(Перенаправлено з Guardian.co.uk)\nГа́рдіан, Ґа́рдіан (англ. The Guardian) — британська газета, що належить Медійній групі Гардіан (англ. Guardian Media Group). Виходить у Лондоні і Манчестері. Вважається однією з найкращих газет Великої Британії. Була заснована в 1821 році під назвою «Манчестер Гардіан» (англ. The Manchester Guardian) і стала щоденною газетою в 1855 році. У 1959 році слово «Манчестер» з назви прибрали, оскільки газета стала загальнонаціональним щоденником з міжнародною репутацією. У 1936 році один з найвпливовіших редакторів газети Ч. П. Скотт[en] (англ. C. P. Scott), створив грошовий Фонд Скотта який мав на меті забезпечити газеті незалежну форму власності. Зараз газета все ще належить цьому фондові. Газета займає незалежну ліберальну позицію в своїх передових статтях, але надає велику увагу широті та глибині охоплення новин.\nThe Guardian|веб-сторінка= |OCLC=\nБудівля редакції газети Гардіан у Лондоні.\nGaurdian Media Group\nДжон Вітероу (John Witherow)\nГардіан на Вікісховищі\nГазета дотримується ліво-центристської орієнтації, має попит серед ліберальних читацьких кіл Великої Британії і велику читацьку аудиторію по всьому світові. Виходить в кольоровому форматі, але в деяких інших країнах ще зберігся чорно-білий варіант. Газета отримала декілька впливових нагород, зокрема Нагороду Британської преси в 1999 та 2006 роках. На думку багатьох — Гардіан має найкращу електронну версію в інтернеті.\n2 Хронологія «The Guardian»\n6 Кросс-медійна діяльність «Гардіан»\n7 Інтернет-ресурс «Гардіан»\n9 Зміни 2005-го року в газеті «Гардіан»\n10 Зміни 2006-го року в газеті «Гардіан»\nСьогодні «The Guardian» — один з найповажніших медіаканалів світу. Заснував його манчестерський торговець бавовни і за сумісництвом журналіст Джон Едвар Тейлор[en], який прийняв рішення видавати газету під впливом подій, що відбулися 16 серпня 1819 р. і отримали назву Манчестерська бійня. Із дня заснування до 1959 р. газета видавалася під назвою «Манчестер Гардіан» (The Manchester Guardian).\n«The Guardian» вважається ліберальною газетою у протилежність консервативній «Таймс». Це одна з газет, чиї статті ледь не щодня передруковують світові інтернет-ресурси; з тих, на які часто посилаються як на безсумнівне джерело.\n«Не можна зводити сенс існування газети до заробляння грошей», — переконані у редакції. «Газета — інституція набагато ширша, ніж просто бізнес». Це твердження можна вважати наріжним каменем діяльності «The Guardian». Його разом із п'ятьма редакційними принципами зазначив ще у 1921 році містер Скотт: чесність, чистоту, сміливість, справедливість, почуття обов'язку перед читачами та громадськістю.\nЗ червня 1936 р. «The Guardian» починає оформлювати засади незалежності. Один з синів Ч. П. Скотта Джон Рассел передає права власності на газету піклувальній раді Скотт-Трасту (Scott Trust[en]). При цьому одним з головних пріоритетів розвитку видання наголошується збереження традицій незалежної газети. Сім'я Скоттів зберігає інтереси керування до 1984 р. Далі ці функції перекладаються на «Гардіан Медіа Груп» (Guardian Media Group), а власником єдиної акції газети залишається Скотт-Траст, якому належать й інші медіа, прибуток при цьому перерозподіляється у тому числі і на фінансування головної газети. Головний редактор «Гардіан» — член наглядової ради її директорів.\nІнноваційним стало введення у штат редакції посади «народного редактора» (омбудсмена, який, не дивлячись на штатну посаду, відстоює інтереси не газети, а читачів), що суттєво підвищило рівень довіри до видання. Щодо візуальної складової виробництва, то «The Guardian» стала першим в Британії повноколірним виданням газетного типу, але використання фарб — це не залицяння перед читачами, а впровадження нових форм діалогу з аудиторією.\nХронологія «The Guardian»Редагувати\nДжон Едвар Тейлор[en] «Манчестер Гардіан» (англ. The Manchester Guardian) як щотижневу газету ліберальної спрямованості. Вперше газета вийшла в суботу, 5 травня 1821 і коштувала 7 доларів. У цьому ж році її тираж досяг 1000 примірників.\nЧ. П. Скотт[en] (англ. C.P. Scott) приходить у газету. Уже в 1872 році (у віці 26 років) він став її редактором і протримався на посаді 57 років. Саме під його керівництвом газета здобула світову популярність. У 1907 році Скотт купує газету у сина засновника «The Guardian», і відразу проголошує, що це виключно незалежне видання, яке не призначене для відстоювання чиїхось особистих інтересів.\nНазва газети змінюється із «Манчестер Гардіан» на «The Guardian». Ця зміна показує, що «The Guardian» за змістом не була локальною газетою. Популярною вона стала завдяки висвітленню національних та інтернаціональних проблем і подій. У 1961 році газета починає видаватися не тільки в Манчестері, але і в Лондоні. Прізвище газети «The Guardian» спровокувало подальші проблеми, пов'язані з дублікатами назви.\n«The Guardian» радикально змінює свій дизайн — газета ділиться на дві секції і в ній починають використовувати новий принцип яскравих заголовків. У Європі запущена міжнародна версія видання.\nРедактором «The Guardian» призначений Алан Русберг. Це лише восьмий редактор за 130-річну історію газети.\nРозпочала свою роботу мережа веб-сайтів The Guardian Unlimited. Гардіан стала першою національною газетою, яка запропонувала крос-медійну рекламну платформу.\nЗапущена електронна версія «The Guardian».\n«The Guardian» змінює формат на Берлінер. Тепер розмір газети представляє щось середнє між широкошпальтовим виданням і таблоїдом.\nДжон Едвард Тейлор[en] (1821–1844)\nДжеремі Гарнет[en] (1844–1861)\nРассел Скот Тейлор (сумісно з Джеремі Гарнетом) (1847–1848)\nЕдвард Тейлор (1861–1872)\nЧарльз Прествич Скот[en] (1872–1929)\nТед Скот[en] (1929–1932)\nВільям Персіваль Крозьє[en] (1932–1944)\nАльфред Пауел Уодсворд (1944–1956)\nЕлестер Хізерінгтон[en] (1956–1975)\nПітер Престон[en] (1975–1995)\nЗа даними британської про-ізраїльської громадської організації англ. Honest reporting ставлячи за свою ціль збалансоване освітлення дій Ізраеля у ЗМІ (на її думку несе в собі часто анти-ізраїльський нахил) «Гардіан» відома постійним своїм «нахилом» на бік арабської, анти-ізраїльської точки зору.\nПодібної думки притримуються й інші джерела.\nТомас Гросс, в особистості, наводить приклад надрукованого у Гардіан, як карикатура зірки Давида на пов'язці навколо покривавленого кулака, або використання терміна «єврейське поселення» під час повідомлення про вогнепальний обстріл ізраїльського міста Сдерот.\nУ 2004 році, на знак протесту проти анти-ізраїльського «зсуву» «Ґардіан», її залишила одна з лідируючих колумністів Джулія Бьорчил[en]\nУ своєму блозі Юлій Едельштейн (міністр інформації та діаспори Ізраїлю) опублікував відкрите звернення до редактора «Ґардіан». Міністр був незадоволений редакційною політикою «Ґардіан». Найбільше Едельштейна обурював надрукований в газеті лист Теда Хондеріка, який ніби то відкрито закликав до палестинського терору проти Ізраїлю. \nКожного дня від понеділка по суботу «Гардіан»(англ. «The Guardian») потрапляє до роздрібної торгівлі та передплатникам у повноколірному варіанті у форматі «берлінер». Газета має сталу структуру, яка дозволяє читачам вільно орієнтуватися у різноманітті питань, що висвітлюються. Аудиторія АВС-1, на яку орієнтується видання, досить вибаглива щодо якості інтерпретації інформації та оформлення медіапродукту. Як і «Таймс» (англ. «The Times»), «Гардіан»(англ. «The Guardian») має розгалужену мережу власних кореспондентів по всьому світові та наповнює шпальти ексклюзивним контентом.\nГазета відповідає на запити не лише британських читачів. Тижневик «Гардіан Уїклі» (англ. «The Guardian Weekly») позиціонує себе як глобальна тижнева газета, що надає подієву та аналітичну інформацію з питань політики, фінансів, культури, науки, спорту спираючись на ресурси газети «Гардіан»(англ. «The Guardian») та використовуючи за домовленістю матеріали «Вашингтон Пост» (англ.«The Washington Post») та «Монд» (англ.«Le Monde»). Видання виникло після підписання Версальського договору у 1919 р. і наголошувало на наступній місії: «Наше завдання розповідати про найкращі та найцікавіші публікації „Гардіан“, які є найбільш характерними і мають актуальність, незалежну від часу». Читачі понад 100 країн дізнаються про новини міжнародного масштабу з глобального тижневого додатку «Гардіан» (англ. «The Guardian»). За даними на кінець 2012 р. близько 90% накладу поширювалось за межами Британії.\nЩоденний випуск самої «Гардіан» (англ. «The Guardian») включає традиційні для якісного видання секції: «Національні новини», «Міжнародні новини», «Наука», «Бізнес», «Економіка», «Коментарі», «Головне», «Некрологи», «Погода», «Кросворд». Спортивні події висвітлюються у основному блоці зі вівторка по п'ятницю. У понеділок та суботу «Спорт» має вигляд структурного невіддільного додатку. У редакції спортивної інформації працюють як журналісти, так і професійні спортсмени та тренери — Шон Едвардс (англ. Sean Lawrence Guy Edwards), Девід Джеймс (англ. David Benjamin James), Девід Пліт (англ. David Plitt).\nІсторії читацького інтересу, соціальні питання, новини шоу-бізнесу, моди, поп-культури, телебачення, радіо- і телепрограма, а також головоломки згруповані у іншому невіддільному додатку — газеті журнального формату G2. Ця вкладка видається з понеділка по п'ятницю і пишеться окремою редакцією. Журналісти G2 можуть дозволити собі деякі публіцистичні пустощі, додаючи у матеріали «перчинки» та сенсацію чи повідомлення. Сам додаток має яскравий дизайн, а великі фотоілюстрації сприяють невимушеному читанню. Кожен день тижня з'являється тематична секція G2. «Гардіан»(англ. «The Guardian») вважає, що при загальному накладі 204 222 примірники читацька аудиторія G2 складає 1,4 млн осіб.\nПо суботах «Гардіан» (англ. «The Guardian») має більший обсяг, ніж по буднях, і, відповідно цей випуск коштує дорожче: 2 фунти стерлінгів 20 пенсів у порівнянні з 1,40 кожного дня. Окрім основної секції читачі суботнього випуску отримують додатки.\nФотожурналістика «Гардіан» (англ. «The Guardian») не лише один з взірців для наслідування, це й досить прибутковий бізнес для редакції. Окрім банку фото даних для ЗМІ з 2012 р. функціонує служба, у якій усі охочі можуть придбати світлини з більш ніж двохсотрічного архіву газети. На продаж виставлені майже 300 фотографій, мінімальна вартість екземпляру розміром 20х40 см становить близько 20 фунтів стерлінгів. Кожне фото має за собою якусь історію, усі вони були зроблені спеціально для газетних шпальт. Більшість надрукована лише 1 раз, а деякі кадри взагалі ніде не публікувалися. Серед найрозповсюдженіших сюжетів — пейзажні кадри, жанрові замальовки, фото зі спортивних заходів, портрети видатних осіб.\nЯк недільний варіант з 1993 р. видається споріднена «Спостерігач» (англ. «The Observer»). Газета існує з 1791 р. і являє собою найстаріше у світі недільне видання. До об'єднання з «Гардіан» (англ. «The Guardian») існувала окремо.\nКросс-медійна діяльність «Гардіан»Редагувати\nОкремою службою guardian.co.uk виведена агенція з працевлаштування «„Гардіан“ Робота» (GuairdianJob), яка не лише гарантує захист від шахраїв, але й розсилає персональні повідомлення пошукачам та роботодавцям на електронну пошту і через Твіттер. Майстер класи «Гардіан» широко використовуються при підготовці журналістських кадрів не лише самою газетою, а й іншими медіа світового, національного та локального масштабу. Ресурс являє добірку різноманітних курсів (від короткострокових до фундаментальних) з різних дисциплін: письменницька творчість, журналістика, фотографія, дизайн, кіно і цифрові медіа, музична та культурна діяльність. Програми курсів побудовані на базі практичного досвіду журналістів «Гардіан» та сучасних розробок медіа-індустрії. Майстер класи проводяться як у самій редакції, так і дистанційно в он-лайн режимі. Книгарня газети налічує близько 200 000 видань, які для клієнтів ЗМІ розповсюджуються з 20% знижкою.\n«У вас може з'явитися набагато більше можливостей, якщо замість того, щоб ігнорувати інших людей, залучите їх в до своєї діяльності» — Алан Расбріджер[en]), редактор «Гардіан».\nЦе основна ідея відкритої журналістики газети «Гардіан». Саме за ним редакція діє, починаючи від появи у всесвітній мережі сторінки видання у 1999 р. Поступово редакція дійшла думки, що створення цифрової копії газети, навіть з додатковими сервісами — шлях безперспективний. Політика відкритої журналістики починається з відкритого інтерфейсу, коли відвідувачі можуть вільно заходити на сайт і активно брати участь в інформаційному обміні. Ось чому протягом вже більше 10 років «Гарідан» уважно стежить за інноваціями в інтернет-товаристві, впроваджуючи технології, які не тільки доречні ресурсу новинного типу, але й мають аудиторний потенціал. Сьогодні це електронний журнал майбутнього Flipboard[en] — безкоштовний додаток для створення персональних стрічок новин з різних джерел у тому числі з Google Reader, Фейсбука, Твіттера, Інстаграма, LinkedIn, Tumblr, Flickr тощо.\n«Ми поки не знаємо, чи стане ця політика для нас сприятливою, чи матиме негативні наслідки, але зараз ми з упевненістю можемо сказати, що кожен місяць у „Гардіан“ з'являються мільйони нових читачів», — говорить Алан Расбріджер[en].\nЗаохочення участі читачів у процесі видання газети призвело до величезного потоку інформації на інтернет-сайті газети. Статтю про стрілянину в Колорадо прокоментували 1 165 осіб, у порівнянні з 11 коментарями на сайті «Таймс», за доступ до якого потрібно платити. На сайті «Гардіан» спостерігається збільшення кількості коментарів на 66% щорічно. Рейтингова агенція комСкоре (comScore[en]) визначило, що сайт «Гардіан» знаходиться на третьому місці серед газетних ресурсів світу за популярністю. Кількість унікальних відвідувачів на жовтень 2012 р. склала 38,9 млн осіб.\nПолітика відкритості не лише розширює читацьку аудиторію, а й дозволяє виданню долати економічні негаразди, бо більший обсяг робиться з меншими витратами. Наприклад, у планах «Гардіан» віддати висвітлення половини матчів з крикету читачам. У результаті інформаційний обсяг збільшиться, а кількість журналістів, задіяних у темі, зменшиться до декількох одиниць. Фінансові труднощі позначаються у першу чергу на редакції новин. Їх постійно скорочують і, звісно, страждає новинне наповнення видання. Підхід «Гардіан» — вимушений захід, який допомагає вийти з ситуації з найменшими втратами.\nАналогічно організована інтернет-сторінка газети, присвячена проблемам навколишнього середовища. Вона є найпопулярнішим сайтом у своєму роді, незважаючи на те, що над наповненням працюють всього лише шість штатних працівників. Яким чином вони творять увесь обсяг подієвих текстів? Річ в тім, що на сайті викладають власну інформацію 29 блогерів.\n«Ми є платформою як для контенту інших людей, так і для власного контенту» — Алан Расбріджер[en].\nЗвичайно, друковану версію сайт не замінює. Влітку «Гардіан» заявила, що до кінця 2012 р. припинить видання друкованої версії в США і повністю перейде на цифровий формат. Але при цьому АланРасбріджер (Alan Rusbridger[en]) вважає, що місце для друкованої преси все ще є, і в фінансовому плані вона більш вигідна, ніж електронна.\n«В нашому розумінні, в першу чергу інтернет'-газета — це величезний сайт з невеликою командою, який працює на газету. Завдання друкованої версії — пропонувати читачеві аналіз і пояснення, а не просто новини» — зазначено на сайті Guardian.co.uk.\nОкремо слід зупинитися на блоговій діяльності The Guardian. Британські вчені Ніл Турман (Neil Thurman) і Ганна Волтерс (Anna Walters[en]) з'ясували, що блоги на цьому ресурсі на 300% популярніші за інформаційні та аналітичні статті. Вони поступаються тільки фотогалереям, які йдуть в беззаперечних лідерах.\nБлогкомунікацію видання розпочало ще у 1999 р., але до 2005 р. назвати її успішною можна було лише умовно. Ситуацію змінили повідомлення про серію терактів у Лондоні 7 липня 2005 р. З того часу такий формат починає не лише активно використовуватися для висвітлення новин політичної, громадської та культурної проблематики, а й оформлюватися у певну структуру. Деякі теми плануються заздалегідь, інші — виникають як реакції на події без чітко сформульованої ідеї та концепції. При цьому різноманітні теми для обговорення згруповані за тематикою та викладені у рубриках певних розділів сайту. Працюють новинний блог, мистецький, технологічний, освітній, науковий, економічний, політичний, спортивний, блог розваг, блог мандрівника, блог користувача комп'ютером, блог цифрового контенту, блог зіркових новин, блог для відвідувачів ресторані та кав'ярень, блог порад садівникам, блог вільних коментарів, персональні блоги авторів «Гардіан» (The Guardian).\nЦікаво відбулося введення нових параметрів роботи журналістів з даними. Декілька років тому редактор відділу новин «Гардіан» (The Guardian) Саймон Роджерс (Simon Rogers) задумався про те, що дані, які він збирає для своїх заміток, можливо, гідні кращої долі, ніж померти в забутті на жорсткому диску. Раптом вони самі по собі можуть бути цікаві читачам? Зрештою, тут не звинуватиш ЗМІ в горезвісній «інтерпретації», а у читача є маса власних завдань, для яких йому можуть знадобитися ваші дані.\nТак з'явилися на світ блог даних «Гардіан» (The Guardian Data Blog) і проект Відкрита платформа (Open Platform), який надає зацікавленим розробникам доступ до контенту і інформацією «Гардіан» (The Guardian) для створення власних додатків.\n«Ми все більше і більше помічали інтерес людей до вихідної інформації, — ділиться досвідом Саймон Роджерс (Simon Rogers). — В інтернеті багато сирої інформації, але якщо ви шукаєте щось конкретне, то натикаєтеся на мільйони варіантів і копій одних і тих же баз даних. Так звідки ви знаєте, яка з копій справжня? А ми вже виконали цю роботу для наших читачів, тому що нам потрібно було знайти вірну інформацію для матеріалів газети. А ще ми спочатку гадали, що наші дані будуть братися розробниками різних додатків як вихідні. Було відчуття, що багато розробників потребують сирої інформації, і саме вони будуть використовувати наш блог даних і Відкриту платформу, щоб отримати більше трафіку на свої додатки. А насправді вийшло, що звичайні люди стали використовувати блог даних так само часто, як і девелопери. Можливо, навіть частіше, ніж девелопери».\nДо звичайних людей «Гардіан»(The Guardian) відносить тих користувачів, які шукають конкретні цифри.\nАвтор витрачає близько двох годин на оформлення інформації у тому вигляді, який прийнятий на блозі даних. Над сервісом працює обмежена кількість авторів (5-6), але час від часу залучаються працівників інших відділів редакції.\nОкрім Блогу даних на сайті також функціонує індекс даних (Data Index), що надає користувачам доступ до урядової інформації різних країн. Інформацію не завантажують на сайт «Гардіан», а лише допомагають здійснити коректний пошук, виводячи на відповідні гіперпосилання.\nguardian.co.uk — це окремо зареєстрований медіа-ресурс. Кожного місяця його відвідує 90,5 млн чоловік, серед яких 54% чоловіків і 46% жінок. Принципи сайту повністю відповідають принципам газети «Гардіан». Мета інтернет-ресурсу — бути незалежним як в редакційному, так і у фінансовому плані, дбати про екологію, відстоювати соціальну справедливість.\nСайт «Гардіан» вирізняються тим, що на його головній сторінці є стрічка новин («Breaking news»), яка постійно змінюється. Головний матеріал також змінюється впродовж дня. Завдяки «Today's paper» користувач отримує список найважливіших матеріалів на думку редакції. До того ж користувач може обрати варіант газети — англійський, американський чи австралійський. Медіа-ресурс пропонує 11 рубрик. В кожній із них є ще велика кількість підрубрик і тем, які спрощують пошук потрібної інформації. Тут, серед великого новиннєвого потоку, ще є і рубрики з корисною інформацією. Наприклад розділ «Kids books» присвячений дитячим книжкам, які вже розділені на вікові групи. «Guardian holidays» — допоможе обрати тип відпочинку (враховуючи бажану дату, країну і бюджет). Підрубрика «Life Navigator» — це ціла мапа з важливими життєвими подіями та ситуаціями(весілля, отримання спадку, потреба у лікуванні): обравши потрібну сферу, користувач отримує статті-поради на цю тему. Матеріалами з сайту можна поділитися у Facebook, Twitter і електронною поштою. Багато публікацій супроводжуються фото-, відео- і аудіо файлами.\nguardian.co.uk має власний архів. Деякі матеріали можна переглянути безкоштовно, але в основному він платний. При підписці на архів користувач отримує доступ до 1,2 млн газет «Гардіан» (з 1791 року). Архів включає статті, фото, графіки, оголошення, некрологи (в тому числі і весільні). Школи і бібліотеки мають можливість отримати доступ до більш професійної версії архіву.\nМедіа-ресурс «Гардіан» містить багато додаткових опцій. Серед них:\n"Майстер класи «Гардіан» — добірка різноманітних курсів з різних дисциплін (письменницька творчість, фотографія, цифрові медіа і т.д). Програми курсів розроблені на базі практичного досвіду журналістів «Гардіан». Вони використовуються при підготовці журналістських кадрів не лише самою газетою, а\nй іншими медіа\n"Книгарня «Гардіан» — налічує близько 200 тис. видань (для клієнтів ЗМІ вони розповсюджуються з 20% знижкою)\n«Data Index» — індекс даних, який надає користувачам доступ до урядової інформації різних країн. Цю інформацію не завантажують на сайт «Гардіан», а лише допомагають здійснити коректний пошук, виводячи на відповідні гіперпосилання. Даний проект під час виборів мав близько мільйона переглядів на місяць. Редакція планує і надалі розвивати «Data Index», адже вважає, що цей вид журналістики має величезний потенціал.\nЩодо присутності у соціальних мережах, то були часи, коли трафік на «Гардіан» (The Guardian) з Фейсбук (Facebook) був більшим, ніж пошуковий трафік з Гугл (Google). Сьогодні ситуація змінилися. Алгоритм соціальної мережі не дозволяє користувачам потрапити на сайт видання, використовуючи посилання. Вони опиняються на Фейсбук-додатку. Впроваджувати на такі сторінки рекламні елементи не можна, а газета (у даному випадку «Гардіан») вимушена віддавати свій контент, дозволяючи Фейсбуку (Facebook) отримувати усі основні дивіденди від нього. З 2012 р. Гардіан Медіа Груп (Guardian Media Group plc) припинила співпрацю з соціальними мережами, а посилання, які трапляються в них будуть приводити напряму на сайт видання, переводячи трафік у потрібне русло.\n«Гардіан» (англ. «The Guardian») є частиною «Guardian Media Group» газет, радіостанцій, друкованих ЗМІ, включаючи «Спостерігач» (англ. «The Observer») недільну газету, «Гардіан Уїклі» (англ. «The Guardian Weekly») міжнародноу газету та guardian.co.uk. Все вищезгадане належало Скотт-Трасту (англ. The Scott Trust), благодійному фонду, який існував між 1936 і 2008. Він був спрямований на забезпечення газеті редакційної незалежності, підтримуючи її фінансовий стан. На початку жовтня 2008 року, активи Скотт-Трасту (англ.The Scott Trust) були передані Скотт-Траст Лімітед (англ.Scott Trust Limited[en]). Дам Ліз Форган, голова Скотт-Трасту (англ. The Scott Trust), запевнила персонал, що цілі нової компанії залишався в рамках попередніх домовленостей. The Guardian (англ. «The Guardian») починає нести збитки. Національна Газета повідомила, що в 2006 році збитки склали £ 49.9m (є значна різниця в порівнянні з попереднім роком — £ 18.6m в 2005).\n«Гардіан» — це єдина британська щоденна загальнонаціональна газета яка використовує внутрішній ombudsman (так званий «редактор читачів») для розгляду скарг та виправлень.\n«Гардіан» і його групи брали участь в Project Syndicate[en], встановленому Джорджом Соросом, в 1995 році, щоб зберегти Майл та Гардіан (англ. Mail & Guardian[en]), в Південній Африці, але «Гардіан Медіа Груп» (англ. GMG «Guardian Media Group») продала велику частину своїх акцій в Mail & Guardian у 2002 році .\n«Гардіан» (англ. «The Guardian») зазнала великих збитків, тому не виключено, що вона може може стати першою британською національною щоденною газетою виключно в Інтернеті.\nНа протязі трьох років, аж до червня 2012 року, газета втратила £ 100,000, що наштовхнуло на логічне питання — чи зможе «Гардіан» (англ. «The Guardian») вижити\nЗміни 2005-го року в газеті «Гардіан»Редагувати\nФормат «берлінер» схожий за зовнішнім виглядом з таблоідним формату А3, проте трохи відрізняється від нього за розмірами. Змінився в новій версії «Гардіан» і шрифт матеріалів, і логотип. Нове зображення назви газети зроблено білими літерами на фіолетовому тлі. На думку експертів з вивчення британського медіа-ринку, «новий логотип став більш схожим по дизайну на логотипи інтернет-видань».\nЗміни 2006-го року в газеті «Гардіан»Редагувати\nУ 2006 році на зменшений формат перейшли і видаваний «Гардіан», і недільний тижневик The Observer.\nЩороку газету «Гардіан» відзначають за різноманітні досягнення у журналістиці як британські, так і світові організації. Так у 2002 році за передову статтю під назвою «Оголошення війни» (12 вересня 2001) газета отримала звання «Front Page of the Year». У 2006 «Гардіан» дісталася нагорода від Товариства газетного дизайну (Society for News Design). Газета ввійшла до переліку світових видань із найкращим дизайном. \nГазета була удостоєна спеціальної нагороди ФАО (2013). Редакторська група рубрики «Гардіан» з питань глобального розвитку отримала премію Боерма за висвітлення питань пов'язаних із сільським господарством, продовольчою безпекою і бідністю. Журналісти уміло показали прогрес, що був зроблений на шляху до досягнення Цілей розвитку тисячоліття (ЦРТ). \nУ 2014 році «Гардіан» отримала Пулітцерівську премію у номінації «За служіння суспільству».  Матеріали були написані на основі секретних документів про роботу американських спецслужб. Їх надав колишній співробітник ЦРУ і АНБ Едвард Сноуден. На думку комітету премії, газета «своєю напористою подачею інформації допомогла запалити іскру дискусії про державне стеження і протиріччя між сферами безпеки і приватного життя».  Автор цих публікацій — Гленн Гріноулд удостоєний премії Джорджа Полка (2014). \n«Гардіан» стала володарем двох престижних нагород (2013), які щорічно присуджуються Асоціацією онлайн-новин (Online News Association). Газету відзначили за матеріали Сноудена. Оргкомітет премії звернув увагу на інноваційний підхід «Гардіан» до журналістського розслідування.\nУ 2014 році «Гардіан» удостоєна звання «Газети року» (National Newspaper of the Year) на щорічній церемонії нагородження British Press Awards. Тоді ж видання здобуло першість і в інших номінаціях:\n«Молодий журналіст року» (Young Journalist of the Year). Нагорода дісталася Патріку Кінгслі (Patrick Kingsley) за ряд викривальних матеріалів: «Egypt\ndoctors told to operate on rebels without anaesthetic», «Gunfire in Cairo: the anatomy of a massacre», «The family firm»\n«Журналіст року» (News Reporter of the Year). Перемогли Роб Еванс та Пол Льюїс (Rob Evans and Paul Lewis) за публікації про жорстокі\nправопорушення з боку поліції: «Police stole dead children's IDs/Police spies», «McLibel leaflet was co-written by police spy», «Police spied on Lawrence family/Their son was killed by racists: So why did the police spy on them?»\nКраще інтернет- видання Британії (The Digital Award) \nПрізвисько «Гардіан» (англ. «The Guardian») було дано газеті сатиричним журналом «Приватний детектив» (англ.Private Eye). Воно було пов'язане з тим, що газета стала вельми відома великою кількістю друкарських помилок, таких як неправильне написання власної назви «Гардіан» (англ. «The Guardian») . Домен grauniad.co.uk зареєстрований на ім'я газети і перенаправляє всі запити на офіційний сайт газети.\nПерший випуск «Гардіан» (англ. «The Guardian») також містив ряд помилок. Можливо, найбільш помітною була друкарська помилка в замітці про торги, в якій слово «аукціон» (auction) було надруковано у вигляді «atction».\n↑ а б http://www.academia.edu/3642970/Guardian[недоступне посилання з липень 2019]\nКраткая история The Guardian\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Гардіан&oldid=26498319\nОстаннє редагування: 11 листопада 2019, 22:24


В столиці заборонили феєрверки та масові заходи на Алеї Героїв Небесної Сотні - Хрещатик\n21.12.2019 в 14:18 661\nХрещатик › Новини › Столиця › В столиці заборонили феєрверки та масові заходи на Алеї Героїв Небесної Сотні\nНа пленарному засіданні Київської міської ради депутати затвердили порядок організації та проведення недержавних масових громадських заходів релігійного, культурно-просвітницького, спортивного, видовищного та іншого характеру у місті Києві. Про це повідомляє пресслужба Київської міської ради.\nЗокрема зазначається, що в Києві забороняється проведення масових заходів розважального характеру на Алеї Героїв Небесної Сотні та вулиці Трьохсвятительській в межах Стіни пам’яті загиблих Героїв. А організацію подій біля культових споруд додатково необхідно узгоджувати з представниками релігійних організацій на балансі яких вони перебувають.\nУ столиці забороняється використання феєрверків, салютів та інших розважальних заходів і видовищ з використанням піротехнічних виробів на військових дій сході України.\nНагадаємо, На новорічні свята в столиці заборонили феєрверки та продаж алкоголю в публічних містах\nАлея Героїв Небесної Сотні АТО/ООС заборона Київ Київрада масові заходи піротехнічні вироби феєрверки


Павло (DLC Chronicles Pack) | Metro Wiki | FANDOM powered by Wikia\nМісії DLC Chronicles pack, Розділи Metro Last Light\nНе щастить в останній час... І у фашистів в полоні був, і рейнджера завербувати не зміг, та потім він ледь мене не зарізав... Добре хоч, основне завдання товариша Корбута на Венеції виконав - і тут же знову попався... Старію, чи що? Цікаво, де я зараз і чи довго добиратися до Червоної Лінії...\n-- Запис Павла на початку місії\nМісія починається з того, що Павло Морозов- головний герой даного епізоду, потрапив у полон до бандитів з Венеції. Для нього вже готовий вирок- він буде каторжно працювати на електростанції, доки не загнеться. Доки один з бандитів, готує шприц, з якоюсь речовиною, Павло ріже мотузку об стовп, до якого прикутий. Коли бандит підійшов до Павла, він визволився, та вколов бандиту цей шприц. Він знаходить ліхтарик та динамо-машинку.\nВідчинивши грати, він йде далі. Потім він знаходить ніж, який дозволяє Павлу знешкоджувати противників. Йдучи далі він заходить у приміщення, де бандити займаються своїми справами: двоє грають у карти, двоє патрулюють, і ще двоє грають у рулетку, але без патронів.Тут можна влаштувати першу "диверсію": при натисненні клавіші використання, Павло зарядить у револьвер патрони і коли бандити після перерви знову почнуть грати, один з них застрелить іншого, що допоможе Павлу без проблем вимкнути світло (можна буде ще й забрати револьвер).\nПройшовши це приміщення, Павло потрапляє в туалет, де знаходиться п`яний бандит. Він запронує Павлу випити: можна прийняти, а можна ігнорувати, в будь-якому разі бандит не підійме тривоги. Пройшовши далі, Павло потрапляє на кухню, де стоять два бандита, а також Тихар, який буде біля холодильника. Пройшовши кухню, Павло потрапляє на стрільбище, де кілька фашистів тренують місцевих головорізів. Тут можна зробити другу "диверсію": діждавшись поки один з фашистів піде до мішеней, щоб перевірити результат стрільби, натиснути червону кнопку, яка подасть сигнал бандиту щоб стріляти в мішень. Так як бандит стріляє з укриття, він не побачить, що там фашист і застрелить його. Таким чином фашист не буде заважати Павлу вийняти ніж з щитка, щоб світло, яке було на стрільбищі погасло, а кабінка, в якій сидять двоє фашистів, відчинилася. Коли Павло знешкодить їх, треба натиснути важіль, щоб Павло вийшов зі стрільбища.\nДалі Павло проходить через трубу з радіоактивною водою і виходить в каналізацію, де місцеві рибалки намагаються тут щось спіймати. Пройшовши їх, Павло потрапляє до приміщення, де Бугор, який розізлився за смерть Кислого і відчитує бандитів, за те що вони це допустили. Після цього Павло виходить в бар, де група "Епідемія" чекає на свого ударника Валеру, щоб почати виступ. Вийшовши з бару, Павло бачить безпритульного і якщо дати йому патрон, то виявиться, що він шпигун Червоної Лінії. Він каже, що на пероні є дрезина, яка їде до Червоної Лінії. Павло сідає в неї і дрезина відправляється.\nДивіться під ноги! Часто біля дверей розташовані пастки.\nНе ігноруйте "диверсії" так як вони можуть допомогти Павлу без проблем пройти певні місця.\nНе забувайте про стелс. Більшість місць можна пройти не видаваючи себе.\nЯкщо підійти до ворожки в кінці бару, то вона передбачить Павлу зустріч з "другом несподіваним", котрим виявиться Артем і те що життя Павла буде залежати від нього "перехрестя в якому одна дорога веде прямо (якщо Артем пощадить Павла), а інша вниз (якщо Артем не врятує Павла)".\nЯкщо послухати бандитів, які сидять в барі, то можна почути, що Бурбон вижив (ігровий світ Метро 2033).\nКарта, в яку кидають ніж, в самому початку є випадковою.\nБандит готує шприц для Павла\nПавло вбиває бандита зі шприцом\nПавло знаходить ліхтарик та динамо-машинку\n"Диверсія" Павла: Бандит вбив іншого бандита в рулетці\nП`яний бандит пропонує Павлу випити\nТихар на кухні\nКнопка для другої "диверсії"\nРезультат після натиснення кнопки\nБудка з фашистами\nЩиток з ножем\nКаналізація з рибалками\nОстаннє приміщення з недружелюбними бандитами\nПавло бачить своє майбутнє, дивлячись у кулю ворожки\nШпигун Червоної Лінії\nДрезина до Червоної Лінії\nОтримано з http://uk.metro.wikia.com/wiki/%D0%9F%D0%B0%D0%B2%D0%BB%D0%BE_(DLC_Chronicles_Pack)?oldid=4043\nМісії DLC Chronicles pack


Від деяких кліше не відбудешся ніколи: «Менсон – це той збоченець, який вирвав собі ребра, щоб можна було самому собі отс…?» Чорт, так закінчуй вже! Давай з’ясуємо, що це за чувак, і чому йому вже майже півсотні років, а він все ще випускає круті альбоми, які не здаються заїждженим лайном.\nМерилін Менсон, у світі Брайан Уорнер, породив навколо себе багато чуток, які не могли не з’явитися, коли проти нього озброїлася християнська громадськість одного з найбільш консервативних товариств в світі – християнських фундаменталістів Сполучених Штатів Америки. Але провокаційний жар, що підігрівається вогнем ненависті різного роду white trash в роки становлення Менсона був йому на руку. Це, а також дружба з одним з найвідоміших і крутих музикантів індастріалу – Трентом Резнером, допомогло Уорнер у найкоротші терміни потиснути плоди справжньої життя рок-стара, з усім цим «секс, наркотики і рок-н-рол».\nВсе, що було до виходу альбому «Antichrist Superstar» у житті нашого героя, можна прочитати в його автобіографії «Довгий, важкий шлях з Пекла», в якій ти знайдеш подробиці часом збоченого характеру про дивне і незвичайне становленні особистості.\nЯ знаю, що мій дід носив трансвеститскую одяг під звичайною, коли водив вантажівку. Мій батько якраз нещодавно розповів мені, що показуха з водінням вантажівки була просто прикриттям для продажу порнографії. Я сказав: «Тату! Моя книга могла б бути набагато, блядь, цікавіше, якби ти розповів мені про це раніше!» Він сказав мені написати ще одну.Ера «Antichrist Superstar», назву було навіяно знаменитої рок-оперою Ендрю Лойда Веббера і Тіма Райса, є стрімким злетом в кар’єрі музиканта. Відверто сатанинський символізм і бунт, який оголосив Менсон всьому американському суспільству, були сприйняті настільки бурхливо, наскільки це взагалі було можливо. Численні містичні відсилання, а також концептуальність альбому зробили роботу предметом дискусій.\nДалі ми чуємо те, що називається творчими пошуками. Кожна запис повністю відрізняється від попередніх як за концепцією, так і за змістом, спрямованістю. Наприклад, вважається невдалим релізом «Eat Me, Drink Me» самим музикантом визнається як запис суто особиста, в той момент він переживав розрив зі своєю знаменитою супутницею і еро-моделлю Дітою фон Тіз. Платівці притаманна брудне звучання, а також протяжні соло-партії, так не властиві сучасним групам. Але відійдемо від особистого життя, до того ж зараз Менсон обіймає хіба що двох своїх котів у перервах між затягуванням кокаїну зі скотчу, приклеєного до стіни.\nЄ деякі моменти в життя цієї особистості, які залишили на ній явний страдницький відбиток. Одним з них, і напевне, найбільш важливим, є так звана «Бійня в Колумбине», що сталася в 1999 році. Відомий епізод сучасних зведень новин, коли двоє підлітків, напхані різним озброєнням, влаштували масовий розстріл у своїй же школі. Загинуло 13 осіб, 23 було поранено, вбивці згодом теж застрелилися, поповнивши список загиблих.\nТакі теракти відбуваються скрізь і в різний час, але яким чином ця подія могла торкнутися Мериліна Менсона? Справа в тому, що у цих двох підлітків знайшли записи, серед інших, і його групи. Почалася масова кампанія проти таких музикантів, а нашому герою дісталося більше за інших. Концерти заборонялися владою, якщо ж цього не вдавалося зробити, то батьківські комітети часом викуповували всі квитки в касах концертних майданчиків.\nПодібний опір від громадськості було і раніше, але тоді воно не було спрямоване так сильно, через відсутність значного приводу. Тепер же привід з’явився.\nАртист тим часом оперативно відповів на критику на свою адресу, опублікувавши есе «Колумбіна: Чия це вина?» в журналі » Роллінг Стоун.\nТакого роду скандали не допомагають мені продавати альбоми або квитки, та я б і не хотів, щоб було інакше. Я скандальний артист, так як наважуюсь мати свою думку і намагаюся створювати музику і кліпи, кидають виклик людським уявленням у цьому розмазаному і спустошеному світі. У своїй творчості я аналізую ту Америку, в якій ми живемо, і я завжди намагався показати людям, що диявол, якого ми звинувачуємо у своїх звірствах, на самій справі просто один з нас. Буря вщухла, але досі у своїх інтерв’ю Брайан часто згадує цей епізод своєї кар’єри.\nЗараз же не можна однозначно поставити Менсона в якісь не було межі. Сьогодні він шок-рокер, завтра – художник, післязавтра читає вірші Вільяма Блейка, а потім бере участь в найрізноманітніших кінопроектах то в якості актора, то в якості композитора, тобто чувак давно вже знаходиться на рівень вище, ніж просто «є такий музикант».\nЗа останній час він встиг побувати в шкурі себе коханого в серіалі «Секс і Каліфорнія», де познайомився з новим продюсером для свого нового альбому, в образі глави банди скінхедів в серіалі «Сини Анархії» (для цієї ролі він запив собі зековскую татуювання з Росії), також дуже крута роль підлітка (так, саме підлітка!), потрапив у неприємності у фільмі французького режисера Квентіна Дюпьє «Неправильні Копи».\nВін не кидає музику і справно поставляє нам нові альбоми. Останні два були адекватно сприйняті критиками і показали шок-рокера зовсім з іншого боку. У цьому році вийшов диск «Pale » Emperor», який за традицією був злитий в мережу раніше призначеного терміну. Новий образ втомленою рок-зірки успішно був сприйнятий. Музика тяжіє до більш ранніх речей, але незмінна останнім часом «блюзовость» дає про себе знати.


Смуговий обробіток ґрунту | KUHN\nЯк елемент системи природоохоронного землеробства, технологія смугового обробітку зменшує ерозію, випаровування води та скорочує витрати на обробіток, зберігаючи при цьому потенціал урожайності ділянки. Познайомтеся з нашими навісними моделями.\nПричіпна система смугового обробітку ґрунту KUHN забезпечує ґрунтозахисний обробіток, точне підживлення та неперервне формування посівного ложа, що допомагає прогресивним аграріям мінімізувати виробничі витрати. Копіювання поверхні ґрунту дає змогу стійкам стабільно працювати на визначеній вами глибині. Доступні різні варіанти сухих та/або рідких добрив. Це не просто смуговий обробіток, це – точний менеджмент підживлення та посівного ложа.more than just strip-till, this is precision nutrient and seedbed management.


Настав час підвести риску: «Книгарня Є» торгуватиме російськими книжками | НОВОСТИ РОВНО\nНастав час підвести риску: «Книгарня Є» торгуватиме російськими книжками\nМережі магазинів оголосили бойкот\nМережа книжкових магазинів «Книгарня Є», яка тривалий час орієнтувалася на україномовний ринок, починає продавати більше російської літератури.\nТам заявили, що далі так продовжуватися не може і «настав час підвести риску під важливим періодом діяльності мережі». Повідомлення про це напередодні з’явилося на офіційній сторінці книгарні у фейсбук:\nКоли у 2007 році ми відкрили перший магазин Книгарні «Є», ідея торгувати україномовними книгами багатьом видавалася абсурдом.\nВсупереч економічній логіці ми послідовно робили акцент на продажу книг українських видавництв, тримаючи частку книг українською мовою на наших полицях 90% і більше. В штучно монополізованому російськими структурами книжковому середовищі ми створили надійний ринок збуту для україномовного продукту, відкривши можливості для українських видавців.\nНадавши нарешті читачеві доступ до книг українською, ми на практиці довели, що незалежно від мови побутового спілкування абсолютна більшість громадян готова обирати україномовний продукт. Продовжуючи відкривати нові книгарні, ми сприяли появі нових читачів, розширюючи кволий ринок української книги до комерційних масштабів.\nНастав час підвести риску під важливим періодом діяльності мережі.\nАбсолютно очевидно, що турбота про формування повноцінного та успішного українського книжкового ринку – це функція держави і завдання усього суспільства, а не окремої мережі книгарень. (…)\nВиправити таке становище може лише дієва державна політика, а Книгарня «Є» змушена враховувати викладені обставини у плануванні своєї подальшої роботи.\nКористувачі мережі обурилися такому рішенню і збираються бойкотувати мережу. «Є» нагадують колишні заяви про те, що раніше книгарня завозила лише ту російськомовну продукцію, яка не мала українських відповідників.\nНині ж мережа книгарень заявляє, що цьогоріч 50-70% в обігу великих книготорговельних структур складає російська книга (імпортована або видана в Україні). Це обумовлено перевагами у собівартості російського продукту (менша вартість авторських прав та перекладу) та підтримкою з боку російської держави.\nПеревізникам Рівненщини влаштують рейдові перевірки


Твір на тему: "Енеїда - енциклопедія українського життя XVIII століття"\nВи тут : Головна » Українська література » Твір на тему: "Енеїда - енциклопедія українського життя XVIII століття"\nІван Петрович Котляревський належить до тих дов-, гожителів планети, які разом із витворами свого духу впевнено переступають грані століть, далеко ідуть за межі їм відміряного часу. А його славетний твір «Енеїда» — це голос особистості письменника.Дослідники «Енеїди» звернули увагу на широке відтворення в поемі побуту, звичаїв, свят, ігор, танців, костюмів, страв українців. Цей твір — своєрідна енциклопедія української етнографії.\nГерої Котляревського показані в типових умовах української дійсності XVIII сторіччя. Перед нами проходять соковиті картини з життя козаків, селян, поміщиків, чиновників, що в своїй сукупності знайомлять нас із побутом і звичаями українського народу.\nЙого герої — українці, і тому не дивно, що в поемі ми постійно зустрічаємо українські імена, назви різних міст і сіл України, зокрема Полтавщини. Також український колорит досягається навіть простим переліком імен троянців.\nТак, Еней у пеклі побачив: Педька, Терешка, Шеліфона, Панька, Охріма й Харка. Леська, Олешка і Сізона, Отецька, Ониська, Опанаса.\nУкраїнські імена виразно вказують на троянців як на рядових козаків — вихідців із селянської маси. Гіобу тові традиції та звички, весела безжурність та колюча дотепність, військова доблесть — все це риси українського козацтва.\nОсь троянці пливуть на своїх човнах, яких тільки пісень вони співають!\nПро Сагайдачного співали, Либонь співали і про Січ, Як в пекінери набирали, Як мандрував козак всю ніч...Змальовуючи троянців, показуючи їх під час відпочинку у різних місцях, Котляревський мав можливість докладно відтворити саме етнографічні прояви сільського життя. Наприклад, епізоди гостювання троянців у Дідо- ни дозволили йому перерахувати ті страви і напої, які подавалися у поміщицьких домах:\n...Свинячу голову до хріну І покишку на переміну...\nТут, як і в інших місцях твору, знаходимо згадки про тодішню музику («Бандура горлиці бринчала, сопілка зуба затинала, а дудка грала по бояках») та народні ігри. Котляревський не тільки перераховує ті чи інші народні забави, але в окремих випадках навіть подає їх деталізований опис.\nГлибоке знання народного побуту й широка обізнаність поета з українським фольклором виявились і в правдивому описі народних звичаїв та повір'їв. Також Котляревський докладно описує процес ворожіння, широко розповсюджений на селі. Характерно, що при цьому він не випускає жодної деталі.\nВ поемі знаходимо описи похоронного обряду з народними голосіннями та надгробним словом якогось «філозо- па» і яскраві картини народних поминок по вмерлому.\nПереселені в умови української дійсності XVIII століття, олімпійські боги та герої теж зазнали докорінних змін. Вони не тільки носять українське вбрання, їдять українські страви, перейняли українські звичаї і обряди, але навіть наділені національними рисами характеру, способом висловлювати свої думки і почуття.\nЕтнографічно-побутові картини в багатьох випадках переросли в жанрові сцени з життя українського народу. В цьому полягає новаторство українського поета, нев'януча свіжість його «Енеїди».


Торт-тістечко з печива (рецепт) — Таємниці кухні\nГоловна Ι Торт-тістечко з печива (рецепт)\nТорт-тістечко з печива (рецепт)\n30 липня 2016 - msrna\nЦей торт має форму у вигляді будиночка, при подачі до столу тортик нарізається тонкими скибочками і виходять трикутні порційні тістечка з кружечком банана всередині. Готувати торт дуже просто, головне купити таке печиво, яке досить швидко розмокає. Для повної просочення торт відправляється в холодильник мінімум на чотири години, при подачі його можна прикрасити будь-якими фруктами.\nПриготування рецепту Торт-тістечко з печива:\n1) Розстелити харчову плівку на кухонному столі (великий обробній дошці), викласт\nи печиво так, як на фото.\n2) Збити вершки (200 гр.) З цукром (5 ст. Ложок).\n3) Змастити печива збитими вершками.\n4) Зверху знову викласти печива, повторюючи перший ряд, акуратно придавлюючи його в крем.\n5) Знову змастити рясно збитими вершками поверхню печива. При бажанні можна присипати крем подрібненими мигдалевими, волоськими горішками.\n6) Очистити банан, нарізати його шматочками і викласти по центру (на середній ряд печива). Нарізати банан треба для того, щоб викладати його в рівну лінію, повертаючи кожен шматочок.\n7) За допомогою харчової плівки підняти крайні ряди печива, сформувавши тим самим "будиночок" над бананом. Придавити руками, сформувати чіткий трикутник. Поки печиво не розмокла, форма торта легко коригується.\n8) Змастити залишками крему "дах будиночка", розкришити одне - два печива в крихту (можна її з подрібненими горішками змішати) і присипати крем.\n9) Краї плівки підняти в гору, щільно защипнути їх, запакувати будиночок цукеркою і поставити в холодильник для просочення. Якщо крихти було використано достатню кількість для присипки торта, плівка знімається без проблем, не влип в крем.\nІнгредієнти для рецепта Торт-тістечко з печива:\nпечиво 1 пачка,\nвершки домашні 200 - 250 гр.,\nцукру 5 ст. ложок, банан 1 шт.\nГорішки за бажанням.\nРейтинг: +1 Голосів: 1 5047 переглядів


Михайлик-семиліток сьогодні (за твором Антіна Лотоцького “Михайло-семиліток”) | Шкільні твори\nHome ⇒ 📁Шкільні твори ⇒ Михайлик-семиліток сьогодні (за твором Антіна Лотоцького “Михайло-семиліток”)\nМихайлик-семиліток сьогодні (за твором Антіна Лотоцького “Михайло-семиліток”)\nМихайло-семиліток – казковий герой, мужній, відважний. Але мене вражає інше: мені важко уявити сьогодні дитину, яка б у сім років мала таку величезну любов до рідного краю. Та все ж таки я вірю в те, що вони існують – сучасні михайлики… Бо що для цього треба мати? Найперше – велику віру в себе, любов до рідної країни. А в цьому завжди є кому допомогти: тато з мамою, вчителі в школі, друзі-однодумці. Адже всім приємно, незалежно від національності, слухати гімн України, коли перемагає наш спортсмен! І тоді ми здаємося собі такими дружними та з’єднаними, бо то ж наш спортсмен переміг! Тож цей дух єдності треба підтримувати завжди, щоб люди пишалися тим, що вони з України.\nДля мене таким сучасним Михайликом-семилітком є мій друг Олег. Він ніколи не дозволить собі кинути обгортку від цукерки десь у кущі, а коли побачить зламану гілку, то підв’яже її. А ще він відвідує спортивну секцію “Спас”, де відроджують козацьке мистецтво бути і бійцем, і люблячим сином для рідної землі. Так що справжні сучасні михайлики-семилітки існують, треба тільки пильніше придивитися.\nПодвиг хлопчика, оспіваний у віках (А. Лотоцький “Михайло-семиліток”) У творі Антіна Лотоцького “Михайло-семиліток” головний герой Михайлик дає нам зрозуміти, що душа народу – його сила, а добра та хоробра душа – безмежна сила. Його, малого хлопчину, любили всі, окрім рідного брата Лихослава. Брат був хитрим, страшним, проте дуже боязливим та з черствим серцем. Це була людина, у якої духовний світ набагато бідніший, ніж […]...\nЧи потрібний дядько Лоскотон сьогодні? (за твором Симоненка “Цар Плаксій і Лоскотон”) Звичайно, дядько Лоскотон потрібний у сьогоднішньому житті. Яким я його уявляю? Насамперед, життєрадісним, бо він вірить у добро, у те, що до всього треба ставитися по-доброму, чуйно. Багато є людей, які швидко втрачають віру у свої можливості, пасують перед труднощами і їм здається, що все подальше життя буде складним і безрадісним. Достатньо одного такого дядька […]...\nЯк не розминутися сьогодні з майбутнім Як не розминутися з майбутнім? Безперечно, йдеться про вибір життєвого шляху. Куди спрямувати свої здібності? Який фах опановувати? Ці питання важливі для кожного з нас. Та на моє глибоке переконання, це питання слід порушити трохи інакше: слід думати про вибір шляху для України, тоді й особисті питання буде простіше вирішувати. До цього треба докладати зусилля, […]...\nТепло рідного дому (за твором Олени Пчілки “Сосонка”) Незалежно від того, де ми живемо, чи в місті, чи в селі, ми завжди відчуваємо тепло рідної оселі. І Це тепло вимірюється не температурою повітря, а затишком і любов’ю, які панують у хаті чи міській квартирі. Комусь, у селі наприклад, приємно примчати додому заборсанйм у снігові, але з радісною усмішкою, бо зустрінуть його люблячі мама, […]...\nТвір на тему Як не розминутися сьогодні з майбутнім Як не розминутися з майбутнім? Безперечно, йдеться про вибір життєвого шляху. Куди спрямувати свої здібності? Який фах опановувати? Ці питання важливі для кожного з нас. Та на моє глибоке переконання, це питання слід порушити трохи інакше: слід думати про вибір шляху для України, тоді й особисті питання буде простіше вирішувати. До цього треба докладати зусилля, […]...\nМихайло Грушевський Михайло Грушевський походить з давньої, знаної ще з XVІІ ст., духовної родини на Чигиринщині. Рід мав козацькі корені та первісне прізвище Груша. Михайло народився 17 (29) вересня 1866 року у Холмі (нині Польща), де його батько, Сергій Федорович Грушевський після закінчення Київської духовної академії працював вчителем словесності. Виріс на Кавказі. Виховання, розповіді батька та рідкі […]...\nМихайло Драй-Хмара Поет і перекладач, учений і педагог, Михайло Драй-Хмара народився 28 вересня 1889 р. в с. Малі Канівці на Черкащині в родині козацького походження. Рано залишився без матері, теплі спогади про неї зігріватимуть його душу і виллються пізніше в зворушливі поетичні рядки. Батько подбав про те, щоб дати синові хорошу освіту, і спочатку Михайло навчався у […]...\nЩо значить “жити не за правдою’? Чи можливо це сьогодні? Правда і неправда, правда і кривда – вічне протиборство в умах і серцях людей. З дитинства кожен знає, що правда – це добре, а брехати, обманювати – погано. А ще гірше жити в постійній неправді, подвійній моралі. Це руйнує душу людини, це приводить до трагедії. “Неправда – релігія рабів і хазяїнів”, – проголосив М. Горький […]...\nІнтелігенція сьогодні? Певне, кожний із нас не раз замислювався про сутність справжньої інтелігентності, намагався подумки з’ясувати, чи відповідають риси його власної особистості, його вчинки уявному зразкові. І кожний зіткався з тим, що однозначно відповісти на питання «Яким є сучасний інтелігент?»не завжди легко. Чи збігаються поняття «освіченість» та «інтелігентність»? Чи можна виховати у собі інтелігентну людину, чи треба […]...\nТвір на тему: “Як сьогодні розмовляють” У нашому сучасному житті, майже не відстаючи від стрімкого темпу розвитку технічного прогресу, відбуваються етичні, моральні і культурні зміни у суспільстві. Одночасно з цими змінами змінюється й наша мова. Проте, яких би змін не зазнавала наша наука або суспільство, існують деякі аспекти нашого життя, яких не повинні торкатися зміни і які не повинні зникати зовсім. […]...\nПопередній Попередній запис: Миклухо-Маклай\nНаступний Наступний запис: Твір-розповідь за спостереженнями в природі


У Нагуєвичах вогнеборці врятували житловий будинок – Змістовно\nBy Maria 02.07.2020\n2 липня о 05:14 до Служби порятунку “101”надійшло повідомлення про пожежу в с. Нагуєвичі Дрогобицького району. Пожежа виникла в дерев’яному житловому будинку, розміром 10×6 м, критому черепицею. Повідомляє Головне управління ДСНС України у Львівській області.\nДо місця події негайно виїхали рятувальники 5-ої державної пожежно-рятувальної частини м. Дрогобич та місцева пожежна команда Підбужа. На момент прибуття пожежних підрозділів будинок був охоплений вогнем. Не гаючи часу рятувальники приступили до ліквідації загоряння.\nО 05:45 пожежу локалізовано та о 05:52 повністю ліквідовано. Вогнем знищено дах і перекриття на площі 40 кв.м, пошкоджено житлову кімнату на площі 8 кв.м. Завдяки оперативним і злагодженим діям вогнеборців врятовано житловий будинок. До ліквідації пожежі залучили 6 чоловік особового складу та 2 одиниці спецтехніки. Внаслідок пожежі ніхто не постраждав. Причини та обставини виникнення пожежі встановлюються.\nTags: Нагуєвичі, Пожежа


Папарацці підловили на тестах оновлений Mercedes G 63 AMG\nГоловна Новини Папарацці підловили на тестах оновлений Mercedes G 63 AMG\nОпубліковано: Неділя, 09 жовтня 2011, 12:28\nСпокій нам тільки сниться - ось вже що точно стосується легендарного позашляховика Mercedes Gelandewagen. Уже понад тридцять років автомобіль стоїть на конвеєрі, при цьому його зовнішність зазнає лише малозначні зміни. Скільки було «останніх Рестайлінг» і «прощальних версій» - а віз і нині там. Не хочуть німці відправляти на спокій G-клас. Ось і днями Шпіонери зафіксували на дорогах закамуфльований Гелендваген.\nІнсайдери рапортують про те, що на очі папараці попалася флагманська модифікація позашляховика - G 63 AMG. Незважаючи на те що на тестовому прототипі були шильдики з написом G 55, закордонні видання в унісон говорять про те, що це «мул». На ділі ж штутгартці готуються випустити в 2012 році на ринок топ-модель, оснащену мотором V8 5.5 з безпосереднім уприскуванням і двома турбокомпресорами. Таке «серце» видаватиме 544 к.с. (800 Н • м).\nЗовнішність позашляховика G-класу - класика, яку істотно змінювати ніколи не будуть. Саме тому на тестовому зразку мінімум камуфляжу - німці чіпати екстер'єр не будуть.\nЩо стосується зовнішніх змін, то вони, як завжди, мінімальні. Очевидно, що позашляховики 2012 отримають нові дзеркала заднього виду (ті ж, які отримали всі останні оновлені моделі). Крім того, передній бампер стане нижче, а повітрязабірників буде три. Дати офіційної презентації нової флагманської модифікації Mercedes G-класу німці поки не називають.\n< Mercedes-Benz купив права на зміну назви Суперкупола\nУ AMG розповіли про свій новий компактний суперкар >


Вчені з’ясували, чим кров шизофреників відрізняється від крові здорових людей – новини ZIK.UA\nсереда, 23 травня, 2018, 18:01 Курйози\nВчені з’ясували, чим кров шизофреників відрізняється від крові здорових людей\nНауковці встановили, що кров хворих на шизофренію характеризується більшим мікробіологічним різноманіттям, аніж здорових людей.\nПро це повідомляє офіційна сторінка Орегонського університету.\nДослідники вишу підкреслюють, що ще не ясно, чи є це причиною чи наслідком захворювання.\nКоманда дослідників на чолі з Девідом Косліцьким проаналізувала загальний транскрипт крові 192 людей – як здорових, так і хворих на шизофренію, біполярний розлад та бічний аміотрофічний склероз.\nНауковці зафіксували в крові здорових людей РНК бактерій та археї. Цікаво, що в крові шизофреників цей набір був більшим, ніж у трьох інших групах.\n«Наші знання про роль мікрофлори у здоров’ї та хворобах людей стають все більшими. Це дослідження показує, що мікрофлора крові нагадує мікроорганізми ротової порожнини та травного тракту. Здається, ми маємо справу з певною проникністю...», – зазначають науковці.\nДослідники виявили, що у зразках крові людей з шизофренією частіше зустрічаються два типи бактерій: Planctomycetes і Thermotogae. Вони також з’ясували, що у крові пацієнтів менше CD8 + імунодефіцитних лімфоцитів. Це може свідчити про механізм, який відповідає за підвищену мікробіологічну різноманітність крові. Цікаво, що біполярний розлад, який генетично та клінічно пов’язаний з шизофренією, не показав подібного підвищеного мікробіологічного різноманіття.\nКосліцький додав, що секвенціонування РНК не дозволяє виявити організмів, що живуть у крові –підтверджено лише присутність їх генетичного матеріалу, який міг потрапити в кров з інших частин організму.\nЧитайте також: Вчені відкрили дивовижний факт про далеких предків людини\nсубота, 10 листопада, 2018, 19:10\n2018-12-17 05:48 :17


👜 Сумка Grays GR-8830A - купити Сумки в Україні | Royalbag.ua\nРозміри (см): 40 х 30 х 10\nЖіноча сумка, виконана в класичному стилі, завдяки лаконічному дизайну і місткості є дуже популярною серед прекрасних дам. Дві м'які шкіряні ручки прошиті товстої білою ниткою, і незважаючи на те, що це - єдиний декор, жіноча сумка не виглядає похмурою. Натуральна шкіра з оригінальною фактурою і добротна фурнітура ідеально гармоніюють з будь-яким одягом. Усередині основного відділу є безліч функціональних відсіків з застібками і без замків, в тому числі кишеня-перегородка.\nНемає в наявності (0) Сумка Grays GR-8830A 1880 грн


Депутати від опозиції приїхали в Межигір'ї на зустріч з Януковичем » Політика » Живи у стилі Hi Tech - новини в Україні та світі, погода, все цікаве тут\nНародні депутати від опозиції прибули до резиденції "Межигір'я", де збираються зустрітися з президентом України Віктором Януковичем.\nПро це розповів народний депутат з фракції "Батьківщина" Андрій Парубій.\nЗа його словами, разом з депутатами у Межигір'ї прибутку також близько 500 активістів Евромайдана. Однак, активістам довелося залишитися біля повороту на Міжгірщині, тому що шлях їм перегородили правоохоронці.\nДо в'їзду на територію президентської резиденції вдалося пройти нардепам Андрію Парубію, Олександру Бригинцю і Володимиру Яворівському. Вони хочуть зустрітися з президентом Віктором Януковичем, щоб переконати його не їздити на роботу кортежем і не перекривати для цього вулиці.\nПоки що депутатам не вдалося зустрітися з главою держави.\nПарубій також повідомив, що зараз в'їзд в Межигір'ї охороняють три кордони міліції, а сама дорога заблокована вантажними автомобілями.\nМітингувальники пробралися в Межигір'ї


Не бійся: Як позбутися страхів, які заважають бізнесу – The Village – The Village – потік «Облік знань» – Поради на кожен день\nНе бійся: Як позбутися страхів, які заважають бізнесу – The Village – The Village – потік «Облік знань»\nPosted by admin on квітня 29, 2013\nНе бійся: Як позбутися страхів, які заважають бізнесу Страх публічних виступів\nЛюдей, які через панічного страху уникають говорити на публіці, психологи називають глоссофобамі. Боязнь публічних виступів посідає друге місце в класифікації фобій після страху смерті.\nВчені встановили, що у великої кількості людей в процесі публічного виступу виділяється кількість адреналіну, сумірне з тим, що виділяється під час стрибка з парашутом. Цю фобію зазвичай пов’язують з тим, що в дитинстві батьки часто забороняють дитині говорити, соромляться його або ігнорують. Страх зміцнюється в школі, коли вчителі критикують відповіді учнів і ставлять за них оцінки.\nЄ безліч способів позбутися від цього страху. Наприклад, можна уявляти, що під час виступу ви говорите не самі, а виконуєте роль упевненого в собі людини. Допомагає перетворити мова з монологу в обговорення: ставлячи запитання слухачам, ви перекладете увагу зі своєї персони на весь зал. Професійні оратори ніколи не виходять на сцену без підготовки. Вони радять по багато разів репетирувати виступ перед дзеркалом, запам’ятовуючи не тільки слова, а й жести. Під час репетиції слід візуалізувати те, який успіх вас чекає, представити оплески, а також відпрацювати відповіді на питання, які вам можуть задати. Можна потренуватися в проголошенні промови перед близькою людиною. Під час виступу необхідно знайти в аудиторії людину, яка до вас доброзичливо налаштований, і сфокусуватися на ньому. Посмішка і глибоке дихання допоможуть знизити рівень напруги.+\nЦю парадоксальну, на перший погляд, фобію також називають комплексом Іони, вперше описаним Абрахамом Маслоу. За переказами, Бог звелів Йони стати пророком і піти до Ніневії з проповіддю покаяння, але Йона злякався, порахував, що не впорається з такою відповідальною справою, і втік. Маслоу пише: Якщо ви навмисно збираєтеся стати менш значною особистістю, ніж дозволяють ваші здібності, ви будете глибоко нещасною особистістю raquo; .\nКомплекс Іони полягає в боязні людини реалізувати свої природні здібності, в страху змінити своє, нехай нецікаве і обмежене, але так чи інакше налагоджене існування. Відсутність великих досягнень такі люди вважають гарантією того, що їх минуть крахи і важкі розчарування. Вони ставлять перед собою нікчемні цілі і довго святкують перемогу raquo ;, досягаючи їх.\nВтеча від свободи полягає в тому, що людина воліє поступитися обтяжливу свободу в обмін\nна гарантований мінімум стабільного благополуччя\nЗ комплексом Іони пов’язане і поняття свободи, яке Маслоу визначає як відповідальність за кожен свій життєвий вибір, за власну долю і не тільки. Втеча від свободи полягає в тому, що людина воліє поступитися обтяжливу свободу в обмін на гарантовано9 мінімум стабільного благополуччя. Маслоу виділяє вісім способів поведінки, які дозволяють перемогти страх успіху. Він пропонує уявити життя як процес постійного вибору між просуванням і відступом. Будь-який розвиток відбувається тільки після усвідомлення того, хто ви є і чого саме ви хочете, тому необхідно відокремити себе від нав’язаних суспільством цілей. Справжня мета може підсвідомо лякати тим, що зажадає значних змін свого я raquo ;, але це може трапитися лише тоді, коли мета вибрана не вами, а за вас.\nВчені називають страх невдачі атіхіфобіей. Люди, одержимі нею, найчастіше відмовляються від будь-яких дій, так як вірять, що їх чекає неминучий провал. Вони підсвідомо применшують власні таланти та здібності, перестають шукати нові рішення проблеми. Страх невдачі в них сильніше, ніж потенційна радість від успіху.\nПсихологи вбачають причини фобії в тому, що людина ріс у сім’ї, де схвалення і любов безпосередньо зв’язувалися з досягненнями дитини. В результаті людина виростає з відчуттям, що його відкинуть, якщо він помилиться. Такі люди вибирають шлях посередності і уникають ризику, їм неприємна ситуація конкуренції.\nДля лікування фобії психологи часто використовують метод систематичної десенсибілізації, при якому людина потрапляє в ситуації, чимось схожі на ті, що викликають в ньому напади страху, але безболісні і виносяться. У цих ситуаціях людина може сама контролювати свій страх, а рівень складності поступово підвищується. Терапевт показує, як реакцію страху в них можна замінити на іншу: наприклад, на злість, збудження, релаксацію. Позбавлення від страху провалу неможливо без усвідомлення того, що невдачі mdash; невід’ємна частина будь-якого досвіду.\nСтрах змін і невідомості ка ку. Мозок сприймає будь-які зміни як джерело стресу, незалежно від того, позитивні вони чи негативні. Будь-які зміни вимагають адаптації і зміни усталеної картини світу. Найкомфортніше стан для людини mdash; це стабільна, тина. Вона дає людям відчуття контролю. Зі страху втратити контроль вони підсвідомо уникають речей, які можуть кардинально змінити їх життя. Так, наприклад, вони вважають за краще спілкуватися в обмеженому колі людей, які поділяють їхні погляди на світ. Вони продовжують неудовлетворяющие їх відносини, працюють на ненависній роботі, бо бояться відчути, що вони марно втратили час. Повторюючи день за днем??одне і те ж, вони відчувають ілюзорне відчуття захищеності.\nЩоб якось вибратися з цього замкнутого кола, психологи радять сприймати мозок як програму, що вимагає постійних оновлень. Страх невідомості породжується незнанням, тому вони радять спробувати замінити страх цікавістю. Це дозволить перевести фокус з відчуття страху на безпосереднє дію і пошук знань. Будь-яке бездіяльність тільки збільшує страх, а діяльність поступово дає необхідний досвід і впевненість у своїх силах. Страх mdash; це ілюзія, обман розуму, який приймає негативний сценарій розвитку подій за єдино можливий. Ральф Уолдо Емерсон писав: Коли впевнений у собі хлопець виходить один на один з лякаючим його світом і вистачає того за бороду, він щоразу з подивом розуміє, що борода ця фальшива і страшить тільки тих, хто її боїться raquo;.\nСтрах прийняття рішень\nНав’язливий страх прийняття рішень називають децідофобіей. Причиною фобії зазвичай вважають заохочувану батьками звичку чинити так, як інші, не вирішувати самостійно виникаючі проблеми. Крім того, причиною фобії може стати невірно прийняте рішення, яке спричинило за собою неприємні наслідки. Децідофоби воліють знайти того, хто буде приймати рішення за них. У цій ролі можуть виступити батьки, чоловік або начальник. Дуже часто децідофоби вірять у забобони і фатум, який як би позбавляє їх контролю над власним життям.\nПри цьому вибір сам по собі mdash; не такий вже важливий момент, як це інколи представляють. Це тільки початок виконання завдання. Зробити правильний raquo; вибір mdash; це, швидше, теоретична концепція. Хто знає, який результат був би отриманий при реалізації інших варіантів? Якщо дві або більше альтернативи схожі, то вибір між ними не настільки критичний. Децідофобам потрібно навчитися прислухатися до власних бажань, переставши постійно думати про те, як догодити іншим. Їм властиво перебільшувати те, наскільки уважно за їх діями стежать оточуючі. Ви можете програти або виграти, але більшість людей цього навіть не помітять. І це хороша новина!\nЯк позбутися від мотлоху в квартирі – The Village – The Village – потік «Гід The ??Village»\n« Продукти виводять сіль |\nЯк позбутися від хронічного нежитю? »


Як приготувати рибні закуски до новорічного столу\nМ’ясні і рибні страви будуть особливо гарні і актуальні до святкового столу в цьому році. Рік собаки може принести в життя багатьох людей, нові знайомства, зародження і відновлення відносин. Для цього потрібно догодити духу тварини, а значить приготувати улюблені страви з м’яса, риби, курки і овочів.\nЛосось під соусом «Карі»\nфіле морського лосося — 400 р.;\nяблуко — 50 р.;\nсуміш «Каррі» — 5 р.;\nпшеничне пиво — 150 мл;\nм’ясний бульйон — 60 мл;\nвершки 15%-ві — 70 мл;\nріпчаста цибуля — 60 р.;\nборошно пшеничне 10 р.;\nсіль — 5 р.;\nперець — 3 р.;\nрослинна олія — 40 р.\nФіле лосося без шкіри необхідно буде помити і обсушити, а потім нарізати на скибочки або кубики і укласти в каструлю. Рибу посолити, поперчити, скропити половиною лимонного соку і дати настоятися протягом 30 хвилин під кришкою. Цибулю треба очистити і нарізати дрібним кубиком, яблуко помити, очистити, видалити серцевину, потім його слід теж нарізати дрібним кубиком і полити лимонним соком.\nЦибулю обсмажують до готовності на рослинному маслі, додають суміш Каррі і дають їй розійтися в розпеченому маслі протягом 2-3 хвилин на повільному вогні, потім додають до цибулі підготовлене яблуко.\nГотові цибулю з яблуком подрібнюють у блендері, викладають на сковороду, додають до цієї суміші пшеничне пиво і м’ясний бульйон і доводять до кипіння. Потім слід зменшити вогонь, акуратно викласти шматки лосося в сковороду і продовжувати тушкувати протягом 10 хвилин.\nВершки слід змішати з борошном, поступово додаючи їх у неї і ретельно помішуючи, щоб не було утворення грудок, і ввести в соус з рибою. Подавати сьомгу можна як закуску або окрему страву з гарніром.\nКопчений вугор з темним соусом з пива\nкопчений вугор — 700г.;\nвершкове масло — 1 5 р.;\nсіль — 7 р.;\nчорний перець — 5 р.;\nкрохмаль — 10 р.;\nЗ вугра необхідно зняти шкіру і вийняти хребет. Філе промити і нарізати на шматки завбільшки 4-5 див. Ріпчасту цибулю очистити і нарізати тонкими кільцями. У каструлю влити пиво, додати підготовлений цибулю, сіль, перець, лавровий лист, лимон і вершкове масло і довести до кипіння.\nПокласти в каструлю шматочки вугра і варити приблизно 7-10 хвилин до готовності.\nДля приготування заправки необхідно взяти яєчний жовток, крохмаль і молоко і з’єднати разом. Отриману суміш акуратно ввести в соус до риби.\nЯк приготувати суп з турецького гороху з корейкою\nЯк запекти свинину з грушею (помідором, сиром або шинкою)


Автор Тема: Чи хоче ваш чоловік,щоб ви працювали? (Прочитано 11199 раз)\n« Reply #51 : 14 Вересень 2014, 15:12:32 »\nя і з першою дитиною тікаю від мам, які в дворі починають обговорювати хто чим какає. що сьогодні зїв і які вони класні шмотки на якому секонді вполювали\nОля, ну це вже інший час. В 2003р., в мене інтернету не було, та й в інших мам також, книжка Спока та журнал "Мой ребенок"(дай Боже здоров"я тим хто його тоді додумався друкувати ), а так "одна мама другій сказала", було основним джерелом інформації для "зеленої" мамки\n« Reply #52 : 14 Вересень 2014, 15:17:50 »\nВалентина, тут мабуть проблема ще й у відсутності спільних інтересів, бо робота-роботою, але ж на цьому життя не закінчується...\nв мене проблема в тому що в мене забагато вільного часу, я так не звикла, поки максиму не виповнився рік я про роботу і думати не могла бо не мала жодної вільної хвилини, а потім малюк перестав хворіти став дуже спокійним і в мене реально зявилась куча часу, а я до такого не звикла,коли вчилась не було вільної хвилини весь час була чимось занята,і тут справа не в тому що я хочу десь погуляти чи розвіятись,мені необхідно заробляти хоча б 500 грв,але це будуть гроші зароблені мною , чоловік каже тобі треба грошей бери собі, ну не може він зрозуміти що справа не в тому що мені треба грошей а в тому що я не буду відчувати себе якоюсь бездарою яка нічого не вміє. в мене в компанії де найчастіше буваю є якраз дівчата вчителі і кума моя теж вчитель і так як я географії, як починає розказувати щось про школу в мене серце кровю обливається, якось в той момент себе тупою відчуваю.\n« Reply #53 : 14 Вересень 2014, 15:28:14 »\nМій чоловік хоче,щоб я працювала, коли молодшого в садок відведемо. Його заробітку нам прекрасно вистачає, але він не хотів би, щоб я була вдома і все.\nтак доросла вже дитина, хіба це перепона для виходу на роботу?\nІ я про це, чим дитина в 1 класі роботі завада?\nДівчатка, це не перепона і не завада, звісно, але навантаження точно. То так здається, що дитина доросла Деякі діти ще такі далекі від самостійності і школи (звісно, є винятки, та таких одиниці) Перший клас -то лише 6 років. Перший час потрібно водити в школу і забирати зі школи. А якщо школи поруч немає і треба довше добиратися, то доведеться водити і забирати довше. В мене племінниця вже в 3 класі. Ясна річ, що до школи і зі школи ходить сама і в першому класі теж сама ходила, бо то поруч. Але був такий день в неї, що вона просила щоб її відвели і зустріли, бо рюкзак важкий. Її часто зустрічала я з своїми малявками в той день. Реально рюкзак непідйомний Вона у нас дуже дрібна, зараз в свої 8 років важить в районі 20-21 кг, а тоді і того менше.А ще, вона займається музикою від 1 класу і ходила на гімнастику, а зараз ходить на легку атлетику. Музична і спортивні школи в центрі, треба добиратися маршрутками. В зимовий період темніє швидко (в 16 вже ніч). Таку дитину страшно саму пускати навіть вдень, бо дитина може і маршрутки сплутати і в інші неприємності влізти: раз вона забула в маршрутці сумку зі всім потрібним для музичної школи Так і не знайшли ми ту сумку. Навіть переповнена маршрутка для дитини без когось із дорослого - жах. Добре, що в нас є бабуся, яка зараз вдома і водить внучку куди потрібно. Але був період, коли бабуся могла допомогти лише частково. То тоді дитину садила на маршрутку вона, а в центрі зустрічала її мама, яка відпросилася на якийсь час з роботи і відводила куди треба та знов на роботу. А потім знов відпрошувалася, забирала малу і на роботу з нею. Це важко і ще й треба потім втрачений час відпрацювати, а значить додому піти пізніше\nтут мабуть проблема ще й у відсутності спільних інтересів, бо робота-роботою, але ж на цьому життя не закінчується...\n« Reply #54 : 14 Вересень 2014, 15:36:14 »\nну вчителем зараз і справді важко влаштуватися. Я маю на роботі закріплене за мною місце і то шеф просить ще поки не виходити, бо ще мусить проводити скорочення.\nА ви не пробували собі діток підшукати для репетиторства? Чи може якийсь підробіток в приватних клубах розвитку?\nНу і якщо проблеми з фінансами немає, пробуйте тоді витрачати вільний час на себе - запишіться в якийсь гурток, почніть бігати, можливо хендмейдити. Читайте. Походіть з малим на розвивалки.\nя не буду відчувати себе якоюсь бездарою яка нічого не вміє.\nне варто так думати Ви - мама. це зараз ваша робота і вона насправді нелегка. не кожен тато з нею впорається.\nвсе таки спробуйте кудись походити, в колективі за інтересами зявиться більше впевненості і відповідно любові до себе\nmaro4ka, мені здається, що ця ситуація з історії "вовка боятися в ліс не ходити". мені судити важко, бо ми зараз лише на розвивалки ходимо... але здається, що у вас просто тривала затримка вдома, ви звикли все контролювати і тому так складно відважитися і відпустити трохи ситуацію\n« Reply #55 : 14 Вересень 2014, 15:39:27 »\nжила б я в франківську було б простіше, а так свою дитину вчу, а ще вишиваю, от спекла тортик прикрасила його, гроші за нього не зароблю бо для знайомих, якось не зручно, але тішусь тим як дитина\n« Reply #56 : 14 Вересень 2014, 15:40:50 »\nНу та, тепер вже бачу, що ви не з Франика. тоді дійсно складніше\n« Reply #57 : 14 Вересень 2014, 16:14:41 »\nАга, я і з першою дитиною тікаю від мам, які в дворі починають обговорювати хто чим какає.\nТа ну, Оль, я не вірю ,що у віці наших дітей мами ще про какашки говорять, цей етап напевне був актуальним десь до пів року...ну нехай ще до року...але щоб в 2 роки таке говорити...та ну або в тебе на районі просто Мамашки якісь зациклені))))))\nВаль, ну та в вас стільки знайомих в школі..може пробуйте якось хоч на 0,25 влаштуватись, то взагалі б супер було, і в люди б виходили і з дитиною ще б сиділи\n« Reply #58 : 14 Вересень 2014, 16:25:46 »\nмені здається, що ця ситуація з історії "вовка боятися в ліс не ходити". мені судити важко, бо ми зараз лише на розвивалки ходимо... але здається, що у вас просто тривала затримка вдома, ви звикли все контролювати і тому так складно відважитися і відпустити трохи ситуацію\nЧому ж? Я ж не кажу не іти на роботу,бо дитина іде в перший клас Просто пояснила що це доволі важко буде. Ні, затримки вдома немає. Дівчинка в межах району і сусідніх районів гуляє сама і давно. А от центр вона знає погано, звісно їздить іноді і сама, але коли вже темно, то природно,що і вона і її батьки бояться щоб вона ішла без дорослого. А як ви б відпустили ситуацію? Просто цікаво.\n« Reply #59 : 14 Вересень 2014, 16:37:40 »\nТа ну, Оль, я не вірю ,що у віці наших дітей мами ще про какашки говорять, цей етап напевне був актуальним десь до пів року...ну нехай ще до року...але щоб в 2 роки таке говорити...та ну\nну ясно що зараз про какашки не говорять , але мене такі бесіди і раніше не надихали\nА от центр вона знає погано, звісно їздить іноді і сама, але коли вже темно, то природно,що і вона і її батьки бояться щоб вона ішла без дорослого. А як ви б відпустили ситуацію? Просто цікаво.\nну чому в першому класі іти додому коли темно? а батьки для чого? у нас з вами якийсь диструктивний діалог виходить.\nя теж не хочу щоб моя дитина сама ходила вулицею, тому віддам її до школи так, щоб мати змогу забрати, провести.\nЯ мала на увазі лише те, що коли десять років в декреті все розмірено-заплановано-контрольовано, важко відважитися і змінити режим, вибитися з усталеного ритму.\n« Reply #60 : 14 Вересень 2014, 16:42:04 »\nу нас з вами якийсь диструктивний діалог виходить.\nвидно я просто не так вас зрозуміла, а ви мене\nsunsun, від тебе смішно чути про бездарність. Дивилася темку про випічку - та в тебе ідеальні тортики виходять! Так гарно і охайно\n« Reply #61 : 14 Вересень 2014, 17:26:36 »\nВзагалі питання темки, якесь не те. Я жінка, я особистість і Я вирішую чи хочу, можу, треба і маю можливість працювати. Звичайно, з порадою та підтримкою від чоловіка, але все ж останнє слово за жінкою.\nЧи може є ще такі чоловіки, що тримають жінку при собі і не пускають на роботу?\n« Reply #62 : 15 Вересень 2014, 09:16:10 »\nВзагалі питання темки, якесь не те. Я жінка, я особистість і Я вирішую чи хочу, можу, треба і маю можливість працювати.\nТа це таке саме як : "Чи ви відпускаєте чоловіка на корпоративи?"...чи чоловік в нас то не особистість\nsunsun а я якщо чесно не розумію чого ти не береш з людей гроші...дивись в нас також є знайома яка пече тортики, в декреті вже 5-тий рік сидить, це її основний ЗАРОБІТОК...тому навіть питання не виникає, щоб їй не заплатити, ми всі дорослі люди, а не діти якісь, це вашим знайомим має бути незручно, що ви так пахаєте на халяву!!!! а не вам. Оголосіть всім що від сьогодні ви вирішили цим ділом підробляти, тай по всьому. Якщо вам вже так дуже незручно, то можете сказати, Так як ви мої друзі роблю вам знижку на.......грн Або чоловіка запряжіть в свої піар-менеджери, в них то краще получається, зробіть оголошення в соц.мережах...я думаю що клієнти знайдуться, зараз це діло модне . Ви уявляєте з яким азартом почнете випікати, якщо будеш знати що отримаєте за це винагороду. Самооцінка одразу стрибне. Успіхів\n« Reply #63 : 15 Вересень 2014, 09:27:30 »\nЦе якась мантра?\n« Reply #64 : 15 Вересень 2014, 11:28:05 »\nЖінка повинна працювати для себе! Чоловік забезпечує сімю а жінка сама себе...Це спілкування з людьми,це самовдлсконалення,самооцінка, це те що не отримаєш від сидіння вдома...я напр.зараз хотіла б ще одну дитинку, але сидіти в дома три роки це мене вбиває,тому тягну\n« Reply #65 : 15 Вересень 2014, 11:37:11 »\nя б не змогла сидіти вдома все життя. я творча людина і робота в мене дуже цікава, часто їзджу на концерти в інші міста, навіть не уявляю, якби в сене був чоловік, який б мене не пустив працювати, я б такого не обрала собі.......\n« Reply #66 : 15 Вересень 2014, 14:25:06 »\nмій чоловік не проти, щоб я сиділа дома, зараз ми можемо собі це позволити, його мрія жити так, щоб не ходити на роботу, а працювати собі в задоволення. Я б мабуть так не змогла, от лиш підчікую, щоб віддати дитину в садок, що змогти повноцінно вийти на роботу\n« Reply #67 : 15 Вересень 2014, 14:44:39 »\nНі, це не мантра , то моя позиція на сьогодні відносно цього питання.


Моє літо 🎈\nСьогодні на майданчику біля бібліотеки відбувся майстер-клас з крупотерапії. Із звичайних круп вийшли симпатичні курчата, їжачки, грибочки, жучки-сонечки, квіти, метелики, кролики. Пройшов конкурс малюнку на асфальті: "Я малюю літо". Випадкові перехожі віддавали свій голос за малюнок, який сподобався. Таким шляхом виявили переможців. Але мистецькі вихідні - не тільки розваги і відпочинок, але й виховання позитивних якостей і рис вдачі, патріотизму. В цей тривожний для України час вінницькі діти долучилися до боротьби за мир доступним для них способом.\nДо дня Державного Прапора України була проведена акція "Побажання у долоньці". Діти обмальовували свої долоньки на прапорі і писали на них свої побажання українським воїнам. Цей прапор з дитячими долоньками і побажаннями буде відправлено в зону АТО.\nАвтор: Svetlana Plotnikova дата: серпня 24, 2014


Нардепа БПП пов'язують зі створенням лотерейної монополії, - ЗМІ -новости Украины за последний час, Читайте новости на Своем Радио, новости шоу бизнеса, новости политики\nНардепа БПП пов'язують зі створенням лотерейної монополії, - ЗМІ\nНа лотерейному ринку зацікавлені особи використовують свій політичний вплив для включення в список "антиросійських" санкцій своїх конкурентів. Як наслідок, бюджет України втрачає мільйонні надходження, а Росія одержує нові докази в діалозі із Заходом того, що впливові сили в Україні використовують війну для своїх бізнес-інтересів. Про це йдеться в блозі журналіста Сергія Глушка на Цензор.НЕТ.\nЯк пише журналіст із посиланням на публікації в ЗМІ, після рішення РНБО України від 02.09.2015 р. про включення до списку санкцій "проросійських", як їх кваліфікували без суду і слідства, юридичних осіб - лотерейних операторів "М.С.Л" і "Патріот" національний ринок лотерей виявився фактично монополізованим компанією УНЛ, яка до цього мала лише 5% ринку. Такий стан справ пов'язують з депутатом від БПП Олександром Третьяковим.\n"В принципі, це секрет Полішинеля, оскільки серед експертів і журналістів всі, кого цікавить ця тема, добре знають, що торік нардеп Третьяков взяв під свій контроль компанію УНЛ, яка до цього належала групі іноземних інвесторів", - зазначає автор.\nКоментуючи обшук в УНЛ в грудні минулого року, юрист УНЛ Станіслав Оліфіренко тоді заявив: "Триває відверте правове свавілля. Але це свавілля не взято на порожньому місці. Воно чиниться за підтримки таких народних депутатів, як Білоус, як Третьяков". Раніше компанія УНЛ належала європейським власникам Пітеру Шетті (Швейцарія), Вулфу Кламмерту (Австрія) і Францу Ренгхоферу (Австрія), але з незрозумілих причин перейшла в руки офшорів, за якими формально вказані кілька нікому не відомих українських громадян. У нещо давній публікації в "Дзеркалі тижня" самі депутати визнали, що лотерейний ринок монополізували "любі друзі", яким "це віддали" і які там утримують "ігрові автомати, які назвали лотереєю".\nДоходи від лотерейної монополії стали "з відома керівництва країни" одним із струмочків фінансування партійного будівництва, вирішення партійних питань. "Всі потоки в одну провладну команду", визнали в українському парламенті. Журналіст із посиланням на ЗМІ вказує, що, за неофіційними даними, Третьяков отримує від лотерейного бізнесу щомісяця 60-90 млн грн, частину з яких, щоправда, віддає на потреби своєї фракції в парламенті.\n"Але важливо не тільки те, що рейдерство залишилося невід'ємною частиною вітчизняної бізнес-культури, як і участь політиків у розподілі ринку. Гірше інше. Якщо раніше для зачистки конкурентів використовували фейкові або замовні судові рішення, то зараз для боротьби з конкурентами не гребують використовувати війну, зокрема антиросійські санкції, рішення про які ухвалює РНБО і затверджує президент України", - наголошує автор.\nРаніше повідомлялося, що Міністерство фінансів виступає за легалізацію грального бізнесу. Про це заявив міністр фінансів Олександр Данилюк.\nНагадаємо, 15 травня 2009 року Верховна Рада ухвалила закон "Про заборону грального бізнесу в Україні". За порушення закону передбачено штраф у розмірі 8 тисяч мінімальних зарплат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток від проведення азартних ігор підлягає перерахуванню до держбюджету. До азартних ігор не належать організація та проведення лотерей, гра в більярд, кеглі, інші ігри, які не передбачають призів і виграшів.


В СБУ будуть ініціювати екстрадицію затриманих у Білорусі бойовиків. Але для цього потрібна одна умова | Громадське телебачення\n30 липня, 2020 09:37\nСлужба безпеки України буде ініціювати екстрадицію затриманих у Білорусі найманців російської приватної військової компанії «Вагнера».\nПро це повідомляє «BBC Україна» із посиланням на Службу безпеки України.\nЗ відповідною ініціативою звернуться до Офісу генпрокурора. Саме прокуратура має подавати запит на екстрадицію, за міжнародними правилами.\nПізніше наміри звернутися до Білорусі щодо екстрадиції затриманих найманців, причетних до злочинів на Донбасі, підтвердили і в Офісі президента.\nРаніше в українському Міністерстві закордонних справ не виключили можливість екстрадицію, але це наголосили, що це питання вирішуватимуть правоохоронні органи.\nЗа яких умов можна просити про екстрадицію?\nЕкстрадувати в Україну затриманих можна буде лише тоді, якщо проти них порушені кримінальні справи. Серед затриманих є й українці. Серед затриманих є щонайменше сім українців. Наразі відомо лише щодо кримінальної справи щодо одного та оголошення його у розшук — Максима Кошмана.\nhromadske також скерувало запит до Офісу генерального прокурора щодо того, чи відкриті в Україні кримінальні справи стосовно затриманих у Білорусі. Отриману відповідь ми оприлюднимо.\nВодночас, як ми раніше розповідали, закон про заборони займатися діяльністю найманців не діє в Україні.\n«Наразі в нас не діє законодавство щодо тих, хто фактично є найманцем. Тому що на сьогодні сотні наших громадян України воюють у так званій ПВК Вагнера. І стосовно жодного з них немає кримінальної справи. Фактично — стаття мертва. Якщо представники ПВК під егідою України будуть втягнуті в протиправну діяльність третіх країн, то фактично це буде безкарність», — зазначив у коментарі hromadske генерал-майор запасу СБУ Ігор Гуськов.\nУ Білорусі повідомили про затримання під Мінськом 32 бойовиків російської приватної військової компанії «Вагнер». Ще одного затримали на півдні країни.\nПроти затриманих найманців відкрили кримінальну справу щодо підготовки теракту.\nЧерез затримання найманців кандидатів у президенти Білорусі попередили про те, що на масових мітингах можливі провокації.


Міжкімнатні двері: особливості вибору - Dom2000\nНайпопулярнішими вважаються фільончасті двері. Цей вид представлений у величезному асортименті. У свою чергу фільончасті двері діляться на ті, які проводиться з масиву натуральної деревини.Такі двері вважаються найдорожчими, оскільки осінь складні у виготовленні. Також виробляються двері з повнотілими фільонками з накладками з МДФ.\nЩитові двері - є каркас, зроблений з дерев'яних брусків, обшитий суцільним полотном.Для установки в квартирах такі двері мають достатній запас міцності.\nОсновні принципи вибору міжкімнатних дверей\nОскільки на ринкуСьогодні представлені двері в самих різних цінових категоріях, при покупці слід звертати увагу на якість виробів.При цьому не завжди занадто висока ціна є гарантією відмінної якості. Наприклад, часто двері вітчизняного виробництва, які коштують на порядок менше, ніж імпортні вироби, як перевершують свої закордонні аналоги.Тому в першу чергу, слід орієнтуватися на якість.\nБудь-який фахівець з дизайну приміщень скаже, що двері повинні гармонійно вписуватися в простір і відповідати тому стилю, в якому оформляється приміщення.Враховувати треба все, починаючи від фактури підлогового покриття і закінчуючи кольором стін і меблів.\nСучасні виробники пропонують різні види дверей - орні, розсувні, відкочували й двері-гармошка.Вибір типу відкривання залежить від кожного конкретного приміщення. Наприклад, для невеликих кімнат оптимальним вважається висувається варіант, так як такі двері не займає додаткового простору.\nДвері виготовляються з різних матеріалів, саме від матеріалу виготовлення залежить ціна на вироби. Безумовно, що екологічними, якісними і довговічними вважаються двері з натурального дерева.Але й тут є свої нюанси. Найдорожчі - вироби з цінних і рідкісних порід дерева (вишня, бук, ясен), двері з деревини хвойних порід коштують набагато дешевше.Крім того, при виготовленні дверей використовуються сучасні матеріали - пластик і скло. Такий варіант теж вважається актуальним, особливо при оформленні приміщення в стилі хай-тек.\nУкраїна/ 79201 > Київська обл./ 8620 > м. Київ / 53218


Правозахисники на прикладі України і Сирії вимагають змінити принцип застосування запалювальної зброї\nПравозахисники з міжнародної організації Human Rights Watch вважають, що спосіб застосування запалювальної зброї на війні має бути змінений. Про це йдеться в доповіді, підготовленій спільно з Міжнародною клінікою з прав людини Гарвардської юридичної школи.\nУ доповіді обсягом 16 сторінок правозахисники і юристи проаналізували приклади застосування такої зброї під час конфліктів в Україні та Сирії.\n«Зброя, яка викликає страшні опіки і ушкодження, була використана у містах Сирії та України», – наголосила дослідниця Бонні Догерті. На її думку, настав час «переглянути і зміцнити міжнародне право щодо цієї жорстокої зброї».\nОрганізація Human Rights Watch задокументувала в Україні атаки з застосуванням запалювальної зброї у двох містах, але не змогла визначити сторону, відповідальну за це. В Сирії у 2014 році, стверджують правозахисники, урядові війська застосовували таку зброю.\n109 держав світу, зокрема всі п’ять постійних членів Ради Безпеки ООН і Україна, підписали відповідний протокол Конвенції 1980 року щодо видів звичайних озброєнь. Сирія не приєдналася до цього протоколу.


ТОВ СЛЕШ ГРУП — Код ЄДРПОУ 42545818\nТОВ СЛЕШ ГРУП\nКонтрагент ТОВ "СЛЕШ ГРУП" зареєстрована 10.10.2018 за юридичною адресою 08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, ПРОВУЛОК ШКІЛЬНИЙ, будинок 2А. Керівником організації є АЛЕЩЕНКО ОЛЕКСАНДР ОЛЕКСАНДРОВИЧ. Розмір статутного капіталу складає 1 630 000,00 грн.. На момент останнього оновлення даних 29.11.2021 стан організації - Не перебуває в процесі припинення.\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СЛЕШ ГРУП\nТОВ "СЛЕШ ГРУП"\n10.10.2018 (3 роки 1 місяць)\nАЛЕЩЕНКО ОЛЕКСАНДР ОЛЕКСАНДРОВИЧ\n1 630 000,00 грн.\nМісцезнаходження юридичної особи: 08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, ПРОВУЛОК ШКІЛЬНИЙ, будинок 2А\nУчасники та бенефіціари 42545818\nАдреса засновника: Україна, 04123, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПРАВДИ, будинок 2-N, квартира 121\nРозмір внеску до статутного фонду: 1 630 000,00 грн\nЗа даними з податкових реєстрів України контрагент ТОВ "СЛЕШ ГРУП", Перебуває на обліку в органах доходів та зборів, зафіксовано що по реєстру «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера» на 03.10.2021 має податковий борг, по реєстру «Інформація про суб’єктів господарювання, які мають податковий борг» 01.11.2021 розмір боргу 24 229 грн, Анульоване свідоцтво ПДВ в реєстрі платників ПДВ і Відсутня реєстрація в Реєстрі неприбуткових установ та організацій.\nІндивідуальний податковий номер (анульовано): 425458111229\nДата анулювання реєстрації платника ПДВ: 19.07.2021\nПлатник податків має податковий борг 24 229 грн\nДержавний: 24 229 грн\nНомер взяття на облік: 112218265646\nНомер взяття на облік: 10000001330620\nУ реєстрі судових рішень знайдено 14 документів, в яких згадується контрагент ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛЕШ ГРУП".\n16.11.2020 Ухвала суду Кримінальне 93032114 761/30692/20\n16.10.2020 Ухвала суду Кримінальне 92570730 761/32324/20\n08.07.2020 Рішення Адміністративне 90451003 1.380.2019.006624\n01.04.2020 Постанова Кримінальне 88537805 487/4355/19\n16.10.2018 Змінилось найменування юридичної особи ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛЕШ ГРУП"\n( ТОВ "СЛЕШ ГРУП")\n16.10.2018 Змінився вид діяльності 33.17 - Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів\n16.10.2018 Змінилася адреса 27400, Кіровоградська обл., місто Знам'янка, ВУЛИЦЯ БУДЬОНОГО, будинок 203\nЯкий ЕГРПОУ компанії ТОВ "СЛЕШ ГРУП" ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код ЕГРПОУ ТОВ "СЛЕШ ГРУП" - 42545818.\nЯкий стан компанії ТОВ "СЛЕШ ГРУП" ?\nНа дату 29.11.2021 контрагент ТОВ "СЛЕШ ГРУП" має статус - Не перебуває в процесі припинення.\nЯка повна назва ТОВ "СЛЕШ ГРУП" ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань контрагент 42545818 на 29.11.2021 має такую повну офіційну назву ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛЕШ ГРУП".\nЯка скорочена назва компанії 42545818 ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань контрагент 42545818 на 29.11.2021 має таку офіційну скорочену назву ТОВ "СЛЕШ ГРУП".\nЯкий основний КВЕД у контрагента 42545818 ?\nНа дату 29.11.2021 у 42545818 основний вид економічної діяльності 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.\nВ якому регіоні зареєстрована ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛЕШ ГРУП" ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на 29.11.2021 контрагент 42545818 зареєстрований в 08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, ПРОВУЛОК ШКІЛЬНИЙ, будинок 2А.\nІнформація про компанію "СЛЕШ ГРУП"\nОтримайте ключову інформацію про компанію "СЛЕШ ГРУП". Ключова інформація про компанію допоможе юридичному відділу в аналізі, співпрацювати з бізнесом або нi. Ці подробиці можна отримати у відкритих реєстрах. Таку інформацію отримують за допомогою ІПН юрособи 42545818.\nДані про компанію "СЛЕШ ГРУП"\nЗа кодом юрособи, що називається номер запису в єдиному державному реєстрі, можна дізнатися, в якому місті знаходиться цей контрагент - для "СЛЕШ ГРУП" це , в нашому каталозі на літеру С. Юридична адреса юрособи 08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, ПРОВУЛОК ШКІЛЬНИЙ, будинок 2А, а також більш докладне досьє можна дізнатися в повній версії наших інструментів. За кодом ОКПО на сайті містяться дані про засновників і підписантів, прізвища, імена та по батькові цих людей. Ключові особи цієї компанії - Алещенко Олександр Олександрович, а також засновники Алещенко Олександр Олександрович. У повній версії системи можна знайти судові рішення по цій компанії, дані з податкового реєстру і розмір статутного капіталу компанії. Форма власності компанії – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ Дивіться інші компанії в або в каталозі на букву С


У соцмережах виявили фотографії застілля в колонії для силовиків з убивцею Нємцова - Повінь - зміна системи\nУ соцмережах виявили фотографії застілля в колонії для силовиків з убивцею Нємцова\nШашлик, фрукти, соки\nВ соціальній мережі «ВКонтакте» знайшли фотографії застілля в «червоній» колонії для колишніх силовиків, в якому брав участь засуджений за вбивство політика Бориса Нємцова Заур Дадаєв. Про це повідомляє Scanner Project.\nФотографії з Дадаевым були опубліковані на сторінці облікового запису «Іслам Ирон». Вони датовані 3 липня 2018 року. В цей час Заур Дадаєв знаходився в іркутській виправної колонії № 3 суворого режиму для колишніх працівників правоохоронних органів та працівників судів, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини. Потім його на рік переводили в колонію в Ангарську і знову повертали в Іркутськ.\nНа фотографіях Заур Дадаєв знаходиться в компанії засуджених за накритим столом. На столі — шашлик, соки та фрукти. Адвокат Дадаєва Шамсудин Цакаев повідомив «МБХ медіа», що йому про цих фотографіях нічого не відомо.\n12 лютого стало відомо, що Дадаєва за клопотанням начальника ВК № 3 переведуть із колонії в тюрму на три роки.\nБориса Нємцова вбили в центрі Москви в ніч на 28 лютого 2015 року на Великому Москворецком мосту. У нього кілька разів вистрілили з проїздила машини. У липні 2017 року колишнього бійця батальйону «Північ» Заура Дадаєва засудили до 20 років колонії суворого режиму. Суд встановив, що саме він застрелив Нємцова.\nСпільники Дадаєва отримали від 11 до 19 років позбавлення волі. Організатором вбивства слідство вважає водія заступника командира батальйону «Північ» (там служив Дадаєв) Руслана Мухудинова, який оголошений в розшук. Замовник злочину не встановлено досі.\nЗастілля в іркутській колонії\nЧитайте також: Єрофєєв і Александров, яких обміняли на Савченка, мертві – Цаплієнко\nPrevious post: Фейк про увічнення в Росії пам’яті Пол Пота почав поширюватися в інтернеті\nNext post: Церква визнала теорію Дарвіна


За спалювання сухої трави – до 6 тисяч штрафу. Уряд посилить покарання для паліїв | Львівський портал\n08 Квітня 2020, 17:50 |\nКабмін підтримав законопроєкт щодо підняття штрафів за підпали сухої трави, який напрацювали у Львівській ОДА. Про це Львівському порталу повідомили у пресслужбі ЛОДА.\nЯк зазначається, 8 квітня на своєму засіданні уряд підтримав проєкт закону про внесення змін до Адміністративного кодексу України щодо посилення відповідальності за самовільне випалювання рослинності або її залишків. Цей документ напрацювали у департаменті екології та природних ресурсів Львівської ОДА та запропонували прем’єр-міністру Денису Шмигалю і голові Верховної Ради Дмитру Разумкову наприкінці березня.\nПідвищення штрафів за самовільне спалювання сухої рослинності – від 42 тис. грн для звичайних людей та від 84 тисячі для посадовців. Найбільший штраф для посадовців 102 тис. грн.\n«Ми просили про підвищення штрафів – від 42 тисячі гривень, відповідальність для власників/орендарів, а також надати можливість складати протоколи поліції і рятувальникам. Під час нинішнього засідання уряду підняли питання і про криміналізацію цієї статті в законах. З приватних і публічних розмов, з коментарів у соцмережах, я можу сказати: люди будуть за. Бо так, як палять поля, ліси, смітники цього року, мабуть, не палили ніколи. Це другий Чорнобиль, який ми собі самі робимо», – зазначив заступник голови Львівської ОДА Юрій Холод.\nВтім додамо, що прем’єр-міністр України Денис Шмигаль на своєму Telegram-каналі наголосив, що пропонується підвищення штрафів до 6 тис. грн, а не 42 тис. грн.\n«Уряд пропонує підвищити штрафи за підпал сухостою. Рік у рік, навесні в усіх регіонах все частіше спостерігаються випадки спалювання сухої рослинності. Це не лише створює загрозу пожеж, а й забруднює повітря. Тому відповідальність має бути посилена. Ми пропонуємо підвищити штрафи з 85 грн до 6 тис. грн», – написав він.\nЗазначимо, у майже всіх районах Львівщини наразі створені і здійснюють рейди спеціальні мобільні групи, які патрулюють поля на вихідних. За 4-5 квітня вони склали 46 протоколів. Від початку року разом на Львівщині палії заплатять усього 86 шрафів. Усе тому, що право складати протоколи і притягувати до відповідальності наразі мають лише Держекоінспекція та її громадські інспектори. Та й штрафи за підпали нікому не страшні – вони становлять від 170 до 340 гривень.\nЯк відомо, на Львівщині вже другий день горить сміттєзвалище біля Яворова. Пожежа спалахнула 7 квітня, і пожежникам досі не вдалося приборкати вогонь.\nТакож ми інформували, що 7 квітня під час пожежі сухої трави загинув 65-річний львів’янин. Внаслідок підпалів, які сталися днями на території регіонального ландшафтного парку «Знесіння», вигоріло близько 4 га заповідної зони.\nТеги: пожежі, суха трава, штрафи