчих проваджень про примусове стягнення такої заборгованості. Здебільшого доводиться стягувати від тисячі до п’яти тисяч гривень. Заборгованість понад 10 тисяч трапляється рідко. В багатьох випадках такі борги накопичуються в тих квартирах, де прописано багато мешканців, більшість із яких там навіть не проживає. Двічі на\nтиждень — увечері у вівторок і четвер — проводимо рейди та змушуємо громадян сплатити борг. За день служба одного району відвідує близько ста боржників. Розробили нову схему рейдів. Тепер залучили до них працівника центру зайнятості. Якщо в помешканні проживає безробітний, йому пояснюють, як він може знайти роботу, а також розповідають, які діють програми допомоги малозабезпеченим городянам. Ідеться про те, щоб не просто стягнути борг, а якось допомогти тим, хто цього потребує. — Як реагують боржники на ваш візит? — У нас така робота — адекватно ставитися до негативних проявів наших «клієнтів». Більшість реагує агресивно. Вже звичною є розповідь, що ще Радянський Союз украв у них гроші тощо. Однак борг є боргом. Загалом маємо дуже хороший показник фактичного виконання — близько 60% справ, які перебувають у провадженні, тоді як по Україні цей показник становить 40%. У третині випадків, коли починаємо описувати майно, мешканець терміново знаходить\nгроші — або свої, або позичає в сусідів — і на місці погашає борг. Однак усе виконати неможливо. Якщо людина нічого немає, з неї нічого не стягнеш. Близько 10% осіб не відчиняють двері, відтак подаємо до суду про примусове проникнення в житло. Від початку року суди ухвалили чотири такі рішення. У всіх випадках до виламування дверей так і не дійшло — громадяни добровільно сплатили заборговане. — Що ризикує втратити людина, яка не платить за комунальні послуги? — Описуємо здебільшого пральні машинки, мікрохвилівки, телевізори — тобто предмети розкоші. Не забираємо холодильники, газові плити й особисті речі. Після того, як описали майно, передаємо його на зберігання ЛКП. Боржник має п’ять днів, аби погасити борг і забрати вилучене, або це виставлять на торги. Здебільшого неплатник користається правом викупу. — Чи часто накладаєте арешт на майно? — Масово застосовуємо таку практику — переважно йдеться про автомобілі та\nквартири. Накладаємо арешт лише в межах суми боргу, наприклад, однієї тисячі, однак власник не може таке майно продати, здати в оренду тощо. При цьому, якщо це стосується автівки, забираємо її на арештмайданчик. Такий метод добре спрацьовує, тому застосовуємо арешти майже в усіх випадках. Іще один спосіб впливу — заборона виїзду за кордон. Його застосовуємо тоді, коли можемо довести, що особа умисне не сплачує борг — не відчиняє двері, уникає спілкування. Однак про це має бути відповідне рішення суду. Від початку року скерували до суду 109 таких клопотань, наразі задовольнили вісім. — Чи траплялися випадки продажу квартир з аукціону за комунальні борги? — У Львові їх іще не було. Але нині готуємо до продажу кілька помешкань. Це випадки, коли заборгованість становить понад десять тисяч гривень. Із вартості продажу стягнемо борги, а решту віддамо власникам. Розмовляла Мирослава Іваник Продовження теми – с. 8\nозавчора в Палаці культури залізничників РОКС відбулася нарада за участю голови Львівської ОДА Михайла Костюка, відомого українського бізнесмена, голови Федерації роботодавців України Дмитра Фірташа та львівських підприємців щодо питань розвитку підприємництва та залучення інвестицій в економіку України.\nЦя зустріч стала своєрідним знайомством Д. Фірташа з місцевими бізнесменами — раніше публічно в нашій області він не виступав. Гість зазначив, що основне завдання Федерації роботодавців — стати майданчиком для відстоювання інтересів роботодавців перед державою. Адже розмір бізнесу не має значення — поодинці ні малі, ні великі бізнесмени не здатні відстояти інтереси своїх підприємств. Нині з ініціативи Федерації роботодавців розпочали роботу над створенням реєстру компаній, які працюють в Україні, а також їх потреб. Це, за словами пана Фірташа, дозволить написати програму промислового розвитку України на найближчі п’ять років і запропонувати її на розгляд уряду. До цієї роботи Федерація роботодавців запросила фахівців з університету Кембриджа, адже, за словами гостя, вони мають найкращий досвід у цій галузі. Така програма дасть змогу побачити\nперспективу — як розвиватиметься українська економіка, що потрібно зробити для полегшення цього процесу. На переконання Дмитра Фірташа, значний економічний потенціал має і Львівщина, зокрема в галузі ІТ. В од н о ч а с г ол о в а Львівської ОДА Михайло Костюк зауважив, що за останні два десятки років регіон, на жаль, утратив економічний потенціал, передусім у таких сучасних галузях, як машинобудування й електроніка. Проте цю ситуацію потрібно виправляти, створюючи умови для розвитку бізнесу. Один із перших кроків, які варто зробити незабаром, — створити сучасний дозвільно-інвестиційний центр. До його роботи М. Костюк персонально запросив Д. Фірташа як керівника корпорації та очільника Федерації роботодавців. Такий центр міг би надавати послуги підприємцям із започаткування бізнесу. Два тижні тому у Львівській ОДА розпочали роботу над створенням аграрного паспорта регіону: в області сформовано робочу групу, яка працює над мікропроектами в галузі сільського господарства. Вже готово 100 інвестиційних пакетів, що їх пропонують колишнім заробітчанам, які мають на початок власної справи 10-15 тисяч євро. Однак найбільший потенціал Львівщини зосереджено в туристичній галузі. На жаль, розвитку туризму перешкоджає низка проблем. Одна з основних — переробка сміття. За словами пана Костюка, щоб вирішити це питання, область поділили на чотири кластери — залежно від кількості відходів у тій чи іншій місцевості. На базі кожного кластеру планують звести сміттєпереробний завод. До його спорудження облдержадміністрація запросить підприємців, зацікавлених у розвитку такого бізнесу.\nРедакція «Львівської газети» висловлює щирі співчуття керівникові інтернет-видання portal.lviv.ua Лобану Юрію Михайловичу з\nприводу важкої втрати — смерті матері Стефанії Василівни. Сумуємо разом із Вами. Вічная пам’ять!\nУ Львові відмовляються від хлору На насосній станції «Сокільники» реконструювали хлораторну станцію для знезараження питної води. Третина львів’ян споживає воду, оброблену не рідким хлором, а гіпохлоритом натрію, повідомляє прес-служба Львівської міської ради. Реконструкцію хлораторної станції фінансували з держбюджету, кошторисна вартість обладнання та будівельних робіт становила 12,5 млн. грн. Нагальну потребу замінити спосіб знезараження води спричинило будівництво євростадіону поблизу хлораторної станції «Сокільники». Оскільки львівська арена розташована дуже близько від станції, виникла необхідність її реконструкції.\nМені страшно, але піду до кінця Розмова з Андрієм Подсухою, потерпілим під час дорожньої сутички з олігархом\nндрій Подсуха став головним героєм історії, яка свого часу облетіла всі ЗМІ — хлопець мав нещастя обігнати з правого боку кортеж Петра Димінського. Про побитого водія «Жигулів» написали всі та відразу ж забули. А історія ж не мала фіналу — після безрезультатного топтання коридорів райвідділу міліції хлопець урешті звернувся по допомогу до одного з адвокатів Юрія Луценка Олексія Баганця. Тепер потерпілий має шанс на справедливість у нерівній боротьбі з найбагатшою людиною Львова. Про те, як усе було, розповідає «Газеті» сам Андрій Подсуха. — Усе відбулося 28 серпня близько першої години ночі. Повертався додому в Брюховичі, попереду їхали «Мерседес» і «Лексус». Їхав нешвидко, близько 50 км/год. Біля повороту до ресторану «Колиба» є «лежачий поліцейський», перед яким машини почали різко гальмувати.Такогогальмування не очікував. Спочатку висунувся на зустрічну смугу, але мене підрізав «Лексус». Отож я міг або вдаритися в котрийсь із автомобілів або в зупинку, чи об’їхати їх із правого боку. Вибрав останній варіант — виїхав на гірку та зупинився на знак «Стоп». Переконався, що поїзда немає, та рушив. І тут із моєю автівкою зрівнявся «Мерседес», який почав притискати мене до бордюру, одночасно ззаду\nїї підпер «Лексус». Зупинився, вони відкрили дверцята та витягнули мене з машини. Два охоронці мене тримали, а з «Мерседеса» вийшов Петро Димінський і почав мене лупцювати, — починає свою історію А. Подсуха. — Тобто охоронці не били? — Ні. Бив тільки Димінський, він разів зо п’ять ударив мене в голову й один — у пах. Опісля забрав мої права, сказав зняти з машини номерні знаки та поїхав. Ми з охоронцем пробували їх зняти, але нам цього не вдалося. — А звідки ви знаєте, що це був Петро Димінський? — Знаю його в обличчя. Він — президент футбольного клубу «Карпати», а я сам займаюся футболом. Колись навіть ходив у його дитячу школу. — Що було після сутички?\n— Димінський поїхав, а зі мною залишилися зо п’ять чоловіків. Ми надалі пробували зняти з машини номери, але не вдавалося. Врешті-решт мені сказали, що забирають автомобіль, а зі мною розбиратимуться завтра. — А чому вони так розізлилися? За порушення правил? — Та напевно, бо кричали, що я підняв сильну пилюку і вони навчать мене їздити. Пояснював, що іншого варіанта не було... Після цього охоронець сказав, що нічого страшного не буде: мовляв, прийдеш завтра, попросиш пробачення в Петра Петровича та забереш автівку. Я приїхав зранку о десятій просити пробачення (хоча й не було за що — зробив усе можливе, щоб уникнути ДТП). Дві години чекав, і тут вийшов один з охоронців із моїми документами. Він сказав, що попросив у Димінського пробачення\nзамість мене, шеф на нього накричав, тому я маю дати йому тисячу гривень і тільки тоді зможу забрати машину. Відповів, що не маю таких грошей, пробував домовитися про меншу суму. Він категорично відмовився та заявив: якщо до восьмої години вечора не принесу тисячу гривень, то він продасть мій автомобіль. Почав телефонувати знайомим, але ніхто не позичив мені грошей. Тоді зрозумів, що домовитися не вдасться, пішов у Шевченківський райвідділ і написав заяву. До речі, ще не встиг зайти в кабінет слідчого, як до мене зателефонував той охоронець і сказав, що заява — зайве: мовляв, забирай машину і щоб я тебе більше не бачив. Відповів, що вже пізно. Тоді з міліціонерами поїхав забирати своє авто, але, хоча просив скласти акт, вони цього не зробили. Наступного дня біля магазину в Брюховичах\nмене зустрів чоловік, який представився начальником охорони, та почав запитувати, чому я написав заяву. Сказав йому, що не було іншого виходу: мене побили, забрали машину. Але найбільше обурило те, що я прийшов просити пробачення, а в мене ще й гроші почали вимагати. Цей чоловік звинуватив мене в тому, що розбив якусь галогенову фару «Мерседеса». Я йому на те: треба було викликати ДАІ, все зафіксувати. Маю страховку, вона покрила б усі збитки. У відповідь почув: вони хотіли по-людськи... Отак це все було. Коли почалося слідство, охоронці говорили, що я був п’яний, неадекватний, сам віддав їм автомобіль. Потім «виявилося», що розбив лобове скло «Лексуса». Хоча насправді не розбивав ані фари «Мерседеса», ні скла «Лексуса», а відразу після подання\nзаяви пройшов судмедекспертизу, яка показала, що алкоголю в крові не було. — Через якийсь час вам відмовили в порушенні кримінальної справи? — Так. Хоча слідчі мені співчували. Казали, що в тому світі складно знайти справедливість, і запевняли: людина повинна відповідати перед законом. Але я так зрозумів, що ніхто ні перед ким не відповідатиме. Про відмову в порушенні кримінальної справи мені усно повідомив слідчий — досі я так і не отримав офіційного листа. Але думав, що на тому вже все. — Як ви вийшли на Олексія Баганця? — Мені здалося, що пан Баганець нині — найвідоміший і найпопулярніший адвокат. Знайшов його номер в інтернеті, зателефонував, розповів, у чому річ, і запитав, чи зможе він мені допомогти. Адвокат сказав, що візьметься за мою справу. — І як розвиваються події нині? — Не знаю подробиць. Мені відомо лише, що прокуратура подала на дорозслідування, тепер допитують усіх причетних. — Як гадаєте, справа дійде до логічного завершення? — Думаю, ні. Але я така людина, що завжди йду до кінця. Звичайно, мені страшно, але переборюю цей страх. Люди кажуть, що Петро Димінський — страшний хам. Ну і, самі розумієте, борюся з найбагатшою людиною Західної України. Але скажу одне: він така сама людина, як я. Нехай відповідає перед законом. Розмовляла Ірина Паращак\nЛьвівські медики-прикордонники привезли «бронзу»  Фотофакт\nю нагороду вони здобули за участь у конкурсі «Засмучений гість» у рамках IV Національного відкритого чемпіонату бригад швидкої допомоги, який завершився в Рівному. Під час IV Національного відкритого чемпіонату бригад швидкої допомоги медики працювали в умо-\nФото: прес-служба прикордонних військ України\nвах реальної роботи невідкладників: за добу спали лише три години. Їм довелося виїжджати на виклик до дитини, якій поставили діагноз «менінгококова інфекція», долати наслідки стрілянини терористів на дискотеці, надавати допомогу пораненому водію авто, в багажнику якого був зв’язаний заручник, тощо. У змаганнях узяли участь 33 команди, зокрема з Польщі та Литви.\nПовідомлення ПАТ «Львівобленерго» 26.03.2012 в електромережах Товариства вимикалися: 1 кабельна лінія 6кВ у Франківському РЕМ, було знеструмлено 4 трансформаторні підстанції у Львові — вул. В. Великого, Симоненка та прилеглі вулиці з 02.10 до 03.05 на час переключення на резервне живлення. Причина: пошкодження кабельної лінії. 27.03.2012 в електромережах Товариства вимикалися: 2 кабельні лінії 6кВ у Залізничному РЕМ, було знеструмлено 12 транс-\nформаторних підстанцій у Львові — вул. Кульчицької, Петлюри, Виговського та прилеглі вулиці з 07.00 до 08.00; вул. Сигнівка, Патона, Ряшівська та прилеглі вулиці з 21.50 до 00.10 28.03.2012 р. на час переключення на резервне живлення. Причина: пошкодження кабельних ліній. 1 кабельна лінія 6кВ у Стрийському РЕМ, було знеструмлено 4 трансформаторні підстанції — 1 населений пункт повністю з 20.45 до 07.35 28.03.2012 р. Причина: пошкодження в абонентському ТП, що не належить Товариству. Просимо пробачення за тимчасові незручності.\nАтракціони запрацюють за графіком Завтра відкриють сезон каруселей у Львові в Парку культури ім. Б. Хмельницького, повідомляє zaxid.net. Почнуть працювати всі 14 атракціонів. Нині їх перевіряють експерти. Наразі, запевняють, жодних неполадок не виявили. Каруселі справні, колесо огляду — також, а гойдалки ще потрібно пофарбувати. Атракціони в Парку культури перевіряють раз на рік — перед початком сезону. Згодом їх мають перевірити на міцність металу. Головний інженер Парку культури Ігор Качмар повідомив: «Періодично проводимо діагностику металу на довговічність». Львівські каруселі працюють уже 20-й рік. Утім пан Качмар переконує: вони прослужать іще стільки ж.\nПередчемпіонатська толока У рамках підготовки до чемпіонату Європи 2012 року з футболу одним з основних завдань є тотальне прибирання територій міст, населених пунктів, доріг і прилеглих до них смуг. На цьому наголосив голова Львівської облдержадміністрації Михайло Костюк, повідомляє прес-служба ЛОДА. Очільник області зауважив, що відбуватимуться огляди прибирання шляхів, придорожніх смуг тощо. Також губернатор оголосив 31 березня на Львівщині Днем довкілля та закликав усіх працівників Львівської облдержадміністрації взяти участь в очищені придорожніх смуг області.\nПрецедент ДПП  Андрій Хомицький\nким великим не був би бюджет, у кожному разі коштів на все в ньому забракне. Напевно, саме в бюджетному плануванні найяскравіше зауважуємо суть економіки як науки про максимально можливе врахування потреб споживачів за умови мінімальних ресурсів. Левову частку майбутнього міського бюджету розвитку передбачено на облаштування інженерної та соціальної інфраструктури: доріг, дитсадків, шкіл, спортивних майданчиків. Реальна цифра бюджету розвитку — близько 17 млн. грн. на так звані нові об’єкти. І як би виконавчі органи не били себе в груди та не надимали щоки, 300 млн. грн., як передбачено в їхньому проекті, не вдасться забезпечити. Наповнити бюджет в актуальній ситуації можемо за допомого субвенцій із центрального бюджету, позик, грантів. Дуже ціка-\nвим і перспективним нині є механізм державно-приватного партнерства (надалі ДПП), який успішно працює у світі. Світова практика засвідчує успішне втілення ДПП у комунальному господарстві, зокрема будівництві доріг, водоочищенні, водопостачанні, переробці побутових відходів, для розвитку соціальної інфраструктури, будівництва шкіл, лікарень, спортивних і культурних споруд. Державно-приватне партнерство — це співпраця між державними та комунальними підприємствами з одного боку та приватним бізнесом чи іноземними компаніями з іншого. Це феноменальна можливість для додаткового залучення приватних інвестицій в економіку міста, доконечно потрібних у нашому випадку. 2010 року в Євросоюзі реалізовано 112 проектів ДПП на суму 18,3 млрд. євро. Найбільше їх — у царині освіти (34%), транспорту (21%), охорони здоров’я (17%).\nАндрій Хомицький, депутат Львівської міської ради (фракція «Свобода»), голова постійної депутатської комісії економічної політики, підприємництва, інвестицій і зовнішніх відносин.\nУ Львові спробують утілити проекти державно-приватного партнерства Закон України «Про приватно-державне партнерство», ухвалений 1 липня 2010 року, на жаль, не є функціональним. Тому під час останнього пленарного засідання сесії ЛМР ми звернулися до президента, голови Верховної Ради та прем’єр-міністра України з пропозиціями поліпшити ефективність ДПП в Україні. Загалом наш пакет містить 18 рекомендацій щодо змін законодавства, які спрощують механізм ДПП, сприяють залученню іноземних інвестицій, пришвидшать розвиток приватного сектору економіки міста й України. Попри складні правові умови для реалізації ДПП, у Львові планують розпочати проект щодо паркування. Це наболіла та давня проблема нашого міста. Успішна реалізація задуманого та підписання угоди між комунальним підприємством й іноземним інвестором дозволить суттєво спростити вирішення дуже непростої «болячки» міста Лева.\nОлег Ляшко втратив голос  Анатолій Шевчук\nромадські приймальні Радикальної партії Олега Ляшка щодня отримують тисячі листів, у яких виборці висловлюють занепокоєння щодо того, куди зник лідер цієї політичної сили, чому він припинив проводити зустрічі з громадянами, з якої причини вони більше не чують його полум’яних виступів у Верховній Раді. Як виявилося, опозиційний депутат Олег Ляшко втратив голос через розірвані голосові зв’язки. Як повідомили помічники народного депутата, Олег Валерійович після виступу, в якому жорстко розкритикував політику уряду Азарова, не зміг нормально говорити, тому негайно звернувся до лікаря та дізнався сумний діагноз. «Це велика втрата для України, — прокоментувала ситуацію професор Ольга Яковенко. — Тому що голос\nФото: прес-служба Радикальної партії Олега Ляшка\nЛяшка унікальний: із низьким тембром, водночас дуже мелодійний, навіть професійні співаки мріють про такий». «Несподівана біда трапилася в житті нашої сім’ї, — розповідає пані Росіта, дружина Олега Ляшка. — Але рано чи пізно це мало статись. Адже Олег щодня зранку до ночі проводить зустрічі з громадянами по всій країні, виступає на мітингах і з трибуни Верховної Ради». «Він постійно захищає людей, зовсім не шкодуючи свого здоров’я, — говорить крізь сльози Росіта Олександрівна. — Й ось наслідок — порвані голосові зв’язки. Чули б ви, як тепер плаче матір Олега Любов Павлівна, бо не може почути голос сина, який присвятив своє життя боротьбі за Україну та її народ. А коли плаче наша донька Владислава — серце на шматки розривається! Молимо Господа, щоб до Олега колись повернувся голос».\nВАТ «Науково-дослідний і проектний інститут «Промприлад» повідомляє про скликання чергових загальних зборів акціонерів, які відбудуться 4 травня 2012 року за адресою: 79012, м. Львів, вул. Акад. А. Сахарова, 42. ПОРЯДОК ДЕННИЙ: 1. Про обрання Лічильної комісії. 2. Про обрання голови та секретаря зборів. 3. Звіт генерального директора про фінансовогосподарську діяльність Товариства за 2011 рік. 4. Звіт і висновки Ревізійної комісії за результатами фінансовогосподарської діяльності Товариства за 2011 рік і його затвердження 5. Затвердження річного звіту та балансу Товариства за 2011 рік. 6. Про порядок погашення збитків Товариства. 7. Звіт Ради Товариства про роботу у звітному періоді та його затвердження. 8. Обрання Ради Товариства. 9. Обрання Ревізійної комісії. 10. Про зміну найменування Товариства з Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний і проектний інститут «Промприлад» на\nПублічне акціонерне товариство «Науково-дослідний і проектний інститут «Промприлад» у відповідності до вимог законодавства. 11. Про внесення змін до Статуту Товариства шляхом ухвалення його нової редакції. Початок зборів — о 10.00 4 травня 2011 року. Реєстрацію учасників проводитимуть із 09.00 до 09.50 за місцем проведення зборів. Для реєстрації акціонери повинні мати паспорт, що посвідчує особу, представники акціонерів додатково — доручення, оформлене відповідно до чинного законодавства України. Дата складення переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах, — на 24.00 25 квітня 2012 року. Документи, пов’язані з порядком денним зборів, перебувають для ознайомлення за місцем розташування Товариства. Довідки за телефоном: (032) 297-15-10.\nОСНОВНІ ПОКАЗНИКИ фінансово-господарської діяльності ВАТ «НДПІ «Промприлад» (тис. грн.) Найменування показника\nПеріод 2010 (попередній)\nГоловою Пенсійного фонду стане львів’янин? Олександр Шлапак найближчим часом очолить Пенсійний фонд замість Бориса Зайчука. Про це повідомляє ZN.UA з посиланням на свої джерела. Призначення О. Шлапака лобіював віце-прем’єр Сергій Тігіпко, інформує інтернет-ресурс. Із С. Тігіпком пана Шлапака пов’язують давні стосунки. Зокрема, у 1993-1998 роках Олександр Шлапак обіймав керівні посади в «Приватбанку», яким керував Сергій Леонідович, а у 1998-2000 рр. очолив групу радників віце-прем’єра С. Тігіпка. У 2000-2001 рр. був заступником Тігіпка — міністра економіки, у 2003-2005 рр. — заступником Тігіпка — голови НБУ. Остання посада О. Шлапака на держслужбі — перший заступник голови секретаріату президента Віктора Ющенка.\nЯнукович повторив обіцянки дворічної давнини  Михайло Антонов\nлада розпочала підготовку до парламентських виборів-2012. Прем’єр-міністр нахвалює свої «досягнення», а президент, як і два роки тому, пообіцяв «покращення життя вже сьогодні». Ставку зроблено на найбідніші верстви населення, які найлегше задобрити: пенсіонерів, інвалідів, ветеранів. Цього разу бюджетникам навіть нічого не обіцяють. Провладна партія сподівається отримати голоси лікарів і вчителів у традиційний спосіб — застосувавши адміністративний ресурс. Ніхто не вірить, що глава держави виконає заявлені обіцянки, адже грошей у бюджеті немає. Уряд кинувся до міжнародних фондів, однак ті відмовили\nв позиці. Після цього навіть прем’єр-міністр М. Азаров назвав деякі з обіцянок В. Януковича «суперечливими». Скажімо, слова гаранта про зменшення кредитної ставки на купівлю житла до 2-3% людина в здоровому глузді ніколи не сприйме всерйоз, адже нині банки видають кредити під 25-35%. Фінансування обіцянок президента влада планує розпочати переважно з 1 вересня, тобто за два місяці до виборів. Основний козир Віктора Федоровича — підвищення пенсій у середньому на 100 грн. Економісти підрахували: реальна надбавка становитиме лише 20 грн.! Найбільше, по 400-500 грн., перепаде купці обраних пенсіонерів, які й нині добре живуть. От у середньому й вийде по 100 грн. на людину.\nОпозиція вважає обіцянки В. Януковича соціальною корупцією. «Президент думає, що саме перед парламентськими виборами можна купити голоси українців за ті подачки, що їх пропонує як соціальні ініціативи», — сказав лідер «Фронту змін» Арсеній Яценюк. Минуло вже три тижні, якпрезидентзаявивпрочергове «покращення життя» для громадян, однак і досі не подав своїх соціальних пропозицій до Верховної Ради. Поки Віктор Янукович дає доручення віднайти кошти на «соціалку», опозиція діє. А.Яценюкунісдопарламенту власний законопроект про збільшення соціальних виплатізарплати,назвавши конкретні джерела фінансування. Запропонований лідером «Фронту змін» законо-\nпроект, зокрема, скасовує зрівнялівку в нарахуванні пенсій, на що вже давно чекають українці. Мінімальна пенсія становитиме 1149 грн.; хто має великий стаж, отримуватиме щонайменше 1724 грн. Перерахунок пенсій здійснюватимуть щороку з огляду на зростання мінімальної зарплати — це буде чесно. Держава мусить надавати більшу підтримку дітям із малозабезпечених родин. Якщо досі діти віком 6-18 років отримували по 560 грн. на місяць, то після ухвалення закону, розробленого «Фронтом змін», — 1500 грн. Арсеній Яценюк наполягає на негайному підвищенні зарплати працівникам бюджетної сфери. Платня освітян упродовж 2012 року має зрости щонайменше вдвічі: оклад\nмолодого вчителя — до 2900 грн., а вчителя вищої категорії — до 3750 грн. Ставку хірурга вищої кваліфікації буде підвищено з 1920 до 4280 грн. На відміну від В. Януковича опозиція знає, де взяти гроші на підвищення зарплат і пенсій. Лідер «Фронту змін» вимагає скоротити видатки на державні органи до рівня 2009 року та скасувати пільги чиновникам. Тільки від цього економія становитиме близько 15 млрд. грн. на рік. Арсеній Яценюк також пропонує продати автомобілі з автопарків високопосадовців і 10 із 13 державних резиденцій, а ще припинити дорогі ремонти в адміністративних приміщеннях і кабінетах чиновників. Більше можна заробляти й на приватизації, якщо\nдержмайно не роздавати за безцінь наближеним олігархам, а виставляти на прозорі торги. Слід покласти край контрабанді, яка щороку завдає збитків на мільярди гривень. Владі не до смаку такі пропозиції, бо вона звикла жити розкішно. А що ж народ? Для нього в президента один рецепт поліпшення життя — надрукувати додаткові гроші.Йогонехвилює,щовсі соціальні надбавки «з’їсть» інфляція, ціни підстрибнуть донебес,алюдизалишаться при піковому інтересі. Кардинально змінити ситуацію мають парламентські вибори-2012: заручившись підтримкою народу, об’єднана опозиція може створити більшість у ВР і першочергово ухвалити соціальні законопроекти. Українці заслуговують на гідні пенсії та зарплати.\nМолитимуся за тих, хто покликаний керувати містом і служити людям Розмова з о. Павлом Дроздяком, капеланом Львівської міської ради\nього тижня у Львівській міській раді відбулася зміна духівника — відтепер капеланом мерії працюватиме отець Павло Дроздяк, який змінив у цьому служінні отця Ореста Фредину, священика, котрий започаткував капеланську службу в магістраті. Про місце священика в такій суто світській установі, як львівська мерія, «Газета» вже встигла дізнатись у нового капелана. До цього інтерв’ю додамо лише кілька біографічних штрихів. Павло Дроздяк є молодим священиком — сан прийняв лише три роки тому. Попри молодий вік, здобув ґрунтовну освіту, і не лише богословську — закінчив Львівську духовну семінарію Святого Духа, паралельно навчався в Українському Католицькому Університеті, а минулоріч закінчив факультет журналістики\nЛьвівського національного університету імені Івана Франка. Водночас отець Павло сподівається продовжити свою роботу на радіо «Воскресіння», де є автором і ведучим радіопрограм. Також він служить парафії Пресвятої Євхаристії, що в колишньому Домініканському соборі. — Отче Павле, передусім хотілося б дізнатися, що саме у своїй роботі капелана вважаєте пріоритетним? — Нагадаю, Ісус Христос приніс не мир, а меч, цим мечем є слово Боже, яке просвітлює людську душу. Потрібно усвідомити, що присутність капелана в міській раді — це голосіння Слова Божого, намагання донести його до всіх, хто бажає. Воно є живе та діяльне, може допомогти у вирішенні багатьох питань. Моє завдання — створити молитовний настрій, який просвічував би депутатів, працівників ради, щоб вони, прийнявши Слово Боже, ухвалювали рішення на користь громади Львова та всього українського суспільства. Тому моя участь\nє більш духовною як людини, котра молиться за тих, хто покликаний керувати містом. Звертатиму увагу на розуміння гідності та достойного служіння кожній людській особистості. — Міська рада — установа світська, тож у який спосіб відбуватиметься ваша робота? — Уже мав зустріч із працівниками Галицької районної адміністрації, це була моя перша духовна зустріч із людьми, які служать у владі. Відбуватимуться також зустрічі на початку сесій, і з кожним депутатом зокрема. Сподіваюся, втілять у життя проект екуменічної каплиці. У міській раді працює багато молоді, тож знайду спосіб як найкраще допомогти їй, навіть у вирішенні приватних проблем. Для мене це відповідально та символічно, бо у Хрестопоклонну неділю Святослав перейняв уряд нашою Церквою від Блаженнішого Любомира. Не прирівнюю себе до цієї події, але в ту саму неділю я перейняв посаду капе-\nлана міської ради від отця Ореста Фредини, який має неабиякий досвід душпастирського служіння в ратуші. Проситиму його порад, щоб якнайкраще послужити тим людям. — Усі працівники міськради мають змогу відвідувати парафіяльні церкви. Чим робота капелана відрізнятиметься від служіння в парафіяльній церкві? — Позитивно, що депутати прагнуть починати свої засідання молитвою, вони уповають на Святого Духа в цій праці. І капелан, присутній для такої молитви, має допомогти одухотворити цей світський і відповідальний процес на користь людям. Багато людей, працюючи в державних структурах, у рутині не можуть до кінця пережити події, які переживає Христова Церква. Тому моє завдання — нагадати працівникам, що перебуваємо нині в періоді Великого посту, і Церква закликає всіх до покаяння, до перегляду свого життя. Під час різних зустрічей до цього закликатиму.\n— Влада — це також і великі спокуси, які не всі витримують, дехто спокушається легкими грошима і перетворює посаду на бізнес. Час від часу таких чиновників викривають під час отримання хабара. Інші не надто приязно зустрічають відвідувачів, які хочуть вирішити свої проблеми. — Основна моя мета в цьому світському середовищі — пригадувати про Бога. І коли депутат чи працівник перебуватиме в роздумах, які я пропонуватиму,тозгадаєпроБога в якомусь гріхові. Це слово, яке є двосічним мечем, допоможе стати кращим, бо воно сильне та потужне, відсікає всіляку неправду.Томуцесловояголоситиму в період своєї роботи. — Чи ініціюватимете якісь заходи за спільної участі Церкви та міської ради? — Заходів, які ми зможемо спільно реалізувати, буде багато, все це попереду. Готовий до такої співпраці, щоби разом крокувати до Царства небесного, будуючи його тут на землі. Розмовляв Олександр Сирцов\nУкриття над ЧАЕС таки збудують Будівництво об’єкта «Укриття» на Чорнобильській АЕС розпочнуть цьогоріч 26 квітня. Про це президент України Віктор Янукович повідомив під час спілкування з українськими журналістами в Сеулі, інформують УНН. За словами глави держави, збір коштів на спорудження об’єкта — це спільне досягнення світового співтовариства. В. Янукович нагадав про ще одну ініціативу України — створення науково-дослідницького центру світового рівня на ЧАЕС. На думку гаранта, в підготовці концепції створення такого центру цілком природною була б участь Японії, яка має досвід ліквідації аварії на АЕС «Фукусіма».\nПодвійна арифметика, о аб Чому споживачів змушують платити за газ і світло більше, ніж вони використали насправді  Олександра Баландюх\nоли в березні в поштових скриньках з’явилися квитанції для розрахунку за комунальні послуги, телефон у редакції «почервонів». Читачі «Газети» телефонували та розповідали, що для розрахунку за газ і світло вони подають одні показники, а у квитанціях фігурують абсолютно інші, на 200-300 кубів чи кВт більше. «23 лютого я подала для розрахунку за газ показник — 220 кубів, — каже мешканка Пустомитівського району пані Марія. — Розраховувала, що до кінця місяця за ті шість днів накинуть іще 50-60 м3. Але отримана квитанція мене шокувала — 459 м3. Чому? А ще є приписка з рекомендацією щомісяця оплачувати по 640 грн. Я що, всю пенсію маю віддати за газ? Львів’янка Ірина розповіла, що їй дописували зайві метри кубічні й у січні, й у лютому. Якщо так триватиме, бідкається жінка, то 2500 кубів, які її родина використовує впродовж року, за показниками «Львівгазу» спалить за півроку. І тоді платитиме за блакитне паливо не по 72 коп., а по гривні з лишком. Іще й перерахунок зроблять за весь рік. «Що мені робити?» — запитує читачка. «Згідно з квитанцією, за лютий я повинна заплатити за газ 800 грн., — розповіла інша споживачка Марія Михайлівна. — Хоча за показником лічильника мала заплатити значно менше. Тож я їхні\nпоказники перекреслила і написала свої, реальні. А коли прийшла платити в касу, мені сказали, що їм заборонено приймати виправлені квитанції». Львів’янин Степан Романович розповів, що схожа ситуація з «накиданням» кубів була й торік. Він не звертав уваги і платив за газ стільки, скільки його спалив. «У підсумку вони суму, що її взяли зі стелі, вивели мені в борг, — каже чоловік. — Виявляється, моя родина, яка відмовляє собі в усьому іншому, проте комунальні послуги сплачує справно, тепер іще й боржник. Телефонував у «Львівгаз», сварився, але того боргу так і не скасували. Його переписували з місяця в місяць». Зізнаюся, досі я не звертала особливої уваги на показники у квитанціях. Та після дзвінків до редакції вирішила переглянути їх. З’ясувала, що мені слід заплатити значно більше не лише за газ (показники лічильників ми чітко фіксуємо), а й за електроенергію. Скажімо, за світло дописали кВт 130. І виходить, що в лютому\nми спожили 425 кВт, а в березні, згідно з показниками лічильника, всього 90 кВт, хоча і в лютому, і в березні працювали ті самі електроприлади. Що робити в таких випадках? Усі запитання читачів «Газета» переадресувала у прес-служби «Львівгазу» й «Львівобленерго» і невдовзі отримала відповідь. Ось як прокоментувала ситуацію прес-служба «Львівгазу»: «Контролери ПАТ «Львівгаз» починають знімати покази лічильника природного газу щомісяця після 20-го числа, а нарахування за обсяги спожитого газу здійснюється за повний календарний місяць. Отже, за ті десять, п’ять чи три дні, що залишилися до кінця місяця після зняття контролером показників, проводиться нарахування, згідно з розробленою НАК «Нафтогаз України» методикою, тобто до спожитої кількості газу станом на число, коли було знято показники газового лічильника, додається прогнозоване споживання газу до кінця місяця. Тобто для кожного споживача\nвираховується індивідуальна середньодобова норма споживання газу. У лютому були дуже сильні морози, тому обсяг споживання газу значно збільшився, відповідно й середньодобова норма також є велика. Якщо абонент за цей період фактично спожив менше газу, ніж йому нараховано, наступного місяця проводять корекцію відповідно до фактичних показників лічильника. У підсумку кожен споживач, який має газовий лічильник, заплатить тільки за фактично використані кубометри газу. Для уникнення непорозумінь при нарахуванні за газ надалі рекомендуємо повідомляти фактичні дані про спожитий природний газ наприкінці кожного місяця (30-31 числа) в районну службу газопостачання. Окрім того, кожен споживач, який уже отримав абонентську книжку, може використовувати її для оплати за природний газ». Підозрюємо, що багатьох читачів не повністю задовольнить така відповідь, бо арифметика\nпрацівників «Львівгазу», cкажімо, для пані Марії, видасться дивною. Якщо вона 23 лютого подала для розрахунку показник 220 кубів, то як за шість днів, що залишилися до кінця місяця, могло «набігти» ще 239, адже в її рахунку вказали 459 куб. м? Контролери, з якими поспілкувалися читачі та кореспондент «Газети», пояснили ситуацію, але неофіційно, не називаючи прізвищ і посад. Вони погодилися з тим, що куби таки «накидають». Але вихід є. Кожен споживач повинен вести свої розрахунки споживання газу. І на квитанціях не треба нічого викреслювати, перекреслювати, дописувати. Там є графа «фактично оплачено». У ній треба вписувати суму, на яку використали газ. На категорію, до якої ви належите, додатково нараховані куби не впливають, до уваги беруть тільки ті, які ви подаєте контролерові. Тобто, якщо ви за рік фактично не використали більш ніж 2500 кубів газу, то вас не переведуть в іншу категорію. Навіть якщо за дописаними показниками «Львівгазу» ви цю норму перевищили. Можна також проводити розрахунки через газову книжку, в яку вносите дійсні показники. Або ж телефонуйте в останній день місяця у службу газопостачання району і повідомляйте показники лічильника. Отримала «Газета» відповідь і від ПАТ «Львівобленерго»: «До лютого 2011 року ПАТ «Львівобленерго» проводило\nнарахування за спожиту електричну енергію за фактично знятими показниками приладу обліку в попередньому та розрахунковому місяці. Цей період не завжди відповідав календарному місяцю. У зв’язку із запровадженням Національною комісією регулювання електроенергетики України диференційованих, залежно від обсягів споживання, тарифів на електроенергію для населення, нарахування проводять із першого по останній день місяця. Тому з лютого 2011 року всім споживачам виставляють рахунки за спожиту електроенергію з першого по останній день місяця включно. Тим споживачам, в кого показник в останній день місяця не знятий, проводять донарахування до 31 числа за середньодобовим обсягом споживання, який визначено на підставі фактично знятих контрольних показань приладу обліку в попередньому та розрахунковому місяцях. Відтак якщо виявлено невідповідність між фактичними показами приладу обліку і в рахунку, звертайтеся в район електромереж за місцем проживання для коригування рахунку. Консультації та роз’яснення споживачі можуть отримати і в Інформаційно-консультаційному центрі ПАТ «Львівобленерго» за адресою: 79059, м. Львів, вул. Шевченка, 1 або зателефонувавши за номером: (032) 239-24-55, 239-20-05 й отримати потрібну інформацію з питань електропостачання».\nгаєцькій, Дальній, Полтави, Корсунській.\n 05.04.2012 року Залізничний РЕМ-5 проводитиме капітальний ремонт трансформаторної підстанції №780. У звʼязку з цим 05.04.2012 року з 08.00 до 17.00 буде тимчасово припинено електропостачання споживачів у Львові по вул. Городоцькій, 265-299, Величка, Флінти, Бакинській, Лютневій, Дубнівській, Під-\n 06.04.2012 року Личаківський РЕМ-4 проводитиме капітальний ремонт трансформаторної підстанції №74. У звʼязку з цим 06.04.2012 року з 08.00 до 17.00 буде тимчасово припинено електропостачання споживачів у Львові по вул. Черемшини, Россі, Цетнерівка, Кобзарській.\n 09.04.2012 року Шевченківський РЕМ-3 проводитиме капітальний ремонт трансформаторної підстанції №994. У звʼязку з цим 09.04.2012 року з 08.00 до 17.00 буде тимчасово припинено електропостачання споживачів у Львові по вул. Джерельній, Грекова, Ветеранів.  10.04.2012 року Залізничний РЕМ-5 проводитиме капітальний ремонт\nтрансформаторної підстанції №1511. У звʼязку з цим 10.04.2012 року з 08.00 до 17.00 буде тимчасово припинено електропостачання споживачів у Львові по вул. Кульчицької.  10.04.2012 року Галицький РЕМ-2 проводитиме капітальний ремонт трансформаторної підстанції №915. У звʼязку з цим 10.04.2012 року з 08.00 до 17.00 буде тимчасово припинено електропостачання\nспоживачів у Львові по вул. Хмельницького, 72-104, Опришківській (частково).  11.04.2012 року Франківський РЕМ-1 проводитиме капітальний ремонт трансформаторної підстанції №385. У звʼязку з цим 11.04.2012 року з 08.00 до 17.00 буде тимчасово припинено електропостачання споживачів у Львові по вул. Котляревського, Метрологічній, Горбачевського, Захарієвича.\n 12.04.2012 року Личаківський РЕМ-4 проводитиме капітальний ремонт трансформаторної підстанції №362. У звʼязку з цим 12.04.2012 року з 08.00 до 17.00 буде тимчасово припинено електропостачання споживачів у Львові по вул. Солодовій, Садовського, Малій, Пісковій, Вишенського. Просимо пробачення за тимчасові незручності.\nТОЧКА ЗОРУ 09\nЯ за український вибір!  Віктор Медведчук\n1991 року українські громадяни обрали свій шлях, майже одностайно проголосувавши за незалежність України. Тоді люди були переконані, що це єдиний правильний вибір і ми, українці, здатні та мусимо самі керувати власною суверенною країною. Як і народи ще 14 колишніх радянських республік, нас сповнювало відчуття того, що розвал величезної держави відкриє нові можливості, зробить усіх багатшими. Та ніхто не замислювався над тим, що буде з економікою, наукою, культурою. Ми бажали зводити все нове! Були зачаровані новими ідеями ринку, конверсії, лібералізації, приватизації та не знали, що у світі вже ніде немає дикого капіталізму. Нам було невідомим те, що в провідних європейських країнах є і жорстке державне планування, і регулювання. З яким полегшенням відмовилися тоді від статусу ядерної держави, вимінявши свою безпеку на обіцянки фінансової підтримки з-за кордону для проведення реформ. Ось тільки якими будуть ті реформи, ми не визначилися. Нині ж маємо напівзруйноване військо, втратили флот, військово-повітряні сили, сотні тисяч армійських фахівців і офіцерів опинилися на вулиці, а професія військового перестала бути престижною. Легко взялися за руйнацію власного народного господарства, позаяк нам сказали, що приватизація — єдиний спосіб справедливого поділу радянського майна між усіма громадянами країни. У висліді більша частина народного господарства — енергетика, металургія, хімія, машинобудування — опинилися в руках маленької групки осіб. Наша держава наївно відкрила ринок, бо нам сказали, що лібералізація та відкритий ринок зроблять українські підприємства міцнішими. Як наслідок — імпортна продукція відразу заполонила крамниці та помешкання українців. Наші співгромадяни, втішившись розмаїттю товарів, не розуміли, що годують працівників інших країн. І наші заводи без фахівців, фінансування та державної підтримки повільно руйнувалися, ста-\nючи легкою здобиччю для спекулянтів і ділків, яким наплювати на долю виробництва, життя робітників, руками яких було створено це багатство. Запровадили власні гроші, витративши на це сотні мільйонів доларів, але не довіряємо їм і зберігаємо заощадження в іноземній валюті. Чи знали нинішні пенсіонери, голосуючи свого часу за незалежну Україну, плекаючи віру, що нова держава забезпечить їм гідну старість, що вона ж почне відбирати пенсію? Двадцять років проїдаємо, марнуємо те, що отримали в спадок від Радянського Союзу, остерігаючись навіть подумати, а що буде потім, коли все закінчиться.\n→Коли ми вибирали незалежність, хіба вибирали таку Україну? Тепер нас роздирають протиріччя, сумніви і, що найстрашніше, — починаємо втрачати віру в себе. Шукаємо порятунку ззовні та сподіваємося, що нам обов’язково мусить підсобити Європейський Союз. Бажаємо, щоб європейці дали нам свою мрію, свою віру та свою волю. Але насправді багато європейських країн, які також зважилися розбагатіти за чийсь кошт, тепер дорого за це платять: тоді вони отримували гроші, а тепер їм доведеться віддати суверенітет. Багато державчленів ЄС потрапили в глибоку економічну депресію, безробіття сягнуло там дуже високої позначки. І ці країни не знають, куди далі рухатися: назад — неможливо, а вперед — нікуди. Вони потрапили в боргову пастку. Україна проголосила курс на євроінтеграцію, але не просунулася ні на крок. Чому? Тому що більшість населення не готова відмовитися від своєї історії та культури на догоду хвилевим інтересам політиків, для яких Євросоюз — місце для зберігання нагромаджених народним коштом капіталів. Нині в Європі ніхто не зацікавлений, аби колишні республіки СРСР перетворилися на економічно сильні та стабільні держави. Наша країна наразі на розпутті: зводити суверенну державу чи віддати право керувати собою новій європейській супердержаві? Перед українцями поставили неправильну мету, їм сказали: «Ви — європейці!». Україна скасувала візи для громадян європейських держав, а навзамін\nотримала ще жорсткіший механізм здобуття віз для в’їзду в Європу. Ми не потрібні європейцям. Їм необхідні наш ринок, дешева робоча сила, місце для екологічно небезпечного виробництва. Так, нам знадобляться головні європейські цінності. Та перейняти їх і втілити тут можемо та мусимо самотужки. Ніхто за нас цього не зробить. І для цього не обов’язково вступати в Європейський Союз. Наш народ повинен узяти уроки зі своєї історії, а також із минувшини інших молодих країн! Якщо ми на роздоріжжі, отже, ще не втратили права на власний вибір! І це нині наш головний ресурс, і в цьому наша\nсила! Ще можемо зробити свій, український, вибір.\n→Мій вибір — сильна незалежна держава! Нам потрібна нова Конституція, нова політична система. Нам необхідна влада, яка коритиметься волі громадян. Два десятки років проводимо економічні реформи, які насправді є лише поділом і переділом радянського господарства між кількома фінансовими групами. Та якщо на початках ділили підприємства, то тепер приватизують державні органи влади. Суди, податкова, прокуратура, парламент — усе це вже чиясь приватна власність!\nВи ніколи не замислювалися, чому політик або політична сила, які, здобувши владу, втілюють курс, що кардинально відрізняється від їхніх передвиборних обіцянок, залишаються при владі? Хто в цьому випадку повинен і може змусити їх виконати свої обіцянки? Ідеологічні гасла та програми перетворилися на завісу та необхідний атрибут для тих, хто будь-якою ціною бажає прийти до влади. Українські громадяни мають збагнути та зробити висновки: наші проблеми не в тому, що вкотре помилилися, проголосувавши за певного політика чи політичну силу, а в тому, що будь-яка влада, розуміючи свою безконтрольність, починає відчувати безкарність, згадуючи про інтереси народу лише напередодні чергових виборів. Переконаний: слід створювати громадянський рух, що матиме за мету реальний вплив і суспільний контроль над владою, яку обрав народ. Головним завданням такого руху стане формування в Україні громадянського суспільства, що змусить будь-яку владу виконувати свої обіцянки, бути законослухняною, зважати на думку більшості виборців у всіх питаннях державного устрою, економічного або зовнішньополітичного курсу країни. А ще ми гостро потребуємо нової зовнішньої політики. Україна завжди — ще з часів Київської Русі — відігравала ключову історичну роль. Нам необхідно повернути свої позиції на своїй же території, яку впродовж століть освоювали українці разом із росіянами й іншими народами! Потрібно відновити та розвивати економічні та культурні зв’язки в рамках Єдиного економічного простору з Росією, Білоруссю, Казахстаном. Тому що перед нами постають схожі проблеми, маємо спільні цілі. Разом станемо сильнішими! І, як завжди, в найскладніші часи Київ знову мусить стати центром економічної та культурної консолідації. Українці мають позбутися комплексу другосортності та неповноцінності, який нам нав’язали. Є навіть люди, які стверджують, що це, мовляв, обов’язкова риса нашої української ментальності. Все це неправда! Можемо самі ставити великі цілі та досягати їх! Спроможні налагодити рівноправні стосунки зі всіма сусідами, а не стояти з простягнутою рукою, прохаючи допомоги. Нам вона не потрібна — необхідні здорові амбіції,\nтверезий глузд і готовність до праці задля власного добробуту. Нам украй потрібна нова економічна політика, яка базувалася б на українських підприємствах. Просто зобов’язані створити всі умови для тих, хто готовий гарувати та вкладати в нашу економіку. За двадцять років збудували чимало крамниць, мегамаркетів і велетенських ринків — з’ясувалося, що це зовсім нескладно. Однак не споруджуємо виробництва, де створювали б сучасні кораблі, літаки, складне обладнання. Ось те надзавдання, яке мусить бути пріоритетом влади! Українцям слід позбутися дурних дискусій довкола мови — немає жодного конфлікту між російською й українською. Наша двомовність — це перевага, яку маємо зберегти та розвивати. Необхідна нова соціальна політика, але ми не маємо права відбирати від наших громадян пенсії та позбавляти їх права на заслужений відпочинок. Не маємо права забирати справедливі грошові компенсації в інвалідів, чорнобильців, «афганців». Наша держава мусить забезпечити гідне життя для тих, хто не може цього зробити самотужки через хворобу або вік. Нашим співвітчизникам варто повернутися до ідеї, що освіта та наука — основа розвитку кожного суспільства. На жаль, система освіти валиться, а наука просто зникає як галузь. Дипломи та наукові звання продають, мов віники на ринку, вони втрачають цінність. Треба перестати фінансувати науку й освіту за залишковим принципом! Українська Держава повинна розглядати інвестиції в людину та її розвиток як своє головне та пріоритетне завдання. Мусимо делікатно ставитися до всього, що в нас було і є, доки все остаточно не зруйнувалося. Історія Київської Русі, Запорозької Січі, Російської імперії, Радянського Союзу — все це наша історія! Маємо ще час зробити свій вибір — наш український вибір. «Эксперт», №11 (340), 2012 ПРО АВТОРА\nВ Європі затримали Арсена Авакова Міністерство внутрішніх справ України офіційно підтвердило, що в одній із країн Євросоюзу затримали колишнього губернатора Харківської області Арсена Авакова. Про це інформує «Ліга» з посиланням на голову прес-служби МВС Володимира Поліщука. «Чекаємо на офіційну інформацію з подробицями від колег з Інтерполу», — повідомив В. Поліщук. У понеділок з’явилася інформація, що екс-губернатора затримали в Італії. 31 січня 2012 року А. Авакова притягнуто як обвинуваченого в кримінальній справі, яку проти нього порушила прокуратура області за фактом перевищення влади та службових повноважень. 21 березня Інтерпол оголосив колишнього чиновника в розшук.\nУ нас із політики виносять уперед ногами Розмова з Євгеном Сусловим, народним депутатом, одним із лідерів Партії Наталії Королевської «Україна — Вперед!»\nещодавно Євген Суслов зазнав політичних репресій — але з боку не влади, а колишніх партійних соратників. Так, минулого тижня він був змушений покинути лави фракції БЮТ: після виключення зі складу політичної сили Наталії Королевської молодий політик висловився проти застосування подвійних стандартів і проголосив курс на самостійне політичне плавання. Про причини виходу з БЮТ, об’єднавчі опозиційні процеси та плани на майбутнє — у розмові зі самим Євгеном Сусловим.\nЗнаєте, дуже цікаво спостерігати, як проекти Банкової починають об’єднуватися та гуртувати навколо себе всю опозицію — Нещодавно вас виключили з фракції БЮТ... — Насправді я сам написав заяву про вихід із фракції після того, як звідти виключили Наталію Королевську. Це рішення було для мене непростим, тому що в цю політичну силу мене запросила Юлія Володимирівна, і я вірив у переконання та цінності, які уособлював БЮТ. Але, на жаль, останнім часом там переважає боротьба ідеологій, а не цінностей. Спочатку з посади голови фракції зняли Івана Кириленка — людину, яка тримала фракцію разом. Потім відбулося голосування за закон про вибори. Опісля пішлопоїхало: керівництво заборонило зустрічатися з\nгромадськими лідерами, проводити акції без погодження з фракцією... Мало того, що тебе влада, м’яко кажучи, не гладить по голові, та й ще від своїх можеш отримати удар у спину. Зрештою, те, що вони виключили нас із фракції, — півбіди. Але те, що націлилися розвалити блок, який не створювали, шокувало. Адже до Ради блоку входять п’ять осіб: Віктор Пинзеник, Йосип Вінський, Юлія Тимошенко, Євген Корнійчук й Олександр Турчинов. Тепер одна людина цей блок розвалює. — Турчинов? — Ну звичайно. Знаєте, дуже цікаво спостерігати, як проекти Банкової починають об’єднуватися та гуртувати навколо себе всю опозицію. — Ви вважаєте, що О. Турчинов працює на Банкову? — Почнімо із запитання, кому вигідно розвалити фракцію та БЮТ загалом? Тільки владі. Це по-перше. І по-друге, вважаю: все те, що було зроблено з нами, йде не в руслі, а всупереч ідеї об’єднання. Я навів факти, а висновки робити вам. — У якому форматі бачите свою співпрацю з іншими політичними силами на виборах? — Ми відразу заявили, що хочемо працювати у форматі об’єднання. На жаль, те, що відбувається в КОД, об’єднанням не\nназвеш. Це імітація. Скажімо, ідея поділу мажоритарки за квотним принципом. Хіба в кожному окрузі є мажоритарники від кожної сили, які можуть перемогти? Навряд. Переконаний, що в окрузі можна знайти одну сильну людину, яка має бажання і — головне — силу здобути перемогу. Нам варто об’єднуватися довкола якості, а не якихось інших речей. 21 березня відбувся Форум громадських лідерів, на якому задекларовано бажання громадських організацій об’єднуватися з нами та проходити у Верховну Раду. Нам потрібно створити соціальний ліфт. Ми не закрите акціонерне товариство — відкриті до всіх розумних і доречних пропозицій.\nНам потрібно створити соціальний ліфт. Ми не закрите акціонерне товариство — відкриті до всіх розумних і доречних пропозицій\n— Якщо аналізувати рейтинги, то ви починаєте з надзвичайно низького старту. В який спосіб маєте намір за такий\nстислий термін здобути популярність? — Ми будемо в парламенті. Я в цьому впевнений, адже спілкуюся з багатьма людьми — і з політично заангажованими, й аполітичними. Дуже багато з них розуміють: відсидітися за парканом не вдасться, він може завалитися. — Ви робите акцент на молоді як молодіжна партія? — Акцентуємо на іншому мисленні. За останні 20 років ми стали дуже консервативними. У нас із політики виносять тільки вперед ногами. Нам потрібні нові підходи до політики. Є цікавий приклад. Ми разом із підприємцями написали три законопроекти щодо малого та середнього бізнесу. Обговорили їх у комітетах Верховної Ради, всі дали гарантії, що голосуватимуть. У висліді один законопроект набрав 23 голоси, інший — 46. Влада аргументувала це тим, що вони суперечать логіці Кабміну, опозиція — немає підпису їхнього представника. Це абсурд. Та якщо у вас забракло розуму та можливості запропонувати своє вирішення проблеми, то хоча б підтримайте інших, бо не може бути так, що ініціативи не подобаються водночас і владі, й опозиції! Розмовляв Олександр Сирцов\nоета, якого великий український журналіст Сашко Кривенко колись назвав «нашим сучасним Шевченком», Володимира Цибулька вирішили сильно налякати. На думку члена політради ВО «Свобода» Ігоря Мірошниченка, він винен у колабораціонізмі. А за це страчували, вішали. Щоб «посилити» аргументацію, «експерт і журналіст» Ігор Мірошниченко у своєму блозі в «Українській правді» після звинувачувального тексту на адресу поета помістив фото повішаних людей, зрадників. Назагал, так буде з кожним! Утім залишмо третейський суд, по суті, стосунків цих талановитих українців іншим — компетентним фахівцям, політичним експертам. Хоча в політиці, як відомо, чесних, справедливих, правих не буває. Поговорімо про ненависть і вразливість. Ніхто не може заперечувати очевидного. Нині, як ніколи, в нас домінує «порядок денний», Україна — держава переможної демократії та ненависті. Тому можна все: мораль спить, гальма совісті відсутні. Є тільки голий макіавелівський прагматизм. У нашому випадку політичному противникові дуже ненав’язливо, недвозначно та «тонко» натякають: дивись-но, на тебе теж чекає шибениця, якщо не виправишся, критикуватимеш нас, не станеш таким, як усі. І взагалі: чи може політична сила, яка претендує на владу, жити без ворогів? Очевидно, ні. Це політична класика! Коли Гітлера запитали: чи думає він, що євреїв слід знищити, він відповів: «Ні! Бо тоді нам доведеться винайти євреїв. Дуже важливо мати конкретного ворога, а не тільки абстрактного». Будь-яка радикальна політика, тим паче вибудувана на фанатизмі, мусить живитися, створюючи ворогів. До слова, коли любимо, то не шукаємо собі союзників. А коли ненавидимо, дуже гостро потребуємо їх. Соціальні психологи стверджують, що безпричинна ненависть має могутній єднальний ефект. А ненависть до ворога — це основа будь-якого\nполітичного мобілізаційного проекту. Залякувати, погрожувати тому, кого ненавидимо, — означає хлюпати олії у ватру нашої ненависті. Мотив погроз Володимирові Цибульку очевидний. Це — помста. Згадаймо Конфуція, який казав, що коли бажаєш помсти — вирий дві могили. Філософія проста. Той, хто звинувачує, погрожує, схильний бачити в собі обраного Богом, сіль землі, світоч миру. А висновок невтішний: кожен поза його вірою — порочний; той, хто не слухатиметься, — приречений на загибель. Примітивна доктрина: сила завжди має рацію. Хоча ненависть — зручна й сильна зброя для мобілізації політичної партії, рекрутування нових симпатиків, вона коштує будь-якій спільноті, зокрема українській, недешево. Один дуже віруючий чоловік молився: «Господи! Смерті прошу! Уперше прошу, не для себе, Господи!» Не відкрию банальної істини, що мета й сенс життя — у стосунках з іншими людьми. Принцип «Я правий! Ти не правий! Затнись!» — це варварство. І вразливість виникає тоді, коли хтось невпевнений у собі, вважає себе людиною маси, натовпу. Коли всіх політичних опонентів знищено або ж запроторено за ґрати, обов’язково стартує пошук ворогів серед своїх. Якщо згадати історію, то Сталін знищив «старих большевиків», Гітлер розстріляв найкращих партайгеноссе, Мао-Дзедун улаштував культурну революцію, щоб позбутися політичних суперників, Муссоліні поквитався з однодумцями — фашистами-соціалістами. До речі, останнім часом у Партії регіонів спостерігаємо розбрат і хаос. Чи не тому, що лідери опозиції сидять на нарах?\nІз березня пенсії зросли на 45 грн. Із 1 березня 5 млн. пенсіонерам підвищено пенсії в середньому на 45 грн. Кабмін ухвалив постанову «Про підвищення розмірів пенсій у зв’язку зі зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні». Відповідно до Закону «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», передбачено щорічне підвищення трудових пенсій у зв’язку зі збільшенням середньомісячної заробітної плати порівняно з попереднім роком на коефіцієнт, який становить не менш ніж 20% темпів зростання заробітної плати. Тож із 1 березня пенсії збільшаться на 3,52%. Але не всіх пенсіонерів. Перерахунку підлягають лише ті пенсійні виплати, розмір яких упродовж минулого року зріс менш ніж на 3,52%.\nЯкщо у вас на руках закордонний паспорт, віза, запрошення на весілля до США, квитки на літак, то немає жодної гарантії, що ви потрапите на сімейне свято  Олександра Баландюх\nсю минулорічну весну родина Андрія Забави з міста Соснівка Сокальського району жила в піднесеному настрої, приємних клопотах. Ще б пак, брат дружини одружується у штаті Нью-Джерсі (США) і надіслав їм запрошення на весілля. На сімейній раді одностайно вирішили\nпаспортів Забави здавали у відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Сокальського райвідділу міліції. Оскільки одній із доньок Яні на той момент іще не виповнилося п’яти років (закон дозволяє виготовлення закордонних паспортів дітям після досягнення ними п’ятирічного віку), то батьки звернулися з клопотанням вклеїти\nлітак, який прямував до Нью-Йорка. Та під час проходження прикордонного контролю на сім’ю Андрія Забави чекала прикра несподіванка: виявилося, що закордонний паспорт Тетяни оформлено неправильно — вклеєні фотографії дітей і відомості про них мали бути завірені масляною печаткою, чого зроблено не було. Тож прикордонники сказали пасажирам, що дорослі можуть летіти, але без дітей. Ганнуся і Яна сприйняли це повідомлення буквально, влаштували істерику, бо думали, що тато з мамою полетять до дядька без них.\nцівників відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Сокальського райвідділу міліції, вимагали нарешті виконати свої службові обов’язки й відшкодувати родині матеріальні та моральні збитки. Юристи, до яких Андрій і Тетяна звернулися по юридичну допомогу, ознайомившись із наданими документами, на 100% були впевнені у виграші цієї справи. Адже родина зазнала матеріальних і моральних збитків через бездіяльність працівників відповідних державних органів. І, відповідно до статті\nського райвідділу міліції суд визнав і зобов’язав їх завірити масляними печатками фотокартки та записи про дітей у закордонному паспорті матері. А в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Скажімо, відмову у відшкодуванні витрат на візовий збір (4480 грн.) аргументував тим, що візи відкрито, їх не анульовано й дійсні до 26.01.2016 року. Щодо витрат на квитки до США: авіакомпанія «Аеросвіт» надала довідку про те, що, згідно з «Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу», використовує\nкази, які підтверджували б придбання авіаквитків кожним із членів родини. — Авіакомпанія «Аеросвіт» усі свої квитки надає в електронному варіанті, що не суперечить чинному законодавству та відповідає світовій практиці. Проте електронного варіанта квитка суду було замало, — розповів Андрій Забава. — Вони вимагали доказів того, що за квитки платили саме ми. Але невже електронний квиток не є доказом? Із чиєї вини гроші викинуто на вітер? Чому той, через кого це сталося, не повинен їх повернути?\nелектронні квитки. «Електронний квиток — електронний документ, який включає роздрук маршруту (маршрут-квитанції), електронні купони й, у разі використання, документ для посадки». Авіакомпанія підтвердила, що вона продала електронні авіаквитки родині Андрія та Тетяни Забави, вказала їх вартість і те, що авіарейсом Київ — Нью-Йорк 22 травня 2011 року пасажири не летіли. Були вони відсутні й на авіарейсі Нью-Йорк — Київ 31 травня і 1 червня на авіарейсі Київ-Львів. Авіакомпанія також підтвердила і те, що суми, сплачені за авіаквитки, пасажирам не повертали. Однак Забавам не вдалося повернути витрачених коштів і через суд. Суд вимагав надати до-\nУ відшкодуванні моральної шкоди також відмовили. — Навіть якби стягнули не 10 тисяч, як ми просили, а хоча б 100 грн., то на душі стало б легше, була б хоч якась видимість, що за бездіяльність карають, — продовжує А. Забава. — Натомість бачимо, що за бездіяльність, неналежне виконання професійних обов’язків, через що страждають люди, в нашій державі не карають. За зрив поїздки до США перед родиною Забав навіть ніхто не попросив пробачення. І їм лише минулої п’ятниці в паспорті нарешті поставили ті масляні печатки, відсутність яких зірвала сімейні урочистості. Родина Забав подала скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду.\nНепокарана бездіяльність їхати всією родиною — двох доньок, дев’ятирічну Ганнусю і п’ятирічну Яну, батьки братимуть зі собою. Майбутня поїздка всім додала бадьорого духу, але, мабуть, найбільше тішилися діти. Вони по карті шукали, де ж та Америка і штат Нью-Джерсі. На календарі викреслювали дні, що минули, бо їм здавалося, що так швидше наблизять мандрівку. Батьки — Андрій і Тетяна — тим часом узялися виробляти закордонні паспорти, візи, купувати квитки та підбирати подарунок. → Поїздка\nскасовується — у паспорті забули поставити печатку\nУсі документи для виготовлення закордонних\nфотографії дітей у закордонний паспорт матері, що дозволяє закон. Й ось нарешті всі клопоти, здавалося б, позаду, закордонні паспорти на руках. Андрій і Тетяна зателефонували братові Петру до США та повідомили, коли їх зустрічати. Брат неймовірно зрадів, що рідні з далекої України будуть на його весіллі, й аж пританцьовував від радості. Урочистості з нагоди його одруження було заплановано на 26 травня 2011 року. Забави мали вилетіти 22 травня і повернутися 31-го, щоби ще мати час познайомитися з Америкою, про яку стільки чули, але ще жодного разу не бачили. Зі Львова в аеропорт «Бориспіль» родина долетіла без проблем, а вже в Києві мала пересісти на\nВиходу не було, довелося зі сльозами на очах повертатися додому. Весілля в Америці відбулося без них. Забави викинули на вітер чималу суму грошей, адже за виготовлення закордонних паспортів, відкриття віз, квитки довелося заплатити кругленьку суму — понад 25 тисяч гривень: 4480 грн. — візовий збір, сплачений посольству США в Україні, 20992 грн. — вартість квитків до США. Гроші, витрачені на сплату держмита під час виготовлення закордонних паспортів, Забави вже не враховували. Вони вимагали компенсувати їм і моральну шкоду, яку оцінили в 10 тисяч гривень. Отож звернулися з позовною заявою до Львівського окружного адміністративного суду, в якій оскаржували бездіяльність пра-\n1166 Цивільного кодексу України, « майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». → Бездіяльність\nдоведено, покарання немає\nАле яке було здивування і позивачів, і юристів, коли суддя зачитав постанову суду: ні матеріальних, ані моральних збитків родині Забав не відшкодували. Бездіяльність працівників відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Сокаль-\nІрина Бабій, юрист Львівського центру юридичного захисту Прикро констатувати той факт, що суд під час розгляду цього спору виніс постанову, яка, на мою думку, є абсолютно несправедливою стосовно громадян нашої держави. Парадоксальною є ситуація, коли суд визнає дії відділу у справах гро-\nмадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Сокальського райвідділу міліції протиправними, але при цьому не знаходить підстав для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки докази їх заподіяння, на переконання суду, відсутні. Виникає запитання: а чи не є доказом заподіяння матеріальної шкоди іменні електронні\nквитки, в яких зазначено їх вартість, довідка з компанії «Аеросвіт», яка підтверджує розмір унесених коштів, акти відмови в перетині державного кордону України? Щодо моральної шкоди... Формула розрахунку моральної шкоди в чинному законодавстві України відсутня. Але невже родина Забави, довідавшись, що мандрівка\nзривається, не пережила в «Борисполі» сильне душевне потрясіння, що є підставою для відшкодування заподіяної моральної шкоди? Суд не взяв до уваги цього і навіть не встановив мізерного розміру морального відшкодування. Напевно, якби суди ухвалювали рішення про відшкодування моральної шкоди, яку заподіяно з вини праців-\nників державних органів, то це стимулювало б органи державної влади сумлінніше виконувати покладені на них функції. У цій ситуації доцільним буде вислів: «Для ворогів — закон, а для друзів — усе». Виходить, що громадяни, за кошти яких утримують інститути державної влади, повинні самі ще й доводити, що відділ у справах грома-\nдянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб (у цьому випадку Сокальського райвідділу) діяв неправомірно, зібрати всі докази заподіяння їм матеріальної та моральної шкоди, а працівників згаданого відділу (до речі, вони не з’явилися на жодне судове засідання), навіть не зобов’яжуть відшкодувати завдану ними шкоду.\nМрії Міфічних  Ірина Гамрищак\nовне щастя для автора цих рядків настане через 2 роки 1 місяць 6 днів і 45 хвилин. Саме через стільки часу 100 вкладених у МММ доларів перетворяться на 100 тисяч «зелених». Причому за умови вкладу за найнижчими відсотками — 20%. Якщо ж підписатися під вищий відсоток, щастя настане значно швидше. Єдина біда — МММ до цього дня не доживе.\n→Фенікс Мавроді Донедавна розмови про реанімацію структури Сєрґєя Мавроді виглядали як недоречний жарт, а на людей, які зі серйозним виразом обличчя розповідали, на що витратять зароблені сотні тисяч, дивилися як на позбавлених здорового глузду. Тема здавалася настільки абсурдною, що не було сенсу нею займатися. Перший дзвіночок, що все таки серйозно, пролунав, коли в центрі Львова на будинку позаду Оперного театру з’явився гігантський біґ-борд зі скандальною абревіатурою. Однак узятися за перо змусило інше — львівський трамвай, обмальований літерами «М». Здавалося б, історія з МММ настільки скандальна, що після краху 1994 року\nніколи не постане з попелу. Однак, як з’ясувалося, пан Мавроді — ще той «фенікс»: за неповних півтора року існування нового МММ у його структуру ввійшло понад 20 мільйонів громадян країн СНД, які чемно віддали свої гроші. Без будь-яких гарантій, будь-яких документів. Чудово усвідомлюючи, що стають учасниками фінансової піраміди (усвідомлення не передбачає надто високого IQ — про це чорним по білому написано на сайті МММ, при цьому кілька разів повторено, що кожен учасник ризикує втратити гроші та жоден суд повернути їх не зможе). Усі ці люди щиро розраховують на те, що без жодних зусиль, займаючись хіба що плюванням у стелю на дивані, зможуть стати багатими. Головне — встигнути забрати гроші до того, як це зробить Сєрґєй Мавроді. Спеціально для майбутніх мільйонерів нагадаємо кілька історій, причому аж ніяк не сивої давнини. 1988 року в Ростові (РФ) з’явилася компанія «Лабеан», яка пропонувала тисячу річних відсотків за добування новозеландської нафти. Коли вкладники прийшли по перший прибуток, то на дверях компанії побачили напис «Назву фірми читайте з кінця». Це була перша фінансова піраміда в Радянському Союзі.\nУже згадувана МММ 1993 року обмінювала гроші на акції. У годину пік їх продажна вартість перевищила покупну на тисячу процентів. 1994-го піраміда завалилася, постраждало приблизно 10 мільйонів осіб, які втратили близько 5 мільярдів доларів, 56 осіб покінчили життя самогубством. Сєрґєй Мавроді, автор і натхненник піраміди, відсидів 4,5 року в тюрмі за статтею «шахрайство». Український приклад: на Олімпійському стадіоні працювало господарство «Меркурій», яке обіцяло фантастичні відсотки. У підсумку постраждали 30 тисяч вкладників. Усі ці історії з парламентської трибуни розповів нардеп Сергій Терьохін, законопроект якого про запобігання виникненню фінансових пірамід безуспішно розглядали минулого тижня. «До речі, центром розводу, перепрошую, лохів стали Донецький і Дніпропетровський регіони, там діяли ЗАО Український дім «Селенга», пенсійний фонд «Оберіг». Вони вкрали 12 трильйонів карбованців, за тодішнім курсом це приблизно 1,2 мільярда доларів. Постраждали 300 тисяч вкладників. Цікава історія в «Омети», засновниками якої є і народні депутати теперішнього скликання, і київські футбольні функціо-\nнери тощо», — говорив тоді доповідач. Законопроект скерували на доопрацювання, а справа Сєрґєя Мавроді живе та процвітає. В чому ж суть?\n→Халява, сер Стати МММільйонером дуже просто. Заходиш на спеціальний сайт, читаєш про те, що тебе можуть обдурити, за допомогою спеціального «калькулятора щастя» рахуєш, скільки грошей і часу треба затратити для настання повної ейфорії, реєструєшся, платиш і чекаєш. У разі вступу пан Мавроді щедро дарує 20 доларів, які можна забрати в будь-який момент. Якщо приводиш у структуру друзів, знайомих і незнайомих, заробляєш інтенсивніше — крім власних відсотків, отримуєш проценти за кожного новонаверненого. Коли настає щасливий день, забираєш гроші та летиш на Мальдіви чи купуєш квартиру. Все дуже просто і дуже спокусливо. І саме це є основною причиною нинішньої популярності МММ. «Ця проблема винятково ментальна, — відповідаючи на запитання «Газети», чому ж люди знову повірили С. Мавроді, каже старший юрист Всеукраїнської громадської організації «Захист прав споживачів фінансових послуг» Анатолій Со-\nболевський. — Скажімо, в Японії фінансові піраміди взагалі не прижилися. Японці розумніші, ніж українці, та знають, що безкоштовний сир буває тільки в мишоловці. А наше нескінченне бажання халяви банально провокує таких, як Мавроді. Справді, чому він повинен відмовлятися від грошей, якщо їх просто віддають?» За словами експерта, сучасна МММ має кілька суттєвих відмінностей від піраміди зразка 1990-х. І насамперед її можна назвати цинічнішою. Якщо в минулому вкладниками ставали люди переважно старшого віку, яким обіцяли величезні доходи, то тепер цільова аудиторія інша. «Нині в МММ вкладають гроші здебільшого студенти, активні користувачі інтернету, тобто молодь. Причому структуру побудовано не лише на обіцянках швидкого збагачення, а й на авантюрі, на нашому великому українському та російському «а раптом». Бо якщо хтось не знає, що МММ — лохотрон, то це діагноз. А якщо знають і все одно вкладають туди кошти, то хто їм лікар? Коли до нас звертаються вкладники, яких кинули кредитні спілки чи страхові компанії, ми пробуємо боротися, домагатися справедливості, а допомагати людям, які вклали кошти в МММ, немає\nбажання. Дурнів не шк Це те саме, якщо люд молотком відіб’є собі па і піде жалітися», — гово А. Соболевський.\n→Граблі для дурнів\nДруга причина ММ пошесті, на думку експе в бездіяльності держави Соболевський каже, що розмови про те, що афер можливо присікти, оскіл вона «живе» в інтерне лукавство. Навіть в ум чинного законодавства не забороняє створення нансових пірамід) є кі способів регулювати т діяльність. Перший — боронити рекламувати ініціативу, зокрема мето «останнього китайськог передження» провайдер такий спосіб удалося б наймні уникнути попул зації. Інший варіант упл — фінансовий. Оскільки кошти переказують ч банки, цілком реально за вадити контроль за при ченням платежу та, зокр відстежувати отримув грошей. А оскільки ч десятників і сотників йшли мільйони гривен віднайти їх нескладно. І просто: всі вони щонай ше ухиляються від спл податків, а також зай ються відмиванням кош оскільки ніяк не мож підтвердити, на яких\nВідсотки — від 20-30% звичних до 75% депозитних (тобто сума зростає від 9 до 23,5 разу на рік) Бонуси від приведених у систему людей: 20% від першого внеску і 10% від усіх наступних. Вклав 100 доларів — через рік отримав 28 тис. 147 дол.\nВідс нем не м\nПри завд вон\n500 ніби —ф\nБут то б\nНез ви п зап\nКуп ква отри\nОф нюа мат\nНес нез пит\nкода. дина алець орить\nММперта, и. Пан що всі ру неільки еті, — мовах а (яке ня фіілька таку — заи цю одом го порам. У прилярипливу и всі через апроизнарема, вача через пронь, то І далі йменлати ймаштів, жуть під-\nставах отримали ці грошові перекази. Тому механізмів присікти таку діяльність, за словами експерта, достатньо. Немає лише бажання. «Але, з іншого боку, чому ми повинні боротися з МММ? Чому хтось повинен витрачати свій час і ресурси? Одне, коли людей обманули з кредитами чи з вкладами — вони повірили державі. Інше ж, коли ти через інтернет переказав комусь гроші. Ну, отже, ти — дурень. А дурня треба вчити практикою», — обурюється А. Соболевський. І ця «наука» не за горами. Будь-яка піраміда приречена розвалитися, бо така її природа. «Є закон фізики, який стверджує, що енергія нізвідки не береться і нікуди не зникає. А піраміда — живий організм, її постійно потрібно підживлювати свіжими вкладами. Адже коли ви вклали кошти, то очікуєте їх зростання. Для того, щоб воно відбулося, потрібно, аби гроші вклав іще хтось. Але сума вкладу має бути більшою, тому що, крім своєї тисячі, ви хочете забрати ще 500 гривень відсотків. Тобто вам потрібно, аби прийшов іще один такий дурень із половиною, який принесе 1,5 необхідної тисячі. Тобто піраміда існує доти, поки не вичерпається ресурс дурнів. А це рано чи пізно станеться — і піраміда впаде».\nФактично є кілька способів розвалити піраміду. Перший — закінчується притік нових членів, а він необхідний, оскільки піраміди не мають іншого ресурсу для збільшення фінансів. Другий спосіб — старі члени починають масово забирати вклади. «Третій настає в разі грандіозного шухеру. Для того, щоб завалити будьяку піраміду, достатньо виступити начальникові якоїсь податкової чи міліції із заявою про те, що його співробітники напрацювали вдосталь матеріалу, який підтверджує, що МММ — це піраміда, і незабаром почнуть арештовувати рахунки. Після цього всі вкладники кинуться забирати свої гроші, а піраміда автоматично впаде», — зазначає пан Соболевський. У випадку МММ2011 день падіння наближається. Заяви про те, що вкладникам не виплачують грошей, почали лунати вже давно. Підливає масло у вогонь остання інформація про арешт Сєрґєя Мавроді, наявність у нього офшорних рахунків і наміри втекти з країни. Якщо частина вкладників не\nсполошиться, буде дивно. «Коли виникла МММ, я їй дав півтора року на існування. Цей термін спливе влітку цьогоріч. Приблизно так воно й буде. Щоправда, на сьогодні дуже складно відстежити реальну ситуацію. Якщо раніше можна було вести статистику за зверненнями до правоохоронних органів,\nто тепер їх у принципі не може бути, бо не було укладено жодних угод», — резюмує експерт. Як наслідок — не буде жодних судових позовів у разі втрати грошей. Зрештою, на яких підставах?\n0 ознак фінансової піраміди\nдсутність продукту. В організації, куди вас запрошують, або має ніякого продукту, або ж його заміняють предмети, що мають матеріальної цінності, наприклад, ваучери.\n«Пропонуємо заробити» Приємні молоді особи роздають листівки із запрошенням на високооплачувану роботу. В зазначений день і час у великому залі якого-небудь клубу чи установи збираються сотні людей, які бажають отримати роботу з великими заробітками. Співробітники фірми повідомляють, що їхня компанія займається мережевим маркетингом. На присутніх обрушується шквал інформації: про величезні заробітки, про котеджі, що їх спорудили співробітники, про придбані яхти тощо. Приголомшливі перспективи зачаровують. Для здійснення казки треба всього лише внести кілька сотень доларів і привести ще трьох клієнтів, які теж принесуть таку суму.\nибуток за рахунок залучення інших людей. Основне вдання — залучення інших осіб, і саме з тих грошей, що ни принесли, складається ваш дохід.\nхмарні прибутки. Прибуток — значно щий від середнього на ринку.\nодукт тільки для обраних. Продукт начебто є, але ним же користуватися лише мізерна частка всіх дистриб’юторів.\n0 доларів — і буде вам щастя. Купівля-продаж товару, який ито має чудодійні властивості. Чи то ліки, чи то тренажери. Ціна фантастична. Якість — сумнівна.\nти першим. Головне гасло — що швидше ти долучишся, більше отримаєш. Навіть якщо нічого не робитимеш.\nзрозумілий маркетинг-план виплат. У системі, за якою повинні отримувати гроші, нічого незрозуміло й усе дуже плутано. Найчастіше фігурують «матриці».\nпівля частини чогось. Пропонують купити квадратний метр артири, а через рік отримати все помешкання. Але щоб його римати, потрібно залучити в систему якомога більше людей.\nфшорна реєстрація. Ідеться про безліч юридичних ансів, які дозволяють фінансовим пірамідам отрити реєстрацію. Зазвичай — в офшорах.\nскінченна мотивація. Постійні розмови про фінансову залежність, свободу тощо. Ухиляння від конкретних тань, гучні обіцянки, які не мають підґрунтя.\n«Елітний клуб» Цей вид шахрайства полягає у створенні якихось елітних закритих клубів із метою отримання високого прибутку їх членами, котрі обов’язково повинні мати респектабельний вигляд і платити високі внески за право вступу та відвідування клубу. Клуби надзвичайно прискіпливо вибирають майбутніх членів, виходячи з їхнього фінансового стану, сугестивності, готовності вірити бездоказовим заявам. При цьому члени клубу офіційно не купували жодних акцій або облігацій, а оформляли внески як дарування певної суми однієї приватної особи іншій.\n«Духовне просвітництво» Цей різновид представляє собою поділ фінансової піраміди на кілька спеціалізованих підрозділів, більшість з яких займається на позір законною діяльністю і є офіційно визнаним джерелом отримання прибутку. Важливою відмінною рисою системи є її сильний релігійний ухил. Керівників «філій» і найвідповідальніших посадових осіб у них призначають тільки з найближчих учнів гуру-засновника, який офіційно займається лише духовним просвітництвом. Але фінансова основа системи — звичайна піраміда з виплат премій тим членам, котрі вступили раніше, за рахунок унесків новоприбулих. «Купи-продай» Ця третя форма маскування фінансової піраміди нині найпоширеніша і мінімально вразлива в юридичному плані. Вона полягає в продажу якихось послуг, які ніколи не буде надано. У світі близько чотирьох тисяч великих компаній, які торгують за принципом «із рук у руки». Обіг їх капіталу перевищує 300 мільярдів доларів. Інфографіка: Наталія Цапик. «Львівська газета. Вісник міста» ©\n31 березня — Година Землі У суботу о 20.30 в Україні вимкнуть світло задля того, аби показати солідарність із державами, які борються з наслідками зміни клімату. Це ініціатива Всесвітнього фонду дикої природи. Цьогоріч наша держава вчетверте поспіль візьме участь у всесвітній акції. Українці зможуть разом зі світовою спільнотою показати свою стурбованість проблемою зміни клімату й необхідністю негайних рішучих дій для її вирішення. По всій країні готують десятки подій, які відбудуться на підтримку кампанії «Година Землі-2012».\nГромадські рухи йдуть у владу  Уляна Янковенко\nе просто контролювати владу, а змінити її закликали українців учасники Форуму лідерів «Нові лідери — нова країна», який пройшов у Києві. Учасники заходу — громадські лідери з усієї України, які протягом останніх років відстоювали права підприємців, чорнобильців, фермерів, дітей війни й інших соціальних груп, — упевнені, що нині наша країна стоїть перед непростим вибором. «Настав той момент, коли без зміни правлячого класу неможливий подальший розвиток держави», — зазначив у своєму виступі голова Громадянського руху «Вперед!» Андрій Панаетов. Понад те, громадські лідери, вочевидь, зрозуміли, що без об’єднання зусиль не зможуть відстояти ні своїх прав, ані прав людей, які їм довіряють. «Розуміння того, як досягатимемо поставлених цілей, прийшло до нас після проведення численних мітингів, учасники яких розповідали про свої проблеми, форумів людей справи, де підприємці пропонували варіанти поліпшення умов для бізнесу в країні», — зауважив А. Панаетов. «Іще півтора року тому мене турбували тільки інтереси автоперевізників. Думав, що можна домовитися з владою, натиснути, домогтися. Тепер знаю: це був самообман, — говорить громадський активіст із Житомира Петро Демчук. — Ця влада нічого нам не дасть. У неї можна тільки забрати те, що й так нам належить, — право нормально жити та працювати у своїй державі. Без щоденного пресування та вимагання хабарів». Ба більше, за словами активіста, після зради опозиції, яка в унісон із Партією регіонів не проголосувала за на-\nродні законопроекти, в громадських організацій і їх лідерів немає іншого виходу, як самим іти у владу та приводити туди своїх лідерів, які на ділі довели, що вони — за народ. Нагадаємо, 14 березня парламент провалив голосування за трьома законами: «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», в якому було прописано норму про зниження ставок єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, «Про внесення змін до Податкового кодексу України про скасування вимог наявності первинних документів у фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, обліку та звітності» та «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо фактичних перевірок)». Законопроекти були частиною пакета «народних реформ», що їх\nрозробили підприємці спільно з опозиційним депутатом Наталією Королевською. «На жаль, ми зазнали цілковитого фіаско, — розповіла голова громадської організації «Ліга підприємців Кривого Рогу» Ірина Туровська. — Розчаровані та розуміємо, що проблеми підприємців депутатів не хвилюють». «Нині потрапити в парламент має шанс тільки той депутат, який присягне на вірність або фюреру, або пастору. І голосуватиме так, як йому скаже один або інший. Те, що робила Н. Королевська — готувала законопроекти, вносила їх до Верховної Ради, — не робить жоден із так званих «народних» депутатів», — упевнений А. Панаетов. За його словами, саме це голосування засвідчило, хто виступає за народ, а хто відстоює власні інтереси. За словами Андрія Панаетова, Наталія Королевська пліч-о-пліч пройшла півтора року нелегкої боротьби за права людей, «була провідником сил громадянського суспільства в парламенті та заслужила бути лідером громадських активістів». «Пропоную вам, Наталіє Юріївно, взяти назву нашого громадянського руху «Вперед!» як назву для вашої новостворюваної партії та прошу очолити нашу спільну участь у політичній боротьбі», — заявив він. «Нашою головною метою має стати побудова вільної, справедливої, процвітаючої України, — наголосила у своєму виступі на Форумі народний депутат України Наталія Королевська. — Приймаю вашу пропозицію та вважаю, що наша партія повинна називатися «Україна — вперед». З’їзд УСДП, який відбувся того самого дня, схвалив перейменування партії, назвавши її Партія\nНаталії Королевської «Україна — Вперед!». Водночас пані Королевська зазначила, що надалі залишається в опозиції до діючої влади: «Як і раніше вірю, що справедливість є, за неї варто боротися. І з відповідальністю заявляю: ми були та залишаємося в опозиції до режиму Януковича. Я боролася за звільнення Юлії Тимошенко, і ми продовжимо нашу боротьбу. Єдина справжня опозиція — це народ. Вірю в себе, вірю в нашу команду та знаю, як домогтися змін». Безумовно, союз із громадськими активістами — природний, логічний і перспективний процес. Адже практика засвідчує, що в останні два роки найпомітніші опозиційні виступи — це не виступи політиків, а відстоювання своїх прав громадською опозицією, новими протестними рухами: підприємцями, чорнобильцями, «афганцями». Політолог Володимир Фесенко зауважив, що установка на союз із новими громадськими рухами, зокрема підприємницьким, — це органічно для Наталії Королевської та водночас доволі перспективно. «Н. Королевська починає активне партійно-політичне життя в новій якості — як самостійний політичний лідер у союзі з підприємницькими й іншими громадськими рухами. Це продовження тієї політичної лінії, якої вона дотримується півтора-два роки, починаючи з «підприємницького майдану», — заявив політолог. Політичний союз із цими громадськими рухами — величезний резерв і запас міцності не тільки для партії Наталії Королевської, а й для всієї української опозиції. Ось тільки об’єднати свої зусилля з громадськими активістами поки що вдалося лише їй.\nБунт чотирилапих У Львові борються за гуманне ставлення до тварин  Мар’яна Вербовська\nберезня відбудеться акція, в межах якої власники та захисники тварин вимагатимуть від керівництва держави гуманного вирішення проблеми безпритульних чотирилапих. У суботу ополудні учасники планують зібратися біля пам’ятника Іванові Франку під гаслами «Проти отруєння тварин на вулицях нашого міста!», «За гуманне зниження популяції безпритульних тварин». — Акцію організовують учасники груп захисту тварин у соціальних мережах, — розповіла «Газеті» пані Наталія, працівник притулку для бездомних тварин «Милосердя». — Такі заходи відбудуться в різних куточках України та світу. За словами Євгенії Павлюткіної, співорганізатора акції «За гуманне зниження популяції безпритульних тварин», державні органи практично не реагують на скарги про вбивство тварин. Саме тому небайдужі до цієї проблеми вирішили запозичити ідею акції в Німеччини, де в такий самий спосіб боролися за повагу до тих, кого приручили. — Упродовж близько року відбуваються масові отруєння собак. Називаємо їх зачистками перед Євро-2012. Підозрюємо, що ці дії вчиняють на замовлення влади задля очищення вулиць міст від бродячих псів напередодні чемпіонату. Тому вимагаємо від влади перелік конкретних заходів, аби вона довела, що насправді хоче не смерті тварин, а цивілізованого вирішення проблеми, — розповіла «Газеті» Є. Павлюткіна. — Вимагаємо, щоб сайт, на якому викладають відеоролики вбивства тварин, закрили. А причетних до цього притягнули до кримінальної відповідальності. Можливо, це справа рук так званої групи «догхантерів», яка діє на території Росії та є вже в Україні. Ці особи переконані, що, знищуючи собак, очищують місто від інфекцій і захищають городян від нападів безпритульних псів. Окрім покарання, активісти прагнуть, щоб у Львові з’явився великий притулок для тварин, які не мають власників. Для поліпшення ситуації з безпритульними псами, потрібно також, аби запрацювала система стерилізації. Досі не вирішено проблеми із зонами для вигулу: нині діє понад\n60 майданчиків, але всі вони непридатні для прогулянок із домашніми улюбленцями: або замалі, або зовсім неоснащені. Організатори сподіваються, що велика кількість учасників акції зможе змусити владу розпочати нововведення. — Дуже важливо, щоби про отруєння дізналося якнайбільше людей, — розповідає «Газеті» пан Ростислав, майбутній учасник події. — Кілька тижнів тому отруїли мого пса. Після прогулянки в Стрийському парку в нього почалися судоми, а через декілька годин собака помер. Маю висновок ветеринарів, у якому чітко зазначено, що його отруїли ізуміазидом. Усі документи скерую в міліцію, але потрібно зробити все, щоб ця історія більше не повторювалася... Упродовж останнього року в місті зафіксовано 70 отруєнь чотирилапих, зокрема трьох домашніх і багатьох опікунських собак, навіть тих тварин, яких стерилізували. Найчастіше мертвих псів знаходять на вул. Стрийській. Також трупи чотирилапих виявляють на вул. Любінській, Кульпарківській, Петлюри, Тролейбусній, Липинського, Науковій, на Майорівці. У Львівському товаристві захисту тварин заявляють, що люди, які отруюють собак, навіть діляться рецептами отрути на своєму інтернетресурсі. Відтак акція мала би сприяти розголосу справи та пришвидшити пошук тих, хто причетний до загибелі тварин. Власників домашніх улюбленців закликають бути пильними під час прогулянок і стежити за тим, аби ті не їли нічого в парках міста. mahaperiavaamyguru.blogspot.com\nВегетаріанство визнали патологією? ВООЗ розширила список захворювань, що підлягають психіатричному лікуванню. Організація додала до нього вегетаріанство та сироїдіння, включивши їх до групи «розлади звичок» F63.8. Одним з аргументів для такого рішення для лікарів стала звістка про те, що в іспанському місті Малага сім’я сироїдів довела своїх дітей до коми суворою дієтою, малюків ледве вдалося врятувати. DN.UA повідомляє, що захворювання категорії F63.8 характеризуються рецидивними вчинками без чіткої раціоналізації мотивації, які суперечать інтересам самого пацієнта й інших осіб. Людина повідомляє, що цю поведінку спричиняють потяги, які не можливо контролювати.\nЦі й інші запитання «Газета» адресувала членові Європейської асоціації ендохірургів, завідувачу Міждорожного центру ендохірургії клінічної лікарні Львівської залізниці Василеві Прикупенку. — Василю Івановичу, нині жовчнокам’яна хвороба вражає дедалі більше людей, причому молодих, яким усього 16-25 років. Що її провокує? — Кількість хворих, у котрих діагностують цю недугу, зростає не лише в\nву роботу. Накладає відбиток і вагітність. На пізніх термінах вагітності матка піднімається, порушується робота жовчного міхура і це може бути поштовхом до утворення каменів. Частота виявлення каменів у чоловіків порівняно з жінками становить 1:9. — Але нині каміння виявляють і в дівчат, яким лише 16-25 років, до того ж, які ще не народжували... — Так, нині значно частіше оперуємо молодих\nдопомогу, але це виллється пацієнтові у кругленьку суму. Камені в жовчному міхурі необхідно видаляти навіть тоді, коли вони абсолютно не турбують пацієнтів, коли їх виявили випадково під час обстеження, бо можуть призвести до низки серйозних ускладнень: гострого холециститу, гангрени жовчного міхура, перфорації жовчного міхура, що супроводжується жовчним перитонітом,\nпотрапляння каменів у жовчні протоки, механічної жовтяниці, раку жовчного міхура тощо. Частота виникнення раку жовчного міхура нині також значно зросла. У нашому центрі ендоскопії виявляємо три-чотири такі випадки на рік. — Але нині є чимало медпрепаратів, які розчиняють камені. То, може, спершу вдатися до них? Наскільки ефективний такий метод лікування?\nдо жовчного міхура, ніж на його видалення. Але найбільша перевага лапароскопічних утручань у тому, що вони спричиняють значно менше післяопераційних ускладнень. Утім бувають ситуації, коли внаслідок анатомічних особливостей пацієнта чи якихось інших ускладнень слід удаватися лише до полосної хірургії. При однакових діагнозах ніколи не буває двох однакових операцій, у кожному конкретному\nКаміння в жовчному: видаляти чи ні? Розмова з Василем Прикупенком, членом Європейської асоціації ендохірургів\nУкраїні невпинно зростає кількість недужих із діагнозом «жовчнокам’яна хвороба». Камені в жовчному міхурі та жовчних протоках дедалі частіше виявляють у молодих людей (не кажучи вже про літніх), і навіть дітей. За офіційною статистикою, близько 8% українців страждають цією недугою, а серед літніх людей цей відсоток значно вищий. Щороку в нас роблять 29-30 тисяч операцій із видалення жовчного міхура, на Львівщині — приблизно дві тисячі.\nКамені в жовчному міхурі слід видаляти навіть тоді, коли вони абсолютно не турбують пацієнтів, бо можуть призвести до серйозних ускладнень: гострого холециститу, гангрени жовчного міхура, перфорації жовчного міхура, потрапляння каменів у жовчні протоки, механічної жовтяниці, раку жовчного міхура тощо\nЧому це захворювання так прогресує? І що робити, щоб уникнути жовчнокам’яної недуги?\nУкраїні, а й у Європі та світі загалом. Серед оперативних утручань операції з видалення каменів із жовчного міхура і жовчних проток посідають перше місце. Щороку у світі здійснюють понад 2,5 млн. оперативних утручань із видалення жовчного міхура, при цьому значно зростає кількість лапароскопічних операцій. Чому почастішали випадки цього захворювання? Ми почали багато їсти, споживаємо не те, що треба, багато святкуємо, надміру полюбляємо жирні, гострі, солені страви, безладно харчуємося (менш ніж чотири рази на добу з великими інтервалами між прийомами їжі), вживаємо страви, бідні на рослинні жири, а ще зловживаємо спиртним. Більшість каменів утворюється з холестерину внаслідок порушення його обміну, а також застою жовчі. А до застою жовчі призводить і малорухливий спосіб життя, адже люди нині дуже мало рухаються, фізично не працюють, не займаються фізичними вправами. А це аж ніяк не додає здоров’я. Сприяє виникненню жовчно кам’яної хвороби і спадкова схильність, інфекції жовчних шляхів, ураження печінки, передусім унаслідок перенесеного вірусного гепатиту тощо. — У жінок значно частіше діагностують цю недугу, ніж у чоловіків. Із чим це пов’язано? — Жінки частіше страждають на надмірну вагу, адже, готуючи всілякі смаколики, які з погляду здорового харчування не завжди є корисними, більше їх пробують. Вони частіше мають сидячу, малорухли-\nосіб, аніж це було ще десять років тому. Чому? А ви проаналізуйте, як і чим харчується нинішня молодь, як багато вона ходить, рухається, фізично розвивається тощо. І відповідь знайдете самі. — Якщо вже у жовчному міхурі утворилися камені, то що робити? — Однозначно оперувати. Такої думки дотримуються ендохірурги країн Європи, США. Там пацієнти прислуховуються до думки лікаря, натомість у нас, на жаль, хворі ходять із каміннями по 10, 15, 25 років, а потім потрапляють до лікарні з різними ускладненнями, нерідко такими, що загрожують життю. Тоді й оперувати значно складніше, й процес одужання триває довше. Адже коли в жовчному з’являються камені, то страждає не лише цей орган, а й усі, які розміщені в цій зоні: шлунок, дванадцятипала кишка, підшлункова залоза, магістральні протоки, печінка — вони анатомічно між собою пов’язані. Особливо небезпечно ходити з камінням людям, які через специфіку роботи чи способу життя часто виїжджають у відрядження, на гастролі, конференції тощо. Бо ніхто ніколи достеменно не знає, коли станеться напад жовчної коліки, коли камінь потрапить у магістральну протоку чи виникне якесь інше ускладнення. Й одна річ, якщо це сталося вдома, коли до медичного закладу, де нададуть кваліфіковану допомогу, близько, і зовсім інша, коли це трапиться в літаку, на відпочинку в горах чи у відрядженні за кордоном. У закордонних клініках, звісно, нададуть\nПершу лапароскопічну операцію з видалення жовчного міхура провів професор Mouret в Леоні 1987 року. Вона настільки вимучила хірурга, що він сказав: «Це була перша й остання така операція». Змінити думку його змусив пацієнт, коли наступного дня підійшов і попросив виписати його додому. Першу лапароскопічну холецистектомію в Україні провів професор кафедри шпитальної хірургії Одеського медичного університету Володимир Грубник 1993-го. У Львові вперше до такої операції вдався доцент Федір Інденко у Львівській обласній клінічній лікарні 1995 року.\n— Препарати для розчинення жовчних каменів, здебільшого холестеринових, що мають невеликі розміри — до 5 мм, справді є. Це хенофальк, урсофальк тощо. У 1970-х роках у Європі їх доволі широко використовували, проте ефективність такого лікування бажаного результату не давала. Через один-два роки пацієнти, в яких удалося розчинити камені, знову потрапляли до лікарень із цією проблемою. Якщо в жовчному з’явилася здатність до каменеутворення, то від цього вже нікуди не дінешся, вони виникатимуть знову. За даними фахівців США, медикаментозним методом удається розчинити камені не більш ніж у 15% хворих, причому зазвичай тільки в молодих людей. — Якщо ситуація складається так, що операції не минути, то на яку краще погодитися — полосну чи лапароскопічну? — Нині в усьому світі набула популярності лапароскопічна холецистоктомія, тобто видалення жовчного міхура за допомогою лапароскопічної апаратури, яка має низку переваг перед полосними. Передусім вона малотравматична: на черевній порожнині роблять чотири невеликі проколи, які швидко загоюються, вони неболючі після операції, відтак хворий уже через 4-5 годин може вставати, самостійно ходити. Таких пацієнтів на третій-четвертий день виписують додому. Лапароскопічні операції тривають у середньому 35 хвилин, при полосних більше часу слід затратити на добирання\nвипадку рішення приймає лікар, зваживши все й обравши той метод, який буде кращий для пацієнта. З моменту існування нашого Центру ендоскопії (1996-2011 рр.) провели 4380 лапароскопічних операцій. Траплялися випадки, коли доводилося вдаватися до полосних, але їх було не більш ніж 7-8. — Видалити каміння і зберегти при цьому жовчний міхур не вдається, каміння видаляють разом з органом. Як після цього працює організм? Чи впорається з додатковим навантаженням печінка, адже їй доводеться працювати за двох? — Якщо жовчний забитий камінням, то, звісно, він уже не виконує покладеної на нього функції, тому печінці доводиться працювати в ускладнених умовах. Після видалення жовчного печінка якийсь час перебудовуватиме свою роботу, але невдовзі ви тільки подивитеся на їжу, а вона вже спрацьовує, як жовчний міхур, і викидає жовч. Ту кількість жовчі, яку вона віддавала в жовчний міхур, виділятиме і після його видалення — близько літра на добу. Люди, яким роками дошкуляло каміння, страждали від нападів жовчних кольок, унаслідок чого постраждали й інші органи, стверджують, що після операції ніби на світ народилися. Вони не лише позбулися болю, живуть повноцінним життям, мандрують тощо, а й не живуть зі страхом: чи, бува, не виникне серйозне ускладнення, чи вдасться у критичний момент вчасно дістатися до лікарні. Розмовляла Олександра Баландюх\nДо Великодня — «Хрещення Христове» Викрадену ще 1984 року з фондосховища Національного музею у Львові (яке на той час розміщувалося у Вірменському соборі) ікону «Хрещення Христове в ріці Йордан» ХVІ ст. із церкви Пресвятої Богородиці села Либохора Турківського району на Львівщині від минулого тижня експонують у складі її рідного іконостасу на музейній спеціальній виставці. Образ повернули на початку цього року. Це частина іконостасного ансамблю, який із цього часу найкраще збережено, його презентує 21 пам’ятка. «Хрещення Христове» належить до празникового ряду, представленого найбільш цілісно. Бракує лише «Благовіщення».\nЦими весняними днями Богдан Антків міг би відсвяткувати 70 років. Не добув. Усе ще складно усвідомити, що Його вже немає серед нас. Спогади...  Орест Івахів\nеред консерваторією Богдан Антків уже відбув службу в армії, й не абияку, а в ракетних військах. Не раз згадував небезпечну процедуру із заміною рідкого палива ракети, яка вимагала рішучої дії та самодисципліни та мало не коштувала йому життя. Пізніше не\nСаме із сім’ї настанова — щоденною мозольною працею утверджувати високий професіоналізм та українство. Це була пора, коли на хвилі відлиги шістдесятих виникали клуби творчої молоді. Серед інших — 1964-го утворився і міжвишівський студентський хор, що з легкої руки режисера телебачення Мирослава Скочиляса при-\nДорогою Олександра Кошиця раз опинявся в ситуаціях, коли доводилося брати на себе відповідальність, хоча лідерством не хизувався ніколи. Чи усвідомлював Богдан Антків своє призначення на Землі? Напевно, так. Та і його родина суттєво спричинилася до цього. Батько — музично обдарований артист драмтеатру. Та й загалом багатогранна особистість. Цікаво зазначити, що державний іспит Богдана (червень 1969 року) збігся з роком складання державного іспиту Богданом-старшим (квітень 1969 року, керівник — проф. Юрій Луців), який у такий спосіб удосконалював свою музичну самоосвіту. Неможливо недооцінити роль матері Богдана Антківа — Марії — розумної, розважливої, завжди привітної жінки.\n Катерина Сліпченко\nталійський актор і режисер, володар Золотої пальмової гілки за фільм «Кімната сина» Нанні Моретті буде головою журі 65-го Каннського фестивалю, який відбудеться незабаром — 16-27 травня. Прийнявши запрошення, Моретті заявив: «Для мене це справжня радість, честь і велика відповідальність… Як режисера мене завжди дуже хвилювало та зворушувало,\nбрав назву «Гомін». Доля звела різних за майбутнім фахом і темпераментом, але однакових за музичним і світоглядним спрямуванням людей в одну громаду, що намагалася утвердити себе та свій край у цьому світі. Серед них був й Антків. До речі, практично всі ці люди згодом стали помітними у своїх професійних сферах. Перший публічний виступ «Гомону» відбувся в травневі Франкові дні 1965 року біля пам’ятника Каменяреві. Тоді ж виникла ідея гастролювати карпатськими селами. Того самого року в селі Шешори на Гуцульщині вирішили відновити знищений війною пам’ятник Тарасові Шевченку. Вирішили — зробили. Але Косівський райком партії заборонив урочисте від-\nкриття, потурбувавшись про наплив цього дня до Шешор правоохоронців. Назрівав серйозний конфлікт, оскільки місцеві хлопці були налаштовані зняти з погруддя тканину будь-якою ціною. Компромісом між владою та селянами став концерт хору «Гомін», який мав виконати роль символічного відкриття пам’ятника. Обійшлося без сутичок. Але Івано-Франківський обком партії не заспокоївся, написавши в Київ доповідну про мандрівні концерти «Гомону» та його «антидержавну» діяльність. Відтак восени репетиції хору в приміщенні тодішньої Львівської консерваторії було заборонено, професора М. Колессу зняли з ректорської посади, провели низку інших «виховних» заходів. Зок-\nрема, на загальних зборах студентів і викладачів учинили над учасниками «Гомону» судилище. Богданові Антківу оголосили догану з формулюванням «за протиставлення генеральній лінії ленінського комсомолу». Тож здібному випускникові відомої львівської диригентської школи професора Миколи Колесси світило «заслання» аж у Чернігівський будинок народної творчості. Але мало скластися так, що Державну екзаменаційну комісію очолив відомий український диригентхоровик Михайло Кречко. І виступ хору ансамблю «Черемош» Львівського університету ім. Івана Франка, яким молодий диригент успішно керував від 1964 року і де, до слова, зустрів свою майбутню дружину, не залишив його байдужим. М. Кречко не лише зумів оцінити якість звучання хору, а й залежність цієї якості від зусиль керівника. А тому, коли в серпні 1969-го пан Кречко очолив академічну хорову капелу «Думка», то «смикнув» до себе неблагонадійного музику, через міністерство домігшись зміни його спрямування на роботу. Поява Богдана в столиці підсилила громадянське життя українського Києва. Приміром, почали проводити січневі різдвяні концерти в Київській філармонії, які вихлюпувалися на столичні вулиці гуртами колядників і не давали забути «чия правда, чия кривда і чиї ми діти». Б. Антків із вдячністю сприймав можливість працювати в «Думці», але мав власне бачення творчого процесу, інтерпретування творів. Як людина пряма, відверто висловлювався, а тому через деякий час (1984 року) розпочав самостійну працю — обійняв посаду головного диригента чоловічої капели ім. Л. Ревуцького.\nПід «Зіркою» Моретті коли мої фільми демонстрували на Каннському фестивалі… Як глядач, на щастя, відчуваю таку саму цікавість до кіно, що і в молодості, завжди з великою радістю вирушаю в подорож у світ сучасного кінематографа». Нанні Моретті народився 1953 року в Бруніко, Італія. Після кількох короткометражок 1976 року зняв перший\nхудожній фільм Io Sono un Autarchico («Я самодостатній»), а 1978-го його фільм Ecce Bombo («Це Бомба») увійшов доконкурсноїпрограмиКанн. Фільми Н. Моретті часто здобувають нагороди на різних фестивалях світу. 1981 року — спеціальний приз журі на Венеціанському фестивалі за стрічку Sogni d’Oro («Золоті мрії»), а La Messa e\nﬁnita («Меса закінчена») виборола Срібного ведмедя на фестивалі в Берліні 1986-го. Фільм Caro Diario («Дорогий щоденник») 1994 року було удостоєно премії за найкращу режисуру в Каннах. Там презентували і кінокартину Il Caimano («Кайман») 2006-го, в якому режисер різко критикував італійську політичну систему та Сильвіо\nВитончений музикант, надзвичайно добрий організатор і вимогливий керівник зумів згуртувати навколо себе творчі особистості, викохати під крилом капели ім. Л. Ревуцького камерний, а тому й мобільніший, хор «Боян», якому (як і капелі О. Кошиця у 20-х роках минулого століття) випало відкривати світові перлини української музичної спадщини. Дбав про розвиток колективу, розширення його гастрольних можливостей. Неодноразово оббивав «високі» пороги, наполегливо відстоюючи інтереси колективу навіть за фантастичних обставин. Був цілеспрямованим, небагатослівним, але дієздатним, часто нагадував стиснену пружину, готову спрацювати у відповідний момент. Перший виїзд на хоровий конкурс до Британії зривався — у Москві (столиці тодішньої метрополії) затримували оформлення закордонного виїзду. І коли автобус з артистами нарешті дістався Британських островів, конкурсне прослуховування вже було завершено. Здавалося б, безвихідь. Але наполегливість керівника колективу схилила господарів погодитися на позаконкурсний виступ із програмою української духовної музики. З цієї нагоди газета «Ґардієн» написала, що «...від ХІV століття собор не чув такого чудового співу, який приніс сюди український хор». Цей концерт виявився щасливим — слухачі гідно оцінили українських артистів, а організатори започаткували з ними тривалу співпрацю. Та не вони одні. Низку компакт-дисків із піснями українською й англійською мовами з українцями записала американська співачка ДенінАлександроф, яка згодом\nБерлусконі, а також стрічку Habemus Papam («Маємо Папу») 2011-го — проникливу історію про Папу, який злякався відповідальності. Нанні Моретті знімався у власних фільмах, а також став учасником картини братів Тавіані Padre Padrone («Батько-господар») 1977 року та працював із такими режисерами, як Лукетті, Маццакураті та Калопресті. Як режисер і продюсер 1986-го заснував компанію Sacher Film. 1991 року відкрив кіно-\nз’ясувала, що й сама має коріння в Україні. У 1990 роках Богдан Антків мав намір повернутися до Львова — саме тоді Львівська консерваторія визначалася з претендентами на посаду ректора. Здавалося, минулися ті часи, коли композитор Микола Колесса не мав змоги оприлюднювати ім’я Богдана як свого учня, але ж ні. Знайшлися сили, що, можливо, побоюючись принциповості пана Антківа, вимогливості як музиканта та керівника, цілеспрямованості та твердості в обстоюванні своїх позицій, зробили все, щоб не допустити його на цю посаду. Любив Землю в піднесеному та конкретному сенсі. Був цікавим співрозмовником, який не оминав загальнокультурних чи суспільних явищ, жваво реагував на них. Ретельно працював і з хором, шліфуючидодосконалостіокремі партії, і поза ним — згадуються стоси нот на робочому столі, які прискіпливо опрацьовував Маестро. Попри зайнятість, завжди приділяв увагу колегам, які вряди-годи з’являлися (часто — як сніг на голову) чи то в робочому кабінеті на Басейній (Бесарабці), чи в родинному помешканні. І завжди був готовим надати їм тимчасовий дах над головою. Не прагнув звань чи посад. Іще й через це його досягнення доволі довго не мали успіху — лише 1981 року Богданові Антківу було присвоєно звання заслуженого діяча мистецтв УРСР, а 1991-го — народного артиста України. Хоча для справжнього митця найважливіше не це формальне визнання, а від слухачів. А таке визнання Б. Антків мав. І саме таким — ставним, доброзичливим, динамічним — живе цей чоловік у серцях тих, хто його коли-небудь бачив чи чув, і сьогодні.\nтеатр Nuovo Sacher в Римі. Від 1996-го є головою фестивалю Sacher Festival, присвяченого короткометражному кіно. «Коли 1978 року вирішили включити фільм Ecce Bombo в конкурсну програму, в мене було передчуття, що Нанні Моретті скоро стане Нанні Моретті, — привітав нового голову журі Жиль Жакоб. — Саме це і сталося. І я пишаюся цією справді довгою та теплою співпрацею». Про це йдеться в прес-релізі фестивалю, офіційну програму якого оголосять 19 квітня.\nУкраїнська «Казка…» — серед найкращих книг світу Книга «Казка про Старого Лева» української поетеси і дитячої письменниці Мар’яни Савки потрапила до щорічного каталогу найкращих видань світу White Ravens — 2012. White Ravens — престижний каталог, який включає перелік із 250 найкращих дитячих книг, виданих у всьому світі, та є одним із найавторитетніших і найвпливовіших у світі дитячої та підліткової літератури. До слова, це не єдина відзнака цієї книжки: випущена торік до Форуму видавців у Львові «Казка про Старого Лева» отримала нагороду від президента Форуму Олександри Коваль, а згодом стала переможцем у номінації «Дитяче свято» XIII Всеукраїнського рейтингу «Книжка року 2011».\nЗазирнути в душу литовців  Ярина Коваль\n«Л Фото: Ярина Коваль (4)\nитовське народне мистецтво: національний костюм, юоста, верба» — саме експозицією під такою назвою в Музеї етнографії та художнього промислу львівські литовці привернули увагу місцевої спільноти до 22-ї річниці Дня відновлення незалежності Литви. Виставку організували Почесне консульство Литовської Республіки у Львові та Посольство Литовської Республіки в Україні, цього разу вирішивши запрезентувати українцям (а свою державу з нагоди її незалежності ці структури\nЗрештою, те сокровенне, що об’єднує людей у народи, та закоріненість, без якої весь подальший ріст — яловий. Львівська виставка не вражає кількістю костюмів — їх менш ніж десяток. Попри те, що в анотації задекларовано — мова про колекцію костюму (створену як наслідок системного збирання, дослідження та реконструкції традиційного народного одягу), що нею володіє Центр Литовської народної культури і яка налічує нині 87 таких строїв. Але імпонує їхня краса. Зрештою, як і краса юост, що їх виткала член Спілки народних майстрів Литви Антаніна Діджгалвєне. Національні пояси — юости, — пояснюють організатори виставки присутнім, супроводжували литовця від народження й аж до смерті: «ними обмотували немовлят, на них підвішували колиску, поясами запинали та прикрашали одяг, наречена дорогою до оселі майбутнього чоловіка обв’язувала юостами великі дерева на узбіччі. Юости клали на край колодязя, з якого набирали воду, на піч, в якій пекли хліб, урешті, на юостах опускали домовину в могилу, проводжаючи людину в\nрекламують щороку) народний костюм п’яти етнографічних регіонів Литви, ткані юости народної майстрині Антаніни Діджгалвєне та великодню «вербу» Вільнюського краю. Експозиція народного мистецтва будь-якої країни — та, яку цікаво оглядати та яка викликає особливі відчуття, вочевидь, тому, що саме у віковічних традиціях (що їх із покоління в покоління передають народні умільці) — відшліфована часом мудрість, глибина, тонка вишуканість.\nРЕПЕРТУАР ФІЛАРМОНІЇ НА 29-31 БЕРЕЗНЯ Четвер, 29 березня Початок — 19.00 Ансамбль флейт «Доплер-секстет»\n«В американському стилі» Мирослав Драган — фортепіано.\nМихайло Сосновський Андрій Карпяк Жанна Лень Володимир Лущенко\nАкадемічний симфонічний оркестр Львівської філармонії. Тарас Криса — диригент.\nГеоргій Лошаков Євген Білецький Твори Й. С. Баха, В. А. Моцарта, С. Прокоф’єва, В. Монті, Ф. Доплера. П’ятниця, 30 березня Початок — 19.00\nД. Вега. «Каскад і лук» Д. Гершвін. «Рапсодія в стилі блюз» Р. Шуман. Симфонія №2. Субота, 31 березня Початок — 18.00 Класика по-іспанськи\nХосу де Солаун Сото — фортепіано. Молодіжний академічний симфонічний оркестр «INSO-Львів». Алексіс Соріано — диригент. Дж. Россіні. Увертюра до опери «Сорока-злодійка». П. Чайковський. Симфонія №1. С. Рахманінов. Концерт №3 для фортепіано.\nостанню путь». Юости, які, попри свій поважний вік, досі тче Антаніна Діджгалвєне, затримують увагу орнаментами, колористикою, інакшістю від наших крайок. «Покажіть мені народну творчість — і я скажу, якою є душа цього народу», — перефразовує античний вислів почесний генеральний консул Литовської Республіки у Львові Віталій Антонов. Душа литовців у ці дні — перед нами!\nПрохідний бал збільшено Прохідний бал для вступу до вищих навчальних закладів із профільних предметів тепер становить не 120, а 140, у деяких «вишах» навіть 160 балів. Це стало логічним наслідком вересневої обіцянки міністра, коли він підтримав ініціативу Громадянської мережі «Опора» щодо підвищення прохідного бала зовнішнього незалежного оцінювання для вступників ВНЗ. В умовах прийому до Київського національного університету ім. Т. Шевченка, Київського національного економічного університету, Національного університету «Київська юридична академія імені Ярослава Мудрого» тепер немає прохідного бала нижчого, ніж 160.\nВ Україні вирішили стимулювати відвідування гуртків у нехитрий спосіб — даруючи дітям грамоти. «Газета» з’ясовувала, які варіанти позашкільної освіти насправді викликають у дітвори інтерес  Мар’яна Вербовська\nрися Борачок, бібліотекар середньої школи №98, довго спостерігала за тим, як декілька школярів активно відвідували книгозбірню. Діти змінювали книжки та незабаром почали демонструвати в школі власні поетичні доробки. Але оскільки спеціального гуртка для юних поетів не було, жінка запропонувала їм збиратися в бібліотеці й обговорювати нюанси мистецтва слова тут.\n→ Гурткам потрібні\nНині у Львові функціонують 15 позашкільних навчальних закладів. Школярі можуть обрати найрізноманітніші заняття до душі — від дзюдо до макраме. Та навіть попри широкий вибір, не всі мають змогу обирати, як проводити дозвілля. — Для цього потрібні кошти, саме від цього залежить кількість гуртків, які організовує школа, — пояснила «Газеті»\nГайда в гуртки! — Упродовж кількох років щосереди о другій годині пополудні збираємося в бібліотеці, — розповідає «Газеті» пані Орися. — До нас приходять поети, видавці, інші відомі особи. Дітей це дуже стимулює, вони бачать перед собою людину, яка чогось досягла, та намагаються працювати над собою. Гурток О. Борачок неофіційний. Додатково вона не отримує коштів від школи, проте переконана: такі зібрання допомагають розвивати дітей. Як доказ показує 21 грамоту, що їх торік вибороли з учнями в різних конкурсах.\n Мар’яна Вербовська\nегіональні центри тестування провели перше пробне ЗНО. 24 березня майбутні абітурієнти склали пробні тести з української мови та літератури, біології, фізики, всесвітньої історії, іноземних мов (англійська, французька, німецька або іспанська). Пробне зовнішнє незалежне оцінювання навчальних досягнень є добровільним тестуванням осіб, які мають намір вступати до вищих навчальних закладів. Участь у пробному ЗНО дає змогу ознайомитися з про-\nКатерина Гороховська, в. о. начальника управління освіти Львівської міської ради. — Це регулює навчальний план. У ньому передбачено навчальні дисципліни та факультативи, або ж гуртки. В освітньому закладі проводять опитування учнів, аби з’ясувати, які саме факультативи вони хотіли б відвідувати. Це залежить від того, скільки коштів виділила держава. Першочергово забезпечуємо навчальний план. Якщо достатньо коштів, то організовуємо гуртки. Нині раз на тиждень 18521 дитина у Львові після уроків поспішає в гурток. У цьогорічному\nбюджеті на утримання позашкільних навчальних закладів передбачено 24366,0 тис. грн. (2011 року — 19938,9 тис. грн.). Це 1315 гривень на весь навчальний рік на кожного юного відвідувача гуртка, тобто 146 гривень на місяць (якщо рахувати, що навчальний рік триває дев’ять місяців). Цього замало, щоб повноцінно організувати навчальний процес. Обсяг фінансування дитячоюнацьких спортивних шкіл визначає Міністерство фінансів України. ДЮСШ фінансують за кошти міжбюджетних трансфертів. Цьогоріч на фінансування спортив-\nних шкіл виділено 8462,7 тис. грн. (торік — 5513,0 тис. грн.). — Факультативна освіта в Україні безкоштовна, — каже Ірина Гайдук, заві дувач сектору національного виховання та охорони дитинства Львівської міської ради. — Кожна школа має півтори оплачених ставки, тобто 27 годин. Міська рада скеровує кожному директорові школи зобов’язання використовувати актовий і спортивний зали. В навчальних закладах повинні якнайповніше використовувати свої можливості. Львівщина — один із регіонів, де діти найменш\nохоче ходять на факультативи. Тут менш ніж 35% школярів відвідують позашкільні заклади. Середній показник по Україні — 40-45%. Мережа позашкільних навчальних закладів, у тому числі дитячо-юнацьких спортивних шкіл, упродовж 20 років після оголошення незалежної Української Держави залишається незмінною... → Міністерство\nЗаохотити школярів відвідувати гуртки — нині пріоритет для Мінмолодьспорту. Для підвищення статусу по-\nВідбулося перше пробне ЗНО цедурою проведення зовнішнього тестування 2012 року. Нагадаємо, 31 березня відбудеться пробне зовнішнє незалежне оцінювання з історії України, математики, хімії, географії та російської мови. Щодо повноцінного цьогорічного оцінювання навчальних досягнень учнів, то воно розпочнеться 15 травня та триватиме до 7 червня. На 14 березня для участі в зовнішньому незалежному\nоцінюванні зареєстровано 328828 осіб. Як повідомили в Українському центрі оцінювання якості освіти, регіональні центри оцінювання надалі опрацьовують листи абітурієнтів із реєстраційними заявами. Всім, хто успішно пройшов процедуру реєстрації, мали надіслати реєстраційну картку абітурієнта, бланк сертифіката зовнішнього незалежного оцінювання й інформаційний бюлетень про ЗНО-2012.\nзашкільної освіти, популяризації творчих здобутків дітей, залучення їх до суспільно-громадського життя країни міністерство ініціювало навесні проведення Всеукраїнських виставокзвітів дитячої творчості «Країна юних майстрів». На експозицію з різних міст привезли роботи маленьких українців — лауреатів і переможців міжнародних і всеукраїнських конкурсів, фестивалів. Мовляв, демонстрація в столиці має підштовхнути дітлахів до різнобічного розвитку... — Виставкові експонати розміщували в окремих Містах Країни юних майстрів. Вони представили дитячу творчість за основними напрямами позашкільної освіти: художньо-естетичним, декоративно-ужитковим, науково-технічним, еколого-натуралістичним, туристсько-краєзнавчим, — розповів Дмитро Табачник, міністр освіти і науки, сім’ї, молоді та спорту. — Зазначу, що під час цьогорічної виставки було вручено перші за історію незалежності свідоцтва, що їх зареєструвала Державна служба інтелектуальної власності України на набуття авторських прав учням-винахідникам Малої академії наук. Урядовець пообіцяв, що зробить захід щорічним, аби діти з року в рік могли похизуватися тим, чого встигли навчитися. В який спосіб виставка вплине на бажання дітвори відвідувати заняття з вишивки, хор чи спортивні секції — побачимо через рік. Натомість такі гуртки, як у бібліотеці, про який ішлося вище, куди дітлахи поспішають без нагадувань і примусу, демонструють успіх уже тепер.\nТакож для зареєстрованих учасників на веб-сайті Українського центру оцінювання якості освіти створено спеціальну інформаційну сторінку, доступ до якої надають за номером сертифіката та спеціальним PIN-кодом, вказаним у сертифікаті. Нагадаємо, цьогоріч проведуть зовнішнє незалежне оцінювання з 10 навчальних предметів: української мови та літератури, історії України, математики, всесвітньої історії, біології, географії, фізики, хімії, російської мови й однієї з іноземних — англійської, німецької, французької або іспанської.\n2 — 8 квітня\n29, четвер «Запорожець за Дунаєм»(опера на 3 дії), 18.00\nКадр із фільму «Гнів титанів». Фото: planeta-kino.com.ua\n30, п’ятниця «Повернення Баттерфляй» (балет на 2 дії);\n31, субота «Паяци» (опера на 1 дію), 18.00\n31, субота «Чекаючи на Годо», 19.00\n1, неділя «Севільський цирульник» (опера на 3 дії), 18.00\n«Лисеня-хитрун», 12.00; 14.00; 16.00\nМаленькі подружні злочини», 19.00\n→ Театр-студія «І люди, і ляльки»\nВиставки → Арт-салон «Сливка» Вул. Театральна, 24\nВул. О. Фредра, 6; тел.: 261-31-25\n28.03-19.04 Виставка живопису Т. Килівник «Весняні рапсодії»\n31, субота «Лисеня-хитрун», 12.00; 14.00\n«Гамлет у гострому соусі» (А. Ніколаї), 18.00\n27.03-12.04 Виставка малярства. Михайло Красник (ч. ІІІ)\n16.03-30.03 Виставка живопису О. Богуславської «Кольори часу»\n«Неаполь — місто попелюшок» (Н. Ковалик), 18.00\n→ Галерея LvivArt\n«У.Б.Н.» (Г. Тельнюк), 18.00\n20.03-23.04 Виставка Р. Опалинського «Червоне і чорне»\n1, неділя «Мелодії серця» (вечір оперети), 18.00\n15.03-10.04 Виставка живопису і скульптури П. Ряски\n«Венера в хутрі» (Л. фон Захер-Мазох), 17.00\n«Варшавська мелодія» (Л. Зорін), 19.00\nВідповіді на кросворд, опублікований у «Львівській газеті» №12 (661) від 22 березня 2012 р.\nПо горизонталі: 2. Корал. 5. Саман. 6. Закон. 7. Платон. 9. Колода. 12. Окапі. 13. Іридій. 14. Абакан. 15. Ішхан. 18. Тантал. 19. Курага. 20. Копал. 22. Бокал. 24. Дюшес. По вертикалі: 1. Барабан. 2. Кава. 3. Лета. 4. Колонок. 7. Пансіонат. 8. Омоніміка. 10. Овімбунду. 11. Автентика. 16. Анголар. 17. Магазин. 21. Анод. 23. «Орас».\nОксана Кристиняк (тел./факс 297-52-03, 297-52-00 (reklama.lvivgazeta@gmail.com) Марія Пінтоха (297-52-01)\n→ Культурномистецький центр «Дзиґа»\n2.04-30.04 Prima inter pares Виставка живопису В. Липового\n→ Галерея «Пори року»\n13.03-1.04 Виставка «Чотири виміри»\nКінотеатри → Кінопалац\nВаша активнiсть часом переходитиме у войовничiсть, що відiграє позитивну роль у стабiлiзацiї матерiального становища. Але не розпочинайте конфлiктів із колегами.\nРозпочніть реалізовувати свої плани, щоб не втратити слушної нагоди. Намагайтеся приділити увагу своєму помешканню.\n29.03-4.04 Синій зал «Гнів титанів» (3D), 12.20; 16.40; 19.00; 21.20; «Лоракс» (3D), 10.20; 14.40\nНа роботi все буде спокiйно. У вікенд ви зможете усунути прикрi непорозумiння у взаєминах із дiтьми.\nАстрологи рекомендують зосередитися на професiйнiй дiяльностi та стабiлiзацiї фiнансового становища. А ще наведiть лад удома.\nЧервоний зал «Голодні ігри», 10.30; 14.30; 18.40; 21.00 «Той іще Карлсон», 12.50; 17.00\nЦiлком iмовiрно, ви вiдкриєте для себе новi сфери дiяльностi та познайомитеся з людьми, котрі стануть для вас партнерами i друзями. У вихiднi не залишайтеся наодинцi.\nПлани i задуми принесуть вам успiх. Можете сприятливо розв’язати кар’єрне питання. Намагайтеся в мiру балувати дiтей. Недiлю бажано присвятити вiдпочинку.\nМуситимете проявити поступливiсть i силу волi. Особливу цiннiсть матиме почуття гумору. Вихідні бажано присвятити творчій дiяльності будiвельного характеру.\nУ цей перiод закладається ваш майбутнiй успiх i полiпшення життєвих умов. Важливо не злякати успiху рiзкiстю. У вихiднi спробуйте трохи менше потрапляти на очі незадоволеним.\nНе приймайте близько до серця професiйних негараздів. Вiдчуття пiдкажуть, що вам робити. Можливi подiї, якi змiнять ваше життя на краще.\nМайже всi справи виявляться успiшними. Усе сприятиме полiпшенню вашого фiнансового становища. Не вiдкладайте домашнiх справ, залагоджуйте їх одразу.\nАрт-зал «Залізна леді», 15.40 «Те, що її заводить», 10.30; 14.00; 19.40; 21.10 «Той, хто пройшов крізь вогонь», 12.00; 17.40\n→ Кінопалац «Копернік» Вул. Коперника, 9; тел.: 240-37-69 (каса); 297-51-77\n29.03-4.04 «Маппет-шоу», 11.50; 15.30; 19.00; 21.00 «8 перших побачень», 10. 10; 13.50; 17.20\n→ Кінопалац ім. О. Довженка Просп. Червоної Калини, 81; тел.: 227-39-49; 227-39-39\n29.03-4.04 Синій зал «8 перших побачень», 17.10 «Голодні ігри», 10.00; 12.20; 14.40; 18.50; 21.20 Червоний зал «Лоракс» (3D), 11.00; 15.00 «Гнів титанів», 13.00; 17.00; 19.00; 21.00 У розкладі можливі зміни\nДiва Вам потрібно налаштуватися на активне спiлкування. Час сприятиме налагодженню зв’язкiв із дiловими партнерами. У серединi тижня ймовірне погіршення настрою, проте не пiддавайтеся смутку.\nПравильнi рiшення ви ухвалите лише завдяки iнтуїцiї. Колишнi труднощi вiдступлять. Ідучи на поступки в недiлю, ви бiльше отримаєте, нiж утратите.\nНомер підписано до друку о 14.00. Друк: ПрАТ “Видавничий дім “ Високий Замок” 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 367/3 тел.: (0322) 295-70-19, Тираж: 53 тис. Номер замовлення: 326; «Телегазета»: 326\n(заступник головного редактора, 297-52-06) («Спорт», 297-52-07) («Львівські новини», 297-52-06) («Культура», 297-52-07) («Соціальні проблеми», 297-52-07) («Екологія», «Освіта», 297-52-07) («Місцеві новини», 297-52-07) (відділ дизайну, 297-52-07) (літературне редагування, 297-52-02)\nТиждень благодійності Весняні канікули в дітей із багатодітних сімей минули яскраво й насичено. У рамках соціальної кампанії «Добрі справи» львівські культурнорозважальні заклади підготували для них цікаву програму. Як повідомили в прес-службі Львівської міської ради, діти вже побували в розважальному центрі «Моторна бджілка», взяли участь у святі «Помічник матусі», розважалися на ковзанці. Інша група побувала на екскурсії в Музично-меморіальному музеї Соломії Крушельницької. Сьогодні студія дитячої творчості «Каляки-маляки» проведе майстер-клас із виготовлення писанок, а завтра 20 діток відвідають зоологічний музей Львівського національного університету імені Івана Франка.\nхожа ситуація склалася не лише зі собором святого Юра, а й з іншими пам’ятками, підсвіченням яких займалася міська рада. За інформацією директора департаменту житлового господарства й інфраструктури ЛМР Володимира Олійника, роботи з реконструкції\n— Об’єкти вибирали за архітектурним значенням (усі пам’ятки архітектури національного значення), місцем розташування, проведеними реставраційними роботами тощо, — роз’яснили «Газеті» в департаменті житлового господарства й інфраструктури та додали: — Проект освітлення кожного об’єкта розробляла фірма «Шредер». Робочі\n(!). Напрошується запитання: чи не «загубили» ці 500 гривень навмисно, щоб не оголошувати тендер? Цікаво, що спершу освітити пам’ятки обіцяли за спонсорські кошти, однак у підсумку всі витрати лягли на міський бюджет. У ратуші це коментують просто: «Роботи планували виконати за спонсорські кошти, але в результаті спонсорів не знайшли».\nякий зробили без жодного публічного конкурсу. В департаменті вибір виконавця пояснюють тим, що «фірма «Шредер» звернулася в особі президента компанії п. Жана Шредера до Львівської міськради з пропозиціями здійснити підсвічення пам’яток архітектури Львова та виконати проекти. Причина вибору — «Шредер» уже тривалий\nЛише 500 гривень у загальному кошторисі забракло, щоб за право підсвітити собор святого Юра боролися різні фірми\nзовнішнього освітлення виконали на фасаді вежі Корнякта, кам’яниці Шольц-Вольфовичів, собору святого Юра та церкві святого архістратига Михаїла. У всіх випадках замовником було ЛКП «Львівсвітло», а виконавцем — ТзОВ «Шредер».\nАрхітектори дивуються, чому проектувальники лише звертали увагу на рекомендації управління, а не затверджували проекти освітлення пам’яток національного значення в Києві, як це має бути згідно із законом\nпроекти було погоджено висновками комплексної державної експертизи філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області. Під час виконання робіт звертали увагу на рекомендації управління охорони історичного середовища. Архітектори дивуються, чому проектувальники лише звертали увагу на рекомендації управління, а не затверджували проекти освітлення пам’яток національного значення в Києві, як це має бути згідно із законом. Зрештою, в повітрі зависло запитання: яке право мала фірма виконувати роботи без належних документів?\n→500 гривень вирішують усе Чимало запитань вик ликає і вибір фірми,\nчас спеціалізується на проектуванні та виробництві систем зовнішнього освітлення... Фірма також запропонувала розпочати роботи на умовах кредитування». Таке звернення та погодження на розтермінування оплати забезпечило фірмі непоганий заробіток — за чотири об’єкти вона отримала 863,7 тис. грн. (!). При цьому жодного тендера компанія не вигравала. В ратуші це пояснюють тим, що всі споруди проходили окремим рядком у бюджеті, вартість освітлення жодної з них не перевищувала 300 тисяч гривень — саме від такої суми законодавство вимагає оголошувати проведення конкурсу. Однак не можна не звернути увагу, що вартість робіт з освітлення собору святого Юра становила 299,520 тис. грн.\n→Дірки на фасадах\nПідсвічення вежі Корнякта фахівці вважають єдиним удалим прикладом освітлення пам’ятки архітектури у Львові\n«Сакральні споруди не можна підсвічувати, мов торт, як це зробили з Домініканським собором», — Лідія Горницька\nОсновна небезпека вартісного підсвічення — не в бюджетних витратах. Експерти кажуть: пам’ятки освітили абияк і це завдало шкоди. — Сакральні споруди не можна підсвічувати, як торт. Така архітектура вимагає іншого підходу. Без сумніву, собор святого Юра потрібно було освітити та надати йому акценту ввечері, але це слід було зробити правильно. Таке враження, що в нас працюють не задля естетики, а щоб використати гроші — що більше жарівок, то краще. Це насправді шкодить споруді. Кожна лампа потребує кріплення. На соборі святого Юра їх кріпили на нову мідь, на білий камінь, чого категорично не можна робити. Найбільше шкоди нам завдають нині прориті довкола храму траншеї для дротів підсвічення, через які з’явилася додаткова вологість. Нарікає на непрофесійність нічного освітлення й Андрій Салюк, президент благодійного фонду «Збереження історикоархітектурної спадщини Львова»: — Підсвічення різних об’єктів у Львові дуже відрізняються за якістю. Не можу сказати, чому так. На жаль, усі роботи виконували не публічно, і я не знаю, хто що робив. Мені справді подобається, як підсвітили вежу Корнякта. Можливо, там треба внести дрібні корективи, але це вже не так суттєво. Натомість освітлення собору святого Юра — зразок кольорової забавки на пам’ятці архітектури. Підсвічення Домініканського собору та церкви Андрія в теперішньому вигляді взагалі неприпустиме. Це зразок неправильного освітлення пам’яток. Про це говорять не лише українські, а й європейські фахівці. Знаю дуже поважного польського фахівця з освітлення пам’яток, який навмисне сфотографував ці споруди, щоб показувати, як не можна робити. Мирослава Іваник\nВідеоспостереження за водіями посилять Наступної осені, щойно почнуть діяти нові Правила дорожнього руху, керівництво ДАІ візьметься за боротьбу з корупцією у своїх лавах. Удар по хабарникам має завдати автоматизована система фіксації порушень. Причому відеокамери встановлюватимуть не замість існуючих, а на додачу до наявних приладів. У травні Верховна Рада розгляне відповідний законопроект. Іще місяців чотири, кажуть у МВС, знадобиться, щоб усе запустити. Облаштувати стаціонарними автоматизованими камерами планують близько п’яти тисяч місць. Однак нині ніхто не береться пояснити, що то будуть за прилади та як працюватиме система.\nякщо й зупиняють, то лише з цікавості. — Керувати авто швидко навчилися? — Так. Можливо, з цим не було проблем тому, що мені сподобалося їздити за кермом автомобіля. Захопилася цією справою та швидко її опанувала. Досі отримую задоволення від автоподорожей. Нині багато часу проводжу за кермом. — І куди ви їздите? — Маю дуже щільний змагальнийграфік.Літаком добираємося до Києва, а звідти до мого рідного Миколаєва — автомобілем. На дорогу витрачаємо п’ять годин. Для мене це взагалі не подорож, а прогулянка.\nРозмова з Ольгою Харлан, олімпійською чемпіонкою з фехтування, автоаматором\nимало чоловіків сприймають жінку-водія як джерело потенційної небезпеки. Із цією тезою категорично не погоджується українська фехтувальниця, олімпійська чемпіонка Ольга Харлан. Керувати автомобілем вона навчилася у 15 років, а перша автівка у неї з’явився, коли досягла повноліття. Про це відома спортсменка розповіла в інтерв’ю «Газеті». — Мій батько мав старенькі «Жигулі». Перші\nмітила знак «Проїзд заборонено». За це мене оштрафували. Я ж розгубилася, не помітила цього знаку. Тривалий час не любила Київ через інтенсивність руху. Тепер усе гаразд, я добре орієнтуюся в столиці, тому не маю проблем. Іще три роки тому не могла уявити, що сяду за кермо без навігатора. А нині практично ним не користуюся, знаходжу дорогу й без нього. — Узагалі часто порушуєте Правила дорожнього руху? — Ні, я — дисциплінований водій, намагаюся не порушувати. — Завжди виходить бути дисциплінованою? Багато штрафів сплатили?\nЗа кермом реакція фехтувальниці мені дуже допомагає уроки керування автомобілем отримала за кермом саме цієї машини, коли мені виповнилося 15 років, — згадує Ольга. — А згодом, коли в мене з’явилася власна автівка, відразу записалася в автошколу. Там відшліфовувала свої навички, отримала права. Потім сіла за кермо. Те-\nпер маю понад трирічний водійський стаж. Під час керування авто реакція фехтувальниці мені дуже допомагає. — Автомобіль у вас з’явився після перемоги на Олімпіаді в Пекіні? — Так. Тоді Peugeot 207 мені подарував президент Федерації фехтування\nНемає паркомату — немає грошей  Роман Бойко\nстаннього дня березня спливає час, який уряд додатково виділив усім власникам стоянок на встановлення паркоматів. Без такого пристрою водії вправі не оплачувати паркування авто. Міністерство регіонального розвитку, будівництва і ЖКГ іще наприкінці минулого тижня вирішило дати офіційне роз’яснення, в якому вказано, «що подальше відтермінуван-\nня введення в дію вимоги про необхідність встановлення паркоматів недоцільне». Якщо ж установлення технічних засобів, призначених для оплати вартості послуг за утримання майданчиків для платної стоянки автомобілів, є економічно невигідним, залишати машину там можна безоплатно. При цьому в урядовій постанові про автостоянки зазначено, що талони на паркування не виводитимуть з обігу. Просто тепер за них потрібно платити в безготівковій формі.\nДО УВАГИ АКЦІОНЕРІВ ВАТ «Львівське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1»! Повідомляємо, що до порядку денного чергових загальних зборів акціонерів Товариства, які відбудуться 05.05.2012 р. о 09.00 в актовому залі адміністративного будинку ВАТ «ЛСБМУ-1» за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 14, додатково вносять такі питання: 9. Обрання Наглядової ради Товариства. 10. Обрання Ревізійної комісії Товариства.\nРеєстрація учасників — із 08.00 до 09.00 у день скликання зборів за місцем їх проведення. Для реєстрації акціонерам при собі потрібно мати паспорт або документ, який посвідчує особу, представникам акціонерів — доручення, оформлене згідно з чинним законодавством, і документ, що засвідчує особу. З матеріалами щодо проведення зборів акціонери можуть ознайомитися за адресою їх проведення. Довідки за телефоном: (032) 262-73-20 Голова Правління ВАТ «ЛСБМУ-1» БУЛИК І.І.\nУкраїни Сергій Міщенко. Він узагалі всім дівчатам нашої збірної подарував машини однієї марки, але різних кольорів, з олімпійськими кільцями на дверцятах і капоті. Я отримала червону, вона мені дуже подобається. Дуже швидка. Мене в Миколаєві всі впізнають за нею. А даівці\nЗвикла долати такі відстані, тому навіть не втомлююся. — Ольго, кладучи руку на серце, зізнайтеся: під час перших поїздок столицею дуже хвилювалися? — Це був просто жах (сміється). Дуже переймалася, а тому бувало, що повертала не туди, куди можна. Одного разу не по-\n— Ні, не завжди. Штрафують за перевищення швидкості. — На яку максимальну швидкість розганяли авто? — До 150 кілометрів на годину. Швидше їхати не наважувалася, ставало страшно. — А яка найдовша ваша подорож за кермом?\n— Якось подолала відстань 700 кілометрів. Усю дорогу сиділа за кермом. —Васцедужевтомлює? — Ні, абсолютно не втомлююся. Люблю їздити з увімкненою музикою. Тоді взагалі не напружуюся, а розслабляюся. — Авто посеред дороги колись зупинялося? — Ні, тьху-тьху-тьху, ніколи такого не було. — Навіть колесо ніколи не проколювали? — Таке зі мною трапилося лише одного разу. Але я тоді була не одна. Ми зателефонували до свого спільного товариша, який під’їхав і допоміг нам у цій ситуації. — Сервіс часто відвідуєте? — Ні, нечасто. Здебільшого для планового техогляду. Ще такого не було, щоби щось вийшло з ладу і я була змушена позапланово звертатися до майстрів. А-а-а, згадала, нещодавно двірники міняла на сервісі. От і все. — Думка змінити авто виникала? — Так, але наразі не можу собі цього дозволити. Можливо, з часом знайду кошти на іншу автівку. Старатимуся реалізувати свою мрію. Розмовляв Гліб Ваколюк\nЗаборону користуватися засобами зв’язку під час керування транспортним засобом задекларовано Правилами дорожнього руху (п. 2.9/д) і затверджено постановою Кабміну №1306\nерховна Рада планує внести в Закон «Про дорожній рух» поправку, згідно з якою водіям забороняють користуватися мобільними телефонами без гарнітури на зразок hands-free. За порушення цього правила передбачено штраф 425-510 грн. Варто зазначити, що на сьогодні заборону користуватися засобами зв’язку під час керування транспортним засобом задекларовано Правилами дорожнього руху (п. 2.9/д) і затверджено постановою Кабміну №1306. Проте в\nОдин штраф за розмови по мобільному обійдеться значно дорожче, ніж гарнітура на зразок hands-free. Фото: tsn.ua\nзаконах, які регулюють сферу дорожнього руху та є актами вищої юри-\nдичної сили відносно постанов уряду, такої вимоги немає.\nЩоб усунути цей недолік, народні обранці подали до Ради відповідний законопроект. Відповідальність за розмови мобільним телефоном за кермом передбачено ще 2008 року ч. 2 ст. 122 КпАП України.\nБондарук переміг у Дортмунді Львівʼянин Роман Бондарук переміг на міжнародному турнірі з кульової стрільби в німецькому Дортмунді. Він був найвлучнішим у своїй коронній вправі МП-8 (швидкісна стрільба з пістолета). Результат Р. Бондарука — 603 очки (22 у фіналі). А ось олімпійський чемпіон Пекіна Олександр Петрів не зміг потрапити на пʼєдестал пошани. В підсумковому протоколі він опинився на шостому місці. У стрільбі зі стандартного пістолета на 25 метрів Бондарук був третім, а Петрів четвертим. Іще один представник Львова Іван Бідняк фінішував 11-м.\nЗарплати у футболі в сотні разів перевищують заробіток олімпійців kulturizm.info\nобігає кінця тривалий передолімпійський цикл до Ігор у Лондоні 2012 року. Чимало спортсменів уже кваліфікувалося на Олімпіаду і в поті чола готуються до головних змагань чотириріччя. Серед них і важкоатлет Ігор Шимечко. Він входить до когорти основних претендентів на олімпійську медаль лондонської чеканки. Галичанин розпочав підготовку до головних змагань чотириріччя ще наприкінці 2011-го. Заради вдалого виступу на Іграх він відмовився від усіх інших турнірів. Про підготовку до Олімпіади і не тільки Ігор Шимечко розповів в ексклюзивному інтерв’ю «Газеті». — Разом зі збірною проходжу тренувальні збори на олімпійській базі в Чернігові. Мене й Артема Удачина, Артема Іванова, Миколу Гордійчука звільнено від виступів на Кубку України, — розпочав розмову важкоатлет. — Ми також пропустимо квітневий чемпіонат Європи в Туреччині. Виступимо тільки на першості України, що в другій половині квітня відбудеться в Хмельницькому. А потім продовжимо підготовку до Олімпійських ігор.\nАтлет, який претендує на олімпійську медаль, не повинен зважати на психологічну втому\n— А чому виступатимете на чемпіонаті України, а не Європи? — Цьогоріч пріоритетним є виступ на Олімпіаді. Тренерський штаб вирішив, що лідерам доцільніше не їхати в Туреччину, а виступити в Хмельницькому. Після чемпіонату України до Ігор залишиться 90 днів. Оптимальний проміжок для того, щоби відновитися, пройти підготов-\nУсім відомо, що футбол у нашій країні є грою олігархів\nРозмова з Ігорем Шимечком, важкоатлетом\nчий період і вийти на пік форми. — Скільки часу вже готуєтеся до Олімпіади? — Після чемпіонату світу в Парижі, що відбувся в листопаді, кілька тижнів відпочивав. Підготовка до Ігор розпочалася у грудні. Ми не відразу почали працювати на 100%. Потихенько втягувалися, потроху збільшували навантаження. — Складно психологічно стільки часу займатися монотонною роботою? — Безперечно, певна психологічна втома є. Але для будь-якого спортсмена на першому місці стоїть мета, вдалий виступ на якомусь турнірі. А втома, психологічний чинник — далеко позаду. Атлет, який претендує на олімпійську медаль, не повинен зважати на психологічну втому. — Що вас відволікає від виснажливої роботи — читаєте книжки, у вільний час граєте у футбол? — У нас справді важкі тренування, у яких навантаження отримують практично всі групи м’язів — ніг, рук, спини. А ігрові види спорту є достатньо травмонебезпечними. Тому нам не рекомендовано ними займатися. Відпочиваємо по-іншому. На відмінну від деяких країн, нас не закривають на базі. Тому маємо змогу прогулятися містом. Взагалі, кожен розслабляється по-своєму. Я полюбляю кіно, прогулянки. Відволікаюся так, як і всі люди.\nПросто в нас є чимало обмежень. Наприклад, не можемо гуляти ночами, у нас строгий режим. — Футбольні фахівці підрахували, що тренувальні збори команд повинні тривати 12-14 днів. У важкоатлетів збори тривають місяцями... — Не тільки у важкоатлетів тренувальні збори тривають місяцями. Так працюють представники всіх інших олімпійських видів спорту. Бачив, як тренуються боксери, борці й інші атлети. Вони місяцями сидять на зборах. Чому футболісти нарікають — не розумію. Взагалі, людина до всього звикає. Можливо, футболістів так навчили, що їм складно проводити на зборах більш ніж 14 днів. Ми ж із дитинства звикли до такого режиму, тривалих зборів на базах. І ніхто не скаржиться на психологічну втому. Всі розуміють, що тільки на тренувальних зборах можна добре підготуватися. — У футболі можна бути посереднім гравцем команди-аутсайдера, але значно більше заробляти, ніж, скажімо, переможець чемпіонату Європи з важкої атлетики. Це правда, що через це представники олімпійських видів спорту недолюблюють футбол? — Якщо брати суто сам вид спорту, видовище, то футбол мені подобається. Якщо ж брати фінансову складову, то вона є несправедливою. Справді, так думає багато людей. Ви самі навели\nШимечко Ігор Миронович — заслужений майстер спорту з важкої атлетики, вагова категорія +105 кг, 27.05.1986 року народження, проживає у Львові. Учасник Олімпійських ігор у Пекіні. 2006 рік — срібний призер чемпіонату світу (Китай); 2008 рік — срібний призер чемпіонату Європи (Італія); 2009 рік — абсолютний чемпіон Європи (Румунія); 2009 рік — бронзовий призер чемпіонату світу (Корея), посів перше місце в ривку; 2011 рік — срібний призер чемпіонату Європи (Росія), зайняв перше місце в ривку.\nприклад, що футболісти не бачать свої родини лише 12 днів. Ми ж не маємо можливості бути з рідними по півроку. Та і заслуги, титули в представників олімпійських видів спорту можуть бути такими, яких не має жоден футболіст. А зарплати у футболі в десятки, навіть у сотні разів перевищують ті, що їх отримують олімпійці. Це несправедливо. Усім відомо, що футбол у нашій країні є грою олігархів. Це видовищний, масовий вид спорту, тому в нього вкладають гроші. А олімпійські види не є такими популярними. Звідси така несправедливість.\n— А в яких державах заробітки важкоатлетів, якщо не дорівнюють заробіткам футболістів, то хоча б наближаються до них? — Наскільки мені відомо, важкоатлети непогано заробляють у Росії та Ірані. У цих країнах найбільше заробляють саме атлети. Скажімо, в наших сусідів причина банальна. Коли президентом країни був Боріс Єльцин, на державному рівні культивували теніс. Владімір Путін займався боротьбою, дзюдо — тому розвивав ці види спорту. А попередній президент Росії Дмітрій Мєдвєдєв є колишнім важкоатлетом, тому доволі багато зробив для цього виду спорту. — В Україні жоден президент спортом не займався… — (Сміється) У мене є здогади, чим вони займалися, але не озвучуватиму їх. — Ви сказали, що на зборах полюбляєте переглядати фільми. Ризикну припустити, що вашим улюбленим жанром є бойовик? — Так, бойовики теж переглядаю. Але мені більше до вподоби фільми, сценарій яких базується на історичних фактах. Полюбляю воєнне кіно. Також можу подивитися комедію. А ось жахи чи фантастика мені не подобається. Не дивлюся кіно, в якому показують щось нереальне. — Після дискваліфікації Ольги Коробки важкоатлети почали уважніше ставитися до вживання вітамінів, медикаментів? — Не сказав би. Жінки тренуються окремо від чоловіків. Тому не знаю, яка в них ситуація. Ми ж завжди ставилися дуже уважно до того, що приймаємо: відновлювальних засобів, ліків. — У передолімпійський період вас частіше перевіряють на допінг?\n— Ось нещодавно згадували з хлопцями, як це було 2008 року, перед Іграми в Пекіні. За сім місяців перед змаганнями я здав 10 допінг-проб. Тобто мене перевіряли частіше, ніж раз на місяць. — Чи правда, що інспектори WADA (Всесвітнього антидопінгового агентства) можуть до вас приїхати додому серед ночі й узяти пробу? — Так… На певний період у WADA подають заявку, в якій розписано, в який період де перебуватиме спортсмен. Скажімо, з листопада по січень я перебуваю на зборах, на такій-то базі. У лютому тренуюся вдома, проживаю за такою адресою. Відповідно, допінг-інспектор може в будь-який час приїхати за тією адресою, що зазначено в документі. — А якщо в лютому, в той час, коли мали б бути вдома у Львові, ви на два дні поїдете в гості, в сусідню область. А в цей час до вас приїде інспектор? Що буде? — Така ситуація можлива. Першого разу попередять, а в разі повторення застосують автоматичну дискваліфікацію. — А що маєте зробити, щоб на день-два непланово поїхати в гості? — Подати додаткову заявку у WADA. — Ігоре, насамкінець, що порадите людям, які хочуть підтримувати себе у формі? Як можна, не витрачаючи багато часу, зробити свої м’язи рельєфнішими? — Найбільша проблема в тому, що люди не стежать за своїм харчуванням. Є така влучна приказка: снідає король, обідає принц, а вечеряє жебрак. Це потрібно запам’ятати та стежити за харчуванням. Ніколи не буде зайвим кожного ранку пробігти два-три кола по стадіону. Зарядка — це той мінімум, який мусить робити кожна людина. А рельєфу м’язів досягають не вдома на дивані. Потрібно щонайменше ходити на стадіон, підтягуватися на перекладині. А за змогою відвідувати фітнес-зал. Розмовляв Гліб Ваколюк\nБіліча знову сватають у «Дніпро» Хорватські засоби масової інформації стверджують, що дніпропетровське «Дніпро» зацікавилося послугами Славена Біліча. Мовляв, наставник хорватської національної команди переїде в Україну після Євро-2012. Окрім того, повідомляють, що в Дніпропетровську С. Біліч отримуватиме вдесятеро більше, ніж заробляє в Хорватії. Теперішнього наставника «Дніпра» Хуанде Рамоса звільнять цьогоріч улітку. Нагадаємо, про інтерес «дніпрян» до Біліча вперше заговорили ще торік восени.\nЛегендарний ветеран «Карпат» Ростислав Поточняк охарактеризував проблеми «зелено-білих»\nКарпати» в усіх чотирьох весняних іграх не знали радощів перемоги\nтуна. «У протистоянні з «Олександрією» нам не вистачило для перемоги кількох хвилин. А якби «Карпати» здобули три очки, то нині настрій у всіх був би зовсім іншим», — зауважує Ростислав Мирославович.\n Гліб Ваколюк\nриза львівських «Карпат» затягнулася. З початку сезону «зеленобілі» не показують гри, до якої привчили своїх уболівальників упродовж двох попередніх. Спершу всім здавалося, що це тимчасове явище. Однак за шість турів до завершення чемпіонату «карпатівці» перебувають на межі зони вильоту.\nВід ганьби «Карпати» рятуватиме Юрій Дячук-Ставицький. Фото: wikipedia.org\nВиконувачем обов’язків головного тренера «Карпат» призначено\n«У захисті відбити нікому, а в нападі — забити» → Турнірне\n«Карпати», як й «Олександрія», набрали 17 очок. «Зеленобілі» посідають 14-те місце тільки завдяки кращим додатковим показникам. В «Оболоні», яка в турнірній таблиці остання, 15 пунктів. «Щиро кажучи, перед початком весняної стадії чемпіонату навіть подумати не міг, що «Карпати» показуватимуть такі результати, — поділився враженнями легендарний ветеран львівської команди Ростислав Поточняк. — Думав, за період зимового міжсезоння команда «підремонтується», набере нових футболістів і справи поліпшаться. А те, що спостерігаємо нині, не могло наснитися навіть у страшному сні. «Карпатівці» демонструють приголомшливі результати. Знаєте, у футболі трапляються різні ситуації. Буває, команда програє. Але в «Карпат» це затягнулося. Не можна в такій ситуації так гаяти очки». → Тренерські\n«Зелено-білі» в усіх ч о т и р ь ох в е с н я н и х іграх не знали радощів перемоги. Три матчі вони програли («Зорі», «Таврії» та «Металісту») й один звели внічию\n(з «Олександрією»). Саме остання нічия стала тією краплею, яка переповнила чашу терпіння керівництва клубу. Після поєдинку з ПФК «Олександрія» керманичі «Карпат» ухвалили рішення про відставку тренерського штабу: Володимира Шарана, Степана Юрчишина, Володимира Беззуб’яка, Володимира Васютика звільнено через украй незадовільні результати команди на початку\nЗа словами Ростислава Мирославовича, найбільша проблема «Карпат» у неякісній селекції\nдругої частини сезону 2011/2012. «Мені складно сказати, наскільки доцільно було виганяти Володимира Шарана. Знаю цього фахівця. Але його тренерські заслуги для мене є загадкою, — зазначає Ростислав Мирославович. — Упевнений у тому, що керівництво клубу поквапилося з рішенням розпрощатися з Олегом Кононовим. Так, восени виникали проблеми, не було результату. Але Олегові Георгійовичу потрібно\nбуло дати час, дозволити допрацювати до кінця сезону. Мені здається, цей фахівець зміг би вивести команду з кризи». → Засиля\nЗа словами Р. Поточняка, найбільша проблема «зелено-білих» у неякісній селекції. «Не розумію, навіщо брати 15 легіонерів, якщо ніхто з них практично не підсилює гру команди, — дивується ветеран «Карпат». — У нас нещодавно резервісти перемогли в першості дублерів. Чому б не дати їм шанс проявити себе? А якщо і брати легіонерів, то не «пачками», а трьох-чотирьох. Тих, які реально приноситимуть користь «карпатівцям». А тепер маємо проблеми і в захисті, й в атаці. Виходить так, що в захисті нікому відбити, а в нападі — забити. Ось і в матчі з «Олександрією» львів’яни контролювали м’яч, подовгу його розігрували, але гольових моментів практично не створювали. Нікому цього робити. Найкритичніша ситуація в захисті. Не можна пропускати 12 голів у чотирьох поєдинках». Водночас, за словами легендарного «карпатівця», на результати «зелено-білих» впливає і примхлива фор-\nЮрія Дячука-Ставицького, заслуженого тренера України. Юрій Михайлович уже не раз очолював «зеленобілих» у складні для команди часи. Саме під керівництвом цього фахівця «карпатівці» кілька років тому пройшли «очищення» першою лігою. «Призначенням Юрія Михайловича наставником команди керівництво клубу сподівається струснути колектив, надати гравцям поштовх. Побачимо, чи це принесе користь», — каже пан Поточняк. Юрій Дячук-Ставицький готуватиме команду, зокрема, до наступного поєдинку чемпіонату України, в якому «Карпати» в Києві зустрінуться зі столичною «Оболонню». «Пивовари», як і «зелено-білі», належать до когорти претендентів на пониження в класі. «На щастя, інші команди, яким загрожує виліт у першу лігу, теж програють. Маємо шанси зберегти прописку в еліті. Для цього «зелено-білим» потрібно набирати очки, а нам — сподіватися на краще. Тим паче, календар не є складним. Наступного року «Карпати» святкуватимуть 50-річчя створення клубу. Буде прикро, якщо це свято припаде на виступи команди в першій лізі», — підсумував Ростислав Поточняк.\nДо Ігор без форс-мажорів Керівник НОК України Сергій Бубка зізнався, скільки витрачено на підготовку до Олімпіади-2012  Роман Бойко\nа Олімпіаді в Лондоні Україну представлятимуть понад 200 атлетів у 18 видах спорту. На сьогодні ліцензії вибороли 187 спортсменів. Про це розповів «Газеті» президент Національного олімпійського комітету Сергій Бубка. Триває завершальний етап підготовки до Ігор. Отож остаточну кількість здобутих ліцензій стане відомо на початку літа, адже в травні завершиться кваліфікаційний відбір. За словами керівника НОК України С. Бубки, жодних форсмажорів, пов’язаних із підготовкою до Олімпіади, немає. «Запевняю, зривів і проблем, які стосуються роботи Національного олімпійського комітету, не було, — запевнив Сергій Назарович. — Ми всіляко підтримували спортсменів. Щодо тренувального процесу, то за нього відповідають наставники та керівники федерацій. Загалом за останні чотири роки на підготовку до Ігор НОК спрямував понад 215 мільйонів гривень».\nТрадиційно, Сергій Бубка відмовився від прогнозів на Олімпіаду 2012 року. «Сам був спортсменом і знаю не з чуток, що таке Олімпійські ігри. Мабуть, зайве говорити, що це дуже відповідальний старт — про це відомо навіть людям, далеким від спорту, — переконаний керівник НОКу. — На цих змаганнях багато емоцій, хвилювань. Тому не варто чинити додатковий емоційний тиск на учасників». Нагадаємо, Олімпіада-2012 пройде з 27 липня по 12 серпня 2012 року в Лондоні. Як інформує офіційний сайт НОК України, столиця Великобританії є першим містом, яке прийматиме Ігри втретє (змагання тут відбувалися 1908-го та 1948 року). Із програми цьогорічних Олімпійських ігор виключено такі види спорту, як бейсбол і софтбол. Особливостями цих змагань є те, що Міжнародний олімпійський комітет уперше дозволив жінкам брати участь у боксерському турнірі, а в тенісі вдруге після 1924 року виступатимуть змішані пари. Загалом розіграють 302 комплекти медалей у 35 видах спорту.\nЗа словами Сергія Бубки, НОК зробив для спортсменів усе, що міг. Фото: zimbio.com\nКемерон спробував себе в ролі Кусто Голлівудський режисер Джеймс Кемерон щасливо повернувся на поверхню Тихого океану після подорожі на дно найглибшої точки Світового океану — Маріанського жолоба. Режисер «Титаніка» сам опускався на глибину 11 км у спеціально розробленому батискафі під назвою Deepsea Challenger, оснащеному спеціальним обладнанням для фото- та відеозйомки під водою, повідомляє ВВС. Понад три години Дж. Кемерон вивчав таємниці Маріанського жолоба за 320 кілометрів на північний захід від тихоокеанського острова Гуам. До відомого режисера таке занурення здійснили 1960 року лейтенант ВМС США Дон Уолш і швейцарський дослідник Жак Пікар.\nВАШІ НОГИ МОЖУТЬ СТАТИ ЗДОРОВИМИ! Я дізнався про продукцію від знайомих. Більш ніж десять років хворів на поліартрит, упродовж останніх років не міг ходити, ледве вставав із ліжка, в лікарні мені оформили групу інвалідності. Після трьох тижнів одягання наколінників і вживання нанометричного кальцію почав ходити, присідати, їздити на велосипеді. Петро Васильович Залецький, 61 рік, смт Турійськ, Волинська область.\nНАКОЛІННИКИ ДОПОМАГАЮТЬ ПРИ: запальних процесах у колінних суглобах (артрит, бурсит, синовії); дегенеративно-деструктивних процесах у колінних суглобах (артроз); відновленні після травм, переломів, оперативних утручань; варикозному розширенні вен.\nПри захворюваннях ніг радимо також використовувати гетри, накладки на гомілки, шкарпетки. Докладнішу інформацію про оздоровлення організму та продукцію «Хуашан» можна отримати в клубі «Здоровʼя третього тисячоліття»\nза адресою: м. Луцьк, просп. Грушевського, 8. Тел.: (095) 654-53-10, (098) 673-09-68, (032) 29-72-98. www.ﬁtozdorov.com партнери