Слива для Підмосков'я. Опис сортів. Посадка і відхід | Сад і город\nHOME / Поради дачника / Слива для Підмосков’я. Опис сортів. Посадка і відхід\nВелика кількість сортів слив спровокована не стільки різними смаковими перевагами її любителів, але і територій, під які селекціонери пристосовували кожен сорт. Зокрема, тільки для Підмосков’я виведений більше десятка різних слив. У статті розкриємо усі особливості сортів і розповімо, як їх саджати і доглядати.\nСливи славляться не лише своїм добрим смаком, але і лікувальними властивостями. До того ж, серед сортів можна знайти як різні по розмірах, так і за кольором плоди. Серед Підмосковних слив є скоростиглі і пізньостиглі, різні по термінах зберігання і основному призначенню. Щоб не помилитися при виборі, опишемо детально найвідоміші сорти.\nСорт сливи “Смолинка”\nВідмінний сорт сливи, який широко поширений по території Центральної Росії і чудово підходить для вирощування в Підмосков’ї. Для твору цього сорту використовувалася слива “Очаківська Жовта”, але на вигляд “Смолинка” більше схожий на свого другого батька-сорт “Ренклод Уллеса”.\nВідмітною особливістю цього сорту є його плоди, які мають дуже правильну симетричну овально-яйцевидну форму з погано розвиненим черевним швом.\nЩо дозріли плоди важать близько 35 грам . Колір верхнього шару щільної шкірки слив цього сорту темно-фіолетовий, покритий восковим нальотом. Порожнина шкірки має жовто-зеленувате забарвлення. М’якуш кисло – солодкий і дуже ніжний, жовтого кольору, досить соковита. Смак десертний.\nПлоди цього сорту дозрівають рано – приблизно в період з 14 по 25 серпня. Окрім вживання в сирому вигляді, сливи сорту “Смолинка” дуже хороші при виготовленні з них чорносливу, сушки і заморожування.\nДерево в рості може досягати 5,5 метрів, що дозволяє відносити його до сильнорослым дерев. Форма крони-овальна, загущеність середня . Кора дерева має коричневий колір, при цьому її поверхня дуже шорстка.\nСорт досить урожайний , за один сезон з одного дерева збирається близько 20 кілограм стиглих плодів високої якості. При цьому, плодоносити дерево починає дуже рано, вже на друго-третій рік росту дерева.\nВарто відмітити не лише відмінні смакові якості плодів цього сорту, але і його скороплодность і швидкі терміни дозрівання плодів. До морозних зим дерево цього сорту пристосоване середньо, проте дуже швидко регенерує і відновлює свої гілки, постраждалі від низьких температур. Також, висока здатність до відновлення дуже позитивно проявляється при проведенні обрізання дерева.\nВирощується сорт “Смолинка” більше на ділянках садівників-любителів, проте дуже широко використовується селекціонерами як донор таких якостей, як відмінний смак і великі розміри плодів .\nСлива “Смолинка” не здатна самозапылятся. Тому, для неї використовується пилок слив “Синій Дар”, “Надрання”, “Обпав”. Великі розміри дерева займають дуже багато простору саду і роблять не зручним збір урожаю. Гілки можуть ламатися під вагою слив, що дозріли, і вимагають підпор.\nСорт сливи “Пам’яті Тимирязева”\nЦей сорт підходить для вирощування не лише в Підмосков’ї, але і відмінно приживається по усій іншій території Центрального російського регіону і в Средневолжьи. Слива була виведена в результаті схрещування таких сортів, як “Вікторія” і “Скороспілка Червона”, від яких вона і отримала свій прекрасний смак і відмінний зовнішній вигляд.\nЩо дозріли сливи цього сорту мають яйцевидну форму, по розмірах середні – важать всього біля 22 грам . Верхній колір шкірки плодів-жовтий, покритий великою червонястою плямою на сонячній стороні сливи.\nінші статті Як зарубати курку\nХарактерні також підшкірні струми, які мають червоне забарвлення. Черевного шва у сливи “Пам’яті Тимирязева” практично не видно.\nЖовтого кольору м’якуш по своїй структурі тонкозернистий, але дуже щільний. Соковитість плодів середня , але при цьому їх ароматність робить смак неповторним. Якщо говорити про смакові якості, то варто відмітити кислинку, що має перевагу. Фахівцями смак слив був оцінений на 4,2 балу з 5 можливих. У 100 грамах плодів міститься близько 11 міліграма аскорбінової кислоти.\nСорт сливи “Пам’яті Тимирязева” вважається пізнім . Зрілість плодів настає в самому кінці серпня. Зокрема, періодом знімання плодів вважається термін з 28 серпня і до 3 вересня.\nЦей сорт можна відрізнити ще і по среднерослому дереву. Його крона характеризується округлою кущуватою формою. Гілки крони розташовані не густо, що сприяє середній мірі облиственности дерева. Також, дереву характерні опущений втечі, кора яких має світло-коричневе забарвлення.\nПлодоносними частинами дерева сливи “Пам’яті Тимирязева” є однорічні пагони. Також, частина плодів формується на букетних гілочках. Перше плодоносіння дерева настає у віці 4 років і може триває до 21 року.\nВажливо, що сорт самоплодный і не викликає труднощів із запилюванням. Але все таки, врожайність сорту трохи більше середньою. В середньому врожайність з одного дерева складає близько 9 кг за один сезон.\nЗвернути свою увагу на цей сорт варто через хорошу якість плодів і їх високої придатності до транспортування. До того ж, сорт самоплоден і відмінно відновлюється після різних ушкоджень (у тому числі і після обрізання).\nДерево досить стійко до морозів , хоча і вимагає значної уваги до підготовки до зими. Стійкість сорту до посух середня, дерево дуже вологолюбний.\nТакими захворюваннями слив, як клястероспориоз і плодова гнилизна зливу “Пам’яті Тимирязева” практично не вражається. Окрім любительських садів сорт прекрасно приживається і плодоносить в промислових садах.\nОкрім ретельної підготовки до зимового періоду, з деревом припаде ще дуже довго провозиться, щоб уберегти його від поразок кліщами. Плодоносіння може бути періодичним , але це не означає, що дерево радуватиме урожаєм рік через рік. На дослідних станціях було визначено, що з 16 років росту дерева, неврожайними були тільки 5 з них.\nТакож цікаво прочитати про колоновидные сорти сливиы\nСорт сливи “Синій Птах”\nПрекрасний сорт для Підмосков’я, який відрізняється своїми яскраво-синіми плодами. Кримські учені, які вивели цей сорт, використали в якості донорів сливу “Угорка Кавказька” і доповнили її “Кабардинцем Ранньою”.\nТаким чином, першим регіонів, в якому районувала слива “Синій Птах” був Північний Кавказ. Проте, на сьогодні вона досить широко поширена і в Центральному, зокрема – в Підмосков’ї.\nСорт відрізняється прекрасними плодами великих розмірів, які в масі складають близько 45 грам . Форма плодів широкоовальна. Поверхня плодів має фіолетове забарвлення, яке згори покрите дуже щільним шаром воскового нальоту. З цієї причини, плоди, які ще висять на дереві і до них ніхто не торкався, здаються синюватими за кольором.\nКолір м’якуша “Синього Птаха” жовтий. При цьому вона дуже щільна і надзвичайно смачна. Смакові якості плодів дуже високі, що забезпечується солодкістю м’якуша. Кісточка плоду дуже легко відділяється від м’якуша. Вживати плоди можна не лише свіжими, але і після переробки в різні види консервації і сухофрукти.\n“Синій Птах” є сортом середніх термінів дозрівання. Плоди стають придатними для вживання приблизно в середині серпня.\nДерево цього сорту відрізняється своїми великим розмірами. Також, сильнорослому дерево комбінує велика крона округлої форми. Гілок у дерева не дуже багато, вони не загущають крону і дозволяють дозрівати плодам одночасно.\nВелике і сильнорослое дерево здатне радувати дуже великими урожаями. Крім того, плодоносить дерево регулярно . Варто відмітити і ту перевагу, що слива “Синій Птах” є скороплодным сортом і її перші урожаї можна збирати вже через 2-3 роки після посадки дерева.\nОкрім усіх вищезгаданих достоїнств і переваг сорту, варто звернути увагу і на його самоплодность. До того ж, відмінні на вигляд, розмірах і смакових якостях плоди добре годяться для транспортування на різні відстані. Не боїться сорт низьких температур, проявляється дуже висока стійкість до найпоширеніших захворювань сливи-монилиозу, клястероспориозу і полистигмозу.\nНедоліків у цього сорту практично немає. Єдиним мінусом є його велика і розкидиста крона , яка займає багато простору саду. Але якщо врахувати, що ця крона приносить неймовірну велику кількість урожаю, то мінус автоматично перетворюється на дуже навіть жирний плюс.\nСливи, що районують спеціально для Підмосковного Центрального регіону не відрізняються від усіх інших своїх собратий за вимогами до відходу. Але все таки, варто зупинитися на найважливіших аспектах, які допоможуть садівникам виростити не лише відмінне і правильне дерево, але і отримувати з нього регулярні і смачні урожаї.\nОбрізання сливі рекомендується також, як і іншим садовим деревами. Єдиною відмінністю є лише те, що вона не так вимоглива у формуванні крони.\nОкрім стимулювання росту дерева і формування великих плодів, обрізання сливи допомагає боротися з різними захворюваннями . Саме унаслідок боротьби з хворобами, найчастіше зустрічаються рекомендації проводити обрізання навесні, а не перед настанням морозів.\nЦе робиться з тією метою, щоб отримані деревом ушкодження після видалення гілок не були пошкоджені морозами. Обрізувати зливу треба вже після розпускання листя, і навіть влітку, щоб дерево не відчувало різких перепадів температур.\nОбрізання повинне проводиться дуже гострим ножем, і при нагоді, не треба пиляти гілку, а відразу обрізувати..\nГоловним завданням садівника є не просто видалення зайвих, пошкоджених або усохлих гілок, але і намагатися не пошкодити кору сливи, оскільки це може стати причиною захворювань. Не треба забувати обмазати місця зрізів, особливо великих гілок, за допомогою садового вару.\nДо добрив зливу не примхлива і може спокійно розвиватися без них. Але оскільки Ви вирощуєте дерево з метою отримувати урожаї, без підгодівлі не обійтися.\nВажливо знати, що у перші роки удобрювати дерево не варто . Адже, після весняної посадки, воно ще не устигає добре прижитися і практично не здатне вбирати поживні речовини з грунту, а якщо почне робити це ближче до осені, то від надмірно інтенсивного росту саджанець може сильно постраждати від ранніх морозів.\nНа другому році росту дерево слід удобрити за допомогою азоту . Удобрювати дерево рекомендують в першій і другій половині червня, вносячи азот в якості поливу. На 10 літрів води вноситься усього лише 2 ст. л. сечовини (можна замінити рідким “Ідеалом”).\nінші статті Квіти ромашки\nПідгодівля плодоносних слив повинна включати три основні етапи:\nДо початку цвітіння дерева-добре перекопуємо грунт і зволожуємо її поживним розчином: на 10 літрів води 2 ложки сечовини + сульфат калію. Нормой для одного дерева є близько 30 літрів цього розчину.\nУ період, коли плоди на дереві формуються і набувають потрібної форми в грунт важливо внести воду, з розчиненими в ній 2 ст. л. сечовини, 3 ст. л. нітрофоски (вказана норма з розрахунком на 10 літрів води). Одному дереву буде достатні 20-25 літрів такого розчину.\nПісля закінчення плодоносіння дерево вимагає поливу розчином 2 ст. л. сульфату калію і 3 ст. л. суперфосфату. На одне дерево треба виливати до 35 літрів такого розчину.\nТепер про поливу сливи\nПро поливу багато говорилося в попередньому підпункті, проте окрім поливу з метою добрива, воду вносити треба і просто так. Адже слива є дуже вологолюбною рослиною і що важко переносить посухи.\nТому, зволожувати грунт навколо дерева слід регулярно в усі літні місяці і навіть у вересні. При цьому, поливати дерево треба регулярно, інакше існує ризик розтріскування плодів.\nПро те, що Ви переборщили з поливом, свідчитимуть жовтизна листя і засихання верхівки дерева.\nГотувати сливу до зими треба дуже ретельно, оскільки навіть відносно зимоустойчивые сорти можуть страждати від морозів. Великим недоліком слив є те, що при ранньому розпусканні дерева кора може упріти, що викличе розтріскування кори.\nМолоді дерева рекомендується не лише прив’язувати до міцного кілочка , але і повністю зв’язувати усю крону в одну купу. У великих дерев, які вже не можливо так зв’язати, кожна гілка прив’язується до окремого кілочка.\nГрунт навколо дерева ховається снігом і сеном.\nСлива дуже любить добре освітлені місця. Тому, при закладці саду ні в якому разі не варто допускати затіненості сливи іншими деревами. Також, не допускайте посадки сливи в місцях, які продуваються вітрами. У такому разі Ви ризикуєте втратити урожай, навіть якщо дерево дуже інтенсивно цвілий.\nЯма під сливу викопується за декілька тижнів до безпосередньої посадки. При цьому, порпається вона углиб до 60 сантиметрів, верхній шар грунту перемішується з компостом 2 до 1 і засипається на дно ями. До ями також варто вбити міцний кілок , до якого ми підв’яжемо наш саджанець після посадки. Кілок повинен розміщуватися з північного боку саджанця.\nПри опусканні і закапуванні сливи, важливо враховувати, що коренева шийка повинна знаходиться над поверхнею грунту приблизно на 5 сантиметрів. Адже, після осідання грунту вона самостійно опуститься на потрібну глибину, а опускання її під грунт не можна допускати ні в якому разі..\nПісля посадки дерево треба добре полити і покрити грунт навколо нього торфом або перегноєм (це дозволить на довше утримати вологу в землі).\nДля посадки сливи в районі Підмосков’я краще всього вибрати весну. Хоча в принципі, сливу дуже часто саджають і восени. Але в Підмосков’ї дерево не встигне перейти в стан спокою перед настанням морозів, тому може просто замерзнути і не відійти навесні.


Почуття, що сильніше за смерть (за п’єсою Вільяма Шекспіра “Ромео та Джульетта”) | Шкільні твори\nHome ⇒ 📕Шкільні твори ⇒ Почуття, що сильніше за смерть (за п’єсою Вільяма Шекспіра “Ромео та Джульетта”)\nРоди Монтеккі та Капулетгі були непримиренними супротивниками,\nпокоління за поколінням брало участь у боротьбі, коли раптом сама природа подарувала їхнім нащадкам несподіване диво: двоє зустрілися і покохали один одного. Тоді усі умовності, стара мораль, навіть небезпека виявилися неважливими. Саме таким і має бути справжнє кохання, саме в цьому і ховається його переможна сила.\nЛлється кров, обставини змушують Ромео стати проти власної волі вбивцею, він вимушений тікати, взагалі усе темне та зле протистоїть цьому почуттю, усе ніби покликане заважати закоханим. Але Ромео здатен ризикнути життям лише заради того, щоб побачитися з Джульеттою, навмисне затягуючи зустріч. Джульєтта також\nладна піти на ризик в ім’я кохання, приймаючи зілля, що допоможе їй зімітувати власну смерть: лише так вона діставала змогу вирватися з павутиння умовностей і зовнішніх обставин.\n“Немає повісті сумнішої на світі, ніж повість про Ромео і Джульєтту”, – стверджує наприкінці п’єси Шекспір. Але цей сум – світлий, а трагедія в цілому – оптимістична. Обставини не знищили кохання, не роз’єднали Ромео і Джульетту. Мораль кохання – а кохання завжди символізувало саме життя – приходить у світ і утверджує нові цінності, нехай навіть настільки дорогою ціною, дарує надію на краще. Попри все, життя перемагає смерть, а любов – ненависть.\nПопередній Попередній запис: Твір на тему: “Ні – війні!” в творах письменників”\nНаступний Наступний запис: Пісня про безсмертя (За поезією Б. Олійника)


Я за здорову родину |\nВи тут: Головна » Я за здорову родину\nУсім відомо, що здоров’я — найголовніше багатство людини, адже лише здорова людина може почуватися веселою, щасливою, а повною сил та енергії. Найбільше прислів’їв складається саме про\nздоров’я. “Без здоров’я нема щастя”, “Здоров’я не купиш”, “Гроші загубив — нічого не загубив, здоров’я загубив — усе загубив”. Так, для людини дуже важливо мати міцне здоров’я. Тільки здорова людина може повноцінно працювати і повноцінно відпочивати. Лише здорова людина може здобути освіту, опанувати цікаву професію, принести користь державі, із задоволенням та на повну силу працювати в обраній галузі. Тільки здорова, всебічно розвинена, освічена людина здатна керувати своєю долею та впливати на розвиток своєї країни, саме тому формуванню здоров’я потрібно приділяти багато уваги з самого початку життя.\nКожен обов’язково має пам’ятати, що його здоров’я — це здоров’я усієї його родини. Неможливо виростити здорову дитину у тій родині, де батьки не приділяють достатньо уваги здоровому способу життя.\nПідліткам треба пояснити, які наслідки має вживання сигарет і алкогольних напоїв. Пиво — не найкращий засіб для тамування спраги, це алкогольний напій. Його вживання має ті ж самі наслідки, що і вживання горілки чи міцного вина. І що шкода від так званих “легких” алкогольних напоїв для дитячого організму навіть набагато більша, ніж для організму дорослої людини.


В Україні щодня купують по 2 електрокари - Радіо Максимум\nВ Україні щодня купують по 2 електрокари\nУ 2016 році парк електромобілів в Україні збільшується в середньому на дві машини в день.\nУкраїна несподівано опинилася серед лідерів за рівнем електромобілізації. Станом на 1 січня 2016 року в Україні нараховувалося 568 електромобілів, але вже до 19 лютого екопарк збільшився до 693 одиниць. Всього за півтора з лишком місяці приріст склав 125 машин, або приблизно 2,5 авто в день.\nДосягненню такого результату сприяло скасування імпортного мита, завдяки якому вартість найпопулярнішої моделі — Nissan Leaf з пробігом — знизилася з $20 тис. до $16-18 тис. Передбачається, до кінця 2016 року кількість електромобілів може подвоїтися. А якщо парламент скасує ПДВ на електромобілі (відповідний проект зареєстровано), то темпи зростання будуть ще вищими.\nАвтовиробники, які донедавна обмежувалися пробними партіями електромобілів, нарешті почали розглядати Україну як ринок. Беручи до уваги інтерес українського споживача, у Renault зважилися вивести на ринок Kangoo Express Z. E., на яку є попит у бізнесу. Наступною має стати популярна у європейців компактна ZOE.\nНа додачу, в 2017 році Smart може почати поставки нової моделі Smart For two Electric Drive і Nissan.\nА поки що електромобілі ввозяться в Україну переважно за сірими схемами і з пробігом. Звичайна процедура при купівлі такого авто — замовлення, наприклад, з США. Наразі імпортери відкрили в Києві і інших містах України близько десятка автосалонів б/у електромобілів.\nПоки що в Україні продаж електрокарів стримує відсутність кредитування. Тим не менш, в Україні шаленими темпами розвивається інфраструктура заправок: наразі налічується вже понад 150 публічних зарядок на АЗС, біля торгових центрів і біля офісів, тоді як рік тому їх було всього 40-60 одиниць. А кожна публічна зарядка, як вважається, забезпечує появу до 10 електрокарів. Отож, вже існуючий потенціал українського ринку становить приблизно 1,5 тис автомобілів.


Наші корисні поради для загального здоров’я допоможуть вам розібратися в мучать вас проблеми та питання.\nОстаннім часом губи стали бляклими і сильно сохнуть. Помади і блиски не рятують — я їх швидко «з’їдаю». Хочу зробити татуаж на губах. Скажіть, це можна робити в моєму віці!\nГірше стан губ не стане. Сучасні засоби для здоров’я призначені не тільки для корекції контуру губ, але і для профілактики сухості червоної облямівки губ, атрофії в періоральної (окологубной) зоні. Витончення червоної облямівки, «вворачивания» її — нерідка вікова проблема. Для додання яскравості, виразності та економії часу можна зробити татуаж після контурної пластики губ і періоральної зони. Можна використовувати якісні професійні лінії дермальних філерів (наповнювачів) на основі стабілізованої гіалуронової кислоти нетваринного походження. Вони роблять лінію губ чіткішою.\nВідбувається (роками через явища можливої адентії (часткова відсутність зубів), гипотонуса м’язів нижньої третини обличчя і атрофії дерми відбувається порушення спочатку наявної форми, витончення і сплощення, нечіткість контуру і подовження самих губ. Прислухайтеся до наших корисних порад для загального здоров’я, і все налагодиться.\nСпеціаліст підбере препарат, який допоможе в значній мірі справитися з проблемою сухості шкіри і дрібних, так званих, «кісетних» зморшок. Препарат перешкоджає їх виникненню в періоральної зоні, стимулюючи процеси неоколлагенеза і утримуючи вологу за рахунок стабілізованої гіалуронової кислоти.\nДогляд за ніжною і тонкою шкірою губ необхідний у будь-якому віці, і чим старше ми стаємо, тим він важливіше. Є омолоджуючі креми для губ з вітамінами, містять сферуліти — одне з останніх досягнень у технології створення косметичних засобів. Вони підтримують рівень вологи і роблять шкіру еластичнішою. Можна використовувати і омолоджуючі сироватки для здоров’я губ з ретинолом — ефективний засіб для догляду за шкірою губ і періоральної зони. Крем і сироватка — хороша основа під декоративну помаду.\nЯкийсь час назад мене збила машина. У мене був струс мозку і перелом руки.\nВилікували, успішно зрослося. Але тепер страшенно боюся переходити через дорогу. Вихід на вулицю став справжнім стресом.\nВ даному випадку сформувалася невротична реакція. Самостійно впоратися досить складно. Вихід із ситуації полягає в проходженні порадою: «не думати про це». Але таке побажання звучить голослівно. Важливо допомогти не концентруватися на проблемі, забути ситуацію. Кращий вихід — проконсультуватися з психотерапевтом. З безлічі методик він вибере відповідну саме вам. Не варто затягувати з візитом до лікаря — чим старше проблема, тим складніше її подолати, прислухайтеся до наших корисних порад для загального здоров’я.\nБоюся втратити роботу. Деяких моїх знайомих звільнили, мене торкнулося тільки скорочення зарплати, але страх переслідує, заважає працювати.\nОчевидна захищеність на проблемі. Страх може призвести до виникнення синдрому професійного вигорання. Не бійтеся, ризикніть самостійно почати пошуки іншої роботи.\n1. Свій страх не можна демонструвати ні начальнику, ні колегам. Інакше виникне «управлінський вампіризм».\n2. Почніть досліджувати ринок праці за своєю спеціальністю. Додайте резюме в кадрових агентствах, попросіть оцінити ваші дані, озвучити недоліки з метою їх усунення.\n3. Коли запросять на співбесіду, обов’язково йдіть.\n4. Не кажіть колегам про це. Майте на увазі, зараз спостерігається зворотна тенденція — підвищення інтересу до професіоналів.\nМоїй сестрі поставили діагноз «рак». Лікарі кажуть, що рання стадія, є реальні шанси … Але сестра в сильної депресії.\nДепресії дуже часті на шокової стадії адаптації до захворювання. Такий стан не довше тижня — норма. Якщо довше, треба звертатися до лікарів. Що в ролі помічника і психолога можна зробити самостійно:\n1. Спробуйте розговорити сестру, покажіть свою готовність пережити разом всі труднощі.\n2. Отримайте детальну інформацію про лікування, тоді страх зменшиться.\n3. Акцентуйте увагу на словах лікаря, про реальні шанси лікування.\nЗгідно з медичною статистикою, рак, виявлений на ранній стадії, виліковний в 90% випадках.\n4. Важливо донести: віра в успішність лікування — запорука успіху. Основне завдання — зняти у сестри страх перед хворобою і майбутнім.\nУ сина — йому 11 років — часті кровотечі. Коли допізна робить уроки, коли набігається у дворі або якщо на нього лаються, йде носом кров.\nЧасті носові кровотечі можуть бути викликані рядом причин:\n1. близьке розташування до слизової носа судинне сплетення, яке навіть при незначному травмуванні стає причиною кровотечі.\n2. Хлопчик входить у період активної гормональної перебудови. На цьому тлі часто виникають різні функціональні порушення вегетативної нервової системи, які характеризуються підйомом артеріального тиску і, як наслідок, носовими кровотечами. Перевантаження в школі і емоційна лабільність тільки погіршують ситуацію.\nОториноларинголог і невролог — фахівці, у яких необхідно проконсультувати хлопчика. Будинки перед відвідуванням лікаря раджу провести вимірювання артеріального тиску в спокої і при перевантаженнях.\nВашим зубам тісно\nПередні зуби «верхні і нижні» у мене ростуть криво, як би внахлест. І прикус неправильний.\nВашу проблему можна вирішити тільки за допомогою брекетів, так як у дорослих пацієнтів виправлення положення зубів платівкою малоефективно. Здорові зуби ростуть криво, бо не поміщаються в зубному ряду. Залежно від того, наскільки не вистачає місця, і буде будуватися тактика і робота лікаря. При незначному нестачі місця можливе застосування міжзубної сепарації — зменшення ширини зуба за допомогою спеціальних стрічок. При серйозному нестачі місця проводять видалення зубів (найчастіше, перші зуби після іклів в бічному ділянці). У 29 років, цілком можливо, вже є зруйновані зуби в бічних ділянках зубного ряду, які і видаляють для створення вільного місця і корекції положення зубів.\nУ теплу пору року від кондиціонерів і протягів у мене часто трапляються ГРВІ. Підкажіть ефективний трав’яний збір, я погано реагую на лікарські препарати.\nДля лікування ГРВІ, вірусного грипу, гострого та хронічного бронхіту у дорослої людини можна застосовувати грудної збір. Його складові:\n1. Лист берези повислої (травневий) — 10 г\n2. Примула лікарська — 15 г\n3. Звіробій звичайний -15 г\n4. Кропива дводомна — 10 г\n5. Перстачу гусячої трава — 10 г\n6. Медуниця (пульмонарія лікарська) — 10 г\n7. Спориш — 15 г\n8. Деревій — 10 г\n9. Хвощ польовий — 10 г\n10. Фіалка триколірна — 10 г\n11. Багно звичайне — 10 г\nПеремішайте суміш. 1 ст. д. засипте в термос, залийте склянкою з чвертю окропу, дайте настоятися 15 хв. (не більше!). Після вилийте в скляну ємність з щільною кришкою. Настоюйте 30 хв.\nПийте збір теплим по 1/3 склянки 3 рази на день за 30 хв. до їжі протягом не менше 2 тижнів.\nНе кип’ятіть, грійте на водяній бані.\nУ мене проблеми з кишечником. Після рясної ситної їжі з’являються складнощі зі стільцем. Вирішити питання вдається тільки за допомогою проносного. Інакше відчуваю важкість у животі. Намагалася не їсти калорійну їжу — не дає спокою голод.\nНасамперед, потрібно відмовитися від регулярного застосування проносних засобів: це провокує втрату організмом мінеральних солей (натрію, калію та ін.), Що тільки посилює млявість кишечника.\nОбов’язково здайте аналіз на здоровий дисбактеріоз кишечника, який може бути причиною ваших проблем. Якщо синдром підтвердиться, пройдіть курс лікування натуральними лікарськими препаратами з комплексом корисних бактерій. Якщо дисбактеріоз не підтвердили, врахуйте наступне:\n1. Потрібно їсти якомога більше продуктів, що містять клітковину — фрукти, овочі, каші з круп грубого помелу або цільнозернові.\n2. Проблеми з кишечником можуть бути через нестачу рідини — щодня випивайте не менше 2 літрів води.\n3. Для відновлення нормальної роботи кишечника необхідна достатня фізична активність. Дихання черевного типу, напруга і розслаблення м’язів преса стимулюють роботу кишечника.\n4. Після їжі не можна лежати. Зробіть кілька глибоких вдихів-видихів, зробите невелику прогулянку.\n5. Активізувати кишечник допоможе простий масаж — кругові погладжують рухи за годинниковою стрілкою навколо пупка.


Малий та середній бізнес Полтавщини взяв кредитів на 33 мільйони гривень за програмою «Доступні кредити 5-7-9%»\n28 липня за ініціативи Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залученні інвестицій Полтавської облдержадміністрації та підтримки Офісу розвитку МСП відбувся вебінар на тему: «Державна програма 5-7-9%. Доступні кредити для бізнесу».\nЦя програма діє у Україні з лютого. ЇЇ метою є спрощення доступу мікро та малого бізнесу до банківського кредитування та надання малим фірмам підтримки після вимушеного простою. Загалом, за 6 місяців в Україні видано 1446 кредитів на загальну суму 2,4 мільярда гривень.\nНа Полтавщині подано кредитних запитів на 1 мільярд 223 мільйони гривень. Видано кредитів на 33 мільйони гривень. Програмою можуть скористатись клієнти АТ «Укргазбанку», АТ «Ощадбанку», АТ «Приватбанку», АТ «Укрексімбанку», Банку «ПУМБ».\nОсновні сфери діяльності позичальників – це сільське господарство, оптова та роздрібна торгівля, будівництво, промисловість (переробка деревини), медицина (надання стоматологічних послуг).\nУчасникам вебінару представили презентаційні матеріали щодо внесених змін та особливостей кредитування. Наприкінці онлайн зустрічі слухачі мали змогу задати питання.\nУ вебінарі взяли участь сільгоспвиробники, представники харчової та легкої промисловості, торгівлі, громадського харчування, соціального підприємництва та послуг у сфері транспорту тощо. Загалом близько 60 осіб.


Сумські правозахисники допомогли відновити право на громадянство для неповнолітньої дитини вимушених переселенців – Українська Гельсінська спілка з прав людини\nСумські правозахисники допомогли відновити право на громадянство для неповнолітньої дитини вимушених переселенців\n16-річній Ануш, котра народилась і виросла в Україні, але за походженням не є етнічною українкою, Державна міграційна служба України вперто відмовляла у видачі паспорта громадянина України.\nПричиною відмови стало те, що дівчина не могла надати паспорт батька, який було втрачено через війну на cході України — родині довелось покинути окупований Донецьк, в якому вона довгий час проживала.\nМатір дівчинки, пані Елеонора, та її родина за своє життя вдруге стали вимушеними переселенцями. Родина тікала від війни двічі. Вперше — восени 1988 року жінка та її сім’я вимушені були покинути рідну домівку в Азербайджані, отримати офіційний статус біженців у Вірменії та згодом виїхати до України, де народились її діти. Та війна наздогнала родину і тут — у 2014 році жінці разом з чоловіком та дітьми довелось вдруге тікати, цього разу з окупованого Донецька.\n«Ми змушені були знову рятували своє життя. Виїхали із Донецька влітку на одному з останніх потягів, які ще ходили, залишивши там все. Мене та моїх дітей було взято на відповідний облік внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою Управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради», — розповідає пані Елеонора.\nКоли дівчинці виповнилось 16 років і вона звернулась до територіального підрозділу Міграційної служби у місті, щоб отримати паспорт, їй відмовили. Працівники Міграційної служби, крім документів матері, вимагали підтвердження громадянства батька. На момент народження дівчинки її батько вже отримав українське громадянство, а матір мала посвідку на постійне проживання . Проте у свідоцтві про народження дівчинки було зроблено помилку — батька записали як громадянина Вірменії.\nПомічниця координатора приймальні Наталія Єсіна та матір 16-річної Ануш, пані Елеонора\nУкраїнське громадянство батька дівчинки родина могла підтвердити лише уцілілою ксерокопією втраченого паспорта. Чоловік залишився без паспорта на одному з блок-постів у Донецьку, де його було затримано невідомими озброєними особами, які через надумані причини його сильно побили, пограбували, а також знищили особисті речі, зокрема паспорт.\nОскільки міграційні служби вперто відмовляли Ануш, яка досягла 16 років, у видачі паспорта, дівчина та її матір звернулись по допомогу до Сумської громадської приймальні Української Гельсінської спілки з прав людини.\n«Підстав відмовляти дівчині у видачі паспорта громадянина України у міграційних служб не було. Як зазначено на офіційному сайті Державної міграційної служби України, у розділі “Набуття громадянства України за народженням” в залежності від підстав для набуття громадянства, подаються: особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України (частина перша статті 7 Закону), один з її батьків подає такі документи: заяву про оформлення набуття особою громадянства України за народженням; копію свідоцтва про народження особи; копію паспорта громадянина України або іншого передбаченого статтею 5 Закону документа, що підтверджує факт перебування одного з батьків особи у громадянстві України на момент її народження. Усі ці документи були в наявності», — розповідає помічниця координатора приймальні УГСПЛ у Сумах Наталія Єсіна.\nЮристи приймальні підготували офіційну заяву до територіального підрозділу Державної міграційної служби у м. Суми, в якій попросили надати письмове роз’яснення щодо процедури отримання в даній ситуації паспорта громадянина України із посиланням на конкретні норми законодавства України, якими це передбачено. Цього разу чиновники раптом змінили думку і відписали, щоб дівчина прийшла до них оформити паспорт громадянки України.\nАнуш не могла отримати паспорт майже впродовж року від того дня, коли їй виповнилось 16 років. Хоча, відповідно до українського законодавства, мала на це право, навіть незважаючи на труднощі із паспортом її батька. І тут, з одного боку, постає питання, чому працівники Державної міграційної служби створюють перепони і ускладнюють просту процедуру оформлення паспорта, замість того, щоб допомогти оперативно вирішити проблему? А з іншого — ця історія ще раз засвідчує, що чим наполегливіше ми боротимемось за свої права, тим швидше настане той час, коли держслужбовці сумлінно виконуватимуть свої обов’язки. А так і має бути у правовій державі.


Львівська копальня кави, Львів – тут каву видобувають - md-ukraine\n«Львівська копальня кави» – пригода, яка запам’ятається вам надовго. Це найдовша у світі книгарня-кав’ярня на площі Ринок, під якою простягаються нескінченні поклади кави. Її видобувають для того, щоб приготувати гостям понад 30 оригінальних кавових напоїв. Неодмінно спробуйте тут ягідно-фруктову, бандерівську і, звісно, запаяну каву, ефектна вогняна подача якої – видовище, варте уваги. А серед десертів особливо смачні львівський сирник та струдель.\nАтмосферності закладу додають вінтажний інтер’єр, величезні мішки та бутлі з кавою, ємності, у яких кава смажиться просто на очах гостей, і фантастичний кавовий запах. Одягнувши каску, у шахті копальні можна не тільки спробувати найкращі види кави зі всього світу, а й долучитися до видобування львівської кави. Також у кав’ярні є затишна книгарня і крамниця, де кожен охочий може придбати мішечок ароматної кави, кавовий млинок, кавові сережки і багато іншого.\nchloroquinine chloroquine cancer erectile tissue in the nose can erectile dysfunction be treated hydroxy chloriquin hydroxychloroquine online can erectile dysfunction delay pregnancy benefits of plaquenil what is the use of tadalafil tablets what is tadalafil zed herb products antibiotic zithromax\nerectile pills without side effects https://erectiledysfunctionpillscvs.com/# buy erectile dysfunction pills online india\nsildenafil mexico pharmacy https://eunicesildenafilcitrate.com/ buy sildenafil 100mg online in usa


Злодіїв показуватимуть по телебаченню? | ЗАХІДНИЙ КУР'ЄР\n« Маршрутний дозор\nЗ міста у село – романтика чи перспектива »\nЗлодіїв показуватимуть по телебаченню?\nУ Івано-Франківську крадіжки комунального майна сягають загрозливих для господарки міста масштабів.\nОстаннім часом у місті знову активізувалися розкрадачі комунального майна. Вони цуплять не тільки те, що, як кажуть, погано лежить, але і те, що ставить під загрозу нормальне функціонування комунальних підприємств та надання ними якісних послуг споживачам. А окремі крадіжки, як-от комплектуючих ліфтів чи кришок люків комунікаційних колодязів, взагалі становлять загрозу життю і здоров’ю людей.\nТак, у ніч з 29 на 30 травня невідомі викрали всі кришки люків і дощоприймачі з вулиці Тисменицької та частини вулиці Незалежності. Як поінформував генеральний директор КП «Івано-Франківськводоекотехпром» Микола Саєвич, загалом викрали понад півсотні люків. Наразі на їхнє місце комунальники уже встановили нові 44 решітки і 15 люків.\nА у державному міському підприємстві «Івано-Франківськтеплокомуненерго» інша біда. За словами його директора Василя Рущака, з багатоповерхівок злодії поцупили 130 будинкових лічильників тепла і 70 лічильників гарячої води. Як зауважив заступник міського голови з питань житлово-комунального господарства Руслан Гайда, теплові лічильники коштують 8-9 тисяч гривень. Тому він закликав мешканців до пильності і попросив повідомляти про підозрілих осіб у будинках.\nА з минулого місяця почалися масові крадіжки з теплових пунктів запірної арматури та кульових кранів. Головний тепловик міста бідкається, що такі крадіжки ставлять під загрозу підготовку до зими і вчасний початок наступного опалювального сезону.\nНатомість начальник відділення дільничних інспекторів міліції міськвідділу внутрішніх справ Ігор Полив’яний каже, що правоохоронці не сидять склавши руки. Зокрема, нещодавно працівники міліції на вулиці Пулюя затримали трьох осіб, які переносили обойму каналізаційного люка. За цим фактом порушено кримінальну справу, ведеться слідство.\n«Ви не з тими боретеся. Поки будуть приймати (в металобрухт), доти будуть красти», – відповів на це перший заступник міського голови Зіновій Фітель. Він також висловив думку, що запірну арматуру крадуть для того, щоб встановити її у новобудовах. «Куди можна взяти запірну арматуру таких діаметрів? Тільки на нові будинки», – вважає будівельник за фахом З. Фітель. І додає: «Без допомоги тих людей, які живуть у будинках, важко буде впіймати тих людей, які з них крадуть».\nА заступник міського голови з питань економіки Богдан Білик пропонує розкрадачів комунального майна показувати по телебаченню. «Пустити їх сорок разів по телебаченню, щоб інші мали науку. Думаю, «Водоекотехпром» це профінансує, а якщо ні, то ми профінансуємо. З досвіду інших міст, це дуже впливає на людей, які мають родину та сім’ю. Вони готові віддати все, щоб тільки їх не показували по телебаченню. Звичайно, якщо це не бомжі якісь», – сказав Б.Білик.\nАй-йай-йай! Не біда, а трагедія в ТКЕ! Як заплановане зникнення лічильників. І знову крайні мешканці, а де ЄРЦ? Соціалізм в дії!


У Польщі намагаються зірвати концерти Behemoth — Noizr\nУ Польщі намагаються зірвати концерти Behemoth\nBehemoth Court Nergal\nПрес-фото Behemoth - Tim Tronckoe\nПольський активіст Марек Дудзіньскій звинуватив групу Behemoth в образі герба Польщі. Причиною для незадоволення стали афіші прийдешніх концертів колективу, основою для яких нібито послужив герб республіки, йдеться на сайті місцевої газети Fakt.\nПовідомляється, що Дудзіньскій збирається відправити заяву про скоєння злочину окружному прокурору Гданська в цю п'ятницю, 26 серпня. Також у планах активіста переконати власників польських клубів скасувати концерти Behemoth.\nЯкщо вина учасників колективу буде доведена, їм може загрожувати штраф і навіть вирок до одного року позбавлення волі. Згідно з виданням Fakt, лідер колективу Адам 'Nergal' Дарський не хоче коментувати звинувачення, проте повідомив, що не боїться можливих скасувань концертів.\nНижче ви можете порівняти афішу одного з концертів Behemoth з гербом Польщі.\nВокаліст Behemoth уникнув тюремного ув'язнення\nНеймовірні поневіряння Behemoth в Росії\nПраво вето: гурти під забороною в Росії\nРосійського панка заарештували через музику у соцмережі\nВ Ірані заарештували місцевий метал-гурт через музику\nПомічник російського депутата плюнув в обличчя лідеру Belphegor


Наліт випускників 2017-го буде рекордним\nП’ятикурсники ХНУПС уже здійснили перші вильоти на літаках Су-27УБ, МіГ-29УБ та Су-25УБ. По завершенні льотної практики їхній наліт становитиме близько 240 годин.\nВійна на Сході України змусила переглянути навчальні програми. Зміни довелося впроваджувати дуже швидко. До речі, концепцію триступеневої системи навчання курсантів-льотчиків, що передбачала підготовку і на бойових літаках, розробили ще 2012 року. Та до самостійних вильотів на винищувачах МіГ-29 та штурмовиках Су-25 у курсантів так і не дійшло. Через традиційне фінансування війська за залишковим принципом упродовж наступних років трирівнева система працювала винятково в аудиторіях\nМинулорічні випускники льотного факультету Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба першими в історії навчального закладу не лише опанували техніку пілотування бойовими літаками МіГ-29 та Су-25, а й здійснили вильоти на бойове застосування. Це стало знаковим не лише для України і пострадянських країн, де військових льотчиків готують за схожими алгоритмами. Навіть для армій провідних країн світу підготовка курсантів льотних шкіл до польотів на бойових літаках є радше винятком.\nНа завершення навчання кожен із випускників винищувального та штурмового профілю вже мав за плечима близько чотирьох десятків годин нальоту на бойових літаках. Загальний же наліт, наприклад, у майбутніх льотчиків-винищувачів становив 180 годин, у транспортників — близько сотні, а штурмани провели в небі по 130 годин. Хоча ще на початку нинішнього десятиріччя тут була доволі невтішна тенденція — катастрофічно бракувало пального, та й рівень справності авіатехніки абсолютно не сприяв повноцінному бойовому навчанню пілотів. Як наслідок — університет випускав лейтенантів із загальним нальотом у три десятки годин, а наліт у бойових частинах був узагалі мізерний.\n— Після випуску з університету ми всі практично були підготовлені за рівнем льотчика 3 класу, — говорить минулорічний випускник ХНУПСу льотчик-винищувач Андрій. — Зокрема, на МіГ-29 мій наліт становив майже 37 годин, а у штурмовиків він був ще більшим. Зараз усі мої одногрупники вже мають третій клас, більшість із них навіть залучаються до несення бойового чергування в системі протиповітряної оборони.\nГоловне, говорять у Командуванні Повітряних Сил, аби після випуску хлопці продовжували літати й підвищувати класну кваліфікацію. Це питання в керівництва ПС — серед пріоритетних. Тому, жартують в управлінні підготовки та застосування авіації, прізвища хлопців та рівень їхньої підготовки тут знають на пам’ять.\n— Підготовка як минулорічних випускників, так і молодих льотчиків загалом у Командуванні перебуває на особливому контролі, — говорить начальник управління підготовки та застосування авіації — заступник начальника авіації Командування Повітряних Сил ЗС України генерал-майор Ігор Черепенько. — Раніше таке не практикувалося, але ще минулого року ми склали графік контролю їхньої підготовки. За ним відстежуємо та корегуємо процес льотного вишколу кожного молодого льотчика. Завдяки цьому майже всі випускники 2016-го вже розпочали підготовку на другий клас.\nНинішнього року в Повітряних Силах рівень підготовки курсантів зросте ще більше. До переліку опанованої авіатехніки цьогорічним випускникам додали і важкий винищувач Су-27. Машина потужніша, складніша, більш вартісна й вимагає відповідних психофізіологічних якостей від льотчика. Тому кандидатів для льотного навчання відбирали особливо прискіпливо. Аналізувалися не лише результати проведення льотної практики, а й матеріали професійного відбору.\nТакож серед нововведень у цьогорічну програму випускної практики є нічні польоти на бойових літаках. Як зазначають у Командуванні виду, до випуску курсанти будуть підготовлені до рівня третього класу та зможуть виконувати завдання вдень у складних та вночі у простих метеоумовах. Утім, як і минулого року, запис у льотних книжках про відповідну класну кваліфікацію з’явиться вже після випуску та складання спеціальних перевірок у бойових частинах.\nУ п’ятикурсників ХНУПСу льотна практика вже розпочалася. Курсанти здійснили перші вивізні польоти на літаках Су-27УБ, МіГ-29УБ та Су-25УБ. Поки що це були лише ознайомчі польоти з інструкторами, де курсанти вперше пробували відчувати бойову машину. Попереду перші контрольні та тренувальні польоти й у транспортників, вертолітників та понад чотири місяці напруженої льотної роботи в авіаційних частинах Повітряних Сил та Сухопутних військ.\nПро майбутні нальоти в Командуванні говорять дуже обережно. Для штурманів, транспортників та вертолітників вони майже не відрізнятимуться від минулорічних показників. Курсанти ж винищувального та штурмового профілю під час передвипускної льотної практики мають налітати близько 70 годин. Це вдвічі більше, ніж торік. Зараз їхній загальний наліт вже досяг рівня випускників 2016-го. А по завершенні льотної практики становитиме близько 240-ка годин. А це означає, що цього року майбутні офіцери-авіатори за годинами нальоту встановлять черговий рекорд за часи незалежності України.\nмітки: авіація, ЗСУ, освіта, Повітряні Сили


До Чого Сняться Апельсини? Значення Снів | Сон\nДо Чого Сняться Апельсини? Значення Снів\nЗагальне Значення Сну Про Апельсини\nСон Про Гнилі Апельсини\nСон Про Те, Як Ви Чистите Апельсини\nВідчувати Запах і Бачити Апельсини\nАпельсинове Масло Уві Сні\nСон Про Апельсин Для Жінки\nКупувати Апельсини Уві Сні\nБачити Дівчину, Яка Їсть Апельсини\nЧистити Апельсини Уві Сні\nАпельсини в сучасному світі широко розрекламовані. Вони пов’язані зі свіжістю, яскравим смаком і здоровим способом життя. До чого сняться апельсини? Зазвичай цей сон має позитивне значення.\nЯкщо ви побачили апельсин уві сні, можна сподіватися, що всі ваші побажання будуть збуватися. Побачена уві сні апельсини безпосередньо пов’язані зі здоров’ям і модою. Тому, сон про апельсинах говорить, що вам необхідно позбутися від усього негативу, тривог, невдоволення, а також від жалю про минуле життєвому досвіді. Це добрий знак, незалежно від того, що саме ви бачили.\nНегативний знак має тільки сон, в якому апельсин гниє. Якщо уві сні ви садили гнилі апельсини в землю, бажаючи виростити, нові дерева, це говорить, що вам вдасться подолати всі труднощі і повернути удачу в свою сторону.\nФото Xiaolong Wong\nСонник стверджує, що якщо уві сні ви чистите апельсин, це хороший знак. У вашому житті настає період процвітання і достатку. Скористайтеся цим часом. Всі розчарування і страждання минулого підуть.\nБачити уві сні апельсини й відчувати солодкий смак або аромат — ознака щасливого часу в реальності. В найближчій період ваше життя буде наповнене яскравими емоціями та приємними моментами.\n«Часточка апельсина так само хороша на смак, як і цілий апельсин»\nДо чого сниться апельсинове масло? Якщо ви запалювали його уві сні, це уособлює сполучення відразу двох протилежних стихій: вогню і води. Разом вони відображають ваш внутрішній баланс сил, як ніхто інший. Швидше за все, ви відмінно контролюєте свої емоції і розповсюджуєте ауру спокою навколо себе.\nДо чого сняться апельсини жінці? Такий сон може означати новий етап у житті. Можливо, ви зміните роботу, зустрінете любов чи знайдете нове хобі.\nДо чого сниться багато апельсинів, які ви кидаєте? Це означає новий старт в роботі. Ви зможете вибитися в лідери і домогтися успіху.\n«Няня, а що таке рай? — А це де яблука, груші, апельсини.. -Розумію: рай — це компот»\n«Від двох до п’яти»\nСонник каже, що купувати апельсин уві сні — символ мудрості. Ймовірно, що інші люди будуть звертатися до вас за порадою.\nАпельсин уві сні може зустрічатися в різних варіантах. Бувають такі сни:\nУві сні жінка їла дозрілі апельсини. Цей сон передвіщає гарні новини.\nЛюди їдять апельсини, які ще не дозріли. Це може символізувати плоди вашої праці, які ще не увінчалися успіхом.\nПриймати ванну в соку апельсинів — цей сон показує вашу готовність для того, щоб вилікуватися повністю. Це відноситься до фізичному і моральному здоров’ю.\nЗнайти гай апельсинових дерев і спробувати плід з кожного з них, втілює вашу розбірливість в житті. Такий сон говорить, що ви спочатку пробуєте і вибираєте, що вам подобається, перш ніж прийняти остаточне рішення. Це гарна якість, яка допомагає зробити правильний вибір у житті.\nВарто чекати позитивних змін, якщо:\nВам сподобалося їсти апельсини уві сні.\nЯкщо вам приснилося багато апельсинів.\nВи садили погані апельсини у землю в сні таким чином, щоб вони дали паростки і виросли в нові апельсинові дерева. Це втілює вашу здатність створювати щось з нічого.\nВи змащуєте маслом апельсина волосся або одяг. Це символізує вашу єдність з апельсином. А значить, єдність з успіхом і яскравим життям.\nФото Dora Cavallo\nДівчина, яка уві сні їла апельсини уособлює нові сили і можливості. Якщо ви їли в сні апельсин, це символ нового етапу у вашому житті.\nЯкщо ви чистите апельсин так, що його сік сильно бризкає на вас, це обіцяє процвітання і багатство. Ви зможете добитися уваги і поваги важливих людей. Енергія, яка міститися в апельсині і навіть в його соку або апельсиновому маслі віщує повне відновлення організму і міцне здоров’я.


27 інформація без джерел\n28 Питання до авторів?\n29 Зміни щодо нейтральності та структури\n30 Необхідно розширити розділ про антиукраїнську діяльність УПЦ МП, додавши окремий розділ моніторингу держорганами антиукраїнської пропагандистської діяльності Московського патріархату\n31 Реалізація рішення Арбітражного комітету\n31.1 Позиція Юровский Александр\n31.2 Позиція Pig1995z\n31.3 Залучення незалежного адміністратора\nЗіпсування статті[ред. код]\nІсторія УПЦ[ред. код]\nПідпорядкування УПЦ (МП)[ред. код]\nУПЦ (МП) — складова частина РПЦ[ред. код]\nЗасновник Апостол Андрій, Св. Володимир Великий! Такого цирку я ще не бачив! . А взагалі весь шаблон виглядає сміхотворно. Починаючи від Лаври, яка належить цій церкві лише наполовину, і не є її історичним центром. Суцільні байки і "шаблонне" міфотворення. --202.249.212.212 13:07, 27 вересня 2007 (UTC)\nМовчанка знак згоди.-- Alex K 15:36, 27 вересня 2007 (UTC)\nПрибирайте. Або перенесіть у ВП:Гумор-- А1 16:21, 27 вересня 2007 (UTC)\nПрибрав і виправив на "найоптимістичніші" дані, що навів Якудза.-- Alex K 01:57, 28 вересня 2007 (UTC)\nDemetrios, при всій повазі до УПЦ МП цифра у 35.000.000 взята зі стелі.. Навіть на 2000-2001 рік не було такої кількості не то що прибічників цієї конфесії, а православних взагалі, тай віріуючих людей в Україні, зрештою. ОрдотоксВікі це не джерело для вікіпедії. Подібні вікіпедійні статті не можуть підкріпляти факти в інших вікіпедійних статтях. Вам не подобаються цифри УАПЦ, але це краще ніж інша вікі. Якщо ви не проти, то давайте поставимо дані ЦРУ. Там об'єктивніше, але цифри ще менше... Думаю у американців підраховуючть краще ніж у Держком релігії і "печерах" УПЦ.-- Alex K 15:09, 29 вересня 2007 (UTC)\nХіба апостол Андрій і Володимир Святославич заснували УПЦ чи УПЦ МП? По-перше, вони жили у різних епохах і не могли заснувати одну і туж структуру двічі. По-друге, вони не могли заснувати цю церкву бо вона була заснована, якщо вірити тексту статті, з волі московського патріарха у 1990 році. По-третє, в період існування апостола Андрія і Володимира Святославича "правослваної", а тим більше "української" церкви не могло бути. Була єдина вселенська церква до розколу у середині 11 століття.-- Alex K 15:18, 29 вересня 2007 (UTC)\nЯкщо статті по православ'ю будуть писати лише "православні", вони відображатимуть не реальний стан речей, а погляд "православних" на не реальний стан речей, не більше.-- Alex K 17:09, 29 вересня 2007 (UTC)\nЦе стаття про конктретну організацію, а не українське православ'я. Тому натягування усієї "ковдри" з історією православ'я і християнства українських земель лише на одну православну церкву сучасної України, є порушенням НТЗ. -- Alex K 11:22, 1 жовтня 2007 (UTC)\nУ вашому варіанті, не про засновників йде мова у шаблоні, а про "першопредків". Підберіть інші слова замість "засновник". "Канонічність" тут ні дочого. Проблеми до речі з нею не лише у УПЦ МП, а й її безпосередньої засновниці московської РПЦ. У ваших же шаблонах по інших статтях той бідний Андрій засновиком стількох церков став... І Констанопольської, і РПЦ, і УПЦ... Сміх і горе. -- Alex K 17:54, 1 жовтня 2007 (UTC)\nТо ж і я вам, те саме кажу. Ви хоч думаєте, що пишите. УПЦ МП і Київська Митрополія різні речі. Андрій не засновував Київську митрополію, а Володимир не засновував УПЦ МП. Бачу скільки не пояснюй — не дійде. Я апелюю до розуму, а ви до вашої віри і настанов церковників (хоча у даному випадку це питання не віри, а простої історичної науки і логіки). Думаю, подальші дискуссії безмістовні. Ви продовжуватиме наполягати на тому, що апостол Андрій — фундатор УПЦ МП, при всій абсурності даного твердження. Пишіть як знаєте. Принаймі це поповнить секцію Вікіпедія:Гумор. Я не буду більше турбувати вас по цьому питанню.-- Alex K 18:36, 1 жовтня 2007 (UTC)\n"декому дуже кортіло їх там вказати" — це ви про себе, Demetrios? У вас такий чудовий список засновників вийшов! Всерйоз пропоную вписати Ісуса Христа, як засновника УПЦ МП. Судячи з того що вже написано в шаблоні, не завадить ...-- Alex K 03:51, 19 жовтня 2007 (UTC)\nДо чого ця суперечка? Вся дуже просто-засновником вказуеться перший єпископ головної кафедри партикулярної церкви або перший єпископ єпархії (діоцезу), якщо помісною церквою виступає окрема єпархія (базовий рівень). Центром відповідної помісної церкви (УПЦ) є Київ. Кафедра київських єпископів не нова і правлячий київський митрополит (для вірних УПЦ-КП це буде київський патріарх) веде свою генеалогію від них. Дуже важко буде довести, що це не так (хоча можна згадати деякі події XVII ст. , але це питання не для енциклопедії). Поки що ніхто не протестував, що в списках константантинопольських єпископів стоять люди, чиє відношення до цієї кафедри більш ніж сумнівне і тим більше не мають відношення до КПЦ. Тут же навіть таких проблем немає (окрім точних даних про самого першого єпископа у Києві).--'Amadeus-Alex' 06:10, 19 жовтня 2007 (UTC)\nУпередженість автора статті про УПЦ-МП[ред. код]\nМабуть, людина хотіла написати, що думка частини духовенства і мирян про те, що УПЦ-МП є сектою, недостатньо висвітлена у статті. Тобто, стаття написана однобоко і висвітлює лише одну, «сектантську» точку зору…— Alex K 08:59, 1 серпня 2008 (UTC)\nВи занадто сильно переймаєтесь. Аж занадто. До «дискредитації» тут далеко. -- Alex K 09:14, 1 серпня 2008 (UTC)\nПрочитав Коментар. Одразу відбило бажання щось робити для ук-ВП, залишаюсь на руВП. --193.107.184.193 16:18, 3 червня 2010 (UTC)\nЩодо засновників т.зв. "УПЦ-МП"[ред. код]\nРозібратися з упередженістю[ред. код]\nЦЕ ВІЙНА[ред. код]\nСтруктура статті, що доробити[ред. код]\nФото Львівського Храму[ред. код]\nУПЦ вважає себе прямою спадкоємницею Київської митрополії 10 століття...[ред. код]\nЩодо "українського наспіву" та церковнослов'янської мови[ред. код]\nперейменування на Українська православна церква Московського патріархату[ред. код]\n"Українська православна церква Московського патріархату" 170, 000 http://www.google.com.ua/#hl=uk&tbo=d&sclient=psy-ab&q=%22Українська+православна+церква+Московського+патріархату%22&oq=%22Українська+православна+церква+Московського+патріархату%22&gs_l=hp.3..0l4.0.0.4.2164.0.0.0.0.0.0.0.0..0.0...0.0...1c.t3lLrNoZ3ck&pbx=1&bav=on.2,or.r_gc.r_pw.r_qf.&bvm=bv.1357700187,d.aWM&fp=2306564dcf545888&biw=1366&bih=644\nhttp://www.google.com.ua/#hl=uk&tbo=d&sclient=psy-ab&q=%22Українська+православна+церква+%28Московський+патріархат%29%22&oq=%22Українська+православна+церква+%28Московський+патріархат%29%22&gs_l=hp.3...3419.14926.5.15176.30.27.1.0.0.17.1276.18444.5-1j20j2.23.0...0.0...1c.1.oLp42hakm-A&pbx=1&bav=on.2,or.r_gc.r_pw.r_qf.&bvm=bv.1357700187,d.aWM&fp=2306564dcf545888&biw=1366&bih=644 --BezosibnyjUA (обговорення) 01:55, 10 січня 2013 (UTC)\nВ статті дуже багато необ`єктивних та політично ангажованих моментів.[ред. код]\nВідспівування загиблого хлопчика[ред. код]\nНеобхідність об'єднання статей Українська православна церква (Московський патріархат) та Український екзархат Російської Православної Церкви[ред. код]\nУ розділі Назва - в розділі Єпископат[ред. код]\nПарламент ухвалив рішення щодо перейменування УПЦ (МП) в Російську православну церкву[ред. код]\nПерейменування статі з Українська православна церква (Московський патріархат) → Українська православна церква[ред. код]\nНадайте, будь ласка, посилання на офіційні документи.--QAtlantic.mn (обговорення) 19:21, 17 листопада 2020 (+2 UTC)\n@Goo3:, щодо назви церкви. Є багаторічно усталена назва УПЦ МП, де МП була додана в народі для того, щоб відрізняти від КП. Є статут, де назва зазначена як УПЦ. Єдиної юридичної особи, яка об'єднує церкву, не існує, тільки окремі приходи, монастирі та митрополії є юридичними особами. Тож єдина офіційна визнана мінюстом назва, на яку можна посилатися - це Київська митрополія УПЦ. Хоча фактично це назва лише митрополії і не охоплює всю церкву. Запропонована вами назва РПЦ в Україні використовується лише в деяких ЗМІ, але нічим не закріплена. За своєю суттю вона є частиною інформаційної війни за верховність в Україні між ПЦУ та УПЦ. Ця назва допустима в ЗМІ, але вікіпедія тримається принципу нейтральності. Та вже було обговорення щодо назви, і рішення було не на користь РПЦ в Україні.--Юровский Александр (обговорення) 15:22, 7 січня 2021 (UTC)\n@Юровский Александр статус це самоназва іноземної організації, не більше того. Обидві назви широко використовуються, тож обидва варіанти будуть закріпленими у Вікіпедії. --Goo3 (обговорення) 15:26, 7 січня 2021 (UTC)\n@Goo3:, взагалі не зрозумів вашої відповіді. Моя позиція, що у преамбулі має бути використана а)поширена, б)коректна та не заполітизована, в)закріплена якимось фактами, документами, застосуванням назва. Тож "РПЦ в Україні" - жодним чином не відповідає цим критеріям. З ваших слів я можу зробити висновок, що "РПЦ в Україні" - то самоназва. Але самі служителі церкви її не використовують, тож вона не є самоназвою. Будь ласка, поясніть більш детально, чому всупереч рішенню у вікіпедії про відмову в перейменуванні статті на "РПЦ в Україні" ви вважаєте, що така назва має досі стояти у преамбулі статті.--Юровский Александр (обговорення) 15:48, 7 січня 2021 (UTC)\n@Юровский Александр так а ніхто статтю й не перейменовує (принаймні, поки немає відповідного рішення спільноти). Ця організація має некоректну самоназву "УПЦ" (бо що до України, що до церкви вона має дуже віддалений стосунок). Отже, замість якої у масовому вжитку є "УПЦ МП" або "РПЦвУ", обидві ці назви вказані у статті, от і все. Ви наводите приклад рішення щодо обговорення, а не щодо преамбули, тож будь ласка не треба інтерпретувати дані як зручно тільки вам, і все буде добре :) --Goo3 (обговорення) 16:13, 7 січня 2021 (UTC)\n@Goo3:, достатньо логічно, що перший рядок преамбули має повторювати назву статті. Якщо ви бажаєте описати суперечки навколо назви, то у статті є цілий розділ про назву, де про це можна написати. У вас є особисте переконання, що назва УПЦ є некоректною. Але особисті переконання не мають йти всупереч політики нейтральності. В вашому випадку я вбачаю використання вікіпедії як трибуни.\nЯкщо ви хочете залишити в статті назву "РПЦ в Україні", то ви маєте надати докази реального існування цієї назви. При цьому слід розуміти, що згадування назви у ЗМІ не може бути достатнім доказом, оскільки в ЗМІ використовується і назва УПЦ. Документи ПЦУ та Вселенського патріархату також не можуть слугувати підставою, бо вони зацікавлені сторони у конфлікті. Тож це має бути доказ використання назви всередині УПЦ МП, в офіційних державних документах чи загальнопоширено у православному світі.--Юровский Александр (обговорення) 06:56, 8 січня 2021 (UTC)\n@Юровский Александр ви мене мабуть із кимось плутаєте, я якраз нічого не хочу доводити, це ви намагаєтесь відредагувати статтю з порушенням правил. Загальновживаність поняття легко нагуглити, ви це з легкістю можете зробити самостійно. --Goo3 (обговорення) 15:36, 8 січня 2021 (UTC)\n@Goo3:, я можу знайти у гуглі використання слів піндос чи бульбаш. Але це не значить, що я можу назвати так американців та білорусів у відповідних статтях. Правити вікіпедію не заборонено, обґрунтування своїх правок я навів. Тому якщо ви хочете їх видалити, то ви маєте навести ваше обґрунтування.--Юровский Александр (обговорення) 21:31, 8 січня 2021 (UTC)\n@Юровский Александр на разі є консенсусна версія. Ви хочете її кардинально змінити (прибрати одну з назв), отже, щоб це зробити, ви повинні створити обговорення й заручитися аргументацією (авторитетних незалежних джерел) та підтримкою спільноти, тобто знайти консенсус. На разі, я його не бачу. На цьому обговорення закриємо, бо я не маю бажання вкотре повторювати вам правила. --Goo3 (обговорення) 09:59, 9 січня 2021 (UTC)\n@Goo3:, покажіть мені, де досягнутий той консенсус?--Юровский Александр (обговорення) 12:19, 9 січня 2021 (UTC)\nТак УПЦ МП до 2014 року всюди підписувалась УПЦ МП... в ОРДЛО так і залишилось. Невже ще досі вірить в цю російську пропаганду що УПЦ МП це просто УПЦ?Петрущак Обг@ 09:29, 30 березня 2021 (UTC)\nАктуалізація кількості парафій[ред. код]\nпитання канонічності[ред. код]\nДив. user talk:Illia76567#Порада.\n— Yuri V. (о•в) 12:14, 12 грудня 2020 (UTC).\nПитання до авторів?[ред. код]\nПитання до авторів статті: у Патріарха Константинопольського (Турецького) є титул «Патриарха всієї Русі» - що б законно стверджувати для Русі (України) що а саме ПЦУ є «єдиною канонічною Православною Церквою на території Української Держави»? Чому в статті немає жодного слова про цей юридичний факт самозванства Патріарха Турецького Варфоломія на території Української держави, у якого немає відповідного титулу на юридичне права писати укази для території Русі / для Української держави? Немає юридичного права, тому що немає у нього титулу Патріарха всієї Русі. --31.28.245.58 07:43, 19 грудня 2020 (UTC)\nЗміни щодо нейтральності та структури[ред. код]\nПланую внести декілька правок, спочатку виношу но обговорення.\nНаразі у православному світі є різні думки стосовно канонічності УПЦ МП, коротко вони викладені тут. Однак у преамбулі статті досить детально викладена лише позиція Константинопольського патріархату, що порушує принцип нейтральності. Питання канонічності має бути викладено докладно у спеціальному розділі, з висвітленням всіх точок зору з посиланнями на джерела. Оскільки це досить осяжний текст для преамбули, то у преамбулі буде вказано лише те, що у православному світі існують різні думки стосовно канонічності. Деталі будуть у самому тексті статті.\n2. Спадкоємство давньої київської митрополії\nЗараз у тексті вказано, що спадкоємцями київської митрополії є лише УГКЦ та ПЦУ, а УПЦ нею не є. Це однобока позиція. Так само можна знайти джерела, що УГКЦ та ПЦУ не є спадкоємцями митрополії. Це залежить від світогляду. Історично питання сильно залежить від п.1, тобто визнання канонічності УПЦ. Якщо прийняти сучасну позицію Константинопольського патріархату, то в цьому є логіка, але ця позиція не може бути прийнятою за єдину вірну. Взагалі, питання належності до давніх структур та давності існування як церков, так і держав, часто більш належить до історичного міфотворення та ідентичності, тому ці питання за ознакою суб'єктивні та навряд чи можуть бути вирішені раціонально. Оскільки УПЦ вважає себе правонаступницею митрополії (джерело), то немає підстав не приймати її позиції.\n3. В розділі про історію\n3.1. Видаляю наступний абзац без джерел:\nВін дуже дивний. Якраз у період з 1448 до 1686 російська церква не мала впливу на київські землі, а після отримання патріархату у 16 столітті голова церкви припинив називатися митрополитом київським. УПЦ у сьогоднішньому вигляді створена 1990 року, а щодо питання історичної ідентичності та належності до давньоруських митрополитів я написав у розділі 2.\n3.2. Інформацію про вербування ієрархів РПЦ зі сторони НКВД переношу за хронологією до розділу "Український екзархат Російської православної церкви (1921—1989)", бо мова йде про цей час.\n4. Статус автономії\nПри повазі до протоієрея Андрія Дудченка (щиро), на слова якого посилається теза про відсутність автономії УПЦ, наразі він є священником ПЦУ та тому є зацікавленою стороною. Тому його слова не можуть бути прийняті як нейтральні.\n5. Розділ "Розслідування"\nЦей розділ, де йде мова про порушення карантину, пропоную перенести в розділ "Критика". Бо якщо для кожної нової поточної події стосовно УПЦ створювати новий розділ, то їх стане занадто багато. Структура статті має бути більш легкою для сприйняття. --Юровский Александр (обговорення) 09:30, 9 січня 2021 (UTC)\n@Юровский Александр проти. Ви прибрали що УПЦМП втратила канонічність після отримання томосу ПЦУ і натомість вказали, що "канонічний статус заперечується Вселенським патріархатом, ПЦУ та кількома іншими церквами", це суттєво змінює суть. Саме вселенський патріархат і вирішує, хто лишається канонічним, а хто ні, отже, ваші редагування - це ВП:ОД, а не покращення, тому прошу їх прибрати --Goo3 (обговорення) 16:10, 15 лютого 2021 (UTC)\nНа чому ґрунтується думка, що саме вселенський патріархат вирішує, хто лишається канонічним, а хто ні? І чому якщо його думка остаточна, то інші православні церкви не поспішають застосовувати його рішення?\nНасправді в православному світі не існує рішення, хто з православних церков головніший у спорах. Є диптих, що походить ще з 1 тисячоліття, по ньому за традицією у кожного патріарха є місце в порядку поминання за літургією. Але такої догми, що якщо римський папа говорить у кафедри, то це вища правда, в православії немає. Ви можете знайти статті, де буде вказуватись на верховність рішення вселенського патріарха - але то буде статті його прихильників.\nДля того, щоб вирішити закони узгодження рішень всередині православного світу потрібен новий вселенський собор, який за сучасними умовами неможливо скликати.\nТож якщо у православному світі існують різні думки, з точки зору нейтральності всі вони мають бути представлені в статті. --Юровский Александр (обговорення) 16:34, 15 лютого 2021 (UTC)\n@Юровский Александр згоден з аргументами редактора Goo3 вгорі та також проти. Віповідно ваші правки я скасував оскільки ви очевидно що не отримали ВП:КОНС тут на СО для цих змінр.--piznajko 00:31, 13 квітня 2021 (UTC)\npiznajko, ви не навели жодного підтвердження відкату та скасували великий текст з джерелами. GOO3 виразив лише власну думку, але не навів докази. Прошу обґрунтувати скасування.\nТакож звертаю увагу, що повторний відкат без попереднього обговорення в цій ситуації порушує правила етики та вирішення конфліктів. Спочатку треба обґрунтувати позицію, чого ви не зробили.--Юровский Александр (обговорення) 04:11, 13 квітня 2021 (UTC)\nКористувач:Exroader, ось обговорення, у вас є можливість довести вашу точку зору тут. А війна редагувань суперечить алгоритму роботи вікіпедії. Будь-які правки, тим більше в разі існування конфліктів, мають бути доведені.--Юровский Александр (обговорення) 18:41, 30 березня 2021 (UTC)\nНеобхідно розширити розділ про антиукраїнську діяльність УПЦ МП, додавши окремий розділ моніторингу держорганами антиукраїнської пропагандистської діяльності Московського патріархату[ред. код]\nНеобхідно розширити розділ "Антиукраїнська діяльність УПЦ МП", додавши окремий розділ моніторингу держорганами антиукраїнської пропагандистської діяльності Московського патріархату. Наприклад аналіз голови Центру протидії дезінформації при Мінкульті: Московський патріархат поширює тези пропаганди і намагається втримати людей в орбіті країни-агресора – Цибульська.--piznajko 17:32, 13 квітня 2021 (UTC)\nКористувач:Piznajko, не маю нічого проти критики. Проте зараз в статті дуже багато критики, деяка по ділу, а половина - це якісь дрібні поточні новини, які висвітлюються необґрунтовано детально. В результаті стаття сильно розбалансована, негативна інформація значно превалює, а це порушує принцип нейтральності. Якщо ви хочете розширити дані про антиукраїнську діяльність, то для збалансування статті ви маєте зробити та наповнити розділ про проукраїнську діяльність. Церква велика, ви знайдете інформацію в мережі.\nТакож чекаю відповіді по суті відкату у темі вище. --Юровский Александр (обговорення) 05:14, 14 квітня 2021 (UTC)\n@Юровский Александр. Краще перегляньте оцю телепрограму: https://www.youtube.com/watch?v=dRkr-zOaokY (За кого насправді моляться в храмах УПЦ МП?). --piznajko 04:13, 24 квітня 2021 (UTC)\nРеалізація рішення Арбітражного комітету[ред. код]\nВідповідно до п.1 Вікіпедія:ПЗВ151 користувач @Юровский Александр: вніс зміни у статтю ред.№ 32114768 і повідомив про це на ВП:ЗА. Користувач @Pig1995z:, можливо не знаючи про це рішення або неправильно його зрозумівши, доповнив статтю не дочекавшись поки вона буде перевірена незалежним адміністратором ред.№ 32285425. Я відповідно до п.5 рішення АК скасував внесені зміни і повідомив користувача Pig1995z про накладені персональні обмеження. Відповідно до пропозиції, висловленої у Вікіпедія:Кнайпа_(адміністрування)#Позов_151 пропоную зацікавленим сторонам у цьому розділі спробувати дійти до консенсусу, який потім затвердить незалежний адміністратор. У першу чергу прошу висловитись @Юровский Александр та Pig1995z:, кожен з вас запропонував свою версію статті, спробуйте дійти до спільного бачення в обговоренні у цьому розділі. Прошу викласти ваше бачення у відповідних розділах нижче. Якщо у вас не вийде дійти до спільного знаменника, тоді будемо думати про підключення посередника, або безпосередньо незалежного адміністратора, який зробить все на свій розсуд відповідно до п.3. --yakudza 23:33, 27 травня 2021 (UTC)\nПозиція Юровский Александр[ред. код]\nМоя позиція досить детально викладена в обговоренні до цієї статті та в позові. Проте, я, звісно, не проти ґрунтовних пропозицій про внесення змін. Від сторін конфлікту до цього дня я їх не отримував, але, може, вони надійдуть зараз. Не дуже вірю, що ми зможемо досягти повної згоди по всім позиціям. Думаю, остаточне вирішення зможе надати перевірка адміністраторами. Адміністратори можуть провести обговорення між собою, щоб визначити деталі рішення.--Юровский Александр (обговорення) 04:44, 28 травня 2021 (UTC)\nЩодо змін, які щойно зробив Pig1995z, у мене є ремарка. Якщо позиція УПЦ МП щодо ДНР та ЛНР досі є неоднозначною (є різні приклади, але вище керівництво єпархій намагається публічно не демонструвати лояльність до цих структур), то в Криму починаючи з 2015 місцеве церковне керівництво демонструє повну лояльність до російської влади, вітає з державними святами, священики підтримують заходи російських військових і т.д. Тому нерозумно збирати в статті всі новини на цю тему, бо їх можна знайти дуже багато. Якщо щось стає правилом, то це має бути узагальнено висновком. Мій варіант, що зараз є в статті, сформульований: "Пізніше 2014 року служители УПЦ в Криму відкрито виражали підтримку російським державним та військовим службовцям в регіоні." Далі надані декілька прикладів. Формулювання можна змінити, приклади дещо розширити, але в розумних межах.--Юровский Александр (обговорення) 04:59, 28 травня 2021 (UTC)\nПозиція Pig1995z[ред. код]\nПане Юрковський, не видаляйте важливу інформацію із статі. Там багато маячні ви видалили за що вдячний. Але щодо канонічного статусу ви транслюєте одну точку зору - Московську. Загальновідомо що статусту "самоврядна із широкими правами" немає в Канонічному праві.. Є автононі, автокефальні церкви, але не "самоврядні"... чи "самокеровані".. тому ваші видалення є недоречні. Також викликає багато питань ваші видалення щодо позиції УПЦ МП щодо війни. Замість того щоб покращувати НТЗ ви видалили наступний абзац: "Позиція УПЦ (МП) щодо сепаратистських виступів в Україні та війни на сході України є неоднозначною. З одного боку — звернення із засудженням «діяльності московсько-диверсійно-сепаратистських угрупувань в Україні», з іншого — існують свідчення про виступи УПЦ (МП) на боці сепаратистів 2014 року." і після того як ви редагували цей абзац то стало ось так: "У березні 2014 митрополит Черкаський і Канівський Софроній звернувся до Валентини Матвієнко та Володимира Мединськогого, що мають походження з Черкащини, та звинуватив їх у зраді батьківщини через підтримку анексії Криму, а також назвав Володимира Путіна бандитом". Хіба це не є порушенням НТЗ???. Також ви повидаляли думки богослова РПЦ Говоруна.. Чому? Це нтз? Це тільки те що я бігло побачив.. а що далі?? --Петрущак Обг@ 09:29, 28 травня 2021 (UTC)\n1.Щодо слів о.Андрія Дудченка, то я пояснював в обговоренні позову, що його слова я видалив через те, що він священик ПЦУ та тому зацікавлена особа. Якщо брати по суті, то тут теж є маніпуляція. Бо треба визначити, що таке канонічне право. Якщо це лише право, що остаточно сформувалось на вселенських соборах, то ним багато що неврегульовано, ані питання автономії взагалі (в тому числі для інших автономних церков світу), ані питання порядку надання автокефалії. Більш того, значна частина норм приймались в конкретних історичних умовах та зараз не застосовуються. Якщо ж канонічне право - це право будь-якої автокефальної церкви, то аргумент не працює,бо РПЦ має право створювати власне канонічне право.--Юровский Александр (обговорення) 17:54, 28 травня 2021 (UTC)\nми говоримо про консенсус цього питання всіма церквами... завтра РПЦ вигадає найнезалежнішу церкву з правами найкращої автономії, але це не означатиме що така є. ЇЇ статус як такої визнаватиметься тільки в РПЦ. Всі інші церкви мають ділити її відносно уставленої класифікації - автономна, автокефальна або екзархат - частина Помісної церкви. Скажіть хто ще з Помісних церков визнав УПЦ МП так, як вона заявляє про себе? --Петрущак Обг@ 05:24, 29 травня 2021 (UTC)\n«Власне канонічне право»? — тому треба оперувати фактами, а не власними інтерпретаціями. РПЦ(У) (aka УПЦ МП) немає в переліку автокефільних церков на сайті Вселенського Патріархату. Чому Ви видаляєте цю інформацію? dor (обговорення) 12:21, 30 травня 2021 (UTC)\nКористувач:DmytroRedchuk, я пояснив в коментарі до редагування, повторюю тут. УПЦ МП не претендує на автокефальний статус, тому немає необхідності доказувати, що вона не автокефальна. Щодо інших ваших редагувань. Вселенський патріархат окрема сутність, але так само окрема сутність інші 14 автокефальних церков. Тож якщо речення стосується всіх проавославних церков, то не треба окремо підкреслювати, що одна з них також пристуня в цьому списку (ви ж не виділяєте Румунську чи Болгарську церкви і т.д.). "Руська православна церква" - так дослівно написано в Статуті УПЦ. Чому вони так написали, не можу сказати.\n" УПЦ МП не претендує на автокефальний статус" - насправді претендує. Ось пруфи https://df.news/2020/05/30/u-rptsvu-zaiavyly-shcho-vony-ie-nainezalezhnisha-tserkva-na-sviti/.. https://df.news/2020/08/18/na-synodi-rptsvu-pokhvalylas-hramotoiu-moskovskoho-patriarkha-alieksiia-ii-iak-dokazom-avtokefalii/ https://df.news/2020/10/09/mytropolyt-rptsvu-pokhvalyvsia-hramotoiu-vid-pokiinoho-patriarkha-rpts-iak-dokazom-samostiinosti/ . Саме через такі маніпуляції і треба пояснювати що вони навіть не автономна церква --Петрущак Обг@ 15:44, 30 травня 2021 (UTC)\nПретендує чи ні — це власна інтерпретація. Чому не зазначати факти без власних інтерпретацій? Вікіпедія саме для того, щоб збирати факти. --dor (обговорення) 16:30, 30 травня 2021 (UTC)\nЗвучить на кшталт "дайте випити, а то так хочеться їсти, що переночувати нема де". Щодо автокефалії. 1. В УПЦ було прагнення до автокефалії. Про це є окремий розділ в статті. Це прагнення не було реалізовано. 2. Дискусія щодо того, хто більш вільний, ця автономна чи ця автокефальна церква - то просто розмови чи аргумент в суперечці. Дійсно, різні автокефальні церкви мають різний набір прав. Тут як домовились. Звичайно кажуть про приклад з миром, яке мають право варити не всі церкви. 3.Попри п.п. 1 та 2 УПЦ не має автокефалію, тому доводити зворотне - абсурд. 4. Щодо автономії - якщо ви знайдете критичний огляд поважного джерела від неангажованого автора, ми можемо додати критику автономного статуса у статтю. --Юровский Александр (обговорення) 16:30, 30 травня 2021 (UTC)\nТому треба просто публікувати факти. РПЦ(У) немає в переліку автокефальних церков, це факт. Чому Ви його так уперто викреслюєте зі статті? --dor (обговорення) 16:33, 30 травня 2021 (UTC)\nВікіпедія для того, щоб робити якісні енциклопедичні статті. Не всі факти, що існують на світі, треба додавати в ці статті. Твердження про те, що Константинопольська церква не включила УПЦ МП в перелік автокефальних для читача сприймається як доказ її невірного канонічного статусу. Проте вона не може бути у тому списку, бо вона не є автокефальною. Тобто це маніпуляція. --Юровский Александр (обговорення) 16:39, 30 травня 2021 (UTC)\nТож варто просто правильно сформулювати. Вона не є автокефальною церквою з точки зору Вселенського Православʼя, чому підтвердження — той перелік. І це факт. Якщо все правильно сформулювати — і факт (важливий; з посиланням на джерело) буде подано, і маніпуляції уникнемо. --dor (обговорення) 16:54, 30 травня 2021 (UTC)\nА як це сприймає читач — це знову Ваша інтерпретація. Не зловживайте. Не думайте за читача. Сформулюймо коректно, проблему буде вирішено. --dor (обговорення) 16:56, 30 травня 2021 (UTC)\nЦе явна маніпуляція, тому ні. --Юровский Александр (обговорення) 17:11, 30 травня 2021 (UTC)\nЧому це «явна маніпуляція»? Чому Ви так вирішили? Чи хто це вирішив? І чому Ви викреслили інформацію про те, що поточний статус РПЦ(У) отримала від РПЦ, а не від Вселенського Патріархату? Чому вважаєте цю інформацію несуттєвою? Хіба це не маніпуляція — приховувати факт отримання [сумнівної] «канонічності» не від Вселенського Патріархату? --dor (обговорення) 18:01, 30 травня 2021 (UTC)\nЦе така сам історія. Ніхто не каже, що УПЦ отримала статус від Вселенського патріархату - то навіщо це уточнювати? Давайте тоді напишемо, що УПЦ не отримала статус від Сербської церкви, від Румунської, від Польської, від Антіохійської, всіх перелічимо, щоб довести до абсурду. По те, що УПЦ отримала статус від РПЦ написано декілька разів в тексті преамбули, в розділі про канонічність, а також в окремому розділі Залежність від РПЦ. Скільки ще раз треба повторити цю інформацію у статті? --Юровский Александр (обговорення) 18:13, 30 травня 2021 (UTC)\nНе доводьте до абсурду. У преамбулі не сказано, що РПЦ(У) отримала свій «особливий статус» саме від РПЦ. Перечитайте кілька разів. У читача може скластися враження, що УПЦ МП отримала свій статус від Вселенського Патріархату, проте пізніше Вселенський Патріархат «заперечив» цей статус, а це буде явна маніпуляція. Щоб цього уникнути — необхідно зауважити, що свій статус УПЦ МП отримала саме від РПЦ, а не від Вселенського Патріархату. Уникаймо маніпуляцій, зазначаймо факти, а не власні інтерпретації. --dor (обговорення) 18:22, 30 травня 2021 (UTC)\nТреба давати всі точки зору із посиланнями а не видаляти те що вам не подобається!--Петрущак Обг@ 12:44, 7 червня 2021 (UTC)\nТакож звертаю увагу, що ця стаття знаходиться в процесі виконання рішення арбітражу. Поки адміністратори не затвердять остаточну версію, не можна скасовувати ті правки, які були предметом спору. Тому я запрошую вас до участі в обговоренні, але в редагуванні самої статті поки не треба брати участь. --Юровский Александр (обговорення) 14:49, 30 травня 2021 (UTC)\n2. В розділі "Стосунки з іншими релігійними, урядовими та неурядовими організаціями" я створив два підрозділи та згрупував всі матеріали щодо анексії Криму на війни на Донбасі разом в дві окремих підтеми. Речення "Позиція УПЦ (МП) щодо сепаратистських виступів в.." знаходиться на початку розділу Реакція на війну на сході України. Далі йде значне розширення цього тезису, в тому числі з посиланнями на джерела, які вказані вами як видалені.--Юровский Александр (обговорення) 17:54, 28 травня 2021 (UTC)\nчудово, а чому початок не узагальнений а одразу починається з того що Черкаський митрополит був проти сепаратизму? Треба сказати, що ставлення неоднозначне (узагальнити)--Петрущак Обг@ 05:24, 29 травня 2021 (UTC)\nВаріант "Існують приклади різної реакції служителів УПЦ МП на анексію Криму" підійде?--Юровский Александр (обговорення) 05:52, 29 травня 2021 (UTC)\n3.В попередній версії коментар архімандрита Кирила (Говоруна) був поданий двічі, в преамбулі та в розділі Канонічний статус УПЦ МП після надання Томосу ПЦУ. Текст з преамбули я видалив, бо цей великий текст, поданий з односторонньої точки зору, там зайвий. У відповідному розділі слова архімандрита Кирила на місці. Там було бите посилання, я тільки що його виправив. --Юровский Александр (обговорення) 17:54, 28 травня 2021 (UTC)\nдобре, то можна в преамбулу вставити і без посилання хто то сказав а лише із приміткою... це важливі слова від Богослова РПЦ!.--Петрущак Обг@ 05:24, 29 травня 2021 (UTC)\nЗалучення незалежного адміністратора[ред. код]\n@Yakudza: cьогодні натрапив на цю статтю, почитавши обговорення, пропоную залучити безпосередньо незалежного адміністратора, який зробить все на свій розсуд відповідно до п.3, бо консенсусу я тут не побачив. Я зробив відповідний запит ред.№ 33016325 на ВП:ЗА. --GPV (обговорення) 10:18, 21 липня 2021 (UTC)\nНа жаль не склався консенсус, підтримую. --yakudza 15:05, 21 липня 2021 (UTC)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Обговорення:Українська_православна_церква_(Московський_патріархат)&oldid=33019637\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 15:05, 21 липня 2021.


Отзывы об отеле Sentido Rosa Beach 4* (Монастир), выгодная цена на путевки в Киеве, Мариуполе, заказать на сайте туристического агенства ht.kiev.ua\nCurrent: Sentido Rosa Beach\nотзыв добавлен 02.03.2018\nОтдыхал(а): середина июня 2016, 15 дней\nВ цілому відпочинком залишилися задоволені\nВідпочивали сімями. Заселення пройшло правда не дуже, за раннє заселення на ресепшені просили по 30 доларів на сім'ю, ми вирішили поторгуватися. Але не вийшло. Заселили нас о 13.00 без доплат в непогані номери, єдине хотіли поруч, а дали на одному поверсі, але в різних кінцях. У номері все працювало, вода гаряча була постійно, в номері чисто і затишно. Що стосується прибирання, залежало від покоївок, 2гій сім'ї пощастило більше, у них прибирали кожен день, і білизну змінювали і лебедів крутили))), без чайових.\nПро ресторан: черг не було, хіба що там, де готували на грилі. Багато дуже гострого, шашлик з курки, ковбаски, все апетитне, але гостре, індичка і курка теж гострі. Яловичина тушкована смачна, біфштекси на грилі теж, найголовніше що не гостре. Риба - тунець, за 2 тижні 1 раз, часто дрібна смажена риба, пару раз щось схоже на зубатку, 1 раз краби були)). Суп-пюре завжди на обід. Пончики, тістечка, випічка - дуууже смачні, фрукти були постійно, але часто або не стиглі, або просто не смачні, давали морозиво смачне. Посуду вистачало, все чисто. Єдине не сподобалося в ресторані, що в обід і на вечерю немає чаю. Читала у когось відгук, що води питної мало давали, дводилось купувати. Не знаю, в барі біля ресепшен можна було брати 1,5 літ. пляшки безкоштовно, і скільки потрібно!\nБасейн хороший, море часто було брудне, не встигали чистити, не дуже пощастило з погодою, 4 дня були дощі, але є критий басейн і суперська анімація, діти завжди були зайняті.\nАніматори і правда тут молодці, наші діти завжди були зайняті, спасибі Скубі і Шафіку)) Ще й ШОУ різні влаштовують, таке враження, що вони всі професійні танцюристи, Мігель, Соня, Азіз, Снупі і всі інші, красені, власнику готелю пощастило, що не треба ніякі групи запрошувати танцювальні, тому що їм все під силу))).\nВ останній день нашого проживання приїхав власник готелю, в барах з'явилися хороші спиртні напої, а на настурний день, шкода що ми не застали, була пінна вечірка біля басейну, і ласощі готували прямо на вулиці !!!\nСейфом не користувалися, тільки валізой з кодом для документів і грошей, з речей нічого не пропало. Багато було росіян, працівники готелю теж знають російську, але знання англійської, тим більше французького, вітається. Відпочили недорого і добре))).\nПоиск туров в Sentido Rosa Beach 4*


Заборона катувань, нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження або покарання - Юридическая консультация Толмачёвых.\nЗаборона катувань, нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження або покарання (навести приклад рішення ЄСПЛ у конкретній справі).\nЗгідно Конвенції з прав людини, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.\nСправа «Григор’єв проти України».\nЗаявник стверджував, що зазнав катування з боку працівників міліції та що його засудження головним чином ґрунтувалось на його визнавальних показаннях і речових доказах, отриманих за допомогою примусу та за відсутності захисника. Також скаржився на непроведення на національному рівні ефективного розслідування його тверджень щодо катувань.\nУряд стверджував, що заявник не може вважатися особою, яка вичерпала засоби юридичного захисту, оскільки він не оскаржив постанову прокуратури до прокуратури вищого рівня або до суду. Відповідно Уряд стверджував, що заява повинна бути відхилена як така, що була подана із запізненням.\nЗаявник не погодився та зазначив, що дійсно згідно з національним законодавством він повинен був оскаржити постанову прокуратури або до прокуратури вищого рівня, або до місцевого суду. Проте він наполягав на тому, що жоден з цих засобів юридичного захисту не може вважатися ефективним, оскільки апеляційний суд області діяв як суд першої інстанції при розгляді його кримінальної справи.\nСуд визнав, що даний пункт Конвенції треба застосовувати з певною гнучкістю і без зайвого формалізму.\nПри розгляді справи Суд зазначив, що після затримання заявника, лікар виявив у нього забиття грудної клітини, а також інші тілесні ушкодження, але ж висновки медичного огляду були суперечливими: з одного боку, зазначалося, що на тілі заявника «ушкоджень не виявлено», а з іншого боку, на тілі були набряки та порушена рухливість рук.\nПри розгляді справи Суд дійшов висновку, що заявник зазнав жорстокого поводження, достатньо серйозного, щоб вважати його катуванням.\nУ цій справі Суд встановив, що держава-відповідач несе відповідальність за катування заявника і державні органи були зобов’язані провести розслідування щодо цього питання.\nПо даній справі заявник був позбавлений ретельного та ефективного розслідування його небезпідставної заяви про те, що він зазнав катування з боку працівників міліції.\nСуд визнав цю скаргу прийнятною. Суд встановив, що первісні визнавальні показання заявника та речові докази були отримані від нього шляхом застосування до нього жорстокого поводження, яке становило катування у розумінні статті Конвенції. Саме у цей період він зізнався у вчиненні цих злочинів та показав міліції місця зберігання зброї. Суд зазначив, що національні суди визнали ці визнавальні показання доказами у судовому провадженні.\nСуд неодноразово засуджував практику адміністративного затримання особи для забезпечення її участі у допитах в якості підозрюваного у вчиненні злочину, не забезпечуючи при цьому її процесуальних прав (див., наприклад, рішення від 28 жовтня 2010 року у справі «Леонід Лазаренко проти України» (Leonid Lazarenko v. Ukraine), заява № 22313/04, п. 54, та вищенаведене рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkaio v. Ukraine), n. 264). Крім того, Суд вже встановив, що ця проблема в Україні має системний характер (див. рішення у справі «Балицький проти України» (Balitskiy v. Ukraine), заява № 12793/03, п. 54, від 3 листопада 2011 року). Ця справа є ще одним прикладом такої проблеми.\nВідповідно Суд дійшов висновку, що мало місце порушення Конвенції і оголосив: заяву прийнятною, постановив, що заявника було піддано катуванню, що порушує Конвенції. Заявник не вимагав жодного відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Він зазначив, що справедливий розгляд справи Судом буде достатньою справедливою сатисфакцією для нього у зв’язку з чим суд вирішив не присуджувати будь-яке відшкодування, тому як сама по собі констатація порушення є достатньою справедливою сатисфакцією для нього.\n«Клішин проти України». У справі було підтверджено наявність у заявника тілесних ушкоджень після звільнення, яких не було до його затримання, та що державою-відповідачем не було надано обґрунтованих пояснень щодо їх походження. За фактичними обставинами Клішина було затримано та, за твердженнями гр. Клішина, побито. Як стверджував гр. Клішин, його катували з метою отримання визнавальних показань. Пысля звільнення Клішин звернувся за медичною допомогою, йому було діагностовано струс мозку та травми голови. Крім того, висновками судово-медичних експертиз, було підтверджено наявність у гр. Клішина певних ушкоджень, які могли бути завдані за тот період обставин.\nЄСПЛ дійшов висновку, що поводження, якого зазнав заявник, є катуванням.\nСправа «Коробов проти України», де гр. Коробов стверджував, що під час тримання під вартою працівники міліції катували його із застосуванням електроструму. Медичний огляд та висновки судово-медичних експертиз підтвердили наявність у нього тілесних ушкоджень, зокрема синців та ушкодження нирок. Прокуратура неодноразово відмовляли у порушенні кримінальної справи за скаргами гр. Коробова на погане поводження, а після порушення відповідної кримінальної справи закривали її у зв’язку з відсутністю складу злочину. Відповідні постанови в подальшому скасовувались судами, а потім винесена постанова прокуратури про закриття кримінальної справи, яка була залишена без задоволення судами трьох інстанцій.\nВищезазначене розслідування за скаргами гр. Коробова про погане поводження було визнано ЄСПЛ неефективним у зв’язку з його надмірною тривалістю (майже 8 років), неодноразовим поверненням справи на додаткову перевірку та нездійсненням важливих слідчих дій на ранньому етапі розслідування.


Використання API і PHP від Technorati | Martech Zone\nСубота, лютому 24, 2007 Неділя, жовтні 4, 2015 Douglas Karr\nUPDATE: Березень 3, 2007 - Випущений плагін WordPress Technorati Rank.\nОНОВЛЕННЯ: Ну, закінчується, що Technorati має добовий ліміт запитів. Я дізнався з важкого шляху, вони мене відключили. Якщо ви встановили віджет, ви побачите, що в ньому вказано Помилка із посиланням на сторінку проекту, щоб ви могли завантажити та розмістити код самостійно. Я також оновив код так, що як тільки ви досягнете щоденного розподілу API дзвінки, він просто зміниться на посилання “Додати до обраного”.\nБудучи продавцем баз даних за фахом, у мене є дві вади (добре ... багато більше двох, але вони пов’язані з цією публікацією). Я добре працюю з числовими цілями, добре працюю над організацією та логічним вирівнюванням проектів, людей, програмного забезпечення тощо. Навіть мої книги впорядковані (ліва сторона книжки - це програмне забезпечення та розробка, справа - зверху бізнес, знизу - справа) художньої літератури).\nЦифрова вада змушує мене щодня щодня дивитись на Technorati, Google Analytics та Google Adsense. Техораті - це один із тих, хто справді викликає у мене інтерес, оскільки він надає мені інформацію про те, хто пов’язує зі мною. Я люблю відвідувати ці сайти і дивитися, що вони говорять або що вони вважають корисним. Щоб визначити, чи змінився мій ранг, мені потрібно здійснити пошук у своєму блозі.\nМені потрібно було щось швидше, тому я запрограмував маленький "віджет" для Technorati's API швидко і легко отримати свій звання. Це фактично те, що відображає ранг у верхній частині цієї публікації. Якщо ви хочете подивитися, як, натисніть на Сторінка проекту вгору.\n24 лютого 2007 року о 2:06 ранку\nчи означає це, що я повинен першим сказати подяку 🙂 і повідомити вас, що я точно це запозичив borrow\n24 лютого 2007 року о 8:53 ранку\nПозичай, Стівене! Ось про що в цьому блозі.\n24 лютого 2007 року о 1:25\nЯ зробив модифікацію, яка використовує маленький логотип Technorati. Зараз це досить красиво. Я також оновив кодову сторінку.\n24 лютого 2007 року о 1:29\nприємний дотик 🙂\nУ мене це відображається у текстовому віджеті мого рейтингу сайтів - звичайно з належною заслугою 🙂\n24 лютого 2007 року о 1:38\nОго, це ВЕЛИЧЕЗНИЙ кредит! Дуже дякую. Не відчувайте змушення тримати це там. У мене є невеликий коментар у HTML, який вказує на сторінку проекту.\n24 лютого 2007 року о 2:45\nЯ зафіксував розмір тексту LOL, щоб він виглядав трохи краще.\n24 лютого 2007 року о 6:43\nЯ оновив віджет гарною підказкою, яка надає додаткові відомості про ваш ранг! Назва вашого блогу (згідно з Technorati), а також вхідні посилання та блоги!\n24 лютого 2007 року о 10:22\nНу, це було швидко! На даний момент я отримую повідомлення про помилку від Technorati:\nВи використали свій щоденний розподіл запитів API Technorati.\nМаючи це на увазі, я змінив свої дописи тут, щоб люди розміщували код самостійно, а не потрапляли на мій сайт. Вибачте за це, люди! Я навіть не знав, що існує "щоденний розподіл".\n24 лютого 2007 року о 10:28\nдобре, що насправді смоктати Дуг 🙂 ... ну добре це було весело, поки це тривало. Незважаючи на те, що ця ідея демонструє певну популярність - можливо, Technorati і сам помітив і реалізує щось подібне\n24 лютого 2007 року о 10:43\nЯ теж на це сподіваюся. Однак я прочитав їхній сайт і не можу знайти, що таке "щоденний розподіл". Це трохи засмучує.\nЯ змінив код, щоб просто передати повідомлення про помилку як прокоментований HTML, щоб він не відображав "0", як раніше. Тепер він відображатиме віджет лише у тому випадку, якщо буде позитивна відповідь.\nЯ вважаю, що найкращим варіантом може бути розміщення вихідної сторінки самостійно, ви можете це зробити. Я буду тримати вас у курсі, коли дізнаюся, що таке "щоденний розподіл". Дякую, Стівене!\n26 лютого 2007 року о 12:44 ранку\nГаразд ... ще деякі вдосконалення. Якщо ви спробуєте знайти URL-адресу за допомогою віджета, відмінного від мого, він повідомить вас про помилку та переведе на сторінку проекту. Це для того, щоб ви могли завантажити код і розмістити його самостійно. Будь-хто може розмістити цей код, і таким чином ви не будете стикатися з щоденним розподілом API.\nЯ також змінив його так, що якщо ви досягли щоденного розподілу, він просто переходить у посилання «Додати до обраного»!\n27 лютого 2007 року о 11:44 ранку\nЦікаво, як це роблять хлопці Dapper? Можливо, вони перевіряють лише раз на день та кешують результати.\nШвидке вишкрібання екрану для будь-якого сайту\nДобре, люди! Я повністю переписав це у плагін WordPress, і він має кешування. Ву-у-у!\nПлагін WordPress Technorati Rank\nЯ знайшов ваш маленький аддон для Technorati, хоча виявив, що на моєму сервері не було скомпільованого cURL при встановленні PHP5.\nТож я подивлюсь, чи зможу я запустити цей: http://samanathon.com/2007/03/10/wordpress-plugin-display-your-technorati-rank-with-php-4/ з яким ви допомогли тим, хто не використовує PHP5 🙂\nОго, Тайлер! Я знав, що cURL є вимогою, але я не розумів, що деяким людям він не буде доступний. Я думав, що це бібліотека, яка за замовчуванням завантажується з встановленнями PHP. Я лише здогадуюсь - але я впевнений, що Самантон також використовує curl.\nВересень 10, 2008 на 3: 44 AM\nДуже дякую! Це допомогло мені вивантажити.\nТепер мені просто потрібно його налаштувати, і він повинен бути ідеальним\nЛипень 17, 2009 в 4: 20 А.М.\nХто-небудь мав уявлення про те, що є фактичним обмеженням? Я щойно виявив складний спосіб тестування програми 🙁\nЛипень 17, 2009 в 4: 24 А.М.\nО, щойно дізнався, що це 1000 ... ой, я справді зробив 1000 запитів сьогодні?\nЛипень 17, 2009 на 12: 02 PM\nguitarnoize - обов’язково покладіть якийсь простий механізм кешування


Захистити ваші права у магазині - Результат\nЗАХИСТИТИ ВАШІ ПРАВА У МАГАЗИНІ\nПро те, як захистити Ваші права у магазині розповідає керуючий партнер юридичної фірми Результат, юрист Максим Полішкевич у випуску № 2 програми «Мої права» Громадського ТБ: Черкаси.\nБагато з нас навіть не замислюються, що вимога магазину залишати речі в камері схову, обшуки охоронників магазину – це грубе порушення законних прав та інтересів громадян. Кожен громадянин повинен знати, що при вимозі працівника охоронної служби магазину пройти в приміщення для огляду, Ви маєте повне право відмовитися і викликати представників органів правопорядку. Між вартістю товару на ціннику та реальною ціною товару не має бути різниці, а у випадку якщо вони відрізняються – Ви вправі вимагати відпустити Вам товар за ціною з цінника.\nОкремим питанням порушення прав споживачів лишається відповідальність за збереження Ваших речей у камері схову магазину чи супермаркету. Наявність у Вас жетона від скриньки в камері схову є свідченням того, що між Вами та магазином укладений договір зберігання. Інша справа – довести, що саме лежало у скриньці, вартість речей і товарів, які зникли. Проте особливо багато проблем виникає у споживачів через небажання магазинів замінювати або повертати кошти за неякісний товар, а також повертати придбані речі з інших причин: не підійшов розмір, колір тощо. Необхідно бути уважним, завжди зберігати чек з магазину, і вимагати товарний чек у продавця, якщо купуєте товар на ринку – у такому разі Ви зможете відстояти свої права.\nЮридична фірма Результат має значний досвід співпраці з FMCG та ритейлом, і тому безумовно наші юристи готові захищати Ваші права як консультанти, на стадії досудового врегулювання спору, а у випадку необхідності – і у судах будь-якої юрисдикції.\nЧитайте: Ваші права на доступ до інформації\nНаші юристи забезпечують\nпредставництво інтересів клієнта та надають\nповний спектр юридичних послуг:\n• на стадії досудового врегулювання спору\n• в Господарському суді Черкаської області\n• в Черкаському окружному\n• адміністративному суді\n• в районних та міськрайонних судах\n• Черкаської області\n• в Апеляційному суді Черкаської області\nв судах апеляційної та касаційної інстанцій\nадміністративної та господарської юрисдикцій\nМи знаємо як захистити Ваші права!\nМаксим Полішкевич, результат, юридичні послуги


Подяка від вдячних родин колективу фірми «Реквієм» | Отзывы\nServer Time: 2019-01-16 12:21:53\nСмерть близької людини.... Для родичів померлих - це найбільший стрес у їхньому житті, адже нестає люблячої матері, батька, сина, дочки, чоловіка, дружини.... Життя розділяється на 2 половини: до та після трагедії. Ти усвідомлюєш, що більше ніколи не почуєш рідний голос, не візьмеш за теплу руку, не буде обійм та поцілунків.\nЛюдина залишається тільки в спогадах. Руйнуються родинні обереги. Що робити? Як далі жити? До голови приходять різні погані думки. Наше власне суб'єктивне сприйняття подій тільки посилює невідворотне горе втрати. Тому так важлива підтримка родичів померлих збоку людей. Як правило, перші хто приходить на допомогу це звісно працівники бюро ритуальних послуг. Так було і у нашому випадку, коли вранці 27 червня 2017 року, не стало нашої дорогої Бабусі, Матері, Тещі, Свекрухи, Людини, Лікаря та Науковця від Бога - Довгаленко Валентини Пилипівни.\nПри першому спілкуванні з колективом Центру ритуальних послуг «Реквієм», на чолі з його керівником Паньківом Михайлом Івановичем, відчуваєш присутність поряд небайдужих людей та щире співпереживання кожного працівника. Окремо потрібно відмітити, що Михайло Іванович наділений рідкісним даром сприйняття чужої біди, як власної, що відчувається у всьому: у співчуваючому погляді, у лагідному голосі та, врешті, у кожному русі цієї людини. Такий духовний скарб, безумовно, успадкований від батьків Михайла Івановича та поступово надбаний протягом життя. Таке бачення він передає своїм колегам по роботі. Порівнюючи ритуальну роботу минулих років, треба відмітити, що Михайло Іванович розпочав відлік нового часу європейскої якості надання таких послуг на Вінниччині, що є взірцем і на який повинні рівнятися усі без виключення міста України! Адже поважливе ставлення до померлих під час їх останнього шляху на землі, є підґрунтям для формування нової цивілізованої ментальності нашої молодої незалежної держави Україна!\nКолективу Центру ритуальних послуг та товарів «Реквієм», свою щиру подяку висловлюють родичі та близькі Валентини Пилипівни -сім'ї Довгаленко, Герасименко, Григорєвих та Короткових.\n"Реквієм" вул. Батозька (Кірова)12 тел.(0432) 61-69-58,(067) 430-12-27